bet · GF01SoU2 · 1991-11-05 00:00:00 — Utskottet utgår från att även den aktuellafrågan om det anses lämpligt kan tas upp i sammanhanget.Utskottet anser inte att nu bör ta något initiativ ianledning av motion So209 (m). Motionen avstyrks således.Översyn av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU)MotionenI motion 1990/91:So215 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den aviserade beredningen avsocialtjänstlagen bör ges tilläggsdirektiv rörande en översyn avnuvarande LVU-lagen i enlighet med vad som anförts i motionen(yrkande 8 delvis). Motionärerna menar att det i LVU börinföras en motsvarighet till 26 § i gamla barnavårdslagen,vilken innebar att de sociala myndigheterna i samarbete medfamiljen hade en reell möjlighet att på ett tidigt stadium gå inoch hjälpa och stötta familjer där barnen riskerade att råkailla ut fysiskt eller psykiskt. Enligt motionärerna inleddesåtgärderna med att de sociala myndigheterna i samarbete medfamiljen lade upp planer på åtgärder som syftade till att stöttafamiljen. Hjälpte inte detta fanns det möjlighet förbarnavårdsnämnden att komma med förmaningar och eventuelltvarningar till familjen. Ledde inte dessa åtgärder till önskatresultat kunde de sociala myndigheterna lämna föreskrifter. Somytterligare ett steg kunde beordras övervakning av det enskildabarnet. Först som en sista åtgärd kunde beslut omomhändertagande bli aktuellt. I motionen förordas att denaviserade parlamentariska beredningen för översyn avsocialtjänstlagen får tilläggsdirektiv som innebär en översyn avLVU i enlighet med vad som skisserats i motionen.Gällande bestämmelser m.m.Enligt 12 § SoL skall socialnämnden verka för att barn ochungdom växer upp under trygga och goda förhållanden. Nämndenskall i nära samarbete med hemmen främja en allsidigpersonlighetsutveckling och en gynnsam social utveckling hosbarn och ungdom. Nämnden skall också med särskild uppmärksamhetfölja utvecklingen hos barn och ungdom som visat tecken till enogynnsam utveckling. Vidare skall nämnden i samarbete med hemmensörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklasogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynentill den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför detegna hemmet.Enligt 1--4 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser omvård av unga, LVU, skall insatser för barn och ungdom göras isamförstånd med den unge och hans vårdnadshavare enligtbestämmelserna i socialtjänstlagen. Beslut om vård oberoende avsamtycke skall fattas om det på grund av misshandel,otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annatförhållande i hemmet finns en påtaglig risk för att den ungeshälsa eller utveckling skadas. Sådan vård skall också beslutasom den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtagligrisk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel,brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytandebeteende. Beslut om vård med stöd av lagen meddelas avlänsrätten efter ansökan av socialnämnden.I 22 § LVU stadgas att socialnämnden under vissa angivnaförhållanden får besluta att den unge skall hålla regelbundenkontakt med en särskilt utsedd kontaktperson eller delta ibehandling i öppna former inom . När ett beslut ombehandling meddelas skall en särskild behandlingsplan finnas.I proposition 1984/85:171 framhölls i anslutning tillföreslagna tillägg till 12 § SoL bl.a. att avsaknaden avmöjligheter att vidta tvingande åtgärder med stöd avsocialtjänstlagstiftningen inte får innebära att socialtjänstenstår passiv och avvaktar till dess LVU blir tillämplig. Omsocialtjänstens befattningshavare misslyckas med att etablera enkontakt med den unge bör man ändå följa utvecklingen genomförnyade kontakter och uppsökande verksamhet, anfördes ipropositionen.