bet · GE01SfU14 · 1991-05-07 00:00:00 — Utskottet utgår från att invandrarverkettillser att erforderlig beredskap upprätthålls och avstyrkerdärmed bifall till motion Sf633 yrkande2.Lars m.fl. kritiserar i motion Sf638 invandrarverketsförtroendeläkare och begär att regeringen skall geinvandrarverket i uppdrag att avveckla det nuvarande systemetmed förtroendeläkare i ärenden om uppehållstillstånd(yrkande19).Utskottet konstaterade i sitt av godkända betänkande1989/90:SfU16 vid behandlingen av en liknande motion attförtroendeläkarens uppgift i huvudsak är att göra bedömningar avden befintliga utredningen i ett ärende och attförtroendeläkarens bedömning sedan ingick som en del iunderlaget för invandrarverkets beslut. Utskottet fann inte skälatt föreslå någon översyn av systemet.Enligt vad utskottet erfarit har invandrarverket hosregeringen begärt att med ändring av hittillsvarandeförtroendeläkarsystem få möjlighet att till sig knyta högst femförtroendeläkare varav minst en bör ha barn- ochungdomspsykiatri som specialitet. Verkets avsikt är attförtroendeläkarna skall förordnas . Utskottet finnerinte heller nu skäl att föreslå någon översyn av systemet ochavstyrker därmed bifall till motion Sf638 yrkande19.Muntlig handläggning m.m.Enligt förvaltningslagen (1986:223) skall en part som villlämna uppgifter i ett ärende som avser myndighetsutövning motnågon enskild få tillfälle till det, om det kan ske med hänsyntill arbetets behöriga gång. I andra fall bestämmer myndighetenom handläggningen skall vara muntlig. För asylärenden vidinvandrarverket finns en särskild regel om muntlig handläggning.Enligt 11kap. 1§ utlänningslagen skall det ingå muntlighandläggning i ett sådant ärende om det kan antas vara tillfördel för utredningen eller i övrigt främja ett snabbtavgörande av ärendet. Muntlig handläggning skall även annarsföretas på begäran av utlänningen, om inte en sådan handläggningskulle sakna betydelse för att avgöra frågan omuppehållstillstånd. -- I proposition 1988/89:86 med förslag tillutlänningslag m.m. framhölls att med muntlig handläggning avsessåväl informella telefonkontakter och sammanträffanden som merformella förhandlingar. I propositionen förordades i första handinformella sammanträffanden mellan invandrarverkets personal,utlänningen och, i förekommande fall, dennes biträde.Sammanträffandet bör som regel avse kompletterande utredning,inte ytterligare ett utredningsförhör utöver det som poliseninledningsvis skall hålla med den asylsökande. I propositionenframhölls vidare att förutsättningarna för muntlig handläggninggenom den omorganisation av invandrarverket som avsågs träda ikraft i betydande grad skulle komma attförbättras.Lars m.fl. anför i motion Sf638 att invandrarverketnästan alltid avslår yrkanden om muntlig handläggning.Motionärerna anser att rätten till muntlig handläggning hosinvandrarverket måste göras ovillkorlig och begär etttillkännagivande härom (yrkande6).I samband med att bestämmelsen om muntlig handläggninginfördes uttrycktes förhoppningar om att den nya organisationenför invandrarverket skulle ge betydligt bättre förutsättningarbl.a. för muntlig handläggning hos verket. Organisationen haremellertid utsatts för större påfrestningar än väntat, ochhandläggningstiderna har åter blivit mycket långa. Enovillkorlig rätt till muntlig handläggning skulle innebära enytterligare påfrestning på utrednings- och tillståndsförfarandetmed än mera förlängda handläggningstider som följd. En sådanutveckling är inte önskvärd. Utskottet vill dock understrykavikten av att gällande regler om muntlig handläggning följs ochutgår från att invandrarverket tillmötesgår önskemål om muntlighandläggning i den utsträckning det är möjligt. Utskottet villockså erinra om den utredning som görs om att föra över ansvaretäven för grundutredningen till invandrarverket. Utskottetavstyrker med det anförda bifall till motion Sf638 yrkande6.Enligt 8§ förvaltningslagen bör en myndighet vid behovanlita tolk när den har att göra med någon som