bet · GE01FöU9 · 1991-05-21 00:00:00 — Prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst 1990/91FöU9I betänkandet behandlar utskottet regeringens förslag iproposition 1990/91:169 om ett nytt prövningsförfarande vidansökan om vapenfri tjänst. I anslutning till propositionenbehandlas också fyra motioner som väckts med anledning avpropositionen samt en motion från den allmänna motionstiden 1991och ett motionsyrkande väckt med anledning av proposition1990/91:102. Utskottet föreslår att antar ett av regeringenframlagt förslag till lag om ändring i lagen (1966:413) omvapenfri tjänst.Lagförslaget innebär en förenkling av förfarandet vid ansökanom vapenfri tjänst. Om en ansökan om sådan tjänst inlämnas från den militära inskrivningsprövningen ochinnehåller en i lagen närmare angiven försäkran skallansökningen bifallas utan ytterligare utredning såvida det intefinns särskilda skäl att närmare pröva sökandens inställningtill bruk av vapen. En ansökan som görs vid senare tidpunktskall innehålla en skriftlig redogörelse från sökanden för denärmare förhållanden som han vill åberopa till stöd för att hanbör få göra vapenfri tjänst.Ansökningar om vapenfri tjänst skall som prövas iförsta instans av vapenfristyrelsen och i andra instans avtotalförsvarets tjänstepliktsnämnd.Ett beslut om tillstånd till vapenfri tjänst skall kunnaupphävas endast om den tjänstepliktige ansöker om det och detföreligger särskilda skäl. En sådan ansökan skall prövas avvärnpliktsverket. I propositionen föreslår regeringen att antar etttill propositionen fogat förslag till lag om ändring i lagen(1966:413) om vapenfri tjänst. Propositionens lagförslagöverensstämmer med ett lagförslag som utan erinran har granskatsav lagrådet. Det till propositionen fogade lagförslaget harföljande lydelse. Avlämnad under allmänna motionstiden 19911990/91:Fö902 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den vapenfria tjänsten.Väckt med anledning av proposition 1990/91:1021990/91:Fö7 av m.fl. (mp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna attverksamhetsområdet för nuvarande vapenfriutbildning bör utvidgastill att omfatta internationellt biståndsarbete.Väckta med anledning av proposition 1990/91:1691990/91:Fö22 av och () variyrkas att avslår proposition 1990/91:169 och hosregeringen begär ett nytt förslag i enlighet med vad som anförtsi motionen.1990/91:Fö23 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av prövningsförfarandet ivapenfriärenden.1990/91:Fö24 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att vapenfristyrelsen ävenfortsättningsvis skall innefatta en delegation på sätt somutvecklats i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en fortlöpande utvärdering avvapenfrifrågans utveckling efter förenklingen avprövningsförfarandet.1990/91:Fö25 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av utbildningskapacitet så attvapenfria inte tvingas vänta med påbörjandet av sinvapenfriutbildning. InledningDen allmänna värnplikten för män utgör ett grundläggandeelement i det svenska militära försvaret. Skyldigheten attfullgöra denna plikttjänst regleras i värnpliktslagen(1941:967). Av denna lags första paragraf framgår att en svenskman är skyldig att fullgöra värnplikt från och med detkalenderår under vilket han fyller till och med det årunder vilket han fyller 47 år.Under vissa förutsättningar kan den värnpliktige undantas frånallmän värnpliktstjänstgöring. Sådana undantag kan medges avmedicinska skäl. Även den som hyser samvetsbetänkligheter motvärnpliktstjänstgöring har i vårt land under vissaförutsättningar kunnat befrias från sådan tjänstgöring. I dessafall ersätts värnpliktstjänstgöringen med vapenfri tjänst.Nu gällande lagstiftning