bet · GE01FöU8 · 1991-04-25 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna attden i propositionen redovisade principen om återutnyttjande avförsäljningsinkomster från försvarets fasta egendom börligga till grund för försvarsmyndigheternas planering redanunder 1991,14. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en kraftfull revision av deregionala mål- och riskanalyserna i syfte att reduceraskyddsrumskostnaderna,15. att fattar principbeslut om införande avdirektrekrytering av värnpliktiga till civila delar avtotalförsvaret,16. att som sin mening ger regeringen till känna att50000000 kr. under /92 överförs frånskyddsrumsbyggande till utbildning för att möjliggöraförsöksverksamhet med direktrekryterade värnpliktiga inomräddningstjänsten/civilförsvaret,17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen uttalas rörande sjukvården i krig.1990/91:Fö9 av m.fl. (fp, m, c, mp) variyrkas att hos regeringen begär att fåri uppdrag att bevara kustposteringen i ,1990/91:Fö10 av () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om begränsningav de värnpliktigas resor i enlighet med vad som i motionenanförts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att minst hälften av anslaget tillvärnpliktigas resekostnader överförs tillmaterielanslaget,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vidareutvecklingen av flygplanet ,4. att hos regeringen begär utredning om hurkostnader för värnpliktigas skadegörelse, exempelvis demoleradejärnvägsvagnar, förstörelse inom kasernområden ellermaterielförstörelse, skall kunna debiteras och tas ut från deansvariga.1990/91:Fö11 av m.fl. (v) vari yrkas1. att begär att regeringen inför den föreståendeöversynen av det militära försvarets centrala ledning gerdirektiv om nedläggning av armé-, marin- och flygstaberna,2. att beslutar om en avveckling avpansarbrigaderna,3. att beslutar att de myndigheter som ipropositionen föreslås överföras från det militära försvaretsanslag till en gemensam ekonomisk ram i stället läggs ner och sålångt som möjligt integreras med motsvarande civila organ,4. att begär att regeringen låter förbereda ochgenomföra en överföring av fortifikationsförvaltningen ochförsvarets sjukvårdsstyrelse till resp.socialstyrelsen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om organisation,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att sårbarhetsproblemen och de civiladelarna av totalförsvaret bör få större uppmärksamhet införnästa försvarsbeslut,7. att som sin mening ger regeringen till känna attkommunerna måste få en ökad ekonomisk ersättning för sittutökade ansvar inom fredsräddningstjänsten ochcivilförsvarsverksamheten,8. att beslutar att dagersättningen för värnpliktigaskall höjas till ,9. att beslutar att utryckningsbidraget förvärnpliktiga skall höjas till ,10. att till totalförsvarets militära del /92 anslår . mindre än vadregeringen föreslagit eller således 31383000000 kr.1990/91:Fö12 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omredovisningen av helikopterdelegationens förhandlingar medsjukvårdshuvudmännen.1990/91:Fö13 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att åstadkomma ett optimaltresursutnyttjande av försvarsanslaget.1990/91:Fö14 av och () vari yrkas1. att avslår regeringens förslag om administrationav familjebidragen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en förnyad prövning av förbands- ochcivilförvaltningsalternativen.1990/91:Fö15 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om hotbilden i svenskt närområde,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en andra ubåtsjaktstyrka,3. att till C 2 Marinförband, anskaffning avmateriel för /92 anslår . utöverregeringens förslag avsett för Ubåt 90 (.) samtanskaffning av organisationsbestämmande materiel förubåtsjaktstyrka (),4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om den svenska försvarsindustrinsbehov av internationellt samarbete och exportorder tillKarlskronavarvet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn vad gäller ägarstrukturellaförhållanden i vår försvarsindustri.1990/91:Fö16 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om möjligheterna att få till stånd enföryngring av yrkesbefälet, ett bättre utnyttjande av kompetenshos reservofficerare och en större flexibilitet ikrigsorganisationen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fördelarna med att bättre än tatill vara försvarets utbildning av förare av stridsflygplan ochhelikoptrar.1990/91:Fö17 av m.fl. (c) vari yrkas1. att med avslag på proposition 1990/91:102 i dennadel som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av det militära försvaret,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bristerna i beredningen av underlagen förbeslutet om totalförsvarets verksamhet,3. att avslår proposition 1990/91:102 såvitt avserförslag till genomförandeprisbudgetering,4. utöver regeringensförslag till anskaffande av försvarsmateriel inom armén, ienlighet med vad i motionen anförts,5. utöver regeringensförslag till anskaffande av materiel inom marinen, i enlighetmed vad i motionen anförts,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om finansiering av Ubåt 90 och Haubits 77 B,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om anskaffning av amfibiebåtar,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvecklingssamarbete inomförsvarsindustrin,9. att hos regeringen begär svenskt initiativ föratt få till stånd en internationell överenskommelse ombegränsning och kontroll av den internationella vapenhandeln ienlighet med vad i motionen anförts,10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om beslut om 1 m.m. i samband med 1992års försvarsbeslut,11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om den allmänna värnpliktens betydelse fördet militära försvaret,12. utöver regeringensförslag till repetitionsutbildning inom armén,13. utöver regeringensförslag till repetitionsutbildning inom marinen,14. utöver regeringensförslag till repetitionsutbildning inom flygvapnet,15. utöver regeringensförslag till förbättring av dagersättningen till de värnpliktigamed /dag,16. att hos regeringen begär att en parlamentariskutredning tillsätts för de civila delarna av totalförsvaret, ienlighet med vad i motionen anförts,17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skyddsmasker,18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om livsmedelsberedskap.1990/91:Fö18 av och () variyrkas att beslutar att 20000 värnpliktiga i"värnpliktspuckeln" skall erbjudas möjligheten att undantas frånmilitärutbildning med användande av den metod som föreslagits avförsvarskommitténs arbetsgrupp för personal- ochvärnpliktsfrågor.1990/91:Fö19 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillsättning av en friståendeförsvarskommitté,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om direktiven för denna försvarsutredning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förutsättningslös prövning av frågan omstridsvagnsanskaffning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stöd till svensk kompetens påstridsvagnsutvecklingsområdet.1990/91:Fö20 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom undervisning av försvarets personal vid den kommunalavuxenutbildningen.Väckt med anledning av proposition 1990/91:871990/91:N25 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en utredning av frågan omberedskapsplanering för energiförsörjningen. Säkerhetspolitik och försvarspolitikI detta avsnitt behandlas -- i anslutning till vadföredragande statsrådet i propositionen (s. 7--17) har anfört omöverväganden inför ett planerat försvarsbeslut , om lägetinom totalförsvaret och om inriktningen av säkerhetspolitiken,m.m. -- de motionsyrkanden som rör läget inom totalförsvaret(Fö202 (m), Fö6 yrkande 1 (m), Fö8 yrkande 1 (fp) samt Fö17yrkande 2 (c)), läget i försvarsplaneringen inför detplanerade försvarsbeslutet (Fö201 yrkandena 7--9 (mp),Fö8 yrkandena 2 och 3 (fp), Fö17 yrkande 16 (c) och Fö19yrkandena 1 och 2 (fp)) samt inriktningen av säkerhets- ochförsvarspolitiken (Fö6 yrkande 2 (m), Fö15 yrkande 1 (m) Fö201yrkandena 1, 3 och 5 (mp) samt Fö6 yrkande 3 (m)).UtskottetI propositionen erinras om 1988 års försvarskommittés arbeteoch regeringens beslut att den inriktning avkommitténs arbete som lagts fast i dess direktiv inte längreskall gälla. Vidare konstateras att det därför för närvarandesaknas förslag till långsiktig inriktning av det militära ochdet civila försvarets utveckling, varför /92 fårkaraktären av ett mellanår, mellan tvåförsvarsbeslutsperioder.Försvarsministern behandlar i detta avsnitt av propositionende allmänna överväganden som legat till grund för regeringensförslag till åtgärder för att hantera den situation som uppståttgenom att ett långsiktigt totalförsvarsbeslut inte kan fattas1991 såsom förutsett. Han konstaterar därvid att förutsättningenför att hantera nu förestående budgetår bestäms avmellanårskaraktären och av i första hand tre faktorer, nämligenden säkerhetspolitiska miljön, läget i totalförsvaret och detallmänna ekonomiska läget. Beträffande den senare faktornaviserar han ett antal planerade åtgärder