inte behärskarsvenska.I motion Sf627 begär m.fl. etttillkännagivande om att den asylsökande bör få tillgång tilltolk inför den första utredningen (yrkande 4 delvis). I sammamotion begär motionärerna även att tolksystemet ses över ochkompletteras (yrkande6).Utskottet behandlade motsvarande motionsyrkanden i sitt avriksdagen godkända betänkande 1989/90:SfU16. Utskottet deladedärvid motionärernas uppfattning att den asylsökande bör fåtillgång till tolk redan inför den första utredningen. Dettaförutsätter att det finns tillräcklig tillgång på tolkar men såtycktes inte alltid ha varit fallet. Utskottet utgick emellertidfrån att regeringen och invandrarverket hade sin uppmärksamhetriktad på denna fråga och ansåg inte att något riksdagensuttalande behövdes med anledning av motionsyrkandena.Utskottet gör samma bedömning i frågan nu och avstyrker därmedbifall till motion Sf627 yrkande 4 i denna del och yrkande6.Sigrid Bolkéus tar i motion Sf621 upp förhållandena förkristna asylsökande från , som fruktar syriska spioneroch därför inte vågar lita på syrisk tolk. Motionären framhålleratt det är viktigt att utvisning inte sker innan noggrannprövning gjorts och att minskat förtroende för tolkar bör tas påallvar. Hon begär ett tillkännagivande om det anförda.Utskottet utgår från att avvisning eller utvisning inte skerutan att en noggrann prövning skett och att därvid föreliggandeomständigheter beaktas. Utskottet anser därmed att någottillkännagivande med anledning av motion Sf621 inte behövs.Utredningar om barn i asylärendenFrågor om barnutredningar tas upp i flera motioner.Bengt m.fl. anför i motion Sf646 att det är viktigtatt rättigheterna för ensamma barn som kommer till föratt söka skydd bevakas särskilt noga. En god man bör därföromedelbart förordnas för barnet. Deras asylärenden måsteprioriteras så att väntetiden för dem minimeras. Motionärernabegär ett tillkännagivande om vad som anförts om ensammaflyktingbarn (yrkande21 delvis).Lars m.fl. anför i motion Sf638 att trots uttalanden iförarbetena till den nya utlänningslagen uppmärksammas ochutreds inte barns egna skäl för uppehållstillstånd i avseddutsträckning. Motionärerna anser därför att regeringen bör geinvandrarverket i uppdrag att åstadkomma sådanahandläggningsrutiner att barnens egna skäl i asylärenden alltidutreds, och de begär ett tillkännagivande härom (yrkande16).Karin Söder anför i motion Sf25 att flyktingbarn är särskiltutsatta och att många barn har svårt att delge vad de upplevt.Det är därför angeläget att utredningarna utförs avkvalificerad, särskilt utbildad personal. Vidare måste enligtmotionären barnens hälsosituation och andra omständigheter avhumanitär natur särskilt uppmärksammas i utredningarna och barnsrättssäkerhet inte försummas. Hon begär ett tillkännagivande omvad som i denna del anförts om barnutredningar (yrkande1delvis).Inger Schörling m.fl. begär i motion Sf627 etttillkännagivande om att barn skall förhöras av därtill utbildadpersonal (yrkande 15). I motion Sf24 anför ochEva att barns egna asylskäl och humanitära skäl skallbeaktas i långt högre grad än vad som sker och begär etttillkännagivande om vad som i denna del anförts om behovet avspeciell hänsyn till flyktingbarns behov (yrkande6 delvis).Utskottet anförde i sitt betänkande 1988/89:SfU19 beträffandebarnens situation bl.a. följande. I proposition 1988/89:86framhålls att bland de asylsökande har barnen en särskilt utsattposition. Många av dem har utsatts för svåra påfrestningar tillföljd av osäkra förhållanden i hemlandet i allmänhet eller pågrund av våld som har riktats mot dem själva eller derasanhöriga. Ett snabbt uppbrott från den invanda livsmiljön ochresan till ett främmande land under omständigheter som ofta ärsvåra för barn att förstå kan ytterligare drabba barnen hårt.Barnen måste därför i asylärenden uppmärksammas som individersom kan ha egna individuella skäl för uppehållstillstånd ochinte som bihang till föräldrarna. I samband med utredning avasylärenden utfrågas därför numera