om vapenfri tjänst kom till år 1966.Den föregicks av utredning rörande vapenfriatjänstepliktiga (SOU 1965:71).Genom en lagändring (prop. 1977/78:159, FöU28, rskr.371) utformades vapenfrilagens nuvarande bestämmelser omförutsättningarna för att få vapenfri tjänst och förfarandet vidprövning av ansökningar om sådan tjänst. Denna lagstiftningbyggde på resultatet av vapenfriutredning som finnsredovisat i betänkandet Rätten till vapenfri tjänst (SOU1977:7).Enligt 1 § vapenfrilagen skall det för tillstånd till vapenfritjänst kunna antas att bruk av vapen mot annan är så oförenligtmed den värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse att haninte kommer att fullgöra värnplikten.Tillstånd till vapenfri tjänst beviljas först sedan det genomprövning har klarlagts att sökanden uppfyller de uppställdakraven för sådan tjänst.Detta prövningsförfarande skall enligt nu gällande ordninggrundas på en skriftlig ansökan om vapenfri tjänst innehållandede skäl som sökanden vill åberopa samt hans önskemål om slag avtjänstgöring. Sökanden kallas vidare till ett obligatorisktsamtal med en särskild utredningsman. Beslut om tillstånd tillvapenfri tjänst fattas av vapenfristyrelsen med totalförsvaretstjänstepliktsnämnd som besvärsinstans (före den 1 oktober 1989av vapenfrinämnden vars beslut kunde överklagas hos regeringen).Under den tid som gällande förfarande för prövning avansökningar av vapenfri tjänst varit i tillämpning har detriktats kritik mot detta. Mot denna bakgrund stödde utskottet isitt betänkande FöU 1987/88:8 (s. 13) vad föredragandestatsrådet i proposition 1987/88:81 anförde om behovet av attutvärdera effekterna av lagändring. I april 1990tillkallade regeringen i enlighet med vad föredragandestatsrådet anfört en särskild utredare med uppgift att göra ensådan utvärdering. Resultatet av detta utredningsarbeteredovisades i betänkandet (SOU 1990:91)Vapenfriprövningens effekter.I betänkandet 1990/91:FöU4 riktade utskottet med anledning avmotioner i ämnet ånyo uppmärksamheten på kritiken motprövningsförfarandet. Utskottet konstaterade därvid att dennakritik hade vuxit såväl från värnpliktiga som frånorganisationer. Främst hade man pekat på att systemet gavverbalt begåvade sökande bättre förutsättningar än andra att fåsina ansökningar beviljade. En del sökande kunde, hävdades detvidare, uppleva prövningen som kränkande. Utskottet förklaradesig ha förståelse för att den tillämpade ordningen kundeuppfattas på angivet sätt. Enligt utskottets mening framstod ettbibehållande av systemet som än mer omotiverat genom att antaletfrikallelser från värnpliktstjänstgöringen av andra skälpåtagligt hade ökat . Sådana frikallelser var,konstaterade utskottet, mångdubbelt flera än frikallelsernaenligt vapenfrilagen och grundades på en långt mindre ingåendeprövning än den som sökande om vapenfri tjänst underkastas. Medhänvisning till det sagda förklarade sig utskottet berett attfrångå sin tidigare restriktiva inställning till att avskaffadet gällande prövningsförfarandet. Utskottet ansåg att dennuvarande prövningen borde ersättas med en ordning som läggerett större ansvar på den enskilde. En möjlighet kunde vara attinföra ett system med en skriftlig försäkran men det kunde,konstaterade utskottet, även finnas andra lösningar. borde det ankomma på regeringen att närmare övervägadenna fråga och förelägga ett förslag. Vad utskottetanförde gav som sin mening regeringen till känna.I december 1990 tillsatte regeringen en arbetsgrupp inomförsvarsdepartementet med uppgift att utreda och lämna förslagtill ett ändrat prövningsförfarande i enlighet med riksdagensbeslut.Efter remissbehandling av arbetsgruppens förslag har dessalagts till grund för de förslag