bet · GE01SoU23 · 1991-05-30 00:00:00 — Av 64 § LHDframgår bl.a. att om försäljningen av alkoholdrycker föranlederolägenheter i fråga om ordning, nykterhet och trevnad skalltillståndsmyndigheterna återkalla eller begränsa tillståndeteller meddela varning eller särskilda föreskrifter.Enligt propositionen visar olika rapporter att det är vanligtmed överträdelser av de åldersgränser som gäller föralkoholinköp vid restauranger och systembolag samt inomlivsmedelshandeln. Vidare synes etableringen av restaurangersärskilt inriktade på en ungdomlig publik ha ökat under desenaste åren. Regeringen anser i propositionen att utvecklingenav våldsbrott i offentlig miljö och sambandet med den ökadetillgängligheten av alkohol vid restauranger som har påtalats ivissa forskarrapporter är oroande. alkoholpolitiskabeslut ligger tyngdpunkten på insatser till skydd för ungdomar.Regeringen anser att skyddet av de unga fortfarande måste varaen viktig princip i den svenska alkohollagstiftningen.Regeringen erinrar vidare om vad föredragande statsrådet anfördei samband med alkoholpolitiska beslut (prop.1976/77:108, s. 48), nämligen att rörelser som huvudsakligenvänder sig till en ungdomlig publik och som dessutom främstinriktas på dans och liknande bör förvägras tillstånd attservera starkare alkoholdrycker än öl. Uttalandet gjordes ianslutning till bedömningen att servering av alkoholdrycker iprincip bör få förekomma endast på egentliga restauranger, dvs.rörelser vars primära uppgift är att tillhandahålla lagad mat.Detta grundläggande krav på restaurangkaraktär, som har kommittill uttryck i lagen (41 § LHD), jämte uttalandet i förarbetenaär enligt regeringens mening tillräckligt för att uppkomsten avserveringsställen av det aktuella slaget skall kunna motverkas.Något behov av att i lagtexten ytterligare klargöra dettaföreligger därför inte enligt regeringen.Visserligen kan det i den praktiska bedömningen av vad somavses med restaurangkaraktär uppstå vissa problem, heter detvidare i propositionen. Det nuvarande kravet på att tillståndtill alkoholservering endast skall ges till sådana restaurangersom kan erbjuda lagad mat i tillfredsställande urval ochomfattning utgör dock en rimlig grund för tillståndsprövningenoch tillsynen av en redan befintlig verksamhet. Lagens krav påserveringsställets restaurangkaraktär utestänger som nämntstidigare typiska ungdomsställen som är inriktade på dans samtandra renodlade dryckesställen från möjlighet att serverastarkare alkoholdrycker.Regeringen anser i likhet med att tillsynsinsatserna bör kunnaintensifieras. En effektivare tillsyn kan förväntas resultera iett ökat antal åtgärdsärenden och bidra till en förändring avbranschen genom självsanering. I första hand bör enligtregeringen åtgärder riktas mot restauranger med olägenheter ifråga om ordning och nykterhet och mot de restauranger som harutpräglad ungdomsverksamhet.Enligt gällande ordning finns det också skäl för berördarestauranger att iaktta återhållsamhet när det gäller attservera alkoholdrycker till ungdomar. En sådan återhållsamhet ärmotiverad bl.a. med hänsyn till det allmänna kravet på attordning, nykterhet och trevnad skall råda på serveringsstället.All serveringspersonal har också ett ansvar för att motverka ettskadligt alkoholbruk, särskilt hos ungdomar. I mycket blir detenligt regeringen fråga om ett upplysningsarbete blandtillståndshavarna där dessa erinras om lagens innehåll.Restauranger med en ungdomlig kundkrets bör ävenfortsättningsvis vara underkastade en särskild kontroll ochtillsyn, anser regeringen. Tillsynsmyndigheterna, dvs.socialstyrelsen, länsstyrelser, kommuner och polismyndigheter,bör intensifiera tillsynsverksamheten i enlighet med LHDsintentioner.När det gäller frågan om ökade resurser till länsstyrelsernastillsynsverksamhet vill regeringen också erinra om att riksdagenhar beslutat om riktlinjer för ett nytt system för attavgiftsberäkna ansöknings- och expeditionsavgifter vid