bet · GF01FiU10 · 1991-12-05 00:00:00 — Utskottet underströk att någon ensidig neddragningeller förändring i övrigt av gränsskyddet för del inte börkomma i fråga.Våren 1991godtog bl.a. ett regeringsförslag om vissatekniska förändringar av gränsskyddet, varvid utskottet ansåg attregeringens förslag om anpassning av gränsskyddet mot de inhemskamarknadspriserna inte utgjorde något avsteg från 1990års beslut.Den 24 oktober 1991 uppdrog jordbruksministern åt statensjordbruksverk att utreda vilka effekter sänkningen av gränsskyddet harmedfört för importen och hur denna sänkning påverkat eller kan kommaatt påverka producentpriserna. Uppdraget skall redovisas senast den30november1991. Vidare har jordbruksministern i enlighet medregeringsdeklarationen aviserat tillsättandet av en kommission för attförbereda en avstämning av omställningsbesluten efter det att EG harlagt fast principerna för sin kommande jordbrukspolitik.På många samhällsområden pågår en successiv anpassning tillEGs regelsystem. Utskottet delar motionärernas uppfattning ombetydelsen av att denna anpassning sker även på jordbrukets område ochpå ett sådant sätt att svensk jordbruksnäring och livsmedelsindustrifrån konkurrenssynpunkt står väl rustade vid ett inträde i dengemensamma marknaden. Detta kommer även att gagna konsumenternasintressen. Det är således viktigt från såväl konsument- somproducentsynpunkt att anpassningen till EGs jordbrukspolitik kanpåbörjas . Som framgår av utskottets redogörelseovan följer regeringen noga utvecklingen på området, bl.a. de effektersänkningen av gränsskyddet fått och kan komma att få för import ochproducentpriser. Utskottet utgår från att regeringen härvid beaktaräven de synpunkter som framförs i motion Fi18 och i lämpligtsammanhang återkommer till med förslag om de åtgärder somerfordras för att förbereda och genomföra en anpassning avjordbrukspolitiken. Utskottet saknar anledning att föreslå någotsärskilt uttalande med anledning av motionens yrkande 3 somsåledes avstyrks.Stockholm den 28november1991På jordbruksutskottets vägnarGöran PerssonI beslutet har deltagit: (), (),(), (), (), Inga-BrittJohansson (s), (), (), iKolmården (kds), (nyd), (), (), (), () och LennartDaléus (c).Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid denslutliga behandlingen av ärendet.Avvikande meningAnpassning av gränsskyddet till EGs prisnivåGöran , , , , , och (allas) anför:På många samhällsområden pågår en successiv anpassning tillEGs regelsystem. Som anförs i motion Fi18 är det av stor vikt attdenna anpassning sker även på jordbrukets område och på ett sådantsätt att svensk jordbruksnäring och livsmedelsindustri frånkonkurrenssynpunkt står väl rustade vid ett inträde i den gemensammamarknaden. Fortsatt sänkta matpriser är ett konsumentintresse. Det ärsåledes viktigt från såväl konsument- som producentsynpunkt attnärmandet till EGs prisnivå kan påbörjas . Somframgår av utskottets redogörelse följer regeringen noga utvecklingenpå området, bl.a. de effekter sänkningen av gränsskyddet fått och kankomma att få för import och producentpriser. Vi utgår från attregeringen i samband med budgetpropositionen redovisar de förslag somkrävs för att en anpassning till EGs priser skall komma till stånd igod tid före ett svenskt inträde i den gemensamma marknaden. Utskottetborde således ha tillstyrkt motion Fi18 yrkande3.Särskilt yttrandeÄndrade förutsättningar för det svenska jordbruketDan i (kds) anför:Jordbruksutskottets yttrande till finansutskottet bygger påriksdagens beslut om omställningen av svenskjordbrukspolitik och innebär att man inte tagit hänsyn till denutveckling som ägt rum efter beslutet. ansökan om medlemskapi EG och det som skall behandlas av under våren1992 skapar nya förutsättningar för det svenska jordbruket. Dessa nyaförutsättningar, t.ex. frågan om arealersättning, tillsammans medsynliga negativa effekter av pågående omställning finns det anledningatt lyfta fram på ett tydligt sätt till ledning för den kommission somregeringen avser att tillsätta med uppgift att förbereda en avstämningav omställningsbesluten.