vårdnadshavare om medföljandebarns förhållanden, bl.a. deras fysiska och psykiska tillstånd,men också om eventuella egna asylskäl för barnen. Medutgångspunkt däri får avgöras om barnet självt bör höras, omsociala myndigheter bör kopplas in eller om någon annan åtgärdbör vidtas. Enligt av framlagda allmänna råd börasylsökande -- däribland barn -- ges en inledandehälsoundersökning . För vissa grupper, bl.a.barn, skall denna inledande undersökning kunna följas upp av enläkarundersökning. Uppgifter från dessa undersökningar skallefter medgivande från vårdnadshavaren kunna ingå i detutredningsmaterial som skall ligga till grund för beslut iärendet om uppehållstillstånd.Utskottet vidhöll i sitt av godkända betänkande1989/90:SfU16 sin tidigare uppfattning att det anförda ger godaförutsättningar för att i asylärenden som inte leder tillomedelbar avvisning ta hänsyn till barnens särskilda situation.Utskottet utgick även då från att regeringen uppmärksamt följerhur målsättningen efterlevs. Utskottet ville nämna attinvandrarverket numera även har en förtroendeläkare med barn-och ungdomspsykiatri som speciell kompetens. Något riksdagensuttalande med anledning av föreliggande motioner var enligtutskottets mening inte påkallat.Socialstyrelsen har haft regeringens uppdrag att under år 1990närmare följa utvecklingen av det psykiska och fysiskahälsoläget hos flyktingbarn och flyktingungdomar i Sverige.Styrelsen skall även införskaffa information om förläggningars,kommuners, landstings och organisationers verksamheter i frågaom flyktingbarn och flyktingungdomar. Kartläggningen skallenligt uppdraget omfatta såväl asylsökande som personer meduppehållstillstånd, och den del som avser utredningsslussar ochförläggningar skall genomföras i samråd med statensinvandrarverk. Styrelsen skall även överväga om en rapporteringav detta slag bör ske återkommande och i så fall med vilkenregelbundenhet och vilket innehåll. -- Uppdraget skulle haredovisats till regeringen , men rapportenhar fördröjts och redovisningen skall nu ske den 13 maj 1991.Utskottet anser alltjämt att vad som anförts i propositionenom handläggningen av asylärenden som omfattar barn ger godaförutsättningar för att ta hänsyn till barnens situation.Utskottet utgår vidare från att invandrarverket strävar efteratt efterleva målsättningen och att regeringen uppmärksamtföljer utvecklingen. Med det anförda anser utskottet att någotuttalande av inte behövs med anledning av motionernaSf24 yrkande 6 i denna del, Sf25 yrkande 1 i denna del, Sf627yrkande 15 och Sf638 yrkande16.Socialstyrelsen har i samband med sitt ovan nämnda uppdraggett ut en skrift: Barn, flykting och utan föräldrar i Sverige.I skriften lämnas en kortfattad redogörelse för antaletasylsökande barn som kommer hit utan vårdnadshavare, derasbakgrund och deras förhållanden. Bl.a. pekas på bristen på godemän för ensamma flyktingbarn, och styrelsen avser att ge ut ettallmänt råd kring juridiska och rättsliga rutiner förflyktingbarn utan vårdnadshavare.Invandrarverket har enligt vad utskottet inhämtat gjort entotalöversyn av mottagandet av ensamma asylsökande barn. En avde frågor som omfattats av översynen är frågan om förordnande avgod man. Inom ramen för översynen har verket hållit diskussionermed om ansvarsfördelningen mellan myndigheterna.Överläggningar har också hållits mellan företrädare för verketoch för , som är den domstol som prövarfrågan om god man för personer utan hemvist i . Vidarehar överläggningar inletts med Sveriges Överförmyndareföreningom information till samtliga överförmyndare om rutiner ochtillvägagångssätt vid anmälan om behov av god man. För attavhjälpa bristen på gode män avser verkets generaldirektör attvädja till bl.a. Röda korset och Rädda barnen att uppmuntra sinamedlemmar att åta sig sådana uppdrag. Riktlinjer föradministrativa rutiner för mottagande av underåriga barn utanlegal vårdnadshavare i arbetas in iverkets handböcker för förläggningar och slussar. Anvisningar omhandläggningen av ärenden med utländska