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkandet 1989/90:SoU15 behandlade utskottetregeringens proposition 1989/90:28 om ny lag med särskildabestämmelser om vård av unga och de motioner som väckts ianledning av denna. Utskottet uttalade bl.a. (s. 45) att det ärmycket viktigt att socialnämnden arbetar förebyggande, särskiltnär det gäller familjer med sociala problem och i fråga omungdomar i utsatta situationer. Detta följer redan avsocialtjänstlagen. Ett ingripande med tvång bör i allmänhet intekomma överraskande. Utskottet anförde vidare att de åtgärder,t.ex. förmaning och varning samt föreskrifter för den unge,vilka var möjliga enligt barnavårdslagen, hade kommit att saknapraktisk betydelse långt innan barnavårdslagen upphörde attgälla. Utskottet ansåg att de i propositionen föreslagnamöjligheterna till förebyggande åtgärder enligt LVU fick ansesvara tillräckliga och avstyrkte med det anförda de aktuellamotionerna (res. följde utskottet.Utskottets bedömningDen nya regeringen har i regeringsförklaringen förutskickatolika åtgärder på familjepolitikens område för att ge bättreförutsättningar för trygga familjer och för barnens uppväxt ochomvårdnad. Utskottet anser att regeringens förslag på dettaområde inte bör föregripas. Motion So215 (m) yrkande 8 delvisavstyrks därför.Tillsynen över den privata vårdenMotionenI motion 1990/91:So490 av m.fl. (v) yrkasatt hos regeringen begär att får iuppdrag att se över reglerna enligt vad i motionen sägs ometiska regler för institutioner utanför hälso- och sjukvården(yrkande 1) och att hos regeringen begär attsocialstyrelsen får i uppdrag att utarbeta regler förvårdgivarnas kompetens enligt vad i motionen anförts om behovetav kompetens hos privata vårdgivare (yrkande 2). I motionenanförs att det behövs etiska riktlinjer och annan reglering avden vård som erbjuds vid sidan av den offentliga och att det börfinnas en prövning av den yrkesmässiga kompetensen hos depersoner som skall öppna en institution.BakgrundEnligt 69 § SoL skall enskild person eller sammanslutningsom vill inrätta hem för vård eller boende söka tillstånd hoslänsstyrelsen. Vidare anges att ett sådant hem står underlöpande tillsyn av socialnämnden i den kommun där hemmet ärbeläget.I 10 § socialtjänstförordningen (1981:750) stadgas att vidvarje hem för vård eller boende skall finnas en person somförestår verksamheten samt den personal som i övrigt behövs fören ändamålsenlig verksamhet. Vidare anges att socialstyrelsenefter visst samråd meddelar närmare föreskrifter omkompetenskrav för föreståndare vid sådana hem som avses i 12 §LVU (särskilda ungdomshem) och för hem för tvångsvård enligt 22§ LVM.Socialstyrelsen har utarbetat föreskrifter och allmännaråd rörande hem för vård eller boende som drivs av enskilda(SOSFS 1982:56). Av dessa framgår bl.a. att den person somförestår verksamheten skall ha lämplig utbildning och/ellererfarenhet. I föreskrifterna anges närmare vilken yrkesmässigkompetens som bör ställas på föreståndare av olika typer av hemsom drivs av enskilda.I direktiven för socialtjänstkommittén (s. 24) anförs attdet stora inslaget av privata vårdgivare inom vården av barn,ungdomar och missbrukare motiverar en översyn av de regler somfinns för tillstånd och tillsyn av verksamheten. Enligtdirektiven bör kommittén överväga innehållet i och formerna förtillsynen av såväl den kommunala som de privatavårdgivarnas verksamhet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas fråganom vilka villkor som bör vara förenade med tillstånd att drivahem för vård eller boende och hur tillsynen över hemmen bör varautformad.Utskottets bedömningSocialtjänstkommittén har fått i uppdrag att se över reglernaför tillstånd att bedriva privat vård och tillsynen över dennavård. Något initiativ från behövs därför inte.Utskottet avstyrker motion So490 (v).Utvärdering av sociala insatserMotionernaI motion 1990/91:So336 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utveckling av metoder för uppföljning avbehandlingsresultaten vid olika vårdformer (yrkande 11).Enligt motionärerna är behandlingsresultaten vid olikavårdformer för unga missbrukare ofullständigt dokumenterade. Deanser