bet · GF01KU18 · 1991-11-28 00:00:00 — I betänkandet behandlas proposition 1991/92:66 Kommunaltpartistöd jämte följdmotion. Utskottet tillstyrker den ipropositionen föreslagna ändringen i kommunallagen (1991:900).Motionen avstyrks. Till betänkandet har fogats en meningsyttringav suppleant (v). 1991/92:66 i vilken föreslås att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring ikommunallagen (1991:900). 1991/92:K3 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en sådan ändring i kommunallagenatt grundstödet blir lika för alla partier som är representeradei fullmäktige. PropositionenEnligt lagen (1969:596) om kommunalt partistöd(partistödslagen) får kommuner och landsting lämna ekonomisktbidrag till partier som är representerade i fullmäktige.Partistödslagen upphör att gälla vid utgången av , menmotsvarande regler har inarbetats i den nya kommunallag(1991:900) som träder i kraft . Reglerna finnsi 2 kap. 9§. De innebär bl.a. att bidragen måste utgå i formav mandatbidrag, dvs. med ett lika stort belopp för varje platssom de olika partierna har i fullmäktige.I propositionen föreslås en ändring av dessa regler. Ändringeninnebär enligt regeringen att kommuner och landsting får ökadfrihet att utforma stödet till de politiska partierna.Partistödet får enligt förslaget ges till politiska partier somär representerade i fullmäktige. Det får också ges till ettparti, vars representation i fullmäktige har upphört, under ettår efter det att representationen upphörde.Stödet får inte utformas så att det otillbörlig gynnar ellermissgynnar ett parti. Det innebär enligt propositionen att det iregel inte är tillräckligt med ett stöd som enbart fördelas permandat. Enligt förslaget blir det en uppgift för fullmäktige attbestämma de närmare formerna för partistödet.Propositionens förslag till ändring i kommunallagen (1991:900)redovisas i bilaga.MotionenI motion K3 av m.fl. (v) hävdas att allapartier som blir representerade i fullmäktige har likagrundkostnader och grundbehov för sitt deltagande i dess arbete.Partierna har ett lika ansvar för opinionsbildning ochsamhällsinformation. Detta är enligt motionärernahuvudanledningen till att en del av partistödet bör utformas somgrundstöd, lika för alla invalda partier.Enligt motionen vill regeringen öppna för en reducering avgrundstödet för enstaka partier. Detta är enligt motionärernasmening ett oriktigt avsteg från likställighetsprincipen. Deanser att fullmäktiges möjligheter att utforma stödet, attundvika oönskade konsekvenser och att finna fungerandestödformer efter lokala förutsättningar är tillräckliga utan attgrundstödet för den skull reduceras.Utskottets bedömningUtskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat motionsförslag gällande det kommunala partistödetskonstruktion.År 1986 uttalade utskottet (KU 1985/86:15) att en översyn avdet kommunala partistödet inte borde ses isolerat från andrapartistödsfrågor och att en sådan gemensam översyn borde föregåsav partiledaröverläggningar. behandlade utskottet ånyomotioner rörande det kommunala partistödet. Utskottet fann detdå inte påkallat med något särskilt direktiv i frågan frånriksdagens sida (KU 1987/88:23). Uttalandet gjordes mot bakgrundav en av regeringen aviserad översyn av det kommunalapartistödet. En sådan översyn genomfördes sedermera avförtroendeuppdragsutredningen (SOU 1988:47, Kommunalt stöd tillde politiska partierna).Nästa gång utskottet behandlade motioner om det kommunalapartistödet var (1989/90:KU3). Utredningsbetänkandetvar då under beredning i . Utskottet hade fråncivilministern inhämtat att avsikten var att den fortsattaberedningen av frågan om det kommunala partistödets utformningskulle ske i form av överläggningar mellan företrädare för depolitiska partierna i . Utskottet ansåg det angelägetatt sådana överläggningar skyndsamt kom till stånd och attdärvid en förutsättningslös prövning skedde av de förslag tilllösningar som lagts fram i förtroendeuppdragsutredningensbetänkande och i motioner.Utskottet behandlade på nytt frågan (1990/91:KU3)med anledning av en motion om ändrade partistödsregler förkommunerna. Utskottet hade inhämtat att det fråncivildepartementets sida tagits initiativ till överläggningarmellan företrädare för de politiska partierna. Utskottet utgickifrån att överläggningarna kunde slutföras inom en snar framtidoch fann mot den bakgrunden inte anledning för att taställning till det förslag som framförts i motionen.Vid behandlingen av förslaget till en nykommunallag (prop. 1990/91:117) konstaterade utskottet(1990/91:KU38) att det enda som i propositionen nämndes ompartiöverläggningarna rörande partistödet var att de inte givitregeringen underlag för att vidta några materiella ändringar ipartistödslagen. Utskottet ansåg att det fortsattaberedningsarbetet borde bedrivas i form av en parlamentariskutredning. Arbetet borde bedrivas skyndsamt med inriktning påatt skulle fatta beslut i frågan under hösten 1991.Vad