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant , eftersompartiet inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Annika () anför:Vänsterpartiet motsätter sig ett svenskt medlemskap i har emellertid beslutat att vårt land skall ansöka ominträde i de Gemensamma marknaderna. Det är därför av stor vikt attden successiva anpassning som pågår på många samhällsområdensker även inom jordbruket och på ett sådant sätt att svenskjordbruksnäring och livsmedelsindustri från konkurrenssynpunkt stårväl rustade vid ett inträde. Fortsatt sänkta matpriser är ettkonsumentintresse. Det är således viktigt från såväl konsument- somproducentsynpunkt att närmandet till EGs prisnivå kan påbörjas såsnart som möjligt. anser det från dessa synpunkterdessutom ytterst angeläget att regeringen med det snaraste klargör hurEG-anpassningen på livsmedelspolitikens område i övrigt skall ske. Degrundläggande frågorna är: Hur skall våra höga ambitioner vad gällermiljö, djurhållning och kvalitet vidmakthållas vid EG-anpassningen?Hur skall den redan påbörjade omställningen och avregleringen kunnafullföljas när vi tvingas anpassa oss till ett så oerhörtgenomreglerat och byråkratiskt system som EGs jordbrukspolitik utgör?Oavsett utgången av GATT-förhandlingarna kräver dessa frågor ettskyndsamt svar. Med anledning av motion Fi18 yrkande 3 borde utskottetha gjort ett utvidgat uttalande av innebörden att regeringen snarastbör återkomma till med en redogörelse för planerade åtgärderäven på dessa områden.Näringsutskottets yttrande1991/92:NU2yBilaga 6Inriktningen av den ekonomiska politikenTill finansutskottetFinansutskottet har berett näringsutskottet tillfälle att avgeyttrande över proposition 1991/92:38 om inriktningen av den ekonomiskapolitiken jämte motioner, såvitt propositionen och motionerna berörnäringsutskottets beredningsområde. har finansutskottetöverlämnat en promemoria vari torde anges vilka motionernäringsutskottet förväntas yttra sig över. Dessa är motionerna1991/92:Fi11 (v), 1991/92:Fi13 (nyd), 1991/92:Fi15 (v) och1991/92:Fi18 (s).I propositionen redovisar regeringen -- under huvudrubriken offentliga utgifterna -- en rad planerade förslag tillriksdagen rörande förändringar i form av bl.a.reduktion eller avveckling av anslag. Delavsnittet 4.10 har rubrikenEn ny näringspolitik. Där hänvisas till ett par aktuella propositionervarav en, proposition 1991/92:51 om en ny småföretagspolitik, förnärvarande behandlas av näringsutskottet. Vidare aviseras förslag delsi budgetproposition, dels i en proposition om denexportfrämjande verksamheten.Regeringen anmäler att bl.a. följande åtgärder planeras:minskat statligt stöd till exportfrämjandet,avveckling av den statliga prospekteringsverksamheten (),avveckling av anslaget till stiftelsen ,reduktion av anslaget till småföretagsutveckling,reduktion av stödet till teknisk utveckling inom närings-och teknikutvecklingsverket (),avveckling av det treåriga branschprogrammet förverkstadsteknik.Såvitt gäller planerna rörande prospekteringsverksamheten och NSGhar propositionen föranlett en uppvaktning för näringsutskottet frånlänsstyrelsen och ett antal kommuner i samtskrivelser till utskottet från i ochfrån Svenska gruvindustriarbetareförbundet.Regeringens nyssnämnda planer på besparingar inom näringspolitikensområde