bet · GE01KU34 · 1991-04-23 00:00:00 — Eftersom det är angeläget med en samverkanmellan alla samhällets resurser till skydd för ett väntat barnbör enligt propositionen även uppgifter om närstående till dengravida kvinnan i vissa fall kunna utlämnas.Tidigare behandlingI socialutskottets yttrande (1988/89:SoU1y) ansågutskottet att en översyn av regelsystemet för sekretessen inomsjukvård och socialtjänst borde göras i syfte att göra systemetmera lättillämpat och möjliggöra ett visst uppgiftslämnandemellan myndigheter i enskilda ärenden, främst då ett samarbetemellan berörda myndigheter är motiverat från vård- ochbehandlingssynpunkt eller då uppgiftslämnandet behövs för attskydda någon mot fara. I betänkande(1988/89:KU14) ansåg det påkallat attbegära en översyn av sekretessreglerna i fråga i syfte att få ensmidigare tillämpning av de grundläggande reglerna i fall därtillämpningen var till uppenbar nackdel för den enskilde urvård- och behandlingssynpunkt. följde utskottet (rskr.51).Med anledning av begäran har inomjustitiedepartementet upprättats promemorian (Ds 1990:11)Sekretess inom och mellan myndigheter på vårdområdet.Promemorian har efter remissbehandling legat till grund för nuföreliggande proposition (prop. 1990/91:111).Utskottets bedömningUtskottet delar inställningen i propositionen i denna del.Förslagen stämmer väl överens med social- ochkonstitutionsutskottens inställning i samband med riksdagenstillkännagivande till regeringen om behovet av översyn avsekretessbestämmelserna. Utskottet vill understrykavad som även uttalas i propositionen, nämligen att undantagetfrån sekretess inte får ges en så vid tillämpning att denenskilde avstår från att söka hjälp för sitt missbruk av rädslaför att känsliga uppgifter som lämnas sprids vidare. När detgäller skyddet för det väntade barnet till en gravid missbrukareanser utskottet, till skillnad från vad som anförs i motion K37,att gällande lagstiftning inte ger ett tillräckligt skydd.Utskottet föreslår därmed att motionerna K37 (v) yrkande 1 ochK41 (fp) yrkande 1 delvis avstyrks.Utgångspunkten för allt arbete i hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten är att den enskilde samtycker till att uppgifterlämnas ut om honom. Den föreslagna regeln tar sikte på deundantagssituationer när ett samtycke inte går att få ochuppgifterna behövs för en nödvändig insats. Utskottet anser detdock inte lämpligt att, som föreslås i motion K42, lagstifta omatt samtycke skall ha eftersträvats innan uppgifter får lämnastill en annan myndighet för att möjliggöra en nödvändig insats.Förslaget innebär inte att informationsutbytet mellan deaktuella myndigheterna blir fritt. Tvärtom krävs enligtutskottets uppfattning att uppgifter som lämnas ut skall hadirekt betydelse för att den enskilde skall få den nödvändigainsatsen.Med hänsyn till vad som här sagts föreslår socialutskottetatt motion K42 (fp) yrkandena 1 och 2 avstyrks.Utskottet instämmer vidare i förslaget i propositionen attundantaget från sekretess också bör omfatta närstående till engravid kvinna, som t.ex. missbrukar alkohol eller narkotika. Engravid kvinnas omgivning har betydelse för hennes situation ochhälsa och därmed också för det väntade barnet.Utskottet anser därför att motion K42 (fp) yrkande 3 böravstyrkas.Uppgiftslämnande för forskning, statistikframställning ochsjukvårdsadministrationMotioner om uppgiftslämnande mellan kommunala ochlandstingskommunala myndigheter inom hälso- och sjukvårdenI motion K37 av m.fl. (v) yrkas att riksdagenavslår regeringens förslag om viss uppgiftsskyldighet försjukhusadministrationen (yrkande 2). Motionärerna anser attgällande sekretessbestämmelser ligger på en relativt väl avvägdnivå. Om sjukvårdsadministrationen ges lättnader i sekretessenkan det enligt motionen medföra att personlig integritet ochrättssäkerhet kränks.I motion K38 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår propositionen såvitt avser ändring av 7 kap. 1§ sekretesslagen (1980:100) (yrkande 1). Enligt