utskottet anfört gav regeringen till känna. Medanledning härav bemyndigade regeringen dåvarande civilministernatt tillsätta en kommitté för översyn av reglerna om kommunaltpartistöd. Kommittén, som antog namnet partistödsutredningen,överlämnade betänkandet (SOU 1991:80) Kommunaltpartistöd.Den kommunala kompetensen att besluta om partistöd bordeenligt kommitténs mening ges en friare utformning. En friarereglering skulle möjliggöra en uppdelning av partistödet i ettgrundstöd och ett mandatbundet stöd. Kommittén fann inteanledning att närmare reglera utformningen av stödet. Det bordeankomma på kommunerna och landstingen själva att bestämma t.ex.storleksrelationerna mellan ett grundstöd och ett mandatbundetstöd. Den föreslagna kompetensregeln vilade på den allmännalikställighetsprincipen, vilket enligt kommitténs mening bordegarantera att ett visst parti inte otillbörligt gynnades ellermissgynnades.Vänsterpartiets och de grönas representanter ikommittén reserverade sig mot förslaget på en punkt. Det gälldeden fråga som tas upp i motion K3, nämligen möjligheten att ivissa fall sätta grundbidraget till en något lägre nivå för deallra minsta partierna än för övriga.Propositionens förslag överensstämmer med kommitténs. När detgäller frågan om grundbidragets utformning sägs ispecialmotiveringen till lagförslaget att den naturligaprincipen för bestämmande av grundstöd är lika fördelning mellande i fullmäktige representerade partierna. En helt konsekventtillämpning av en sådan princip framstår dock enligtpropositionen inte alltid som ett självklart rättvisekrav. Deallra minsta partierna kan i vissa fall anses ha ett mindrebehov av grundstöd än de största. Om stödet sätts till lägrenivå för ett litet parti -- dvs. ett parti som har ett iförhållande till fullmäktigeförsamlingens storlek ringa antalmandat -- bör detta därför inte i sig uppfattas som ettotillbörligt missgynnande. Däremot bör enligt propositioneninget parti som är företrätt i fullmäktige kunna uteslutas närdet gäller grundstöd och självfallet inte heller när det gällermandatbundet stöd.Utskottet stöder förslaget i propositionen om att gekommunerna större frihet att med beaktande avlikställighetskravet besluta om partistödets utformning.Utskottet delar också uppfattningen att det är det totalapartistödets omfattning som bör ligga till grund för enbedömning av om likställighetskravet är uppfyllt. Som framhållsi propositionen bör härvid hänsyn tas till värdet av frialokaler och annan service som kommunen eller landstingettillhandahåller.Utskottet vill betona det som också påpekas i propositionen,nämligen att en tillämpning av den kommunalalikställighetsprincipen torde innebära att stödet normalt delasupp i grundstöd och mandatbidrag. Som vidare framhålls ipropositionen bör inget parti som är företrätt i fullmäktigekunna uteslutas när det gäller vare sig grundstöd ellermandatbidrag.Utskottet delar dock uppfattningen att de allra minstapartierna får anses ha ett mindre behov av grundstöd än destörsta. Det gäller exempelvis behovet av lokaler ochkontorsutrustning som är betydligt mindre för partier med endastnågot eller några mandat i fullmäktige. Det kan därför varaberättigat att sätta grundbidraget till lägre nivå för ett partimed ett i förhållande till fullmäktigeförsamlingens storlekringa antal mandat. Utskottet tillstyrker propositionenslagförslag och avstyrker motion K3. beträffande ändring i kommunallagenatt antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i kommunallagen (1991:900),2. beträffande lagreglering av grundstödatt avslår motion 1991/92:K3.men. (v)den 28 november 1991På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), CatarinaRönnung (s), (), (), StigBertilsson (m), (), (),(nyd), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () varitnärvarande vid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Johan () anför:Enligt min mening borde utskottet ha avvisat både idén omreducering av grundstöd för enstaka partier och denargumentering för en sådan möjlighet som förs fram ipropositionen.Samtliga fullmäktigepartier, stora som små, har likagrundkostnader och grundbehov för sitt deltagande i och sittansvar för opinionsbildning och samhällsinformation. Detta ärockså bakgrunden till att det såväl i propositionen som iutskottets betänkande slås fast att det i normalfallet tordevara nödvändigt att stödet uppdelas i ett grundstöd och ettmandatbidrag. I annat fall är inte likställighetskravetuppfyllt. Att då möjliggöra en reducering av grundstödet för småpartier är ett både inkonsekvent och oriktigt avsteg frånlikställighetsprincipen.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet under mom.2 borde ha hemställt:2. beträffande lagreglering av grundstödatt med bifall till motion 1991/92:K3 hos regeringenbegär förslag till sådan ändring i kommunallagen (1991:900) attgarantier ges för att grundstödet blir lika för alla partier somär representerade i fullmäktige.