kritiseras i motion 1991/92:Fi15 (v). Motionärerna vill attriksdagen skall göra ett uttalande till regeringen på grundval av vadde har anfört om näringspolitiken.De refererade delarna av propositionen innehåller som nämntsinga förslag till i angivna avseenden. De kan karakteriserassom en summarisk översikt över planerade åtgärder, ägnad att ge enallmän uppfattning om hur regeringen tänker sig att vissa viktigaavsnitt av näringspolitiken skall utvecklas under de närmaste åren.Näringsutskottet anser att inte bör ta ställning i deangivna ämnena förrän de aviserade förslagen från regeringenföreligger. Utskottet föreslår därför att det angivna yrkandet imotion1991/92:Fi15 (v) lämnas utan åtgärd.Motion 1991/92:Fi13 (nyd) innehåller inget yrkande som faller inomnäringsutskottets beredningsområde och föranleder följaktligen ingetuttalande av utskottet.I propositionen anmäls (s. 7) att regeringen har för avsikt attunder lägga fram förslag om skärpt konkurrenslagstiftning,avsedd att träda i kraft den 1juli 1992. Till grund för detta finnskonkurrenskommitténs betänkande (SOU 1991:59) Konkurrens för ökadvälfärd, som är daterat den 18juni 1991 och har remissbehandlats,med remisstid till den 1november 1991. I motion 1991/92:Fi18 (s)begärs att skall som sin mening ge regeringen till känna attproposition om genomförande av konkurrenskommitténs förslag börframläggas senast i samband med budgetpropositionen.Som framgår av angivna data är den av motionärerna önskadetidsplanen inte realistisk. erinrar om riksdagensuttalande (1990/91:NU41, rskr.1990/91:367) att regeringen omgående borde vidta åtgärder för en ivissa angivna avseenden skärpt konkurrenslagstiftning ochtar fasta på regeringens nyssnämnda anmälan, av näringsminister i annat sammanhang preciserad till att propositionen avsesbli framlagd . Motionsyrkandet i frågan avstyrks.Motion 1991/92:Fi11 (v) innehåller tre yrkanden rörande återföringav vinstmedel från vattenkraftsproduktionen till de län där dennaproduktion äger rum. skulle hos regeringen begära förslag omen sådan återföring, förslag till ett principbeslut om regionaltbaserade vattenkraftsfonder för förvaltning av de återförda medlensamt förslag om tillskott -- under viss förutsättning -- avstartkapital för sådana fonder.Liknande förslag har framlagts i motioner under en följd av år.Senast behandlades frågan i näringsutskottets betänkande1990/91:NU40 om energipolitik. Utskottet avstyrkte två motioner (c) iämnet med hänvisning till pågående beredning av betänkandet (SOU1991:8) Beskattning av kraftföretag. Enligt en reservation (c, v)borde anmoda regeringen att lägga fram förslag till ettsystem för återföring av vattenkraftsvinster i enlighet med vadmotionärerna hade förespråkat. följde utskottet.Beredningen av det nämnda utredningsbetänkandet pågår fortfarande.Finansminister hänvisade härtill närhon (RD 1991/92:27) besvarade en fråga(1991/92:80) i i det nu aktuella ämnet. Näringsutskottetvill betona det önskvärda i att detta ämne blir föremål föröverväganden. Motion 1991/92:Fi11 (v) avstyrks.Stockholm den 28 november 1991På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), (), Axel (), (), (),Bo Finnkvist (s), (), (nyd), LeifMarklund (s), (), (), (), (), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant , vilketinte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Rolf L () anför:Motionsyrkanden om återföring av vinstmedel frånvattenkraftsproduktionen till de regioner där produktionen sker har årefter år tillbakavisats av . Ständigt nya utredningar haråberopats i motiven för avslag. Före den nu omtalade utredningen ombeskattning av kraftföretag var det1987 års regionalpolitiska kommitté (I 1987:2) som