motionärernaär ändamålen forskning, statistik och administration så allmäntangivna att det är svårt att skapa sig någon bild av vad dennaöppning i sekretesslagen kan innebära för den enskilde. Vidareframhålls att flera remissinstanser har avstyrkt förslaget,däribland datainspektionen som har hävdat att man bör inväntadet arbete som utredningen (S 1988:02) om informationsstrukturenm.m. för hälso- och sjukvården bedriver.I motion K39 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen beslutar att 7 kap. 1 § fjärde stycket sekretesslagenskall ha följande lydelse:En landstingskommunal eller myndighet som bedriververksamhet som avses i första stycket får lämna uppgift tillannan sådan myndighet för forskning eller framställning avstatistik eller för administration på verksamhetsområdet. Utanhinder av -- -- --, (yrkande 1)och att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförs om avidentifiering av personuppgifter föreutlämnande (yrkande 2). Motionärerna anser att det ipropositionen inte framgår vilka skäl som motiverar ettuppgiftsutlämnande för forskning, statistik och administrationmed s.k. rakt skaderekvisit, vilket medför ett avsevärtförsvagat skydd för den enskilde. Uppgifter för forskning ochstatistik bör enligt motionen avidentifieras före överlämnandet.Särskilt allvarligt anses förslaget vara om rätt att överförapersonuppgifter för administration. En generell rätt attöverlämna patientuppgifter i s.k. patientadministrativa systembör därför enligt motionen inte medges. Endast de uppgifter somden mottagande myndigheten rimligen kan behöva för sitt arbetebör utlämnas. Uppgifter för vårdplanering, ekonomisk uppföljningoch liknande administrativa göromål bör enligt motionenavidentifieras före utlämnandet.I motion K41 av () yrkas att riksdagenavslår propositionen i dess helhet (yrkande 1 delvis).Motionären anser att de negativa konsekvenser förslaget får förden personliga integriteten inte har utretts och övervägtstillräckligt. I stället för att minska det sekretessbelagdaområdet borde regelsystemet enligt motionen förändras i riktningmot en ökad öppenhet direkt gentemot de människor som är iriskzonen.I motion K42 av () yrkas att riksdagenavslår förslaget till ändring i 7 kap. 1 § sekretesslagen(yrkande 6) och att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om s.k. registerlagar,dels för reglering av vart och ett av de centrala statligapersonregistren, dels för en allmän reglering av personregistermed känsligt innehåll inom hälso- och sjukvården samtsocialtjänsten (yrkande 7 delvis). Motionären anser att enreglering av register inom kommuner och landsting först måstebli genomförd innan uppgifter kan få lämnas mellan kommuner ochlandsting. Motionären anser att integritetskänsliga uppgifterunder inga omständigheter skall få lämnas ut för administrativaändamål.Motioner om uppgiftsskyldighet från hälso- och sjukvården tillsocialstyrelsen och läkemedelsverketI motion K423 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om informationsrutiner mellan socialstyrelsenoch sjukvårdens olika enheter (yrkande 2). I motionen anförsatt data- och offentlighetskommittén påtalat att denuppgiftsöverföring som sker till socialstyrelsensforsknings- och statistikregister från landstingen inte ärförenlig med sekretesslagen. En förutsättning för centralaregister av det slag det här gäller bör enligt motionen vara attde har stöd i en särskild registerlag. Motionärerna anser detnödvändigt att arbetet med den proposition om sekretess somaviserats i budgetpropositionen sker skyndsamt.I motion K38 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår propositionens förslag såvitt avser förslagtill lag om viss uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården(yrkande 2). Enligt motionärernas uppfattning bör centralaoffentliga register med integritetskänsliga uppgifter regleras isärskild lag. En sådan lagreglering medför att medborgaren fåren bättre överblick när det gäller var uppgifter om honom självfinns och