bet · GF01KrU4 · 1991-11-12 00:00:00 — Utredaren föreslår därför attkvalificerad kulturmiljövård skall införas som ett sådant syftesom ger ställning som allmännyttig stiftelse. Till en sådanstiftelsebildning skall kunna kopplas ett långsiktigtupplåtelseavtal som säkrar familjens/släktens brukningsrätt avegendomen så länge det finns arvingar som kan handhaförvaltningen.En förutsättning för detta är självfallet att syftet att vårdaoch bevara herrgårdsmiljön verkligen är verksamhetensdominerande syfte. För att detta verkligen skall upprätthållaskrävs former för offentlig insyn och kontroll.Möjligheterna att skapa stiftelser av detta slag börförbehållas de kulturhistoriskt mest värdefulla miljöerna,d.v.s. Stiftelsebildningar av dettaslag bör endast tillåtas om till stiftelsen förs, inte bara denkulturhistoriskt värdefulla miljön, utan också sådanaförmögenhetsvärden (företrädesvis markegendom) att framtidaunderhåll kan anses säkrat.Utredningen behandlar vidare frågan om bevarandet avindustriminnen, om vård och bevarande av det offentligt ägdabeståndet av kulturhistoriskt värdefulla miljöer, om ennationell stiftelse för kulturmiljöförvaltning och om den s.k.tillgänglighetsprincipen m.m.Bevarande av unika stadsmiljöer (motion 1990/91:Kr357 yrkande1)Vissa uppgifter i anslutning till motionenI lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., NRL,sägs att marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt skallanvändas så att en från ekologisk, social och samhällsekonomisksynpunkt långsiktigt god hushållning främjas. Mark- ochvattenområden som har betydelse från allmän synpunkt på grund avområdenas kulturvärden skall så långt möjligt skyddas motåtgärder som kan påtagligt skada kulturmiljön. Områden som är avriksintresse för bl.a. kulturminnesvården skall skyddas motsådana skadliga åtgärder.Kommunernas ansvar för utformningen av bl.a. stadsmiljöerregleras i (1987:10), PBL. Enligt PBL skallvarje kommun ha en aktuell översiktsplan, som omfattar helakommunen och som i stort skall ange hur mark- och vattenområdenär avsedda att användas och hur bebyggelsen bör ske. Avöversiktsplanen skall framgå bl.a. hur kommunen avser atttillgodose riksintressen enligt NRL. I en proposition tillriksdagen vid /91 (prop. 1990/91:146) bedömdes deflesta kommuner ha antagit enöversiktsplan. Översiktsplanen är inte bindande för myndigheteroch enskilda. Regleringen av markens användning och avbebyggelsen inom kommunen sker genom detaljplaner. Förbegränsade områden som inte omfattas av detaljplan fårområdesbestämmelser antas, bl.a. för att ett riksintresse enligtNRL skall tillgodoses. I lagen finns också bestämmelser omlänsstyrelsens och regeringens kontroll av att kommunernasbeslut om detaljplaner och områdesbestämmelser tillgodoserriksintressen enligt NRL. NRL har -- bl.a. som en anpassningtill situationen inom EG -- fr.o.m. den 1 juli 1991kompletterats med bestämmelser (SFS 1991:650) om krav påmiljökonsekvensbeskrivningar. Länsstyrelserna kan krävamiljökonsekvensbeskrivningar i ärenden som regleras av NRL.Kommunerna förutsätts enligt användamiljökonsekvensbeskrivningar i arbetet med planer och beslutenligt har enligt PBL och NRL den allmänna uppsikten överplan- och byggnadsväsendet i riket samt över hushållningen mednaturresurser. skall enligt sin instruktion (1988:590)vara central förvaltningsmyndighet för frågor om fysiskriksplanering och hushållning med naturresurser,bostadsförsörjning och bostadsmarknad, byggande och stadsmiljö.Boverket skall inom sitt verksamhetsområde följa utvecklingenoch förmedla kunskaper och erfarenheter, bl.a. till