regeringen framlägger i den nubehandlade propositionen.Propositionens huvudsakliga innehållDe ändringar i vapenfrilagen (1966:413) som föreslås ipropositionen innebär i korthet följande.Det grundläggande kravet att den som vill ha vapenfri tjänstskall ha en övertygelse som inte kan förenas med att användavapen mot annan föreslås ligga fast. Möjligheten att göravapenfri tjänst skall således fortfarande ses som ett undantagfrån den allmänna värnplikten.Enligt förslaget skall en ansökan om vapenfri tjänst innehållaen skriftlig försäkran från den värnpliktige att han har enallvarlig personlig övertygelse rörande bruket av vapen motannan som är oförenlig med värnpliktstjänstgöringens krav.Om ansökningen görs från den militärainskrivningsprövningen och innehåller en sådan försäkran, skallansökningen bifallas utan ytterligare utredning om det intefinns särskilda skäl att närmare pröva sökandens inställningtill bruk av vapen.En ansökan som görs skall innehålla enskriftlig redogörelse från sökanden för de närmare förhållandensom han vill åberopa till stöd för att han vill ha vapenfritjänst.En ansökan får aldrig avslås utan att sökanden har gettstillfälle att lämna muntliga uppgifter i ärendet.Ansökningar om vapenfri tjänst skall som prövas iförsta instans av vapenfristyrelsen och i andra instans avtotalförsvarets tjänstepliktsnämnd.Ett beslut om tillstånd till vapenfri tjänst skall kunnaupphävas endast om den tjänstepliktige ansöker om det och om detföreligger särskilda skäl. En sådan ansökan skall prövas avvärnpliktsverket.För närvarande får enligt 2 § vapenfrilagen vapenfritjänstgöring ske hos statlig, eller landstingskommunalmyndighet eller hos förening eller stiftelse som regeringenbestämmer. Med hänsyn till att vissa statliga myndigheter,däribland , kommeratt ombildas till bolag, föreslås att nämnda paragraf ändras såatt regeringens bemyndigande att få bestämma vem som skall fåanordna vapenfri tjänst utvidgas till att förutom föreningar ochstiftelser innefatta även bolag.De nya reglerna föreslås gälla fr.o.m. den 1 juli 1991.Utskottets allmänna synpunkterUtskottet finner att det framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst väl överensstämmermed intentionerna bakom beslut omett ändrat förfarande vid prövningen av ansökningar om vapenfritjänst. Mot denna bakgrund anser sig utskottet inte kunna stödjaförslaget i motion Fö22 (m) om avslag på propositionenkombinerat med ett uppdrag till regeringen att presenterariksdagen ett nytt lagförslag. Av det sagda framgår attutskottet inte heller kan tillstyrka motion Fö23 (c) i vilkenmotionären föreslår att det införs en valfrihet mellan militärutbildning och vapenfri tjänst. Utskottet anser sålunda attriksdagen bör anta det framlagda lagförslaget.Utskottet vill i detta sammanhang understryka vikten av attdet ges en god information om den nya lagstiftningen. Dennabör inte vara enbart riktad mot värnpliktiga inför inskrivningenutan ges även till berörda myndigheter. Utskottet räknar med attdet därvid inte enbart kommer att informeras omförutsättningarna för att få vapenfri tjänst utan också omreglerna för upphävande av sådant beslut.Med anledning främst av framförda motionsyrkanden övergårutskottet till att behandla några frågor som framför allt rörvissa konsekvenser av den föreslagna lagändringen där ansvaretatt vidta åtgärder åvilar regering och myndigheter.Avskaffande av delegationen inom vapenfristyrelsenEnligt 6 § förordningen (1989:757) med instruktion förvapenfristyrelsen avgörs ärenden om tillstånd till vapenfritjänst av en delegationen inom vapenfristyrelsen. Delegationensom tillkom i samband med att vapenfristyrelsen inrättades(prop. 1988/89:110, FöU13, rskr. 241) består av chefen förvapenfristyrelsen (överdirektören) och högst 20 andra ledamöter.