statligamyndigheter (prop. 1989/90:138, FiU 138, rskr. Enligt deantagna riktlinjerna skall principen full kostnadstäckningfastställas som ekonomiskt mål för den verksamhet som dessaavgifter avser att täcka. Avgiften för ett tillståndsärendeskall tas ut som en ansökningsavgift i stället för enexpeditionsavgift, vilket innebär att avgiften tas ut oavsett omansökan bifalls eller inte. Betalningen av avgiften utgör enförutsättning för att ärendet skall prövas.I propositionen uppges också att avregeringen fått i uppdrag att utarbeta ett förslag omavgiftsberäkning utifrån de av antagna principerna.Förslaget skall ligga till grund för de föreskrifter om avgiftersom regeringen kommer att besluta. De nya reglerna kommer attgälla från den 1 juli 1991.Här kan nämnas att en motion (mp) om ökade resurser tilllänsstyrelserna för tillsynen av alkohollagstiftningen avstyrktsav social- och bostadsutskotten tidigare i vår. Socialutskottetkonstaterade på nytt att länsstyrelserna av allt att döma harsvårt att fullgöra sina uppgifter på det sociala området.Socialutskottet hänvisade vidare till det arbete som pågårinom med att överföra vissa av länsstyrelsensarbetsuppgifter på det sociala området till kommunerna.Socialutskottet förutsatte att detta arbete skedde medskyndsamhet. I avvaktan härpå ansåg utskottet attlänsstyrelserna inom sina ramanslag måste prioritera delagstadgade uppgifterna på det sociala området (1990/91:SoU3y,BoU14).I ett stort antal motioner från de allmänna motionstiderna1990 och 1991 föreslås lättnader i tillståndsgivningen enligtLHD.Sålunda begärs möjligheter till servering av alkohol påteatrar och i konsertlokaler och liknande i motionerna1989/90:So218 av (), 1989/90:So221 av förste vicetalman (), 1989/90:So241 av (), 1989/90:So255 och 1990/91:So203 av (),1989/90:So276 av () samt 1989/90:So294 och1990/91:So339 av och (båda m).I motion 1990/91:So202 av () begärsförslag till en försöksverksamhet med vin- ochstarkölsförsäljning i vanliga livsmedelsbutiker. Det finnsenligt motionären ingenting som dokumenterar att just svenskarnaskulle vara oförmögna att hantera ansvaret vid inköp av t.ex.vin i en vanlig livsmedelsbutik.I motion 1990/91:So211 av () begärs nyaregler så att det blir möjligt att låta hotellgäster i Sverigefå tillgång till alkoholhaltiga drycker i de s.k. barskåpen påhotellrummen. får endast mineralvatten,läskedrycker och lättöl förekomma. Motionären anser attnuvarande regler är orimliga och ställer svenska hotell i dåligdager.I motion 1990/91:So235 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom lämpligheten av att ge , ålderdomshem och andragemensamma boendeformer för våra äldre generelltutskänkningstillstånd för vin och sprit. Det borde varasjälvklart att även åldringar som under ordnade former villdricka vin eller ta sig en snaps till maten på egen kostnadskulle ha möjlighet till detta, anser motionären.I motion 1990/91:So312 av m.fl. (m) begärsen översyn av utskänkningslagstiftningen så att pubmiljöer --bl.a. alkoholservering utan servering av varm mat och medstående gäster -- uttryckligen tillåts i lagstiftningen(yrkande 3). Motionärerna syftar på ochmenar att den praxis som utbildats och som inneburit en liberaltolkning av utskänkningstillstånden och fler tillstånd tilluteservering har gjort till en trevligare, merkontinental stad.Utskottet gör följande bedömning.Den alkoholpolitiska utredningen (APU) bedrevförsöksverksamhet med utskänkning i de fasta teatrarnas foajéeri pauserna under föreställningarna. Försöksverksamheten ansågsinte vålla några problem. Mot bakgrund av uttalandenoch uttalandena i den nu aktuella propositionen om vikten av attsänka totalkonsumtionen anser utskottet emellertid, nu liksomtidigare, att det skulle vara inkonsekvent av att nutillåta alkoholservering i tidigare alkoholfria miljöer.Utskottet avstyrker således motionerna 1989/90:So218 (m),1989/90:So221 (m), 1989/90:So241 (m), 1989/90:So255 (m),1990/91:So203 (m), 1989/90:So276 (m), 1989/90:So294 (m) och1990/91:So339 (m).Liknande synpunkter gör sig gällande beträffande motion1990/91:So312 (m) yrkande 3, i vilken begärs uppmjukningar ireglerna om serveringstillstånd enligt LHD. Den föreslagnalokaliseringen av reglerna på alkoholområdet skulle motverka ensänkning av den totala alkoholkonsumtionen. Motionen avstyrksdärför.När det s.k. mellanölet såldes i livsmedelsbutikernakonstaterades en kraftigt ökad ölförsäljning,främst till ungdom. Man konstaterade också att utvecklingen gåttmot en tidigare alkoholdebut och en tidigare etablering avregelbundna alkoholvanor hos ungdomar. Mot denna bakgrund anserutskottet att det saknas anledning att införa enförsöksverksamhet med vin- och starkölsförsäljning ilivsmedelsbutiker såsom begärs i motion 1990/91:So202 (m).Utskottet avstyrker alltså motionen.Servering av alkoholdrycker får bara ske om tillstånd harmeddelats enligt LHD. En förutsättning för tillstånd är bl.a.att lagad mat finns att tillgå på serveringsstället (41 § LHD).Den förutsättningen är inte uppfylld när det gäller de s.k.minibarerna på hotellrummen. Utskottet anser inte att det frånalkoholpolitisk synpunkt finns skäl att ändra lagreglerna såsommotionären i motion So211 (m) begär. Den nu aktuella motionenavstyrks därför.När det gäller , ålderdomshem och andra gemensammaboendeformer för äldre finns det emellertid inga lagliga hinderför serveringstillstånd. Om förutsättningarna enligt LHD äruppfyllda beträffande matservering, lämplig föreståndare etc.får även m.m. servera alkohol. Praxis vad avserserveringstillstånd varierar mellan olika kommuner. mening är det emellertid angeläget att kommunernarespekterar de boendes rätt till självbestämmande även i dettaavseende. Med det anförda kan motion 1990/91:So235 (m) ansestillgodosedd.I andra motioner krävs i stället ökad tillsyn resp. ensträngare tillämpning av reglerna för utskänkningstillstånd.I motion 1990/91:So90 (v) begärs att regeringen ger sådanadirektiv till länsstyrelserna att lagen om handel med dryckerefterlevs (yrkande 7), eftersom utvecklingen irestaurangbranschen i stor utsträckning skett i strid mot lagen.I motion 1989/90:So213 av m.fl. (c) krävsstörre restriktivitet än med beviljande av tillståndför alkoholutskänkning (yrkande 5). Dessutom är det enligtmotionärerna nödvändigt att bättre kontrollera att gällandebestämmelser efterlevs av dem som har utskänkningstillstånd. Imotion 1989/90:So220 av () och GudrunNorberg (fp) begärs att får i uppdrag att göraen översyn av regelverket för indragning av tillstånd föralkoholservering då given lagstiftning inte efterlevs.Motionärerna syftar särskilt på sådana restauranger som inriktatsin verksamhet mot ungdomar och satsat på enbartalkoholservering.I motion 1990/91:So207 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om vad som anförts om överlåtelse avutskänkningstillstånden (yrkande 2). Enligt motionärernaanvänds utskänkningstillstånden som handelsvara.I motion 1989/90:So252 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen anförts om serveringstillståndnär det gäller skärpt prövning, avgift och kontroll samt konkurs(yrkande 4). Enligt motionärerna medför det ökade antaletserveringstillstånd att konkurrensen inom restaurangbranschenökat, vilket i sin tur medfört lockpriser och bristande ordning.Enligt motionärerna förekommer också en omfattande handel medutskänkningstillstånd. Dessutom ökar antalet konkurser ibranschen. Därför behöver prövningen av tillstånden skärpas ochen rejäl avgift införas som kan bekosta en ökad kontroll.Motionärerna anser också att tillståndet bör återkallas isamband med konkurs.I motion 1989/90:So254 yrkar m.fl. (s)att tillsynen av utskänkningstillstånden skärps och attlänsstyrelsen drar in tillstånden när de missköts, t.ex. närservering sker till berusade ungdomar.I motion 1989/90:So321 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande till regeringen om dels behovet avökadkontroll av alkoholutskänkningstillstånd (yrkande 5), delsutvecklingen inom restaurangnäringen (yrkande 6).Motionärerna påpekar att antalet restauranger som får serveraalkohol har mer än fördubblats i . Dengenerösa tillståndsgivningen måste medföra att övervakningen avkrogarna skärps. Vidare har den hårdnande konkurrensen inomrestaurangnäringen lett till att alkoholutskänkningen och priserblivit viktiga konkurrensmedel. Företeelsen med s.k. happyhour på restaurangerna är enligt motionärerna ett annat inslagsom påverkar ungdomars alkoholkonsumtion och som leder tillökade problem. En skärpt kontroll bör ske så att detta inteleder till ökat missbruk.Utskottet gör följande bedömning.Såsom framgått av den tidigare redovisningen anser regeringenatt tillsynsinsatserna bör kunna intensifieras. En effektivaretillsyn kan förväntas resultera i ett ökat antal åtgärdsärendenoch bidra till en förändring av branschen genom självsanering,heter det i propositionen. Regeringen anser att åtgärder iförsta hand bör riktas mot restauranger med olägenheter i frågaom ordning och nykterhet och mot de restauranger som harutpräglad ungdomsverksamhet. Tillståndshavarna bör också erinrasom att de bör iaktta återhållsamhet när det gäller att serveraalkoholdrycker till ungdomar.Enligt utskottets mening är det mycket angeläget att tillsynenpå detta område skärps. Regeringen är som framgår avpropositionen medveten om behovet av detta och anser bl.a. atttillsynsmyndigheterna bör intensifiera sin tillsyn. Härigenomtillgodoses de motioner i vilka krävs en ökad tillsyn ochkontroll samt ökade åtgärder mot restauranger därmissförhållanden råder. Utskottet avstyrker därför motionerna1990/91:So90 (v) yrkande 7, 1989/90:So213 (c) yrkande 5,1989/90:So220 (c, fp), 1989/90:So252 (s) yrkande 4,1989/90:So254 (s), 1989/90:So321 (c) yrkandena 5 och 6 samt1990/91:So207 yrkande 2.Åldersgränsen för servering av alkoholdrycker och för inköp påSystembolagetSocialstyrelsen föreslog i sitt handlingsprogram attåldersgränsen för servering av alkohol på restauranger och andraserveringsställen skall höjas till . Socialutskottetuttalade i sitt betänkande 1989/90:SoU2 att skälen för attbegränsa ungdomens alkoholkonsumtion nu är så starka att enhöjning av åldersgränsen för servering av alkoholdrycker kanövervägas.Enligt regeringen (prop. s. 120) talar vissa skäl för enhöjning av åldersgränsen för servering av alkohol pårestauranger till , motsvarande vad som gäller för inköp isystembutiker. Det inger å andra sidan betänkligheter attinskränka myndiga personers handlingsfrihet utöver vad som redannu gäller, anför regeringen. Åtgärder av det slaget bör inte skeutan att det föreligger mycket starka skäl och att andraåtgärder visat sig verkningslösa. Enligt regeringen skulle enhöjd åldersgräns för servering av alkoholdrycker kunna få tillföljd att ungdomar utestängs från olika nöjesställeni än högre grad än vad som sker . Vidare finns det riskatt langningen av alkoholdrycker till ungdomar skulle öka.Regeringen anser därför inte att det är nödvändigt att nuförändra gällande åldersgräns vid servering av alkoholdrycker.Åtgärder som är inriktade på att de nuvarande reglernaefterföljs bör först prövas innan restriktionerna skärps.Regeringen anser att insatserna i stället bör koncentrerastill ökad information och opinionsbildning, en aktivare tillsynav restaurangerna och ökade förebyggande insatser, bl.a. stödtill alkoholfria miljöer och alternativ för ungdomar underfritiden.I flera motioner från de allmänna motionstiderna 1990 och 1991föreslås en höjning av utskänkningsåldern på restauranger från18 till . Yrkanden med detta innehåll framförs imotionerna 1989/90:So213 av m.fl. (c) yrkande3, 1989/90:So252 av och (bådas) yrkande 3, 1989/90:So265 av och (båda fp), 1989/90:So318 av m.fl. (mp) yrkande 6,1989/90:So321 av m.fl. (c) yrkande 4 och1990/91:So256 av m.fl. (mp) yrkande 6.Utskottet är inte berett att föreslå någonändring av utskänkningsåldern på restauranger. De nu nämndamotionerna avstyrks därför.I andra motioner föreslås att åldersgränsen för inköp påSystembolaget sänks från 20 till . Sådana yrkanden framförsi motionerna 1990/91:So71 av (),motionerna 1990/91:So72, 1989/90:So205 och 1990/91:So212 av StenAndersson i och (båda m), 1990/91:So262 avJan () samt i motion 1990/91:So81 av . (s). Gemensamt för motionärerna är att man anser detorimligt att en myndig person som bl.a. har rösträtt, är valbartill och är skyldig att göra värnplikt inte har rättatt göra inköp av alkoholdrycker på Systembolaget.Utskottet har tidigare uttalat att en sänkt inköpsålder skullemotverka de alkoholpolitiska strävandena att begränsa ungdomarstillgång till alkohol. Utskottet vidhåller denna inställning ochavstyrker följaktligen de nu aktuella motionerna.Kommunalisering av tillståndsgivningenI propositionen uppges att regeringen har för avsikt att under1991 utreda och analysera förutsättningarna för ochkonsekvenserna av att tillståndsgivningen enligt LHD överförstill kommunerna. Enligt gällande regler ankommertillståndsgivningen på , som också har detövergripande ansvaret på regional nivå för att lagensbestämmelser efterlevs och som också kan vidta sanktioner, bl.a.genom att återkalla tillstånd. I de flesta ärenden som rörnyetableringar av serveringsrörelse skall inhämtayttrande från polismyndigheten och kommunen. I dessa ärenden fårtillstånd inte meddelas om det har avstyrkts av kommunen (dets.k. kommunala vetot).Enligt regeringen finns det flera skäl som talar för enöverföring av tillståndsgivningen enligt LHD till kommunerna.För det första kan man, enligt regeringen, anföra principiellaskäl mot att tillståndsgivning och tillsyn ligger hos en ochsamma myndighet. För det andra skulle en sådan överflyttning avtillståndsgivningen ligga i linje med den nya länsstyrelsensuppgifter och funktion. För det tredje skulle den kunna frigöraresurser för viktiga tillsynsfunktioner inomområdet.Slutligen, anser regeringen, skulle en kommunalisering avtillståndsgivningen stämma väl överens med de drogförebyggandeuppgifter som enligt socialtjänstlagen (1980:620) åvilarkommunernas socialnämnder. Kommunerna har vana,kompetens och resurser för denna typ av utredningar, eftersom degör motsvarande prövningar i samband med remissfasen vidansökningar av serveringstillstånd enligt LHD.Regeringen anser således att mycket talar för att överföratillståndsgivningen enligt LHD till kommunerna men att en seriefrågor behöver belysas ytterligare. Det gäller bl.a. huruvida enkommunalisering skulle kunna medföra en alltför storoenhetlighet i praxis. Behov av förändringar av besvärsordningenför beslut enligt LHD bör enligt regeringen också belysas.I motionerna 1989/90:So318 yrkande 5 och 1990/91:So256yrkande 5 av m.fl. (mp) begärs att riksdagenbeslutar att det kommunala vetot vad gäller försäljnings- ochserveringsställen skall behållas (yrkande 5).I motion 1990/91:So215 av m.fl. (m) begärsförslag till en ändrad lagstiftning rörandeutskänkningstillstånd i enlighet med vad som anförts i motionen(yrkande 6). Motionärerna anser att tillståndsprövningenskall göras av kommunerna. Tillstånd skall i princip ges närnågon söker det, och regler om mattvång och tidsbegränsningarskall tas bort. Yrkandet framförs också i motion 1990/91:So73av samma motionärer (m), yrkande 4.I motion 1990/91:So216 av () begärs enöversyn och skärpning av lagen om handel med drycker.Erfarenheterna av lagen borde utvärderas och synpunkter frånkommunerna och länsstyrelserna inhämtas för en total översyn avgällande lagstiftning. Enligt motionären finns ett klart behovav lyhördhet för de primärkommunala synpunkterna itillståndsärendena.I motion 1990/91:So240 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vad som i motionen anförts omalkoholtillstånd. Motionärerna anser att tillståndsgivningen böråvila kommunerna och att frågor om lokalers utformning,personalens utbildning, ägarens vandel och ekonomiskaförutsättningar m.m. bör avföras som instrument ialkohollagstiftningen. Utgångspunkten för tillståndsgivningenbör i stället vara att unga människor inte skall serverasalkohol. Ett yrkande med motsvarande innehåll framförs imotion 1990/91:So264 av ().Utskottet delar regeringens uppfattning att det finns fleraskäl som talar för att överföra tillståndsgivningen enligt LHDtill kommunerna och ser positivt på att regeringen under 1991avser att utreda förutsättningarna härför. De motioner somsyftar till att stärka kommunernas inflytande övertillståndsgivningen får därmed anses delvis tillgodosedda.Utskottet avstyrker motionerna 1989/90:So318 (mp) yrkande 5,1990/91:So256 (mp) yrkande 5, 1990/91:So215 (m) yrkande 6,1990/91:So73 (m) yrkande 4, 1990/91:So216 (s), 1990/91:So240 (s)och 1990/91:So264 (m).Ekonomisk misskötsamhet och serveringstillståndI motion 1989/90:So204 av m.fl. (m, fp, c)begärs ett tillkännagivande till regeringen att beslut i ärendenrörande prövning av serveringstillstånd inte skall kunna skeenbart på grund av misstanke om skattebrott eller ekonomiskförsumlighet utan först sedan rättslig prövning skett och domhar fallit. Ett liknande yrkande framförs i motion1989/90:So307 av och (båda m).De sistnämnda motionärerna begär förslag till ändring av lagenom handel med drycker så att lagen står i överensstämmelse medden lagstiftning och praxis som gäller enligt Europakonventionenom de mänskliga rättigheterna och i övrigt tillgodoser hävdvunnarättsprinciper. Motionärerna anser att en viktig princip försvensk lagstiftning bör vara att man skall straffas för ettbrott man begått och inte för ett misstänkt brott inom en heltannan verksamhet eller som annan misstänkts ha gjort.Frågan om hur ekonomisk misskötsamhet skall beaktas vidprövningen av serveringstillstånd behandlades av socialutskottethösten (1989/90:SoU2 s. 47).Även utskottet ansåg att det är viktigt atträttssäkerhetsaspekterna beaktas i ärenden omserveringstillstånd. Utskottet underströk därför vad somanfördes i propositionen när den nu aktuella lagbestämmelseninfördes, nämligen att det av bl.a. rättssäkerhetsskäl måstekrävas att en ekonomisk misskötsamhet varit betydande för attden skall leda till en återkallelse av serveringstillstånd.Utskottet påpekade också att förvaltningslagens regler gällertill skydd för tillståndshavaren och att den som drabbas av ettingripande har rätt att föra talan mot beslutet.Utskottet delade emellertid inte uppfattningen att enindragning av serveringstillstånd måste förutsätta en fällandedom utan ansåg att ett systematiskt åsidosättande av ekonomiskaskyldigheter bör beaktas vid lämplighetsprövningen förserveringstillstånd även innan dom för skattebrott ellerliknande fallit. De då aktuella motionerna avstyrktes därför.Utskottet vidhåller sin inställning och avstyrker följaktligenmotionerna 1989/90:So204 (m, fp, c) och 1989/90:So307 (m).Otillåten sprittillverkning -- hembränning, m.m.Riksdagen har vid olika tillfällen behandlat motioner somberör hembränning. erinrade i sitt yttrande tillskatteutskottet (SoU 1987/88:1y) om alkoholhandelsutredningensförslag till skärpning av reglerna för hantering av aktivt kol.Utskottet utgick från att regeringen skulle överväga om det varmöjligt att skärpa reglerna enligt utredningens förslag. Vidareansåg utskottet att regeringens råd för alkohol- ochnarkotikafrågor () borde behandla frågan omhembränningen. instämde i socialutskottetsuppfattning (SkU 1987/88:5 s. 19).I socialutskottets betänkande ( 1989/90:SoU2) En aktivalkoholpolitik m.m. behandlades åter frågan om hembränning.Regeringen borde, enligt utskottets mening, vidtaåtgärder för att motverka hembränningen. beslutade attsom sin mening ge regeringen till känna vad socialutskottetanfört bl.a. i frågan om hembränning.Regeringen uppger i propositionen att den delaralkoholhandelsutredningens liksom skatte- och socialutskottensuppfattning att den olovliga sprittillverkningen utgör ett stortproblem på alkoholområdet.