därför att det är viktigt att uppföljningsmetoderutvecklas för att man skall kunna få en uppfattning om hur välman lyckas i olika alternativ.I motion 1990/91:So484 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om värdering av sociala insatser (yrkande 2).Motionärerna anser att man bör utreda om det för socialtjänstenbör finnas ett fristående organ för värdering av nytta, riskeroch ekonomiska konsekvenser av olika vård- ochbehandlingsinsatser.BakgrundSocialberedningen konstaterade i sitt betänkandeMissbrukarna, , Tvånget (SOU 1987:22) att dethar gjorts få uppföljningsundersökningar om tvångsvårdensresultat och effekter för olika grupper av missbrukare. Studiersom möjliggör jämförelser mellan effekter av tvångsvård ochandra vårdinsatser för tunga missbrukare saknades helt, liksomjämförelser mellan effekter av tvångsvård och utebliven vård.Det saknades också studier som belyser tvångsvårdens effekter påsikt (s. 358).I LVM-propositionen (prop. 1987/88:147 och iriksrevisionsverkets, RRV, rapport 1988:273 framhöllsbehovet av utvärderingar inom missbrukarvården.Socialstyrelsen bedriver ett kontinuerligt arbete meduppföljning och utvärdering av den sociala verksamheten på olikaområden.Dåvarande regeringen uppdrog åt socialstyrelsenatt utreda informationsstrukturen m.m. för . Somett första led i uppdraget har givit utrapporten beskriva (1991:2).Enligt ställer förändringarna inom denoffentliga sektorn nya krav på att kunna följa och utvärderakvalitet, måluppfyllelse och effektivt resursutnyttjande. Detinnebär också ökade informations- och statistikbehov på lokalnivå för kommunernas planering, ledning, uppföljning ochutvärdering av socialsektorns verksamheter. Det innebär ocksåförstärkta anspråk på de statliga myndigheterna att följa uppoch utvärdera de sociala insatserna. I rapporten beskrivs bl.a.hur en ny informationsstruktur för skulle kunnase ut. kommer ett slutligt förslag till en sådaninformationsstruktur att tas fram.Socialstyrelsen erhöll ett uppdrag från regeringenatt närmare utreda hur behovet av vetenskapligt grundadeutvärderingar av behandlingsmetoder och andra insatser inomsocialtjänstens individ- och familjeomsorg skall kunnatillgodoses.I anledning av uppdraget har i en promemoria1991-09-30 med titeln till centrum för utvärderingav metoder i socialt arbete lämnat förslag till ensärskild centrumbildning som inom skall verka påområdet. Det föreslagna centrumet skall enligt socialstyrelsenur olika aspekter vetenskapligt värdera olika metoder ochinsatser inom individ- och familjeomsorgen. Vidare skallcentrumet göra kunskapssammanställningar och bedömningar, spridainformation och verka för genomförande så att förändringar kanske till bättre och mer effektiva metoder. Centrumet skall ocksåfungera som när det gäller utvärdering avmetoder i socialt arbete och utveckla internationellt samarbetepå området. Om regeringen beslutar att centrumet skall inrättasbör det enligt kunna starta sin verksamhet den 1januari 1992.Dåvarande regeringen tillkallade en särskildutredare för att göra en översyn av arbets- ochansvarsfördelningen vad gäller statens insatser inom barn- ochungdomsområdet i syfte att finna mer effektiva former församordning, utvärdering och uppföljning. Utredarens arbete skallvara slutfört före utgången av (dir. 1991:42).Enligt direktiven för socialtjänstkommittén (s. 24 f.)krävs att såväl statens som kommunernas och landstingensuppföljnings- och utvärderingsinstrument förbättras. Ikommitténs uppdrag ingår därför att överväga vilken uppföljningoch utvärdering som bör ske av den kommunala ochde privata vårdgivarnas verksamhet och hur detta arbete kanunderlättas och stärkas.