underåriga utanvårdnadshavare i har också distribuerats till samtligapolismyndigheter genom cirkulärmeddelande frånrikspolisstyrelsen.Utskottet anser att vad som anförts i proposition 1988/89:86om handläggningen av asylärenden med barn tillsammans med deanvisningar som lämnas av och invandrarverketger goda förutsättningar för hanteringen av ensamma barnsasylärenden. Utskottet utgår från att utvecklingen följs såvälav och invandrarverket som av regeringen ochavstyrker bifall till motion Sf646 yrkande 21 i denna del.BeslutsmotiveringEnligt 20§ förvaltningslagen (1986:223) är myndigheterskyldiga att vid ett ärendes avgörande lämna enbeslutsmotivering. Undantag gäller om beslutet inte går någonpart emot, om det av annan anledning är uppenbart obehövligt attupplysa om skälen eller om det är nödvändigt med hänsyn tillrikets säkerhet, skyddet för enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden eller något jämförbart förhållande,eller om ärendet är så brådskande att det inte finns tid attutforma skälen.Tidigare kritik mot att beslut i utlänningsärenden varbristfälligt motiverade bemöttes med invändningen attbeslutsmotiveringar lämnades i den utsträckning som var möjligmed hänsyn till sekretessreglerna. För att beslutsmotiveringskulle kunna lämnas i större utsträckning även iutlänningsärenden utan att känsliga uppgifter om utlänningenspersonliga förhållanden skulle röjas genom att de togs in ibeslutet gjordes därför i samband med införandet av 1989 årsutlänningslag en ändring i sekretesslagen. Ändringen innebär attden sekretess i utlänningsärenden som föreskrivs i 7kap. 14§andra stycket sekretesslagen (1980:100) skall gälla föruppgifter i skälen till ett beslut. Detta innebär att en uppgiftom en enskilds personliga förhållanden är sekretessbelagd, omdet inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närstående lider men. -- Beslut iärenden rörande visering, arbetstillstånd och tidsbegränsatuppehållstillstånd är även i fortsättningen undantagna frånkravet på beslutsmotiveringar (11kap. 3§ utlänningslagen).I två motioner tas frågan om motivering av beslut iutlänningsärenden upp.Bengt m.fl. anför i motion Sf646 att många beslut iutlänningsärenden alltjämt motiveras med stereotypaformuleringar och utan att de reella grunderna för avslagredovisas öppet. Motionärerna begär ett tillkännagivande avriksdagen om att besluten skall få den mer utförliga motiveringsom förutsattes när den nya flyktinglagstiftningen antogs(yrkande16).Även m.fl. anser, i motion Sf638, attbeslutsmotiveringarna hos invandrarverket är ytterstknapphändiga. Motionärerna framhåller att detta är en avgörandebrist ur rättssäkerhetssynpunkt, som gör det omöjligt för denasylsökande att bedöma grunderna för ett avvisningsbeslut ochatt utnyttja besvärsrätten på ett effektivt sätt. Motionärernaanser att regeringen bör uppdra åt invandrarverket att tydligtmotivera besluten i asylärenden och begär ett tillkännagivandeom detta (yrkande8).Av det ovanstående framgår att beslutsmotivering skall lämnasi asylärenden. I proposition 1988/89:86 framhölls att det ärangeläget att skyldigheten att motivera beslut iakttas noggrant,och detta gäller särskilt ärenden om avvisning eller utvisningdär frågan om asyl har prövats. Utskottet hänvisade till dettavid sin behandling av motsvarande motionsyrkande i sitt avriksdagen godkända betänkande 1989/90:SfU16 och ansåg att någotuttalande från sida med anledning av en motion ifrågan inte var påkallat. Utskottet vill även nu hänvisa tillvad som i propositionen framhållits om skyldigheten att motiverabeslut. Något ytterligare uttalande från sida ärenligt utskottets uppfattning inte påkallat, och utskottetavstyrker bifall till motionerna Sf638 yrkande 8 och Sf646yrkande16.