skulle förväntas geupphov till en gångbar lösning (1988/89:NU25 s.50). Enligt minmening bör inte ge sig till tåls med att saken förhalasytterligare utan -- i linje med vad jag tillsammans med centerpartietsrepresentanter i näringsutskottet begärde (1990/91:NU40res. 96) -- anmoda regeringen att lägga fram förslag till ett systemmed återföring av vattenkraftsvinster enligt vad som påyrkas i motion1991/92:Fi11 (v).Arbetsmarknadsutskottets yttrande1991/92:AU1yBilaga 7Inriktningen av den ekonomiska politikenTill finansutskottetFinansutskottet har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1991/92:38 om inriktningen av denekonomiska politiken jämte motioner såvitt utskottets ämnesområde ärberört.Arbetsmarknadsutskottet behandlar med anledning härav i dettayttrande dels regeringens förslag om den s.k. egenavgiften iarbetslöshetsförsäkringen (propositionens avsnitt 4.8 Lönebildningenoch arbetslöshetsförsäkringen) och vad som anförs omföretagshälsovården (del av avsnittet 4.10 En ny näringspolitik),dels motionerna 1991/92:Fi15 av m.fl. (v) yrkandena11, 16 och 20, 1991/92:Fi18 av m.fl. (s) yrkande 1såvitt avser avslag på regeringsförslaget om arbetslöshetsförsäkringensamt 1991/92:Fi19 av m.fl. (s).Egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringenEnligt de regler som gäller täcker staten hela kostnadenför de ersättningar som arbetslöshetskassorna betalar ut till sinaarbetslösa medlemmar. I den meningen uppgår statens bidrag tillersättningarna till 100 %.Staten finansierar sina kostnader för arbetslöshetsförsäkringen medintäkterna av en i lagen om socialavgifter fastställdarbetsgivaravgift, arbetsmarknadsavgiften. Avgifterna bokförs på ensärskild fond, arbetsmarknadsfonden. Dessutom skallarbetslöshetskassorna bidra till kostnadstäckningen genom att tillstaten erlägga en finansieringsavgift. Denna kallas ofta föregenavgiften. Finansieringsavgiften utgör av dengenomsnittligt utbetalade dagpenningen i resp. kassa.Utöver vad nu sagts betalar kassorna en utjämningsavgift tillstaten. Den är betydligt mindre och lämnas därhän i detta sammanhang.Under år 1990 uppgick de sammanlagda kostnaderna för utbetaladekassaersättningar till . Härav bekostades 6,0miljarder av arbetsmarknadsavgiften och avfinansieringsavgifter (egenavgifter) från kassorna. Den genomsnittligaegenavgiften per kassamedlem var 140:70 eller . per månad.Utöver finansierings- och utjämningsavgifter svarar kassorna och derasmedlemmar för administrationskostnaderna. De uppgick till 0,8miljarder kronor under samma år.En utredning, , har haft i uppdrag bl.a. attanalysera och föreslå former för en höjning av egenavgiften iarbetslöshetsförsäkringen. I sitt betänkande (SOU 1991:57) sägerutredningen att det är tämligen enkelt att fördubbla egenavgiften. Detär dock utredningens mening att en sådan höjning inte bör genomförasinom ramen för nuvarande organisation och system.Regeringen föreslår i proposition 38 att finansieringsavgiften(egenavgiften) skall fördubblas, från av dengenomsnittliga ersättningen. Höjningen skall träda i kraft den 1januari 1992. För att kassorna skall få rådrum att göra exempelvishöjningar av medlemsavgifterna förutsätts att avgiftshöjningen förförsta kvartalet erläggs av kassorna först under april månad.Avgiftshöjningen beräknas av regeringen ge arbetsmarknadsfonden ettytterligare årligt tillskott på ca 600 milj.kr.Förslaget förutsätter ändring av 57 § lagen omarbetslöshetsförsäkring. Ett sådant lagändringsförslag är fogat sombilaga till propositionen.Ett av motiven för regeringens förslag är att ge arbetsmarknadensparter ekonomiska incitament att undvika höga löneavtal som urholkarföretagens konkurrenskraft. Förslaget sägs vidare i