bet · GF01LU8 · 1991-11-21 00:00:00 — Enligt motionären bör sålunda domar, vari någonförpliktats utge skadestånd på grund av brott, sedan de vunnit laga kraftomedelbart översändas från domstolen direkt till kronofogdemyndigheten. bör sedan verkställighet ske med förtur och utankostnader för den skadeståndsberättigade. Dessutom anser motionären att dennatyp av skadestånd bör tillerkännas bästa förmånsrätt vid konkurrens med denbrottslige gäldenärens andra skulder. Enligt motionären är den föreslagnaexekutiva hjälpen nödvändig om man vill göra allvar av satsningen på attförbättra den brottsskadelidandes rättsliga ställning. I motionen yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som sålunda anförts.5.4 Utskottets övervägandenI linje med vad utskottet uttalade vid behandlingen av ett likartatmotionsyrkande (bet. 1988/89:LU4) kan utskottet helt ansluta sig tillmotionärens uppfattning om vikten av att brottsoffrens ställning stärks och attderas möjligheter att få ut skadestånd förbättras i olika avseenden. Av denovan lämnade redogörelsen framgår att spörsmålet om indrivning avbrottsskadestånd redan aktualiserats inom med anledning avBRÅ-rapporten och våldskommissionens betänkande. Regeringens ställningstagandei saken bör inte föregripas genom några uttalanden från sida.Utskottet avstyrker med det anförda bifall till motion L307.6 Regressrätt för utbetald sjuklön6.1 Gällande ordning, m.m.Före år 1975 fanns inga enhetliga regler om samordning mellan å ena sidanskadestånd samt å andra sidan olika sociala förmåner och andra ersättningar somkan utgå vid en personskada. När det gällde vissa former av ersättning framgickdet av annan lagstiftning än den rent skadeståndsrättsliga att ersättningenskulle beaktas vid bestämmande av skadestånd. I andra hänseenden hade ilagstiftningen lämnats helt öppet vad som gällde vid sammanträffande mellanskadestånd och andra förmåner. I viss omfattning styrdes samordningen av vadsom gällde beträffande regressrätten, dvs. rätten för den som utgivitersättning att från skadevållaren återkräva vad som utbetalats. Förelågregressrätt för den som hade utgett en förmån avräknades denna på skadeståndet.Annars skulle den skadeståndsskyldige få riskera att betala dubbelt.Beträffande sjuklön till arbetstagare gällde att en arbetsgivaresom hade betalat ut sådan lön eller motsvarande ersättning kunde utövaregressrätt för beloppet mot den som var skadeståndsskyldig (se t.ex.rättsfallet NJA 1955 s. 676 och prop. 1975:12 s. 44).Genom en reform (prop. 1975:12, bet. LU 16) ändrades reglerna omskadestånd vid personskada. De nuvarande bestämmelserna bygger på principen attskadeståndet skall täcka den verkliga förlusten så att varken under- elleröverkompensation uppstår samt att det därför skall ske en samordning mellanskadeståndet och olika förmåner som kan utgå vid en personskada på så sätt attförmånerna avräknas på skadeståndsbeloppet. Någon regressrätt skall inteföreligga beträffande de avräknade förmånerna. Bestämmelserna bygger vidare pågrundsatsen att avräkningen skall ske enligt en nettometod, dvs. attskadeståndets belopp skall bestämmas så att det motsvarar endast den del avförlusten som de s.k. samordningsförmånerna inte täcker. Det sistnämnda innebäratt skadeståndsskyldighet över huvud taget inte föreligger för belopp som skallavräknas.Enligt 5 kap. 1 § SkL skall skadestånd vid personskada omfatta ersättning fördels sjukvårdskostnader och andra utgifter, dels inkomstförlust, dels ock svedaoch värk, lyte eller annat stadigvarande men samt olägenheter i övrigt tillföljd av skadan. Av 5 kap. 2 § SkL följer att ersättning också utgår för bl.a.förlust av underhåll i de fall personskadan lett till döden. Reglerna omavräkning av samordningsförmåner finns i 5 kap. 3 § SkL. De tar sikte påbestämmandet av skadestånd för inkomstförlust eller förlust av underhåll, närden skadelidande är berättigad också till annan ersättning för förlusten. Deförmåner som skall avräknas är för det första ersättning som utgår på grund avobligatorisk försäkring enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL)eller på grund av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) eller