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet har behandlat motioner ombehovet av utvärderingar inom ochmissbrukarvården. I betänkandet 1990/91:SoU6 (s. 34)hänvisade utskottet till det arbete som pågick på området ochansåg mot bakgrund härav att något initiativ från intebehövdes. Då aktuella motioner (s och fp) avstyrktes därför(res. följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att det på olika håll pågår arbete somsyftar till att förbättra metoderna för utvärdering av olikasociala insatser. Den nya regeringen har bl.a. att ta ställningtill ett förslag om att ett särskilt centrum skall inrättas fördessa frågor. Enligt utskottets mening behövs mot denna bakgrundinte något tillkännagivande från . Utskottet avstyrkermotionerna So336 (fp) yrkande 11 och So484 (fp) yrkande 2.ProstitutionMotionernaI motion 1990/91:So227 av m.fl. (s) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om intensifierade sociala insatser för deprostituerade. Enligt motionärerna bedriver bl.a. socialtjänstenett mycket aktivt arbete dels av förebyggande karaktär, delsgenom direkta insatser för de prostituerade. Socialtjänstensarbete är, anför motionärerna, mycket angeläget, inte minst somett sätt att försöka hindra spridningen av HIV/aids. (Motiveringen finns i motion 1990/91:Ju617. )I motion 1990/91:So242 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till åtgärder för attkomma till rätta med den ökade manliga prostitutionen i enlighetmed vad som anförts i motionen (yrkande 1) samt attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nödvändigheten av organisationsstöd ianledning av situationen (yrkande 2). Motionären anför atttrots att ansvariga myndigheter är medvetna om attprostitutionen bland unga män fortsätter att öka görs intemycket för att kartlägga problemen och åtgärda dessa. ,sägs det i motionen, har frivilliga organisationer, däriblandRFSL, genom volontärverksamhet försökt att nå dessa unga män ochfå dem från gatan.BakgrundSocialstyrelsen följer kontinuerligt upp vad som på olika hållgörs för att komma till rätta med prostitutionen och de problemsom är kopplade till denna i form av drogmissbruk, smittorisk,m.m. samarbetar med de särskilda grupper sominom i , , och Norrköpingägnar sig åt de prostituerade och håller sig informerad omutvecklingen genom regelbundna träffar med främst desocialarbetare som arbetar med prostitution. Under våreninnevarande år arrangerade ett nordisktseminarium om prostitution. verkar vidare genomekonomiska bidrag m.m. för att vården av kvinnligadrogmissbrukare -- som inte sällan är prostituerade i störreeller mindre utsträckning -- skall utökas och förbättras bl.a.genom att fler behandlingshem för enbart kvinnor startas.Inom pågår en utredning angåendekriminalisering av den s.k. könshandeln. Utredningens resultatkommer att publiceras i en departementspromemoria under dennahöst. I promemorian kommer bl.a. att ges en allmän skildring avhur prostitutionen har utvecklats sedan prostitutionsutredningenavlämnade sitt betänkande.Tidigare riksdagsbehandlingSocialutskottet har behandlat olikafrågor om prostitution. beredde våren 1988socialutskottet tillfälle att yttra sig över ett antal motionersom rörde prostitution. I socialutskottets yttrande (SoU1987/88:3y) finns en redogörelse för prostitutionen i ,som grundar sig på uppgifter i prostitutionsutredningensbetänkande SOU 1981:71, Prostitutionen i , samt uppgiftersom framkom vid en av utskottet anordnad hearing i ämnet under1988.I det ovan nämnda yttrandet anförde socialutskottet att en välfungerande social verksamhet bland de prostituerade har visatsig ge tämligen goda resultat när det gäller att få ickemissbrukande kvinnor att upphöra med prostitution. Utskottetnoterade i denna del att särskilda prostitutionsgrupper skapatsinom socialförvaltningarna i , , ochNorrköping. En verksamhet av den typ som dessa grupper bedrivermed aktivt uppsökande av de prostituerade kvinnorna i derasmiljöer, då man försöker motivera kvinnan att lämnaverksamheten, följt av erbjudanden om hjälp i olika former föratt skapa en annorlunda tillvaro, var, enligt utskottets mening,oundgängligen nödvändigt för att hjälpa de kvinnor som redanfanns i prostitutionen. Också då det gäller missbrukandeprostituerade kan, anförde utskottet, sociala