propositionen varaendast ett första steg mot en större reformering avarbetslöshetsförsäkringen. En utredning skall få i uppdrag att föreslåen obligatorisk försäkring. I utredningsuppdraget skall ingå attföreslå hur de försäkrade själva skall stå för en större andel avfinansieringen.I partimotionerna Fi18 och Fi15 från socialdemokraterna resp.vänsterpartiet yrkas avslag på regeringens förslag omfinansieringsavgiften.Socialdemokraterna framhåller att finansieringsavgiftens storlekinte påverkas av arbetslöshetens omfattning utan bestäms av nivån påersättningarna. Vidare anser socialdemokraterna att det äroförsvarligt att ändra nuvarande system när regeringen avser att låtaskyndsamt utreda förutsättningarna för en obligatorisk försäkring.Vänsterpartiet invänder bl.a. att den koppling som görs ipropositionen till lönebildning och avtal bara är en skenmanöver, somkommer att drabba yrkesgrupper med stor arbetslöshet och lägreinkomster.Socialdemokraterna motsätter sig inte att frågan om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring utreds på nytt. I sammanhanget anger de någraallmänna utgångspunkter för ett framtida försäkringssystem.Vänsterpartiet säger sig vilja ha ett förslag till en allmän, ihuvudsak skattefinansierad arbetslöshetsförsäkring med bibehållenkoppling till de fackliga organisationerna. Partiet yrkar attriksdagen skall ställa sig bakom detta i ett uttalande tillregeringen.Arbetsmarknadsutskottet vill för sin del anföra följande.Den ökande arbetslösheten har lett till snabbt växande kostnader förarbetslöshetsersättningarna. betalades ut, som tidigarenämnts, . Beloppet väntas bli nästan fördubblatunder . Ersättningsbehovet kan befaras fortsättaatt växa med risk för att intäkterna av arbetsmarknadsavgiften ochkassornas nuvarande egenavgift inte längre förslår att täcka delöpande utgifterna. I det läget är det enligt utskottets meningrimligt att ställa arbetslöshetsförsäkringens finansiering under nydiskussion. Med tanke på att arbetslöshetsförsäkringen är avsedd attvara en försäkring är det naturligt att i sammanhanget aktualiserafrågan i vilken omfattning kassamedlemmarna själva med sina avgifterskall bidra till täckningen av försäkringskostnaderna. Hur dennakostnadstäckning förändrats framgår av följandediagram:A-kassornas självfinansiering% av kostnaderna för ersättningarna50>Under samma tid uppgick de genomsnittliga ersättningsbeloppen till1975 75 kr.1977 124 kr.1980 162 kr.1984--. (genomsnitt för de fem åren)1989 361 kr.1990 402 kr.Utskottet anser att i det arbetsmarknadsläge som inträtt kan detvara rimligt att man som en första åtgärd för att kompensera för detväxande utgiftstrycket från arbetslöshetsersättningarna genomför denavgiftshöjning som regeringen har föreslagit. Såsom erinras om ipropositionen har man även tidigare varit inne på tanken att fördubblakassornas egenavgift. Utskottet syftar på de uttalanden i dennariktning som gjordes av dåvarande finansministern i 1990 årskompletteringsproposition. Den inledningsvis nämnda ALFI-utredningenkonstaterar att höjningen tekniskt sett är lätt att genomföra ochanvisar den metod som regeringen har använt i propositionen. En viktigförutsättning för att förändringen skall bli praktiskt genomförbar äratt kassornas huvudmän får möjlighet att i stadgeenlig ordninggenomföra erforderliga höjningar av medlemsavgifter. Detta harbeaktats av regeringen.Med det anförda tillstyrker utskottet att -- med avvisandeav socialdemokraternas och avslagsyrkanden -- antarregeringens i propositionen framlagda förslag till ändring i 57 §lagen om arbetslöshetsförsäkring. Av tekniska skäl är förslagetpresenterat som lag om ändring i en redan av antagen lag omändring i