ÖverprövningsinstansBestämmelser om överklagande m.m. finns i 7kap.utlänningslagen. beslut om avvisning fåröverklagas till invandrarverket. beslut omavvisning eller utvisning får överklagas till regeringen.Asylprövningskommittén har i sitt betänkande (SOU 1990:79)föreslagit att en särskild nämnd ---- inrättas för överprövning i utlännings- ochmedborgarskapsärenden. Nämnden bör enligt förslaget i principöverta den överprövning enligt utlännings- ochmedborgarskapslagstiftningen som faller på regeringen.Särskilt viktiga eller känsliga ärenden skall dock liksom nuöverlämnas till regeringen, antingen direkt från invandrarverketeller från nämnden. I nämnden föreslås ingå två ordförande ochtvå ersättare för ordförandena med juridisk utbildning ochnormalt domarerfarenhet samt minst tio lekmän. Nämnden föreslåsvara beslutför med en ordförande och två lekmän. I enkla ärendenföreslås dock ordföranden ensam kunna fatta beslut, och iärenden av principiellt slag föreslås nämnden kunna sammanträdai en utökad sammansättning. Eftersom lösningen med en bedöms ha vissa principiellaoch praktiska aspekter som ter sig svåra att överblicka fullt utinnan prövning har skett i praktiken, föreslås att den nyaordningen tillämpas på försök och därefterutvärderas. bör nämnden enligt kommitténha administrativt samband med och ihuvudsak överta den föredragande- och kansliorganisation som nufinns inom departementets utlänningsenhet.Betänkandet har remissbehandlats. Det bereds för närvarandeinom , och ett förslag grundat på betänkandetavses ingå i den proposition om en sammanhållen flykting- ochimmigrationspolitik som regeringen planerar lägga fram förriksdagen under våren1991.Carl Bildt m.fl. hänvisar i motion Sf609 tillasylprövningskommitténs förslag att en utlänningsnämnd föröverprövningsuppgifter i utlännings- och medborgarskapsärendenskall inrättas på försök föröverprövningsuppgifter som faller på regeringen.Motionärerna anser att en sådan nämnd, som de bedömer habetydelse bl.a. för handläggningstidens längd iöverprövningsärenden, bör inrättas, och de begär attregeringen skall lägga fram förslag om en utlänningsnämnd(yrkande12).Även m.fl. hänvisar i motion Sf646 tillasylprövningskommitténs förslag om en överprövningsnämnd förasylärenden. Motionärerna anser det väsentligt att nämnden blirfristående. Den bör därför enligt motionärerna inte byggas in inågot departement, och i all synnerhet inte iarbetsmarknadsdepartementet med personal som flyttar mellannämnden och departementet. Motionärerna begär etttillkännagivande om vad som anförts om nämndens ställning(yrkande17).Som nämnts bereds asylprövningskommitténs förslag förnärvarande inom , och en proposition i fråganväntas . Utskottet anser att beredningen av förslagetbör avvaktas och avstyrker därmed bifall till motion Sf609yrkande 12.Av samma skäl avstyrks också bifall till motion Sf646yrkande17.KontrollbehovAllmänt om kontrollbehovetFlera av de bestämmelser som infördes genom 1989 årsutlänningslag avsåg åtgärder mot den s.k. dokumentlösheten, dvs.det problem som utgörs av att utlänningar som kommer tillSverige uppger sig sakna både identitetshandlingar ochbiljetter. Förutom skärpta bestämmelser om tvångsmedel -- förvaroch kroppsvisitation -- innebar åtgärderna att ett utökatkostnadsansvar infördes för ägaren eller brukaren av det fartygeller luftfartyg som har transporterat en utlänning till Sverigeutan att denne har erforderliga tillstånd att komma hit, och attmöjlighet infördes att anteckna osäker identitet i resedokumentoch främlingspass.Beträffande kontrollbehovet återgav utskottet i sittbetänkande 1988/89:SfU19 uttalandena i proposition 1988/89:86 omatt några mer omfattande ändringar av gällande regler om denyttre eller inre utlänningskontrollen samt därmed sammanhängandemöjligheter att vidta tvångsåtgärder inte framstod sompåkallade, men att de problem som orsakas av att utlänningaranländer till utan identitets- och resehandlingar måsteuppmärksammas. Avsaknaden av handlingar skapade enligtpropositionen stora problem för de flyktingmottagande ländernanär det gällde att föra en rättvis flyktingpolitik. Det blevofta omöjligt att kontrollera den asylsökandes berättelse. Äveni de fall där detta var möjligt tog det betydligt änsom annars skulle ha varit