annanlikartad förmån (3 § 1). Vidare skall avräknas sjuklön eller pension som utgesav arbetsgivare på grund av anställningsavtal (3 § 2). Avräkning skall ocksågöras för pension som utgår på grund av kollektiv tjänstepensionsförsäkringsamt för periodisk ersättning som utgår på grund av sådan olycksfalls- ellersjukförsäkring som har meddelats på grund av kollektivavtal (3 § 3 och 4). Enersättning som faller utanför ramen för bestämmelserna i 5 kap. 3§ SkL skallinte avräknas vid bestämmandet av skadestånd. En annan sak är att en sådanersättning på grund av allmänna skadeståndsrättsliga principer ändock kan kommaatt tas i beaktande då skadeståndsbeloppet fastställs. Men den som utgivitersättningen har då i allmänhet rätt att från skadevållaren återkräva vad somutbetalats.Som framgår av det sagda är sjukpenning ur den obligatoriska sjukförsäkringenen sådan förmån som skall avräknas vid bestämmandet av skadestånd. För mångaanställda gäller att de utöver sjukpenningen har rätt till särskild ersättningvid sjukdom på grund av avtal med arbetsgivaren. För bl.a. statligt anställdagäller s.k. arbetsgivarinträde, vilket innebär att arbetsgivaren betalar utsjuklön till den anställde och i gengäld erhåller den sjukpenning somtillkommer arbetstagaren. Även sådan sjuklön skall avräknas iskadeståndshänseende.Våren 1991 beslutade om införandet av en lagreglerad sjuklön (prop.1990/91:181, bet. Lagen (1991:1047) om sjuklön träder i kraft den 1januari 1992.Den nya lagen innebär i huvudsak att en arbetstagare ges rätt att under deförsta av varje sjukdomsfall (sjuklöneperiod) behålla viss andel avden lön och andra anställningsförmåner som han annars skulle ha gått miste omtill följd av sjukdomen. Andelen är normalt under de tre första dagarnamed sjuklön och under de återstående dagarna. Rätten till sjukpenningenligt AFL gäller inte . Lagen om sjuklön är tvingandetill arbetstagarens förmån.Företag med få anställda skall kunna teckna en frivillig försäkring hosförsäkringskassan mot de sjuklönekostnader över en viss nivå som företaget kankomma att drabbas av. Försäkringsmöjligheten skall stå öppen för arbetsgivarevars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår -- efter avdrag för socialaavgifter o.d. -- beräknas inte överstiga summan av 60 basbelopp. De närmarevillkoren för försäkringen avses bli fastställda av regeringen.6.2 MotionsmotiveringI motion 1990/91:Sf52, som väckts av m.fl. (m) med anledningav proposition 1990/91:181 om sjuklön m.m., påpekas att sjuklön kommer att utgåi de fall när en person skadats av en annan person så att sjukdom eller skadauppstått. Denna situation har enligt motionärerna inte uppmärksammats iförslaget till lag om sjuklön. Motionärerna anser att arbetsgivaren bör haregressrätt i sådana fall som t.ex. när han tvingas betala ut sjuklön till enarbetstagare därför att denne blivit rånad och nedslagen på sin fritid och blirsjukskriven.6.3 Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att den lagstadgade rätt till sjuklön för arbetstagarei allmänhet som införs fr.o.m. är en nyhet i svensklagstiftning. Någon ändring av bestämmelserna i 5 kap. 3 § SkL skedde inte isamband med att den nya lagstiftningen om sjuklön genomfördes. Vad som kommeratt gälla i fråga om arbetsgivarens regressrätt beträffande utbetald sjuklönblir därför att bedöma med ledning av nuvarande bestämmelser i . Som framgårav redogörelsen ovan är regressrätten för en utgiven ersättning beroende av omersättningen är att betrakta som en samordningsförmån eller som någon annanform av förmån. Om ersättningen faller utanför tillämpningsområdet för reglernai 5 kap. 3 § SkL föreligger i princip inte några lagliga hinder förarbetsgivaren att kräva skadevållaren på det belopp som utgivits i sjuklön. Ärdet däremot fråga om en samordningsförmån är regressrätt utesluten. Ettställningstagande till motionärernas förslag kräver därför ett klarläggande avhuruvida den lagstadgade sjuklönen utgör en sådan förmån som enligt 5 kap. 3 §skall avräknas vid bestämmandet av skadestånd.Vid en bedömning av den fråga som sålunda aktualiserats genom motionen måstedet beaktas att reglerna i 5 kap. 3 § SkL innefattar en uttömmande reglering