kommunerna.Detta sker t.ex. genom medverkan i utbildning för regionala ochlokala myndigheter och genom utgivande av skrifter förinformation m.m. har tillsammans medmiljödepartementet givit ut en informationsskrift, Planering fören god livsmiljö, En skrift om samhällsplaneringen, miljön ochnaturresurslagen. ger ut en annaninformationsskrift, benämnd Kulturhänsyn i fysisk riksplanering.Boverket skall vidare verka för samordning av de statligamyndigheternas arbete med underlag för tillämpningen av PBL ochNRL. Inom finns sex avdelningar, däribland enstadsmiljöavdelning. Inom verket finns också ett rådgivandestadsmiljöråd som skall biträda verket i frågor ombebyggelsemiljön. Rådet skall enligt sin instruktion (1988:1009)verka för att bebyggelsemiljön utvecklas så att den främjar engod livskvalitet. Till rådets uppgifter hör bl.a. att stimuleratill debatt om bebyggelsemiljön.I den s.k. portalparagrafen i lagen (1988:950) om kulturminnenm.m. sägs att det är en nationell angelägenhet att skydda ochvårda kulturmiljön och att ansvaret för detta delas av alla.Såväl enskilda som myndigheter skall visa hänsyn och aktsamhetmot kulturmiljön. I lagen finns bestämmelser om skydd bl.a. förbyggnadsminnen och bestämmelser om ersättning och inlösen samtansvarsbestämmelser beträffande byggnadsminnen. Bestämmelsernaom byggnadsminnen kan avse skydd av en byggnad, park ellerträdgård eller av en bebyggelsemiljö. har tillsynöver kulturminnesvården i länet. haröverinseende över kulturminnesvården i landet.Riksantikvarieämbetet skall enligt sin instruktion (1988:113)bl.a. bevaka kulturminnesvårdens intressen i samhällsplaneringenoch vid bebyggelse och annan markanvändning.Riksantikvarieämbetet skall handlägga frågor om vård ochbevarande av kulturmiljön och kulturminnen samt tillhandahållaunderlag för tillämpningen av PBL och NRL.Riksdagen beslöt med anledning av den forskningspolitiskapropositionen (prop. 1989/90:90, bet. 1989/90:KrU23,rskr. 1989/90:334) om en ökning av medlen till forsknings- ochutvecklingsinsatser inom kulturmiljövårdsområdet under perioden1990/91 -- 1992/93. För /90 anvisades 1 780 000kr. skulleanslaget ökas, nämligen med 2 milj.kr. /91,ytterligare 4 milj.kr. /92 och därutöverytterligare 4 milj.kr. Medelsberäkningengrundades i första hand på att skallansvara för forskning om luftföroreningarnas och försurningensnedbrytning av kulturminnen och kulturföremål, om landskapetskulturvärden och om bebyggelsemiljöns återanvändning ochförändring. Medlen används bl.a. till ett projekt benämntSamhällsplanering, stadsbyggande och de ekonomiska villkoren förbevarande. Projektet samfinansieras med statens råd förbyggnadsforskning. I projektet skall de fastighetsekonomiska ochsamhällsekonomiska villkoren för bevarande efter PBL-reformenstuderas. Arbetet inom projektet skall resultera i två rapportersom skall läggas till grund för två konferenser , därrepresentanter från planväsendet samt bygg-, förvaltnings- ochbevarandeintressenter m.fl. får ge sin syn på rapporterna samtpå konsekvenserna för bevarandeintresset av PBL-reformen. Deförväntas också lämna synpunkter på önskvärda förändringar avregelsystemet. Vidare avses behovet av fördjupade studierklarläggas.Tidigare riksdagsbehandlingKulturutskottet behandlade i sitt betänkande 1990/91:KrU5 ettmotionsyrkande om bevarande av unika stadsmiljöer. Utskottetredovisade därvid att ianslagsframställningen för /91 prioriterade detfortsatta arbetet med att integrera kulturmiljövården isamhällsplaneringen. Syftet var att öka medvetenheten om att detbehövs ett långsiktigt perspektiv i miljöplaneringen, inte minstpå nivå. avsåg