för vilket ändamål som uppgifterna insamlas.I motion K39 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen beslutar att avslå förslaget till Lag om vissuppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården (yrkande 3).Enligt motionen öppnar lagförslaget möjligheter förinformationsinsamling inom ett synnerligen brett område. I denföreslagna lagen regleras endast de uppgiftsmottagandemyndigheterna medan användningsområdet för uppgiftsinsamlingengeneraliserats till forskning och statistikframställning.Motionärerna finner det särskilt anmärkningsvärt att endiskussion av säkerhetsproblemen ur den enskildes synvinkelsaknas liksom en analys av säkerhetsproblemen.I motion K41 av () yrkas att riksdagenavslår propositionen i dess helhet (yrkande 1 delvis).Motionären anser att de negativa konsekvenser förslaget får förden personliga integriteten inte har utretts och övervägtstillräckligt. I stället för att minska det sekretessbelagdaområdet borde regelsystemet enligt motionen förändras i riktningmot en ökad öppenhet direkt gentemot de människor som är iriskzonen.I motion K42 av () yrkas att riksdagenavslår förslaget om lag om viss uppgiftsskyldighet inom hälso-och sjukvården (yrkande 5) och att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om s.k.registerlagar, dels för reglering av vart och ett av de centralastatliga personregistren, dels för en allmän reglering avpersonregister med känsligt innehåll inom hälso- och sjukvårdensamt (yrkande 7 delvis). Motionären anser attcentrala offentliga register med integritetskänsliga uppgiftermåste regleras i särskilda s.k. registerlagar. Bestämmelser omkryptering måste tas in i de aktuella registerlagarna enligtmotionen. Frågan om det s.k. informerade samtycket är ocksåviktig att belysa.Gällande reglerPå samma sätt som uppgiftslämnande i vårdsyfte regleras avsekretesslagen styr den lagen också möjligheterna tilluppgiftslämnande av sekretessbelagda uppgifter för forskning,statistik och administration. De i detta sammanhang aktuellaregistren förs, liksom andra personregister, enligt reglerna idatalagen. Det betyder att de har inrättats med stöd av ettbeslut av regeringen eller (jfr 2 a § datalagen1973:289) eller med tillstånd av datainspektionen enligt 2 §samma lag. För register som endast används för vård- ellerbehandlingsändamål krävs dock inget sådant tillstånd.Propositionen m.m.I propositionen föreslås att reglerna om hälso- ochsjukvårdssekretess i SekrL ändras så att det i 7 kap. 1 §uttryckligen framgår att nödvändigt utbyte av uppgifter förforskning, statistikframställning och sjukvårdsadministrationmellan kommunala och landstingskommunala myndigheter inom hälso-och sjukvården skall kunna ske. Som förutsättning föruppgiftslämnandet gäller enligt propositionen att det inte kanantas att den enskilde eller någon honom närstående lider men omuppgifterna röjs (s.k. rakt skaderekvisit).En ny lag om uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvårdenföreslås. Enligt den föreslagna lagen skall regeringenbemyndigas att meddela föreskrifter om skyldighet för kommuneroch landstingskommuner att lämna uppgifter till socialstyrelsenoch läkemedelsverket för forskning och statistikframställninginom hälso- och sjukvårdens område.I propositionen (prop. 1990/91:60) om offentlighet,integritet och ADB uttalas att vissa register hos bl.a.socialstyrelsen bör regleras i lag.Frågan om vilka register som skall lagregleras kräver dock,enligt nu aktuella proposition (1990/91:111) ytterligareöverväganden, vilket inte har ansetts kunna göras inom ramen fördetta ärende. I propositionen framhåller föredragande statsrådetvidare att hon inte kan se att arbetet inom utredningen ominformationsstrukturen m.m. inom hälso- och sjukvården (INFHOS)kommer att påverka de aktuella frågorna. Föredraganden kan intefinna skäl att i avvaktan på det resultat utredningen kan kommafram till skjuta upp den som det bedöms nödvändiga justeringenav reglerna i detta avseende. I betänkandet (SOU 