för att inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde omsätta riktlinjerna ide bilagor till årets budgetproposition där cheferna för finans-resp. anger riktlinjer för den ekonomiskapolitiken och för förnyelsen av den offentliga sektorn.I sina sammanfattande slutsatser av det i propositionenbeskrivna läget inom totalförsvaret och i försvarsplaneringensamt av presentationen av föreslagna åtgärder anförförsvarsministern följande:Jag är angelägen att uppnå breda lösningar på de problem somför närvarande finns inom totalförsvaret. De mera genomgripandeförslagen får anstå . Det är dock enligt minmening både möjligt och önskvärt att redan i årets propositionom försvaret påbörja förändringar i krigsorganisationen, samtvidta åtgärder för att kunna genomföra strukturella förändringarpå stödmyndighetssidan . Dettakombinerat med besparingar för /92 bör skapabalans för och bevara handlingsfriheten införett mera långsiktigt försvarsbeslut år 1992.Tillsammans med en utvecklad finansiell styrning skapar dettagoda förutsättningar inför det planerade försvarsbeslutet 1992.I propositionen redovisar försvarsministern även sinasäkerhetspolitiska överväganden (s. 9--11). Dessa återges i detföljande i sin helhet, eftersom det i en säkerhets- ochförsvarspolitiskt starkt föränderlig tid är av särskilt storvikt att förslag till förändringsåtgärder inom totalförsvaretges en utförlig säkerhetspolitisk motivering.Sveriges säkerhetspolitik syftar ytterst till att bevara vårtlands frihet och nationella oberoende. Vårt säkerhetspolitiskamål är att i alla lägen och i former som vi själva väljer tryggaen nationell handlingsfrihet för att kunna utveckla vårtsamhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varjeannat hänseende, samt i samband därmed utåt verka för fortsattavspänning, samarbete och fredlig utveckling. Ett viktigt led idessa strävanden är att bidra till fortsatt lugn och stabiliteti och att minska riskerna för att dras in i krigeller konflikter.Säkerhetspolitiken formas väsentligen i ett samspel mellanutrikespolitiken och försvarspolitiken. Huvudlinjen i dennapolitik är neutralitetspolitiken -- alliansfrihet i fred,syftande till neutralitet i krig. Denna är fast förankrad hosdet svenska folket.Neutralitetspolitikens centrala syfte är sålunda att -- genomett konsekvent avstående från militär operativ samverkan medandra stater -- framgångsrikt kunna hävda vår neutralitet ihändelse av krig.Neutralitetspolitiken bidrar i fred till stabilitet ochavspänning i vår del av världen, och utgör en viktiggrund för vårt internationella arbete för säkerhet, samverkanoch solidaritet.Neutralitetspolitiken förutsätter en fast och konsekventförsvarspolitik, som skapar förtroende i omvärlden för vår viljaoch förmåga att försvara oss.Den säkerhetspolitiska miljön i vår del av världen har underde genomgått grundläggande förändringar i såvälpolitiskt som militärt avseende. Även om förändringsprocessen ärkoncentrerad till Öst- och , har den långtgående,och i sina huvuddrag positiva konsekvenser för hela ,liksom för relationerna mellan och Sovjetunionen.Denna process har lett till en i det närmaste total avvecklingav den tidigare sovjetiska politiska och militära hegemonin överde forna allierade inom (WP). Av en mängd skäl ärdet uppenbart att denna utveckling är utan återvändo.Sovjetunionens fortsatta utveckling är osäker. Ytterligarebakslag i den pågående omdaningsprocessen är av många skälsannolika. Inte minst utvecklingen i inger oro. Dennaosäkerhet om en närbelägen stormakts framtid är självfallet enviktig faktor i ett svenskt säkerhetspolitiskt sammanhang.De enskilda väststaterna, såväl som de västligasamarbetsorganisationerna, påverkas alla i större eller mindreutsträckning av utvecklingen i Öst. För försvarsalliansen utvecklingen en i grunden förändrad militär hotbild, därett omfattande, överraskande östligt anfall i kanavskrivas som planeringsgrund. Detta är en annan viktig faktorför svensk säkerhetspolitik.De två militäralliansernas roll och ställning har sålundaradikalt förändrats. WP har i praktiken upphört som militärtsamarbetsorgan. Vid NATOs senaste toppmöte sommaren 1990förutskickades en anpassning av NATO till den nya situationengenom bl.a. en förstärkning av organisationens politiska roll.Den vikt som huvuddelen av de västeuropeiska nationerna fästervid de säkerhetspolitiska banden till talar starkt för attNATO kommer att vara den organisation ivilken dessa stater tillsammans med och bedriver sittförsvarspolitiska samarbete.Samarbetet inom den europeiska säkerhetskonferensen