att finna formerför samverkan mellan stat, kommun, organisationer och enskildaför gemensamma insatser till skydd och vård av kulturminnen ochkulturmiljöer. framhöll att ansvaret förkulturmiljövården inte är en ensidig statlig angelägenhet. Lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., NRL, och plan-och bygglagen (1987:10), PBL, lyfter fram kommunernas ansvar ochmöjligheter. Utskottet återgav bl.a. följande avsnitt iriksantikvarieämbetets anslagsframställning.Riksantikvarieämbetet vill särskilt peka på de negativakonsekvenserna av en hårt driven omställning inomjordbruksnäringen som radikalt kan förändra den öppna ochomväxlande kulturlandskapsbilden, det starkt rationaliseradebyggandet som leder till förflackning av byggnadskulturen ilandets olika delar, nybyggandet i städernas centrum somflerstädes sker i en form och skala som avslöjar bristanderespekt för värdena i den historiskt framvuxna stadsbilden samtden ökande bilismen som orsakar accelererande skador påbyggnader och kulturföremål.För att möta dessa hot behövs ett utvidgat ansvarstagande ochett utvecklat samarbete mellan myndigheter, förvaltningar ochfastighetsägare. Av stat och kommun krävs omfattande ochkraftfulla insatser i form av information, tidiga samråd iplaneringen, regleringsåtgärder och ekonomiska satsningar.Kulturutskottet erinrade om att forskningspolitiskabeslut innebar en väsentlig höjning av de särskildamedel till kulturmiljöforskning som riksantikvarieämbetetdisponerar och redovisade att avsåggenomföra ett projekt om samhällsplanering, stadsbyggande och deekonomiska villkoren för bevarande.Kulturutskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning tillatt frågan uppmärksammas av de ansvariga myndigheterna.Riksdagen följde utskottet. Bevarande av vissa kulturmiljöer, m.m.Enligt motion Kr202 (c) är det ytterst angeläget att statentar ett stort kostnadsansvar för bevarandet av Salasilvergruva. Motionären anför bl.a. att gruvan enligtriksantikvarieämbetet är av riksintresse och att gruvområdetsolika byggnader är i stort behov av underhåll.Utskottet anser att är intressant både frånkulturhistorisk och ekonomiskhistorisk synpunkt. Gruvan tordevara av stort intresse för turismen i landet. I likhet medmotionären anser utskottet därför att det är angeläget attgruvan kan bevaras. Enligt utskottets bedömning har värdefullainsatser gjorts lokalt för bevarande av gruvområdet.Därutöver har , efter att ha upprättat enbevarandeplan för gruvan, beviljat sammanlagt . förinnevarande och nästa budgetår för upprustning av byggnader ochinstängsling av gruvhål. Vidare har ämbetet för innevarandebudgetår beviljat ett bidrag om . för information omgruvan.Regeringen har -- som tidigare nämnts i detta betänkande -- idagarna på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1991/92 (prop. 1991/92:25 bil. 9) föreslagit resurser tillomfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Såsom ett led idessa föreslås att anslaget för kulturmiljövård engångsvisskall förstärkas med 50 milj.kr. under innevarande budgetår. Vidbifall till detta förslag kommer det att finnas ett väsentligtökat utrymme för bidrag till bevarandeinsatser. Regeringen harpå tilläggsbudget även föreslagit en kraftig förstärkning avresurserna till försysselsättningsskapande åtgärder. Också dessa resurser kan kommai fråga för sådana insatser.Då det gäller statliga driftbidrag till museer vill utskottetpeka på den möjlighet som kan finnas att inom den regionalamuseiorganisationen få del av det statliga driftbidraget. Dennakonstruktion har t.ex. tillämpats av som isamarbete med bidrar till