fallet. Detta påverkade i sin tur dentid som alla asylsökande fick vänta på beslut. Eftersom det ipraktiken var möjligt att återsända en asylsökande till ett s.k.första asylland endast om återsändandet skedde i nära anslutningtill utresan därifrån, blev följden av att utlänningen saknadehandlingar att det var omöjligt att konstatera varifrån hannärmast kommit och därmed också omöjligt att sända honomtillbaka. -- Bland dem som gjorde sig av med sina handlingarfanns enligt propositionen personer som tveklöst skulle fåstanna i även om deras identitet och tidigarevistelseort kunde påvisas, men också personer som lika tveklöstskulle återsändas, i vart fall till ett första asylland, ochpersoner om vilkas rätt att stanna i tveksamhet kunderåda. Motivet till att de asylsökande gjort sig av med sinaidentitetshandlingar kunde också variera. Det förekom att de somorganiserade resorna för asylsökande uppmanade dem att göra sigav med identitets- och resehandlingar innan de gav sig ut på densista etappen av resan. Skälet för detta kunde vara antingen attförsvåra ett avvisande av den asylsökande eller att användapassen -- och eventuella returbiljetter -- på nytt. Detvanligaste skälet för att göra sig av med pass och färdbiljetterbedömdes med all sannolikhet vara att den asylsökande ansåg atthans möjlighet att få stanna i blev större omhandlingarna inte visades fram. Detta torde särskilt ofta varafallet om det av handlingarna skulle framgå att han redan hadevistats i ett annat land där han antingen redan fått ellerskulle kunna få asyl och dit han alltså skulle kunna skickastillbaka. En allvarlig aspekt i sammanhanget angavs vidare varamisstanken att brottslingar -- även terrorister -- genom attkomma till utan identitetshandlingar kunde få möjlighetatt etablera sig här under falskt namn och ocksåförvärva svenskt medborgarskap i detta namn.Sammanfattningsvis angavs i propositionen de problem somdokumentlösheten medförde vara att utredningen i asylärendenförsvåras, förlängs och försämras, att möjligheten att bedrivaen generös flyktingpolitik försämras genom att stora resursermåste läggas ned på utredningar om utlänningarnas resväg ochhemvist samt att det kan leda till beståendeidentifieringsproblem beträffande personer som tillåts bosättasig här.TvångsmedelFr.o.m. gäller nya regler om förvar av vuxnaoch barn samt om kroppsvisitation.Förslag om dessa nya regler lades fram av regeringen iproposition 1988/89:86 med förslag till utlänningslag m.m.Utskottet behandlade propositionen och till ärendet hörandemotioner i betänkande 1988/89:SfU19 och -- efter återremiss frånkammaren -- i betänkande 1988/89:SfU22. Med undantag för vissabestämmelser om tvångsmedel antog på utskottetshemställan regeringens förslag till ny utlänningslag, och lagenträdde i kraft . De föreslagna men ej antagnabestämmelserna avsåg förvar av vuxna och barn, kvarhållande förutredning och kroppsvisitation. Förslaget i dessa delar blevvilande enligt 2kap. 12§ tredje stycket regeringsformen,eftersom fler än tio av ledamöter yrkade det ochfärre än fem sjättedelar av de röstande stödde antagande avförslaget. Sedan förslaget vilat avminst , antog på hemställan av utskottet ibetänkande 1989/90:SfU19 även dessa bestämmelser, och de träddei kraft den 1 juli 1990.FörvarEnligt utlänningslag gällde som förutsättningar föratt en utlänning skulle få tas i förvar att det antingen varsannolikt att han skulle komma att avvisas eller utvisas elleratt ett verkställbart beslut om avvisning eller utvisning hadefattats. Vidare krävdes att det med hänsyn till hans personligaförhållanden eller övriga omständigheter skäligen kunde befarasatt han skulle komma att hålla sig undan eller bedriva brottsligverksamhet här eller att hans identitet var oklar. Omutlänningen var fick han inte utan synnerligaskäl tas i förvar. Detsamma gällde hans vårdnadshavare eller, omde var flera, en av dem.De nya bestämmelserna om förvar utlänningslaginnebär vidgade möjligheter att ta utlänningar som fyllt sextonår i förvar.