1991:18)INFHOS II av utredningen om informationsstrukturen för hälso-och sjukvården föreslås att de centrala personregister sombedöms vara nödvändiga att föra på central nivå skall regleras ilag.När det gäller den patientadministrativa verksamhetenframhålls i propositionen att en patientuppgift har sammasekretesskydd om den lämnas över för administrativ behandlingtill en annan enhet inom sjukvårdsorganisationen än den därpatienten behandlas som om den lämnas ut för vård- ochbehandlingsändamål. Det har dock ansetts viktigt att deutlämnade uppgifterna enbart används för rent administrativaändamål och att uppgifter om diagnos och andra känsligaförhållanden därför i många fall sorteras bort innan uppgifternalämnas ut.I propositionen konstateras att frågan om användande avkrypterade forskningsregister f.n. övervägs avdatalagsutredningen (Ju 1989:02), som väntas avlämna sitt nästadelbetänkande . Vidare påpekas att register sålångt det är möjligt inte bör innehålla personnummer eller andrauppgifter som gör att enskilda kan identifieras.Tidigare behandlingI betänkandet 1990/91:KU11 med anledning av propositionen(prop. 1990/91:60) om offentlighet, integritet och ADBbehandlade (s. 9 f.) motioner ianslutning till frågan om registerlagar. mening är det allmänt sett av storbetydelse att en författningsreglering av ADB-register kommertill stånd i syfte att stärka skyddet för de registreradesintegritet i samband med nödvändig registrering av känsligauppgifter i myndighetsregister. I propositionen hade anförts attregister hos bl.a. , landstingen och kommunernabör regleras i särskilda registerlagar. Konstitutionsutskottetdelade departementschefens uppfattning att det krävs ingåendeöverväganden i fråga om vilka register inom dessa områden sombör lagregleras.I betänkandet behandlades (s. 28 f.) också bl.a. frågan omkryptering. konstaterade att frågorom kryptering skulle tas upp av datalagsutredningen. Utskottetfann inte skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande närdet gällde frågan om att hos regeringen begära en redovisningöver hur kryptering kan användas i olika datasystem. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 160).Socialutskottets bedömningVad först gäller förslaget om ökade möjligheter tilluppgiftslämnande för vissa ändamål inom eller mellan kommuneroch landsting instämmer utskottet i propositionens förslag.Utskottet anser det därvid viktigt att onödiga uppgifter sålångt möjligt sorteras bort före ett utlämnande. Detta synsättär också propositionens. Utskottet kan inte finna att förslagetkan leda till några nackdelar för den enskildes integritet ellerrättssäkerhet som motionärerna påstår. För de uppgifter somlämnas till en annan myndighet inom hälso- och sjukvården medstöd av den föreslagna bestämmelsen gäller samma starkasekretess som före ett utlämnande. Med hänsyn till det anfördaföreslår utskottet att motionerna K37 (v) yrkande 2, K38 (m)yrkande 1, K39 (c) yrkandena 1 och 2 och K42 (fp) yrkande 6 ochyrkande 7 delvis avstyrks. Utskottet föreslår av samma skäl attmotion K41 (fp) yrkande 1 delvis avstyrks.Utskottet konstaterar att den föreslagna lagen omuppgiftsskyldighet inte innebär något ställningstagande tillvilka personregister för forskning och statistik som skallfinnas. Frågan om tillstånd till sådana register prövas avdatainspektionen och i vissa fall av eller regeringen.Utskottet delar tidigare bedömning(1990/91:KU11) om lagreglering av sådana register. Med hänsynhärtill anser utskottet att motionerna K423 (m) yrkande 2, K38(m) yrkande 2, K39 (c) yrkande 3 och K42 (fp) yrkande 5 ochyrkande 7 delvis bör avstyrkas. Av samma skäl föreslår utskottetatt motion K41 (fp) yrkande 1 delvis avstyrks.Sekretess inom myndigheter på hälso- och sjukvårdsområdetI motion K42 av () yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagändring syftande till attklargöra tolkningen av begreppen myndighet och basenhet vidtillämpning av sekretesslagen (yrkande 8). Motionärenframhåller att nuvarande lagstiftning