den musealaverksamheten vid i nämnda kommun.Med hänvisning till det sagda och till att frågan omytterligare statligt stöd till bereds avriksantikvarieämbetet avstyrker utskottet motion Kr202.I motion Kr219 (s) redovisas bl.a. den dokumentation av svenskvarvsindustri som möjliggjorts genom att den enormakvarlåtenskapen efter varv nu registreras av f.d.Kockumsanställda, något som i huvudsak finansieras medarbetsmarknadsmedel. Enligt utskottets uppfattning är dettaarbete synnerligen betydelsefullt och torde bliavgörande för kunskapen om varvets historia och om svenskskeppsbyggnad , då produktionen av fartygstartade vid mekaniska verkstad, fram till våra dagar.Motionsförslaget synes syfta till att statligt stöd skalllämnas för att få till stånd ett Varvs- och sjöfartshus iMalmö. Enligt motionärerna är mycket positiv tillprojektet. Varvs- och sjöfartshuset skall enligt planerna --utöver den dokumentation som görs av kvarlåtenskap --dokumentera andra stora svenska varvs historia från industriell,facklig och social synpunkt, en uppgift som motionären anservara av riks- och kulturhistoriskt intresse. Varvs- ochsjöfartshuset skall enligt motionären också verka framåtsyftandeoch fortlöpande följa och redovisa den utveckling som sker inomden moderna undervattensteknologin.En särskild arbetsgrupp bestående av berörda kommunalaförvaltningar i och organisationer inom skeppsbyggnad ochsjöfart undersöker möjligheterna att genomföra detta projekt somär avsett att fungera både som arbetslivsmuseum och kulturhus.Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senast i betänkandet1991/92:KrU1 (s. 12), uttalat att det i princip för närvarandeinte bör inrättas fler centrala museer. Utskottet vill ävenerinra om att utskottet , senast hösten1990, uttalat att det ankommer på lokala intressenter -- och ejpå riksdag eller regering -- att ta initiativ till inrättandetav avdelningar inom ett länsmuseum och inrättandet av lokalamuseer (1989/90:KrU4 s. 19--20 och 1990/91:KrU1 s. 13).Utskottet vill dock i sammanhanget peka på den möjlighet somfinns att enligt förordningen (1990:573) om stöd till vissaicke-statliga kulturlokaler erhålla statligt stöd för om- ellernybyggnad av bl.a. museilokaler som tillhör någon annan änstaten. Regeringen har -- som tidigare nämnts i detta betänkande-- på tilläggsbudget I till statsbudgeten förinnevarande budgetår (prop. 1991/92:25 bil. 10) föreslagit attramen för beslut om bidrag tillfälligt för innevarande budgetårhöjs med 25 milj.kr. till 50 milj.kr.Med hänvisning till det sagda och till det planeringsarbetesom pågår i avstyrker utskottet motion Kr219.I två motioner tas frågan om underhåll och upprustning avDalslands kanal upp. I motion Kr510 (c) yrkas att riksdagenbeslutar att upprustningen av skall igångsättas(yrkande 1) och att 5 milj.kr. fördelade skall anvisasfrån anslaget B 6. Stöd till turism och rekreation under tolftehuvudtiteln (yrkande 2). Liknande förslag framförs i motionKr523 (m). I båda motionerna framhålls att kanalen är en av devackraste kanallederna i och att den är betydelsefull förturistnäringen. Kanalen har enligt motionärerna även ettbetydande kulturhistoriskt intresse. Den ekonomiska situationenför kanalaktiebolaget är emellertid besvärande, eftersom medelsaknas för underhåll och upprustning, vilket motionärernabefarar kan leda fram till att denna unika båtled tvingasstängas.Kanalbolaget har erhållit 1 milj.kr. avberedskapsmedel från länsarbetsnämnden i för attpåbörja upprustningsarbete av kanalen. Vidare harriksantikvarieämbetet beslutat att de medel som beviljatsbolaget för informationsinsatser i