raminleddes . Helsingforsdokumentet 1975 varresultatet av en försiktig balansgång mellan å ena sidanansträngningar att stärka säkerheten och befästa ett politisktstatus quo, å andra sidan ambitioner att främja förändringar ochreformer, i synnerhet genom att stärka respekten för demänskliga rättigheterna. har ytterligareöverenskommelser om militära förtroende- och säkerhetsskapandeåtgärder träffats inom ESK-processens ram, som viktigaförhandlingar mellan NATO och WP om nedrustning, medkoncentration till , också förts under ESKsparaply. Toppmötet i bekräftar ochkonsoliderar ESKs roll som forum för säkerhetspolitisk dialogoch fredligt öst-västsamarbete i det nya Europa.EG genomgår en snabb utveckling som tar siguttryck i såväl en fördjupning av samverkan mellan de nuvarandemedlemsstaterna, som en diskussion om en breddning avmedlemskretsen. EG är därmed också en av de viktigastedrivkrafterna i processen att successivt binda samman allt fleraav i ett mångfacetterat mönster av fredligtsamarbete.I det nu framväxande har den militära fiendebildenmellan och bleknat. En betydande uttunning avstyrkorna i har överenskommits. Trots detförbättrade politiska klimatet, och även sedan de överenskomnaminskningarna av stridskrafterna i genomförts, kommerstormakterna dock att vidmakthålla stora militära styrkor.I vad gäller utvecklingen utanför har Mellanösternlänge framstått som det för internationell fred och säkerhetmest hotande regionala konfliktsområdet. Detta sammanhängerbland annat med de djupa och komplexa motsättningarna i dennaregion, områdets strategiska betydelse -- inte minst på grund avoljetillgångarna -- och de stormaktsintressen som bl.a. av dettaskäl kommit att göra sig gällande i denna del av världen. Ävenvid sidan av det aktuella finns anledning atträkna med fortsatta motsättningar och konflikter i området.Risken att en sådan konflikt i militär mening sprids till Europaär självfallet väsentligt mindre i ett samarbetsinriktatstormaktsklimat. Däremot kan varje större krig i --eller hotet härom -- även få vittgående konsekvenserför de internationella oljepriserna, och därmed också för deninternationella konjunkturutvecklingen. Skulle krigshandlingarnaleda till förstörelse av en större del avoljeproduktionskapaciteten i området, är en global oljebristofrånkomlig.Säkerheten i nordvästra är starkt knuten till denvidare europeiska säkerhetssituationen. uppvisarNorden och dess närområde vissa särdrag i såväl politiskt sommilitärstrategiskt avseende, i förhållande till i desshelhet.Det nordiska området karakteriseras av en grundläggandestabilitet i vad avser den politiska situationen och densäkerhetspolitik som förs av de nordiska länderna. Dessa har imånga avseenden sammanfallande intressen. Trots skillnader isäkerhetspolitisk orientering har de ofta kunnat verkagemensamt, bland annat inom och andrainternationella organisationer. En förutsättning för dettasamarbete är de nordiska ländernas gemensamma kultur ochgrundläggande respekt för varandras säkerhetspolitiska lösningaroch politiska ställningstaganden.Det nordeuropeiska och nordatlantiska områdets strategiskabetydelse sammanhänger i väsentlig grad med vissa grundläggandemilitärstrategiska intressen för USAs och del.Främst avser de den globala kärnvapenbalansen, liksommarinstrategiska och luftoperativa förhållanden. Dessa harhittills berörts endast i ringa utsträckning av de senaste årensnedrustningsprocess mellan maktblocken och torde inte hellerkomma att påverkas i grundläggande avseenden exempelvis av ettförestående avtal om begränsning av de strategiska kärnvapnen,ett START-avtal.De senaste årens åtaganden om militära förändringar inommaktblocken NATO och WP har sålunda i första hand berörtCentraleuropa, medan förhållandena på de europeiska flankernapåverkats i långt mindre utsträckning. Det återstår att göra enfördjupad bedömning av hur den ingångnaCFE-överenskommelsen påverkar vårt omedelbara närområde, dvs.främst nordvästra . Mycket tyder dock på atteffekten blir dels en viss kvalitetshöjning hos flyg- ocharméförbanden genom tillförsel av modern materiel frånCentraleuropa, dels en viss samtidig kvantitetsminskning i vadavser tung arméutrustning, som en följd av att äldremateriel avvecklas.Sammantaget innebär sålunda de säkerhetspolitiska förändringari som redan genomförts resp. avtalats ett allmäntgynnsammare säkerhetspolitiskt klimat, som kommer även Sverigetill del. Där framträder de europeiska staternas gemensammaintressen av fredlig ekonomisk och industriell samverkantydligare och de klassiska öst-västmotsättningarna