insatser ge godaeffekter. Insatserna måste emellertid i första hand inriktas påatt bryta missbruket. Utskottet konstaterade att en omfattandeverksamhet med sådan inriktning bedrivs bland de prostituerade,delvis med stöd av medel som anslagits för bekämpningen av aids.Utskottet uttalade vidare att det visserligen åvilar kommunernaatt genom sin socialtjänst svara för att alla som vistas där fårdet stöd och den hjälp som de behöver. Utskottet ansåg detemellertid angeläget att stimulera till uppbyggnaden av enkontinuerlig prostitutionsförebyggande verksamhet t.ex. genombidrag till utvecklingsarbete på området. Regeringen bordeenligt utskottet överväga möjligheten att stödja uppbyggnaden aven sådan verksamhet. Detta borde ges regeringen till känna.Justitieutskottet (JuU 1987/88:12 s. 15) anslöt sig tillsocialutskottets förslag.I betänkandet 1989/90:SoU20 uttalade utskottet att desociala insatserna för prostituerade kvinnor borde förstärkas.Utskottet vidhöll sin inställning att det fick anses angelägetatt stimulera uppbyggnaden av den prostitutionsförebyggandeverksamheten. Utskottet förutsatte att regeringen togerforderliga initiativ i denna fråga.Utskottets bedömningInom och i de kommuner som främst är berördapågår kontinuerligt arbete som syftar till att komma till rättamed prostitutionen. Vidare utgår statligt stöd till bl.a.organisationer som på olika sätt arbetar för att förebyggaprostitution. Därtill kommer att frågan om kriminalisering avden s.k. könshandeln är föremål för utredning. Den nyaregeringens förslag i dessa frågor bör enligt utskottets meninginte föregripas. Utskottet avstyrker därför motionerna So227 (s)och So242 (m).Information om homosexualitetMotionenI motion 1990/91:So307 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om information om homosexualitet. Motionärernakonstaterar att har ett övergripande ansvar församordningen av insatser för homosexuella och de understrykervikten av att på olika sätt informerar om vadhomosexualitet är.BakgrundSocialstyrelsen har genom ett regeringsuppdrag i december 1987fått ett övergripande ansvar för samordningen av insatser förhomosexuella. I uppdraget ingår att i samråd med berördamyndigheter följa utvecklingen av de homosexuellas situation.Styrelsen skall vidare överväga i vilka former diskrimineringenav homosexuella kan motverkas av samhället. I uppdraget ingårockså att ur ett särskilt anslag fördela bidrag tillhomosexuellas organisationer för deras arbete på riksplanet.Socialstyrelsen har inom ramen för regeringsuppdraget ordnatviss internutbildning och ett forskningsseminarium. Genom enenkät till ett hundratal myndigheter har styrelsen bl.a. önskatgöra dessa myndigheter uppmärksamma på de lagändringar somgenomförts. Avsikten med enkäten var också att ge varjemyndighet tillfälle att ställa givna lagändringar ochdiskrimineringsproblematiken i relation till den egnamyndigheten. har utarbetat en katalog omrättigheter för homosexuella som under innevarande höst skallspridas via bl.a. de homosexuellas organisationer och apoteken.Överläggningar med angående sex- ochsamlevnadsundervisningen i skolan med avseende på homosexualitethar resulterat i en lärarhandledning som också skalldistribueras under denna höst. hållersocialstyrelsen journalistseminarier om homosexfrågor på olikahåll i landet. En sammanställning av den forskning som bedrivs ifrågor som berör de homosexuella är under utarbetande. Dennaskall tjäna som underlag för överväganden om vilken forskningsom kan behövas i framtiden.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkandet 1990/91:SoU6 (s. 36 f.) behandlades enmotion (vpk) om att hos regeringen skyndsamt begära förslag ominsatser för att stärka de homosexuellas situation i samhället.Utskottet konstaterade att genom ettregeringsuppdrag fått ett övergripande ansvarför samordningen av insatser för homosexuella och att iuppdraget bl.a. ingår att motverka diskrimineringen avhomosexuella och att fördela bidrag till homosexuellasorganisationer. Det anfördes att det är angeläget att dettaarbete fortsätter. Utskottet ansåg mot denna bakgrund att någotinitiativ från inte behövdes. följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan. MotionSo307 (fp) avstyrks därför.