stället fåranvändas för upprustningsarbete. Enligt uppgift till utskottetbereder frågan om fortsatt stöd tillkanalen av medel som anvisats för kulturmiljövård.I en skrivelse till regeringen frånlänsstyrelsen i framhålls bl.a. attsysselsättningsläget i länet är djupt oroande. Utöver defortlöpande arbetsmarknadsinsatser som görs frånlänsarbetsnämndens sida bör man enligt mening tatill vara de möjligheter som finns i fråga om tidigareläggningav investeringsobjekt. Inom kultursektorn har ettupprustningsprogram för på 20 milj.kr. Denna fråga bör enligt meninghögprioriteras.I anslutning till redovisningen för skrivelsevill utskottet erinra om att regeringen föreslagit attarbetsmarknadsstyrelsen skall tillföras betydande belopp försysselsättningsskapande åtgärder, det vill säga bl.a. förberedskapsarbeten. Vidare har regeringen föreslagit att anslagetför kulturmiljövård, som disponeras av ,engångsvis skall förstärkas med 50 milj.kr.Utskottet delar motionärernas uppfattning att kanalinte minst genom sin naturskönhet har ett mycket stort värde förfriluftslivet och turismen regionalt, nationellt ochinternationellt. Kanalen är också kulturhistoriskt intressant.Utskottet anser det därför värdefullt om upprustningen avkanalen kan påbörjas möjligt.Beträffande det formella yrkandet att medel för upprustning avkanalen skall anvisas över anslaget B 6. Stöd till turism ochrekreation (tolfte huvudtiteln) vill utskottet erinra om attmedel som anvisas över detta anslag inte är avsedda för sådanainvesteringar som motionerna syftar till.Utskottet anser sig däremot kunna förutsätta att vidfördelningen av tillgängliga resurser till kulturmiljövårdriksantikvarieämbetet tar hänsyn till angelägenheten av attupprustning av kommer till stånd. Vidbedömningen av motionskraven beaktar utskottet också att ettgenomförande av förslaget om ökade resurser tillsysselsättningsskapande åtgärder innebär att möjligheterna tillstöd till upprustningen genom arbetsmarknadspolitiska insatserökar.Utskottet anser med hänvisning till det anförda att motionernaKr510 och Kr523 inte bör föranleda någon åtgärd.Bevarande av kulturmiljöer i jordbruksbygdUtredningen om förvaltningen av vissa kulturmiljöer, somtillsatts efter begäran av , lade fram sittbetänkande (SOU 1991:64) Att förvalta kulturmiljöer. Utredningenhade till huvuduppgift att utreda förutsättningarna för attutveckla formerna för förvaltningen av kulturhistorisktvärdefulla byggnader och miljöer, främst herrgårdar ochindustriminnen.I de väckta motionerna Kr210 (s), Kr220 (c) ochKr230 (fp) yrkande 2 framställs förslag som innefattar krav påtilläggsdirektiv till utredningen. Syftet med sådanatilläggsdirektiv skulle vara att utredningen skulle få iuttryckligt uppdrag att utreda även möjligheterna att underlättaförvaltningen av värdefulla kulturhus och kulturmiljöer ijordbruksbygderna.Utskottet konstaterar att det i det betänkande som utredningenavgett sedan motionerna väcktes förslag förs fram som harbetydelse för prövningen av motionsyrkandena. Med hänsyn tillinnehållet i motionsmotiveringarna vill utskottet framhålla attutredningen föreslår att kulturhistoriskt värdefullahuvudbyggnader inom jordbruksfastigheter framgent skallbetraktas som näringsfastigheter och därmed medföra avdragsrätti rörelsen för drift- och underhållskostnader. Vad som är attbetrakta som kulturhistoriskt värdefullt bör enligt utredningenprimärt knytas till vad som utpekats som kulturhistorisktsärskilt värdefullt av kommunerna med stöd av plan- ochbygglagen, eller vad som är byggnadsminnesförklarat med stöd avkulturminneslagen.Utskottet har inhämtat att det