har lett till olikatolkningar av begreppet myndighet. Regeringen föreslår intenågon lagändring i denna del, utan framför i stället sintolkning i motivtexten till andra lagändringar. Detta innebärenligt motionen att rättsläget är oklart.Gällande reglerSekretess innebär i princip att en uppgift inte får lämnastill en enskild eller till en annan myndighet (1 kap. 2 och 3 §§SekrL). Förbud mot att lämna ut uppgifter gäller förutom mellanolika myndigheter också mellan olika verksamhetsgrenar inomsamma myndighet (t.ex. ett landsting), om de är att betrakta somsjälvständiga i förhållande till varandra.Socialstyrelsen anser i allmänna råd (1982:4) omsekretess (s. 29) att hela hälso- och sjukvårdsverksamheten påett sjukhus utgör en självständig verksamhetsgren. En merarestriktiv tolkning hävdas av bl.a. JO (se JOs ämbetsberättelse1986/87 s. 198 f.).Data- och offentlighetskommittén (DOK) har i betänkandet(SOU 1986:24) Integritetsskyddet i informationssamhället 1gjort bedömningen att basenheterna inom hälso- och sjukvården äratt anse som självständiga verksamhetsgrenar i sekretesslagensmening, vilket enligt DOK innebär att lagens regler redan i daggäller i förhållande mellan dessa enheter (s. 66 f.).Propositionens förslagEnligt propositionen anses det inte föreligga tillräckligtunderlag för att nu föreslå en bestämmelse om att basenheternainom hälso- och sjukvården skall utgöra särskildaverksamhetsgrenar i sekretesslagens mening.I propositionen konstateras (s. 20 f.) att i spetsen förhälso- och sjukvårdsverksamheten står tre nämnder, nämligenhälso- och sjukvårdsnämnden, tandvårdsnämnden ochomsorgsnämnden. Under nämnderna finns t.ex. sjukhus ochvårdcentraler. Sjukhus indelas ofta i vad som brukar kallaskliniker. Kliniker och vårdcentraler är s.k. basenheter inom dens.k. slutna respektive öppna vården.I propositionen uttalas vidare följande (s. 21).När det gäller frågan om vilka organisatoriska enheter inomhälso- och sjukvården som utgör myndigheter torde det till enbörjan vara klart att de centrala nämnderna utgör egnamyndigheter. Frågan om de lokala nämnderna skall anses ingå iden centrala myndigheten eller utgöra egna myndigheter fårbedömas från fall till fall mot bakgrund av bl.a. vilken grad avsjälvständighet den lokala nämnden har i förhållande till dencentrala. Bedömningen torde ofta ge vid handen att även delokala nämnderna är egna myndigheter. På motsvarande sätt fårman från fall till fall bedöma om någon del av den till varjenämnd hörande förvaltningsorganisationen intar en såsjälvständig ställning i förhållande till nämnden att den fåranses utgöra en egen myndighet. Så bör i praktiken sällan varafallet eftersom principen anses vara att beslutsbefogenheter fårdelegeras till en tjänsteman inom förvaltningsorganisationenendast när det gäller rutinärenden (prop. 1975/75:187 s. 260).Det innebär att nämndkansli, sjukhus, vårdcentraler och andraförvaltningsorgan under en nämnd i regel får anses ingå i denmyndighet som nämnden utgör.Enligt propositionen anses det efter vad som framkommit vidremissbehandlingen inte lämpligt att utformaregleringen på det sätt som föreslagits i justitiedepartementetspromemoria (Ds 1990:11) Sekretess inom och mellan myndigheter påvårdområdet. Förslaget i promemorian innebär att sekretesslagenskulle ändras så att kliniker och andra s.k. basenheter inomhälso- och sjukvården blev att anse som självständigaverksamhetsgrenar i förhållande till varandra enligt 1 kap. 3 §SekrL.Som skäl till varför förslaget inte läggs till grund förlagstiftning anförs i propositionen bl.a. följande (s. 24).Begreppet basenhet är inte närmare bestämt och storleken av deolika enheterna varierar mellan de olika sjukvårdsmyndigheterna.Detta gör att begreppet, åtminstone , inte börläggas till grund för en rättslig reglering. Vidare har iförslaget inte beaktats att enhetsindelningen inom hälso- ochsjukvården kommer att i viss utsträckning ändras fr.o.m. den 1juli 1991. Detta innebär bl.a. att en chefsöverläkaresverksamhetsområde kan innefatta fler kliniker. Ett genomförandeav förslaget kan därför innebära att nya problem skulle uppstånär det gäller att bestämma var sekretessgränserna går inom denoffentliga hälso- och sjukvården.Det går heller inte att bortse från att förslaget kan medföramerarbete för läkarna och därmed också ökade kostnader försjukvården. Vidare kan förslaget medföra komplikationer vidinförande av nya organisatoriska lösningar inom sjukvården,t.ex. den s.k. Dalamodellen.Frågan om i vilka fall en sekretessprövning skall göras innanen uppgift lämnas inom hälso- och sjukvården får därför, enligtpropositionen, åtminstone tills vidare prövas enligt nu gällanderegler.Utskottets bedömningUtskottet delar bedömningen i propositionen att nyasekretessproblem sannolikt uppstår om förslaget i promemorian nugenomförs om att s.k. basenheter skall jämställas medmyndigheter i sekretesshänseende. Även merarbete och ökadekostnader för sjukvården kan bli följden. Eftersom de nyaorganisatoriska modellerna inte hunnit ta form ännu skulle det,enligt utskottet, vara förhastat att nu lagstifta i frågan.Utskottet utgår från att nära följer denorganisatoriska utvecklingen inom sjukvården och om det behövsutarbetar allmänna råd för tillämpningen av de aktuellabestämmelserna. Med hänvisning härtill föreslår utskottet attmotion K42 (fp) yrkande 8 avstyrks.Samarbete mellan apotek och vårdmyndigheter för att ingripamot läkemedelsmissbrukI motion K40 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom sekretess mellan apotek och vårdmyndigheter för att ingripamot läkemedelsmissbruk.I motion K42 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom sekretess mellan apotek och vårdmyndigheter för att ingripamot läkemedelsmissbruk (yrkande 4).Motionärerna föreslår en lättnad i sekretesslagstiftningen såatt det blir möjligt för personalen på apoteken att kontaktaläkaren/läkarna vid misstanke om läkemedelsmissbruk.Gällande reglerFör sjukhus och andra inrättningar som drivs av enskilda,liksom privat drivna läkarmottagningar, tandläkarmottagningar,laboratorier m.m. gäller föreskrifterna om sekretess i lagen(1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl.(tillsynslagen). Av förarbetena till tillsynslagen framgår attavsikten är att det i princip skall råda samma sekretess inomden privata hälso- och sjukvården som inom sådan vård sombedrivs av det allmänna. Bestämmelserna gäller även personal påapotek. Detta innebär i praktiken att uppgiftslämnande om enenskild patients läkemedelsförbrukning mellan apotek och läkarei princip endast kan ske om patienten gett sitt samtyckehärtill.Propositionen m.m.I propositionen 1988/89:130 om framtidaroll, uppgifter och inriktning föreslog regeringen att regionaltlokaliserade enheter för tillsyn av bl.a. hälso- och sjukvårdskulle inrättas på högst sex orter i landet. Enheterna skulleutgöra en del av . I propositionen uttaladeföredragande statsrådet att enheterna även borde svara förtillsyn av förskrivning av läkemedel i syfte att uppmärksammaoch förhindra missbruk (s. 19). beslutade attpropositionen i denna del inte skulle föranleda något riksdagensuttalande (1988/89:SoU24, rskr. 296).I departementspromemorian Ds 1990:11 anfördes (s. 72) att manännu inte löst frågan hur tillsynen över förskrivning avberoendeframkallande medel närmare skall anordnas genomsocialstyrelsens regionala enheter. Om det kommer att förekommanågon form av rapportering som rör enskilda itillsynsverksamheten, torde det enligt promemorian blinödvändigt att föreskriva om undantag från sekretessen. Detansågs emellertid inte möjligt att redan då ange vilka undantagsom kunde behöva göras. I promemorian uttalades att frågandärför fick tas upp i ett annat sammanhang.I här aktuell proposition lämnas inga förslag till ändraderegler i denna del. I propositionen konstateras att de regionalatillsynsenheterna är under uppbyggnad. Frågan omhur tillsynen över förskrivningen av beroendeframkallande medelnärmare skall anordnas har ännu inte lösts.