Överdirektören är ordförande i delegationen. De övrigaledamöterna är lekmän. Delegationen är beslutför när ordförandenoch minst två andra ledamöter är närvarande.I motion Fö24 yrkande 1 (s) anser motionärerna attvapenfristyrelsen även fortsättningsvis skall innefatta endelegation med lekmän. Enligt motionärerna kan dock antaletledamöter i delegationen minskas i förhållande till nuläget. Ettinslag av lekmän vid behandlingen av ansökningarna om vapenfritjänst utgör enligt motionärerna bl.a. en garanti för atträttssäkerheten kommer att upprätthållas.Utskottet delar i princip motionärernas uppfattning attett lekmannainflytande i olika beslutsfattande instanser kanbidra till ökad rättssäkerhet. I det nu aktuella fallet anserutskottet dock att ett lekmannainslag inte är nödvändigt.Utskottet tänker därvid särskilt på den förenkling avhandläggningen av ansökningar om vapenfri tjänst som följer avden nya ordningen. Utskottet vill också framhålla attavslagsbeslut kan överklagas till totalförsvaretstjänstepliktsnämnd, i vilken, såsom framgått av det föregående,ingår lekmän. Det kan vidare framhållas att den föreslagnaordningen ger förutsättningar för en snabb handläggning, inteminst till gagn för den sökande, som skulle kunna gå förloradeom också lekmän skulle delta i beslutsfattandet. Det förenkladeförfarandet medför vissa besparingar som enligtutskottets mening bör tas till vara. Utskottet anser därför attmotion Fö24 yrkande 1 bör avslås.UtbildningskapacitetI motion Fö25 (fp) lämnas en uttömmande redovisning avvapenfrifrågans tidigare behandling i . Ställt i dettahistoriska perspektiv framstår enligt motionärerna det framlagdaförslaget som förverkligandet av ett framförtliberalt krav. I motionen framhålls avslutningsvis att denpositiva effekten av den nya ordningen skulle gå förlorad om denvapenfrie måste vänta på utbildning. Det är enligtmotionärernas mening därför nödvändigt att deutbildningsansvariga för framtidens vapenfria har sådanflexibilitet att "vapenfripucklar" så långt möjligt elimineras.Utskottet anser att motionärerna här pekar på en väsentligomständighet och förutsätter att regeringen och ansvarigamyndigheter tillser att tillgången på utbildningsplatser förvapenfria görs så flexibel att utbildningskapaciteten snabbt kananpassas till de årliga förändringarna i antalet beviljadevapenfria tjänstgöringar.Uppföljning av tillämpning, m.m.I motion Fö24 yrkande 2 (s) framhåller motionärerna att detbör ske en fortlöpande utvärdering av vapenfrifrågans utvecklingefter genomförandet av förenklingen av prövningsförfarandet. Ipropositionen anger försvarsministern också att berördamyndigheter, främst värnpliktsverket och vapenfristyrelsen,uppmärksamt bör följa utvecklingen såvitt avser antaletansökningar om vapenfri tjänst i förhållande tillvärnpliktskullarnas storlek.Utskottet utgår från att tillämpningen och följderna avdet nya förfarandet noga kommer att följas av myndigheter ochregering även i andra än angivna hänseenden. Utskottetförutsätter också att regeringen i lämpligt sammanhang kommeratt informera om vapenfrifrågans utveckling även utannågot uttalande av i frågan. Motion Fö14 yrkande 2 (s)bör sålunda inte bifallas av riksdagen.Utskottet konstaterar att det finns sju fastanställda utredare och 84 s.k. freelanceutredare. Avpropositionen framgår att freelanceutredarna sannolikt kommeratt bli överflödiga som följd av det förenkladeprövningsförfarandet eftersom inslaget av muntlig handläggning iform av utredningssamtal kommer att begränsas. bedömsäven antalet fast anställda utredningssekreterare komma attminska.