angivna betänkandet kommer attremissbehandlas. Den fortsatta beredningen av ärendet inomregeringskansliet bör inte föregripas.Utskottet, som också erinrar om att en utredning om underlagetför fastighetsbeskattningen (dir. 1990:58) pågår, anser medhänvisning till det anförda att motionsyrkandena inte påkallarnågon åtgärd. Dessa avstyrks därför.Bevarande av unika stadsmiljöerI motion Kr357 (c) hemställs om ett uttalande från riksdagenssida om bevarande av unika stadsmiljöer. Motionsyrkandetöverensstämmer med ett yrkande som kulturutskottet behandladevid föregående . I motiveringen anfördes bl.a. attstadsmiljön förändras och utvecklas och att detta måste skesuccessivt och med stor varsamhet. Det är viktigt att människorkänner igen sin stad. Invanda och unika stadsmiljöer måste sålångt möjligt bevaras.Enligt kulturminneslagen är det en nationell angelägenhet attskydda och vårda kulturmiljön. Ansvaret för detta delas av alla.Såväl enskilda som myndigheter skall visa hänsyn och aktsamhetom kulturmiljön.I ett tidigare avsnitt av detta betänkande har utskottetnärmare redovisat hur planeringen av stadsmiljön och skyddet förkulturmiljön regleras av bestämmelser i naturresurslagen, NRL,och , PBL. Dessa lagar lägger stort ansvar påkommunerna, som genom översiktsplaner skall beskriva hurbebyggelseutvecklingen skall ske och hur riksintressen för bl.a.kulturminnesvården skall tillgodoses. Med utgångspunkt iöversiktsplanerna regleras bebyggelsen och markanvändningen idetaljplaner som utarbetas och antas av kommunerna.Länsstyrelserna och i sista hand regeringen kontrollerar attkommunernas beslut tillgodoser riksintressen enligt NRL. Vidarehar till uppgift att stärka naturresurs- ochmiljöfrågornas roll i den fysiska planeringen genomerfarenhetsåterföring, metodutveckling och utbildningsinsatser.Riksantikvarieämbetet bevakar kulturminnesvårdens intressen isamhällsplaneringen samt vid bebyggelse och annanmarkanvändning. skall också tillhandahållaunderlag för tillämpningen av PBL och arbete med vård och bevarande avkulturmiljön innefattar även forskning och utvecklingsarbete. Ienlighet med forskningspolitiska beslut harriksantikvarieämbetet fått en väsentlig höjning av de särskildamedlen till kulturmiljövårdsforskning, bl.a. forskning ombebyggelsemiljöns återanvändning och förändring. Inom ett i detföregående redovisat forskningsprojekt, benämnt"Samhällsplanering, stadsbyggande och de ekonomiska villkorenför bevarande", skall de fastighetsekonomiska ochsamhällsekonomiska villkoren för bevarande efter PBL-reformenstuderas.Mot här angiven bakgrund konstaterar utskottet att denangelägna frågan om bevarande av unika stadsmiljöer äruppmärksammad både i gällande lagstiftning, vilken lägger ettstort ansvar på kommunerna, och av de ansvariga myndigheterna.Med hänvisning härtill anser utskottet att det inte ärerforderligt med någon åtgärd med anledning avyrkande 1 i motion Kr357. beträffande Sala silvergruvaatt avslår motion 1990/91:Kr202,2. beträffande ett Varvs- och sjöfartshus i avslår motion 1990/91:Kr219,3. beträffande upprustning av kanalatt avslår motionerna 1990/91:Kr510 och1990/91:Kr523,4. beträffande bevarande av kulturmiljöer i jordbruksbygdatt avslår motionerna l990/91:Kr210, 1990/91:Kr220och 1990/91:Kr230 yrkande 2,5. beträffande bevarande av unika stadsmiljöeratt avslår motion 1990/91:Kr357 yrkande 1.Stockholm den 12 november 1991På kulturutskottets vägnarÅke GustavssonI beslutet har deltagit: (), Jan-ErikWikström (fp), (), (), MajaBäckström (s), (), (), LeoPersson (s), (), (),(), (), (),(nyd) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.