avvilka typer av ersättningar som skall avräknas. Vid tillkomsten av dessabestämmelser fanns som redan nämnts inte någon lagstadgad rätt till sjuklön förarbetstagare. I de fall sjuklön utgick grundades arbetstagarens rättigheter påavtal. Under förarbetena till 5 kap. 3 § SkL har det därför inte funnitsanledning att närmare diskutera något annat än den avtalsreglerade sjuklönen.Rådande förhållanden återspeglar sig också i det i lagrummet (3 § 2) användauttrycket "sjuklön eller pension som utges av arbetsgivare på grund avanställningsavtal". Med utgångspunkt i endast lagtexten kan det synastvivelaktigt om sjuklön som utges enligt den nya lagen skall avräknas frånskadestånd på samma sätt som avtalsreglerad sjuklön. Ett arbetsrättsligtsynsätt på tolkningsfrågan kan dock föranleda att de båda sjuklöneformernakommer att jämställas. Utskottet anser sig inte med anledning av motionen böragöra något uttalande om hur regeln i 5 kap. 3 § 2 SkL rätteligen bör tolkas medavseende på det nya sjuklönesystemet utan kan endast konstatera att -- iavvaktan på vägledande domstolsavgöranden -- rättsläget får anses varasvävande. Härtill kommer att särskilda problem kan uppkomma i de fallersättning utgår från en sådan försäkring som arbetsgivaren skall ha möjlighetatt teckna hos . Enligt uttalanden under förarbetena till5 kap. 3 § SkL (prop. 1975:12 s. 225) skall nämligen sjuklön som utges genomannan försäkring än den obligatoriska sjukförsäkringen inte avräknas frånskadestånd.Ytterligare en regel i 5 kap. 3 § SkL bör beröras i förevarande sammanhang.Som tidigare nämnts skall avräkning även ske för bl.a. förmån som är likartadmed ersättning som utgår på grund av obligatorisk försäkring enligt AFL ellerpå grund av LAF (3 § 1). Det kan hävdas att under en begränsad sjukdomstidrätten till sjuklön ersätter den nuvarande ordningen med sjukpenning och attsjuklönen därför är en med socialförsäkringsförmånerna jämställd ersättning. Åandra sidan kan det, sett i ett vidare perspektiv, också göras gällande atträtten till sjuklön är en annan form av ersättning än de förmåner som utgårenligt AFL eller LAF. Med hänsyn till det sagda och då förarbetena inte helleri den nu aktuella frågan ger någon direkt vägledning kan det enligt utskottetsmening ifrågasättas huruvida sjuklönen är en sådan medsocialförsäkringsförmånerna likartad ersättning som skall avräknas dåskadeståndet bestäms.Sammanfattningsvis anser utskottet således att det inte ärhelt klart om bestämmelserna i 5 kap. 3 § SkL omfattar sjuklön som utgår enligtden nya lagen. Därmed är det också osäkert vad som gäller i fråga omarbetsgivares möjligheter att utöva regressrätt för sjuklönen. Eftersom det rörsig om en tillämpningsfråga av stor praktisk betydelse är det självfalletotillfredsställande att rättsläget skall vara svävande. Enligt utskottetsmening är det därför angeläget att ett klarläggande möjligt skerlagstiftningsvägen. Utskottet är emellertid för sin del inte berett att nuframlägga ett förslag till lagändring som löser problemet. Det bör i ställetankomma på regeringen att i hela dess vidd överväga den principiella frågan omavräkning för sjuklön och arbetsgivares regressrätt samt framlägga förslag tillde lagstiftningsåtgärder som erfordras.Vad utskottet nu anfört med anledning av motion Sf52 yrkande 10 bör gesregeringen till känna. beträffande vårdnadshavares skadeståndsansvaratt avslår motionerna 1990/91:L614, 1990/91:L616 och 1990/91:L618,2. beträffande frihet från skadeståndsansvar gentemot brottslingatt avslår motion 1990/91:L608,3. beträffande skadestånd vid integritetskränkningaratt avslår motion 1990/91:L617,4. beträffande värnpliktigs skadeståndsansvaratt avslår motion 1990/91:L603,5. beträffande verkställighet av domar i skadeståndsmålatt avslår motion 1990/91:L307,6. beträffande regressrätt för utbetald sjuklönatt med anledning av motion 1990/91:Sf52 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om ett klarläggande av rättsläget.Stockholm den 21 november 1991På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), (), PerStenmarck (m), (), (), (), BengtKronblad (s), (), (), (nyd),(), (), (), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet.