bet · GE01UU18 · 1991-05-07 00:00:00 — En komplicerande omständighetär oenigheten beträffande möjligheter till verifikation vadgäller denna vapentyp. En överenskommelse har träffats om att isamband med ett undertecknande vid sidan om avtaletsätta ett principiellt tak för antalet kärnvapenbärande SLCM.Taket är emellertid satt så högt att det knappast kommer att hanågra begränsande effekter för planerna på utplacering av dessasystem under överskådlig tid.Sverige har i många sammanhang uttryckt oro inför de problemsom är förknippade med SLCM. Utskottet konstaterar att enbegränsning, även om den mest är principiell, är ett välkommetsteg men att det är otillfredsställande om den överenskomnauppläggningen leder till att behandlingen av frågan om SLCMinom START ytterligare fördröjs.Sverige har i FN drivit på för att föra upp frågorna om marinkapprustning, bland vilka SLCM ingår, på dagordningen. Utskottetfinner det också tillfredsställande att SLCM åtminstonediskussionsvis ifrågasatts i den debatt som har börjat förasbland amerikanska fackmän om möjligheten att tänka sig denamerikanska flottan utrustad med endast strategiskaballistiska kärnvapen. hösten 1990presenterade i första utskottet ett förslag om förbudmot taktiska kränvapen till havs, däribland ävenkryssningsmissiler. Utskottet stödjer självfallet regeringensförsök att vinna gehör för nödvändigheten av en överenskommelseom samtliga typer av kryssningsmissiler.Yrkande 13 i motion U429 (c) anses därmed besvarat.I yrkande 15 i motion U413 (m) föreslås att skallarbeta intensivt för att få till stånd en effektivare konventionmot utveckling, tillverkning, innehav och användning avbiologiska vapen. I yrkande 2 i motion U257 (c) föreslås attSverige i internationella fora skall uppmärksamma attgränslinjen mellan B- och C-stridsmedel genom den tekniskautvecklingen börjat förlora i betydelse och attbioteknikbaserade stridsmedel därmed kan bli ettallvarligt hot.Utskottet konstaterar att det råder ettinternationellt förbud mot användning av kemiska och biologiskavapen. Detta förbud kompletterades 1972 med en konvention motsåväl utveckling som produktion och lagring av biologiska vapensamt om deras förstörelse. Konventionen har undertecknatsoch ratificerats av 113 stater. Överenskommelsen av 1972tillåter dock att forskning om försvar mot biologiska vapen fårutföras. Det innebär att den kunskap som erhålls i dennaforskning naturligtvis kan användas även i destruktiva syften.År 1986 ägde en andra granskningskonferens om 1972 årskonvention rum i , i vilken deltog aktivt.Slutdokumentet från denna konferens innehåller vissa, enligtsvensk mening otillräckliga, procedurer för verifikation ochklagomål samt vissa konkreta åtgärder som syftar till att stärkaförtroendet för efterlevnaden av konventionen. verkarför att flera stater skall delta i informationsutbytet om denforskning som förekommer på detta område. överenskoms om ett sådant utbyte påfrivillig basis som en del av ett paket av förtroendeskapandeåtgärder.Utskottet måste med beklagande konstatera att flertalet partertill konventionen alltjämt avstår ifrån att dela med sig av sinaerfarenheter, även om samtliga permanenta medlemmar i deltar i detta utbyte.I september i år kommer avtalets tredje granskningskonferensatt äga rum. Liksom vid tidigaregranskningskonferenser kommer att aktivt verka för attstärka konventionen. eftersträvar att de stater, somstår utanför konventionen, skall ansluta sig. Vidare arbetarSverige för att stärka och förbättra de förtroendeskapandeåtgärder som överenskoms vid den andra granskningskonferensen.Sverige verkar också för en ökad anslutning tillGenèveprotokollet , som förbjuder användning avbiologiska vapen.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 2 i motion U257(c) och yrkande 15 i motion U413 (m) som besvarade.I yrkande 1 i motion U257 (c) föreslås att iinternationella fora skall uppmärksamma risken för att denmoderna biotekniken kan leda till ytterligare exploatering avden tredje världen.Utskottet konstaterar att det inom FNs miljöorganisation ett arbete på en konvention om biologisk mångfald, inomvilken även bioteknikens nord- och sydaspekter uppmärksammas.Målet att sluta en sådan konvention har bekräftats av denförberedande kommittén inför FNs miljökonferens . Kommitténhar tillsatt en arbetsgrupp för biologisk mångfald med ensärskild undergrupp för bioteknik. Utskottet vill uttala sittstöd för aktiva deltagande i detta arbete.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 1 i motion U257(c) som besvarat.I CD pågår förhandlingar om förbud mot utveckling,framställning och lagring av kemiska vapen samt förstöring avredan existerande kemiska vapen och anläggningar.Förhandlingarna har gjort betydande framsteg,och en konvention borde kunna slutföras om depolitiska hindren härför kunde undanröjas.I yrkande 14 i motion U413 (m), yrkande 7 i motion U417 (fp)samt yrkande 8 i motion U429 (c) föreslås att fortsattskall driva ett intensivt arbete för att en överenskommelse omett totalförbud av kemiska vapen skall kunna fullbordas.Utskottet noterar att och Sovjetunionenbilateralt har enats om att med början l992 inleda en minskningav existerande lager av kemiska vapen. Slutmålet är att år 2002nå ned till ett lager på vardera, vilket för USAs delmotsvarar av dagens lager. Båda parter har också enats omen väg att inom ramen för ett multilateralt kemivapenavtal nåfram till ett fullständigt avskaffande av alla existerandelager. Deras förslag att behålla av de ursprungliga lagren(eller högst ) fram till efter ikraftträdandetav en allmän konvention om kemivapenförbud, och att förstdärefter ta ställning till en total avveckling, har emellertidmött bred kritik från många länder.Även anser att den vetorätt förslaget i praktikeninnebär för stater som innehar kemiska vapen är olämplig. Detföreligger enligt utskottets uppfattning därmed en risk för enformaliserad uppdelning av de förhandlande länderna iC-vapenstater resp. icke-C-vapenstater. agerar fortsattaktivt i förhandlingarna i nedrustningskonferensen i omen konvention mot kemiska vapen. Ytterligare framsteg i enskildasakfrågor kunde nås under det svenska ordförandeskapet 1990.Samtidigt framstår huvudfrågorna om när ett avtal kan blifärdigt som minst lika öppna som . Konventionstextenligger i stort sett klar och de tekniska delarna är i huvudsakfärdiga. De utestående problemen är som utskottet ovankonstaterat snarare av politisk natur än av teknisk.För närvarande diskuteras huruvida ett möte påutrikesministernivå skulle kunna bidratill en lösning av utestående frågor. Det föreståendeförstörandet av kemiska vapenarsenal, vilket ingår som endel i de villkor som FN uppställt för ett hävande avsanktionerna mot detta land, kan vidare ge impulser tillförhandlingsarbetet.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 14 i motion U413(m), yrkande 7 i motion U417 (fp) samt yrkande 8 i motion U429(c) som besvarade.I yrkande 9 i motion U429 (c) föreslås att skall verkaför att förhindra de rustningarna. Kärnvapenstaternabör enligt motionärerna förbinda sig att ta i land allaicke-strategiska kärnvapen, upprätta ett multilateralt avtal omatt förhindra incidenter till sjöss samt modernisera reglernaför sjökrigföring.Utskottet vill i anledning härav göra samma konstaterande somi föregående betänkande (l990/9l:UU4) att den internationelladiskussionen om de rustningsfrågorna förts i (). har betonathur angeläget det är att inleda internationella förhandlingar ommarin nedrustning och förtroendeskapande åtgärder. redovisat ovan i samband med motionerna om örlogsbesökkan bland svenska initiativ nämnas ett förslag om ettmultilateralt avtal för förhindrande av incidenter till havs ochett moderniserat protokoll för användning av havsminor.I yrkande 3 i motion U430 (fp) föreslås att snarastbör verka för en resolution i FN om förhandlingar om taktiskakärnvapen till sjöss.Under FNs 45:e generalförsamling introduceradeSverige i första utskottet ett förslag om beslut att föra uppfrågan om "rustningar och nedrustning" på dagordningenför det 46:e mötet. Beslutet togs i generalförsamlingen med 152röster för och endast en nej-röst. I samband med behandlingen avdessa frågor i utskottet cirkulerade ett memorandum ommarina nedrustnings- och förtroendeskapande åtgärder. Dettainnehöll ett direkt förslag om bilaterala eller multilateralaförhandlingar om ett förbud mot icke-strategiska kärnvapen tillsjöss.Med det anförda anser utskottet yrkande 9 i motion U429 (c)samt yrkande 3 i motion U430 (fp) besvarade.I yrkande 10 i motion U402 (mp) föreslås att regeringen skallverka för att begränsa den internationella vapenhandelngenom att i FN stödja det program som den sovjetiskeutrikesministern framlade vid generalförsamlingen l990. Iyrkande 11 i motion U417 (fp) föreslås att skallmedverka till en internationell redovisning av militärbudgetaroch till att utarbeta en konkret modell till ett system förredovisning, kontroll och begränsning av den internationellavapenhandeln.Utskottet vill hänvisa till att l988 stod sommedförslagsställare när en resolution antogsav angående internationellavapenöverföringar. I resolutionen uppmanas medlemsstaterna bl.a.att stärka sina nationella system för övervakning och kontrollsamt att skapa större öppenhet i fråga om internationellavapenöverföringar. har vidare till FNsgeneralsekreterare redovisat sin positiva inställning tillupprättandet av ett registreringssystem för vapenhandeln.Ehuru tveksamheten till riktlinjer om större öppenhetbeträffande vapenhandel består hos åtskilliga av FNsmedlemsländer är det enligt utskottet angeläget att regeringenverkar i denna riktning. Förslag med detta innehåll kan kommaatt bli följden av den FN-studie om den internationellavapenhandeln som färdigställs i år.De fem permanenta medlemmarna i svarade förmellan 80 och av all vapenexport till underandra . Det bör enligt utskottet vara enangelägen uppgift att bidra till att genom samverkan inom FNsram motverka en ny upprustning av länderna i Mellanöstern.Med det anförda anser utskottet yrkande 10 i motion U402 (mp)samt yrkande 11 i motion U417 (fp) besvarade.I yrkande 1 i motion U419 (mp) lämnas förslag beträffandeinternationella byten av skuldnedskrivningar motvapenskrotningar. Motionärerna föreslår att skall tainitiativ till ett byte av denna typ genom ett pilotprojet meden finansiell ram i storleksordningen 10 milj.kr. I yrkande 2 isamma motion föreslås att information om bytesmekanismer skallställas till fredsrörelsernas förfogande.Utskottet konstaterar att skuldnedskrivningar i utbyte motåtgärder från låntagarlandets sida har förekommit ibegränsad omfattning främst på naturvårdsområdet. Utskottethar tidigare beträffande förslag om sådana s.k. debt-fornature-swaps uttalat att de knappast kan bli ett huvudmedel varesig för att lösa skuldkrisen eller miljöproblemen i u-ländereller östländer. I det enskilda fallet skulle dock dylikainsatser kunna ha positiva effekter, inte minst genom engagemangfrån frivilliga organisationers sida.Vad gäller idén om byten av vapen mot skulder anser utskottetatt såväl de praktiska svårigheterna som de politiskakomplikationerna sannolikt kommer att visa sig mycket stora.Bl.a. nämner motionärerna själva att aktionerna måste ske för enhel region så att balansen mellan grannländer ej påverkas.Utskottet beklagar den överdimensionerade vapentillförseln tillmånga . Denna förvärrar i många fall regionala ochinterna konflikter med stort mänskligt lidande som följd. Deomfattande vapenköpen bidrar också i många fall till attundergräva bräckliga ekonomi. Utskottet anser detemellertid ingalunda säkert att angelägna mål pånedrustningsområdet resp. arbetet för att lätta u-ländernasskuldbörda bäst främjas genom nya och troligen besvärligaprocedurer som försöker ta hänsyn till båda målsättningarnasamtidigt. Vad gäller nedrustning anser utskottet att denviktigaste uppgiften är att begränsa tillförseln av nya modernaoch därmed också mycket kostnadskrävande vapensystem med storförstörelsekraft till u-länderna.Med det anförda avstyrker utskottet yrkandena 1 och 2 i motionU419 (mp).I yrkande 1 i motion U429 (c) föreslås att skall bidratill att stärka FNs roll som fredsbevarare och utvecklamodeller för konfliktlösningar. Ett motsvarande förslag finns iyrkande 1 i motion U433 (v) med tonvikt på betydelsen av att motbakgrund av erfarenheter utveckla FN i riktning motstörre oberoende av stormakterna. I yrkande 10 i motion U417(fp) föreslås att bör verka för att i FN aktiverafredsskapande styrkor och självt förklara sig berett att sättaupp ett förband för fredsskapande operationer. I yrkande 1 imotion U418 (mp) föreslås att skall verka för att FN iförsta hand beivrar brott mot FNs stadga med fredliga medel. Iyrkande 1 i motion U431 (fp) föreslås att de värderingar ochprinciper som låg till grund för beslutet om medlemskapi FN bör ligga fast. I yrkande 2 i samma motion föreslås attregeringen skall genomföra en analys av konsekvenserna förSverige om FN får ökade möjligheter att spela en reell roll somkollektiv säkerhetsorganisation samt våra möjligheter att bidradärtill.Utskottet vill i anledning av dessa förslag betona attSveriges utrikespolitik har präglatsav lojalitet mot FN och de idéer som världsorganisationen stårför.Av utskottets behandling av förslag tidigare i betänkandetframgår att de förpliktelser som följer av att FN är enorganisation för kollektiv säkerhet redan från början togs påstort allvar av den svenska regeringen.FNs handlande under har visat vad organisationenkan åstadkomma när en av förutsättningarna i form av tillräckligenighet mellan säkerhetsrådets permanenta medlemmar för förstagången förelegat. Det betyder att säkerhetsrådet undertrycket av en internationell kris nödgats handla utan ledning avtidigare erfarenheter. Utformningen av den avgöranderesolutionen 678 har bl.a. lett till en internationelldiskussion om huruvida intresset att bevara FNs handlingskraftlett till att en avvikelse från stadgan skett genom förbigåendetav de mekanismer som stadgans kapitel 7 förutser. Iförlängningen av denna diskussion har oro uttalats för att FNkan komma att utvecklas till ett instrument för främjandet avgemensamma stormaktsintressen.Enligt utskottets uppfattning speglar denna oro något av ettolösligt dilemma förbundet med det internationella systemetskaraktär. Medan motsättningar mellan stormakterna tenderar attförlama världsorganisationen, kan en samverkan mellanstormakter, inom eller utanför FN, i ogynnsamma fall alltidtänkas gå ut över andra mindre staters intressen. Det finns dockenligt utskottet inget alternativ till att söka stärkaFN-samarbetet på den grundval som stadgan ger och genom framtidasamarbete utveckla denna. Även om det hade varit önskvärt attprocedurerna enligt de enskilda artiklarna i kapitel VII hadekunnat iakttas fullt ut av säkerhetsrådet under Gulfkrisen, kanman enligt utskottet med hänsyn till att artiklarna om militäratvångsåtgärder tillämpats inte karakterisera detvalda tillvägagångssättet som oförenligt med stadgans anda.Sverige har allt intresse av att en internationellrättsordning utvecklas och förstärks men förblirförankrad i det internationella samfundets realiteter. Fråndenna synpunkt måste enligt utskottets mening medstörsta tillfredsställelse välkomna såväl den amerikanske somden sovjetiske presidentens uttalanden om önskan att se en nyinternationell världsordning grundad på FN-stadgan.En annan sak är att FN kan behöva utvecklas för att anpassasig till och balansera en situation som präglas avregelbunden stormaktssamverkan i säkerhetsrådet. FNsgeneralsekreterares befogenheter kan behöva stärkas, och andraåtgärder som värnar hela organisationens och medlemsmajoritetensintressen kan behöva studeras. Bl.a. har FNs generalsekreterareuttalat sig i denna riktning. Utskottet delar uppfattningen attdet är angeläget att regeringen gör en analys av denna fråga ochkonsekvenserna för av en effektivare världsorganisation.Till skillnad från motionärerna i motion U433 anser utskottetinte att FNs sanktionerande av kriget kan sägas innebära en krisför organisationens idé eller dess konstruktion. FN grundades iförsta hand för att upprätthålla fred och säkerhet, ochorganisationens stadga förutser möjligheten att i detta syftetillgripa militära tvångsåtgärder. Av stadgans artikel 42framgår klart att sådana tvångsåtgärder endast kan tillgripasom säkerhetsrådet finner att icke-militära åtgärder enligtartikel 41 skulle bli otillräckliga eller redan visat sigotillräckliga. Stadgan föreskriver alltså just den ordning itillgripandet av tvångsåtgärder som föreslås i motion U418.Vad gäller de s.k. fredsskapande styrkor som föreslåsbidra till i motion U417 vill utskottet framhålla att dessaenligt stadgans kapitel VII förutses bli uppsatta i varjeenskilt fall och efter föreskriven procedur. De förpliktelsersom i detta avseende delar med FNs övriga medlemsstaterhar beskrivits ovan. Något förslag om att aktivera dylikastyrkor i någon allmän bemärkelse föreligger ej och skulle inteheller ha stöd i FNs stadga.De styrkor för vilka flera av FNs medlemsländer inkl. Sverigebyggt upp en beredskap avser deltagande i fredsbevarandeoperationer. Dessa har som ovan framhållits inte karaktären avtvångsåtgärder enligt kapitel VII utan bygger påsamtycke från såväl den bidragande staten som den stat på varsterritorium operationen avses äga rum. Fredsbevarande styrkorhar därmed definitionsmässigt ej sådana stridande uppgifter somde styrkor vilka genomför tvångsåtgärder från FNs sida.Ett intressant exempel på att tolkningen av stadgan kanutvecklas genom att nya situationer uppstår är attsäkerhetsrådet i sin resolution 689 fattat beslutom att upprätta en observatörsstyrka i /(UNIKOM) meduttrycklig hänvisning till kapitel VII i stadgan. Beslutet harfattats efter samråd med som uppges ha rest invändningarmot vissa länders deltagande i observatörsstyrkan. Enobservatörsstyrka hör av tradition till de FN-insatser sombrukar kallas fredsbevarande. I detta fall betraktas emellertidstyrkan som ett led i tvångsåtgärderna enligt resolution 687,och den förnyade hänvisningen till kapitel VII frånsäkerhetsrådets sida i resolution 689 betyder att operationenkan fortsätta även om skulle kräva dess avbrytande. I denbemärkelsen innehåller operationen ett element av tvång som göratt den är att betrakta som en aktion under kapitel VII,trots att styrkorna avses ha observatörsuppgifter och intestridande uppgifter.Utskottet betraktar därmed yrkande 1 i motion U418 (mp),yrkande 1 i motion U429 (c) och yrkandena 1 och 2 i motion U431(fp) som besvarade samt avstyrker yrkande 10 i motion U417 (fp)och yrkande 1 i motion U433 (v).I yrkande 12 i motion U418 (mp) föreslås att framtidamellanstatliga tvister som ej kan lösas genom förlikning skallöverlämnas till i förskiljedomsförfarande. Ett exempel på en sådan tvist är enligtmotionärerna ubåtskränkningarna på svenskt territorium.Sverige ställer sig som utskottet konstaterade i anledning avett liknande förslag allmänt sett positivt till atttvistlösningar söks hos den i . Ifråga om ubåtskränkningarna är det emellertid enligt utskottetsmening inte möjligt, eftersom det inte finns någon definieradmotpart. Det är vidare utskottets uppfattning att hänskjutningtill domstolen i bör bedömas från fall till fall och integenom en bindande princip.Yrkande 12 i motion U418 (mp) avstyrks därför.I yrkande 16 i motion U413 (m) föreslås att iinternationella fora skall verka för gehör för ESK-modellensom förebild för samverkan mellan stater också i andra delarav världen.Även om varje del av världen och varje regionaltkonfliktmönster präglas av sina egna specifika förutsättningardelar utskottet motionärernas uppfattning att ESK-modellen --som ju utvecklats framgångsrikt i under hårdamotsättningar mellan många av de deltagande staterna -- ocksåför andra konfliktområden kan erbjuda erfarenheter av intresseav hur konfrontation och misstroende genom en gradvis processersätts av samarbete. Ett uppenbart exempel härpå ärMellanöstern, där insatser och förslag från flera håll, inkl.från den , beledsagats av referenser tillESK-erfarenheterna.Med det anförda anser utskottet yrkande l6 i motion U413 (m)vara besvarat.I yrkande l i motion U628 (fp) föreslås att i FN skallta upp frågan om bättre information om FNs arbete. I yrkande2 i samma motion föreslås att frågan om hur den svenskaallmänheten bättre kan informeras om FN skall beredas inomutrikesdepartementet.Utskottet konstaterar att FN har ett 70-tal informationskontorrunt om i världen. I finns ett regionalt kontorlokaliserat till . Därifrån sprids , vecko- ochmånadsvis material om FNs arbete till massmedia, myndigheter,organisationer och enskilda intresserade abonnenter. Kontoretordnar även journalistbesök och seminarier. Det mottar ca 5 000förfrågningar från allmänheten, varav kommer frånSverige. bedriver också en omfattandeinformationsverksamhet i , dels i egen regi, dels genomstöd till som under innevarande budgetårför informationssyften får 5,65 milj.kr. i statliga bidrag.Utskottet kan därför inte ansluta sig till med motionärernasuppfattning att informationen om FN skulle vara bristfällig.Vad beträffar motionärernas förslag om att i FN verka för enförbättrad information om FNs arbete vill utskottet framhållavikten av att FNs resurser för informationsändamål används påett effektivt sätt. Utskottet delar motionärernas uppfattningatt det inte är motiverat att informationstjänsten drabbas isärskilt hög grad av de besparingar som den centralaFN-förvaltningen under trycket av budgetrestriktioner tvingasgenomföra. Så har emellertid enligt vad utskottet inhämtat ejheller varit fallet. Det är därför inte motiverat att regeringentar upp frågan i FN.Med det anförda avstyrker utskottet yrkande 1 i motion U628(fp) och anser yrkande 2 i samma motion som besvarat. beträffande nedrustningsarbetet i norra förklarar yrkandena 1, 2 och 4 i motion1990/91:U413 samt yrkande 1 i motion 1990/91:U531 besvarade medvad utskottet anfört,res. 1 (mp) motiv.2. beträffande analys av den svenska säkerhetspolitikenatt avslår motionerna 1990/91:U423 och 1990/91:U509samt förklarar yrkande 1 i motion 1990/91:U417 och motion1990/91:U432 besvarade med vad utskottet anfört,res. 2 (c, v, mp)3. beträffande deltagande i militära FN-aktioneratt avslår yrkande 2 i motion 1990/91:U418 samtyrkandena 7, 8 och 9 i motion 1990/91:U668,res. 3 (mp)4. beträffande förtroendeskapande åtgärder i norra avslår yrkande 7 i motion 1990/91:U433 samtförklarar yrkande 7 i motion 1990/91:U413, yrkande 3 i motion1990/91:U418 och yrkande 11 i motion 1990/91:U429 besvarade medvad utskottet anfört,res. 4 (v)5. beträffande utländska militära övningar i Sverigeatt avslår yrkande 4 i motion 1990/91:U418,res. 5 (mp)6. beträffande freds- och miljöarbetet i Nordiska rådetatt avslår yrkande 3 i motion 1990/91:U527,res. 6 (mp)7. beträffande kärnvapenfri zon i Nordenatt förklarar yrkande 3 i motion 1990/91:U417besvarat med vad utskottet anfört,8. beträffande negativa säkerhetsgarantieratt förklarar yrkande 5 i motion 1990/91:U413besvarat med vad utskottet anfört,9. beträffande nordisk parlamentarisk arbetsgrupp förkärnvapenfri zonatt avslår yrkande 5 i motion 1990/91:U418 ochyrkande 12 i motion 1990/91:U429,res. 7 (c, mp)10. beträffande behandling av kärnvapenfri zon i Nordiskarådetatt avslår yrkande 6 i motion 1990/91:U418 ochyrkande 2 i motion 1990/91:U527,11. beträffande garantier vid utländska örlogsbesökatt avslår yrkande 7 i motion 1990/91:U418, yrkande10 i motion 1990/91:U429 och yrkande 8 i motion 1990/91:U433samt förklarar yrkande 6 i motion 1990/91:U413 besvarat med vadutskottet anfört,res. 8 (c, v, mp)12. beträffande samarbete med i fråga omörlogsbesökatt avslår motion 1990/91:U421 samt förklararyrkande 8 i motion 1990/91:U418 och yrkandena 1 och 2 i motion1990/91:U430 besvarade med vad utskottet anfört,13. beträffande stöd till institutioner i förinternationell konfliktlösningatt förklarar motion 1990/91:U411 och yrkande 14 imotion 1990/91:U429 besvarade med vad utskottet anfört,14.