Ändringar av vapenfriutbildningens innehållI motionerna Fö902 (s) och Fö7 yrkande 6 (mp) föreslås enändring av vapenfriutbildningens innehåll.I motion Fö902 (s) pekar motionärerna på att i lagändringen år1988 den vapenfria tjänstens anknytning till totalförsvaretsmyndigheter markerades mycket starkt. Likafullt medfördeändringen en betydande breddning av tjänstgöringens innehålljämfört med förhållandena under den föregående vapenfrilagen.Detta hindrar emellertid enligt motionärerna inte att den starkaanknytningen till de civila försvarsmyndigheterna kan tänkasprovocera värnpliktiga som skulle vara berättigade till vapenfritjänst att i stället totalvägra och därmed bli dömda tillfängelse. Motionären finner det angeläget att det utarbetasförslag i syfte att så långt möjligt undanröja det problem somfängelsestraff vid vapen- och värnpliktsvägran utgör, och måsteutgöra, i ett samhälle med respekt för människanssamvetsbestämda övertygelse.Motionärerna i motion Fö7 yrkande 6 (mp) anser attverksamhetsområdet för nuvarande vapenfriutbildning bör utvidgastill att omfatta internationellt biståndsarbete.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om atttotalförsvarets personalförsörjning genom pliktsystem kommer attbli föremål för utredning. Bl.a. skall utredningen särskiltöverväga formerna för direktrekrytering av värnpliktiga till dencivila delen av totalförsvaret. Enligt vad utskottet harinhämtat skall utredningen särskilt överväga hur sådana åtgärderkan samordnas med den vapenfria tjänsten och medprövningsförfarandet för att få en sådan tjänst och härvidbeakta att utbildningen inom den civila delen av totalförsvaretskall leda till krigsbefattning inom detta och inte vara enallmän arbetskraftsresurs i fred. Utskottet anser att riksdageni avvaktan på resultatet av nämnda utredning inte bör uttala sigom innehållet i utbildningen av vapenfria tjänstepliktiga enligtyrkande 6 i motion Fö7 (mp) eller utarbetande av förslag enligtmotion Fö902. Dessa motionsyrkanden bör sålunda avslås avriksdagen. beträffande lagförslagetatt med avslag på motionerna 1990/91:Fö22 och1990/91:Fö23 antar det av regeringen framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst,2. beträffande bibehållande av en delegation inomvapenfristyrelsenatt avslår motion 1990/91:Fö24 yrkande 1,3. beträffande utvärdering av vapenfrifrågans utvecklingatt avslår motion 1990/91:Fö24 yrkande 2,4. beträffande kapacitet att utbilda vapenfriaatt avslår motion 1990/91:Fö25,5. beträffande åtgärder i syfte att minska antaletfängelsestraff vid vapen- och värnpliktsvägranatt avslår motion 1990/91:902,6. beträffande utbildning av vapenfria i internationelltbiståndsarbeteatt avslår motion 1990/91:Fö7 yrkande 6.Stockholm den 21 maj 1991På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonNärvarande: i (), (), (), (), (),(), (s), (), (), (), (),(), i (c), JanJennehag (v), (), () och WiggoKomstedt (m).Särskilt yttrandeUtbildning av vapenfria i internationellt beståndsarbetePaul Ciszuk (mp) anför:Som framgår av partimotioner från de gröna anservi att nuvarande värnpliktssystem bör utvecklas till en allmänvärntjänst för både kvinnor och män. Verksamhetsområdet skulleomfatta i princip alla de verksamheter som är nödvändiga för attvärna ett gott samhälles fortsatta existens. I detta ingårdefinitivt också internationellt biståndsarbete. Inomvärntjänsten skulle vapenfri utbildning snarare bli regel änundantag.Regeringen arbetar nu med direktiv till en utredning omtjänstepliktslagarna. I avvaktan på dessa bör man låtaförändringar i nuvarande vapenfriutbildning anstå. Dock bör manstarta försöksverksamhet med direkt rekrytering av värnpliktigaoberoende av vapenfriansökan till räddningstjänst, sjukvård ochfältarbeten inom miljövården.