tonas ned. Ivad avser de militära förhållandena sker i Centraleuropagrundläggande och oåterkalleliga förändringar. Förhållandena idet nordeuropeiska och nordatlantiska området är meroföränderliga, präglade av USAs och grundläggandestrategiska intressen.I denna situation bör försvarspolitik kännetecknas avå ena sidan öppenhet för de positiva förändringar som ter siglångsiktiga och oåterkalleliga, å andra sidan fasthet för attfortsatt bidra till lugn och stabilitet i en nordisk miljö som ibetydande utsträckning präglas av mer eller mindre permanenta,strategiska stormaktsintressen.Utskottet får, oaktat att propositionen inte anmodarriksdagen att redovisa ett ställningstagande i dessa frågor,anledning att inledningsvis anföra att det inte har något attinvända mot denna beskrivning av säkerhetspolitiskamiljö, mål och medel.I det följande behandlar utskottet de motionsyrkanden som --under den allmänna motionstiden resp. med anledning avproposition 1990/91:102 -- väckts angående läget inomtotalförsvaret och i försvarsplaneringen samt säkerhets- ochförsvarspolitiken i stort.Läget inom totalförsvaretEtt antal motionsyrkanden berör läget i totalförsvaret. Imotion Fö202 (m) understryks behovet av ökade resurser till detsvenska försvaret. Som bakgrund till sitt yrkande beskrivermotionärerna den ovissa säkerhetspolitiska situationen i ,det osäkra läget i den svenska försvarsplaneringen efteravvecklingen av försvarskommitté och den reducering avden svenska försvarskraften som enligt överbefälhavaren fortgåttunder senaste till följd av otillräckligaförsvarsanslag. Enligt motionärerna måste bedömningen av denframtida säkerhetspolitiska situationen läggas till grund förbeslut om vilken försvarskraft behöver. Det ovissa lägetleder till bedömningen att även under kommande årbehöver ett starkt försvar, varav enligt motionärerna följer attden svenska försvarskraften måste återställas vilket kräver attdet svenska försvaret tillförs ytterligare resurser.Liknande synpunkter framförs i motion Fö6 (m) där motionärernai yrkande 1 talar om krisen i svensk försvarspolitik. Till följdav svensk försvarspolitik och försvarsplanering ,och senast i och med försvarskommitténs misslyckande, har enligtmotionärerna ett läge uppstått där försvaret får väntaytterligare på styrsignaler för den framtida utvecklingen; detförsvarspolitiska nödhjälpsarbetet måste fortsätta ytterligareett år. I motionen framhålls bl.a. att berörd personal känneroro av att ständigt arbeta i en ifrågasatt verksamhet, varsframtid ter sig alltmer osäker, och att omstruktureringar ochnedläggningar som sker utan samband med ställningstaganden tillslutmålen för verksamheten riskerar att leda tillkapitalförstöring och dåligt resursutnyttjande. Denförsvarspolitiska krisen är enligt motionärerna nu omöjlig attbestrida, vilket skadar tilltron till svenskt försvar.Även i motionerna Fö8 yrkande 1 (fp) och Fö17 yrkande 2 (c)framförs synpunkter på situationen inom försvaret och bristernai beredningen av underlagen för totalförsvarsbeslut.I sin tillbakablick över faktorer som bidragit till detförsvarspolitiska nuläget erinrar motionärerna i motion Fö8 omde invändningar som restes mot beslutet att tidigareläggakommande försvarsbeslut med , något som kom att ryckasönder planeringsprocessen och tillsammans med de storasäkerhetspolitiska förändringarna åren 1989--90 bidra till attförsvåra ett långsiktigt försvarsbeslut. Motionärernaifrågasätter om de medelstillskott för främstförsvarsindustriell handlingsfrihet årsförsvarsbeslut som sedermera anvisats var befogade och anför attdet hade varit att föredra att , med ytterligare ettmellanår tillkommet efter försvarskommitténs misslyckande, fattaviktiga principbeslut i stället för att bedriva ytterligareutredningar inför ett försvarsbeslut 1992.I motion Fö17 (c) anför motionärerna att vårt totalförsvar,både den militära och den civila delen, behöver bådemoderniseras och förstärkas för att svara mot de av riksdagenuppställda målen, detta även om vissa styrkereduktioner sker ivårt närområde. I avsaknad av en försvarspolitik läggs enligtmotionärerna nu på nytt ett förslag med provisorier; sådanamisslyckanden inom försvarspolitiken får allvarliga konsekvenserför omvärldens tilltro till den svenska försvarsförmågan ochförsvarets planering och riskerar att leda till felsatsningaroch misshushållning med resurser. Motionärerna framhåller vidarebl.a. att ett starkt svenskt totalförsvar, och ett samhälle somär väl rustat att stå emot kriser och påfrestningar av olikaslag, ger trovärdighet åt vår neutralitetspolitik.