Åtgärder mot spelberoendeMotionenI motion 1990/91:So309 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande information, vård och stöd tillspelberoende. Motionären föreslår ett särskilt stöd tillkommuner, organisationer, stiftelser och privata företag somupprättar kvalificerade behandlingsprogram för spelberoendepersoner. (Motiveringen finns i motion 1990/91:Kr327. )riksdagsbehandling m.m.Utskottet har behandlat motioner (c) omspelberoende. I betänkandet 1988/89:SoU20 hade utskottetinhämtat att dåvarande delegationen för socialforskning, DSF, imaj 1989 skulle behandla två ansökningar om forskningsprojekt påområdet. Utskottet uttalade som sin inställning att detspelberoende som vissa människor råkat in i ingav oro.Konsekvenserna av ett beroende kunde vara förödande, inte minstför spelaren och hans nära anhöriga, framhöll utskottet.Utskottet noterade att frågan om skuldsanering var underutredning. Vidare anfördes att ett par forskningsprojekt sombehandlar dessa problem hade aktualiserats.Utskottet utgick vidare från att regeringen följde utvecklingenpå området och vidtog erforderliga åtgärder. Med hänsyn härtillansåg utskottet att inte hade anledning att ta någotinitiativ i frågan. De då aktuella motionerna (c) avstyrktes.Riksdagen följde utskottet.I betänkandet 1990/91:SoU6 (s. 36 f.) hade utskottetinhämtat från DSF att vid pågick ettforskningsprojekt som gällde en kartläggning av omfattningen avspelberoendet och att mindre studier som gällde hästspel ochenskilda spelberoende och deras anhöriga hade genomförts. Vidarehade inhämtats att avsåg att under hösten 1990inleda en undersökning där sambandet mellan biologiska faktoreroch spelmani skulle studeras. Utskottet vidhöll sin tidigareinställning att omfattningen av spelberoendet ingav oro.Utskottet konstaterade att forskningsprojekt pågick på området.Med hänsyn härtill avstyrktes de då aktuella motionerna (c).Det ovannämnda forskningsprojektet vid universitethar nu avslutats. Resultatet av projektet kommer så småningomatt publiceras i tidningsartiklar. Enligt projektledarenprofessor är det svårt att fastställa hur mångamänniskor som kan sägas vara spelberoende. Genom kontakter medolika myndigheter har man fått fram ett antal om 275--500 iStockholms län. När det gäller att fastställa det verkligaantalet blir det dock enligt professor fråga om renagissningar, inte minst därför att de som är spelberoende oftainte vill ta kontakt med någon för att komma till rätta med sinaproblem.Behandling för spelberoende erbjuds vidmotivationshemmet Backgården i . genomgårett tiotal personer behandling för sitt spelberoende.Behandlingen består av en tre månaders utrednings- ochmotivationsfas på Backgården som följs av en sex månadersvistelse på behandlingshem och avslutas med en längreöppenvårdsfas.Utskottets bedömningUtskottet utgår från att problemen med spelberoende är kändaför regeringen. behöver därför inte ta något initiativi frågan. Motion So309 (c) avstyrks således.Omsorger om brottsofferMotionernaI motion 1990/91:So276 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om individuella vårdprogram för brottsoffer(yrkande 6). Motionärerna anser att individuella vårdprogrambör upprättas för brottsoffer så att de får adekvat hjälp. (Motiveringen finns i motion 1990/91:Ju821. )I motion 1990/91:So285 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skyndsamt förslag angående omsorgen ombrottsoffer inom socialvård och sjukvård (yrkande 1).Motionärerna anser att det i socialtjänstlagen bör föras in ettnytt avsnitt som särskilt behandlar omsorgen om brottsoffer. Ilagen bör såväl behovet av socialjourer som en uppföljandekontaktverksamhet med brottsoffer behandlas, framhålls det imotionen.