arbetslöshetsförsäkringslagen.Samtidigt avstyrker utskottet yrkande om ettriksdagsuttalande beträffande inriktningen av en blivande obligatoriskarbetslöshetsförsäkring.FöretagshälsovårdenFöretagshälsovårdens verksamhet och statsbidrag m.m. har senastsetts över i departementspromemorian Ds 1990:42. Promemoriansslutsatser och förslag redovisades i proposition 1990/91:140 omarbetsmiljö och rehabilitering (AU22). Nya riktlinjer förföretagshälsovården börjar gälla den 1 januari 1992.Riksrevisionsverket har i en förvaltningsrevisionell studie som medskrivelse överlämnats till regeringen förordatöverväganden om att avveckla statsbidragen till företagshälsovården.Skälen härtill är bl.a. att bidragen enligt verkets mening inte haravsedd styrande effekt. Med åberopande härav anmäler regeringen ipropositionen att den skall låta skyndsamt utreda organisations- ochfinansieringsformer för företagshälsovården.Statsbidragen till företagshälsovården utgörs av grundbidrag,småföretagstillägg och nyanslutningstillägg. Grundbidragets beloppfastställs av regeringen. Detta belopp avgör storleken på de bådatilläggsbidragen. Grundbidraget är för innevarande kalenderår 276 kr.per arbetstagare som är ansluten till företagshälsovården. Regeringenanmäler i propositionen att den anser att grundbidraget bör utgå medoförändrat belopp . Detta innebär att den återtar ettbeslut som den förutvarande regeringen fattade om atthöja beloppet till 300 kr.Mona m.fl. (s) yrkar i motion Fi19 att skall geregeringen till känna att den tidigare beslutade höjningen avgrundbidraget bör ligga fast och att det inte erfordras någon nyutredning om företagshälsovården. Motionärerna anser att den anmäldabidragssänkningen försvårar en ökad anslutning av småföretag och attden över huvud taget begränsar möjligheterna att bygga utföretagshälsovården.Det bör i detta liksom i andra fall vara en regering obetaget att tade utredningsinitiativ den anser behövliga. Det är en annan sak attdet i sista hand kan bli en uppgift för att ta ställningtill utredningsresultatet. Med andra ord är det enligtarbetsmarknadsutskottets uppfattning inte påkallat för att,som motionärerna begär, uttala sig om det tillämnade utredningsarbetetbeträffande företagshälsovården. Motionen avstyrks i den delen.Inte heller bör tillmötesgå motionens begäran om ettriksdagsuttalande om grundbidragsbeloppet och därmed i praktiken taifrån regeringen dess rätt att bestämma beloppets storlek. Motionenavstyrks därmed även på denna punkt. Utskottet vill med anledning avmotiveringen för det nu aktuella motionsyrkandet tillägga attbidragsgivningen till småföretagen förbättras avsevärt vid årsskiftetgenom de omkonstruktioner av småföretags- och nyanslutningsbidragensom fastställdes av våren 1991.Allmänna arbetslivsfrågorVänsterpartiet yrkar i partimotion Fi15 att skall göra etttillkännagivande till regeringen om arbete åt alla som mål för denekonomiska politiken och hänvisar till att detta mål är lågtprioriterat av den borgerliga fyrpartiregeringen.Regeringen understryker i propositionen (s. 45) att arbetslöshetaldrig får bli ett medel i den ekonomiska politiken och att dettaställer krav på en aktiv arbetsmarknadspolitik. Vidare säger sigregeringen ha för avsikt att utnyttja varje effektiv och ändamålsenligdel i den samlade arbetsmarknadspolitiska arsenalen, åtgärder som fårarbetsmarknaden att fungera bättre och därmed också bidrar tillinflationsbekämpningen. I detta syfte, tillfogar regeringen, tillförssysselsättningspolitiken ytterligare resurser.Med erinran om uttalanden av detta slag från regeringens sida anserutskottet att det inte är någon verkningsfull åtgärd att görett allmänt uttalande om innebörden av den fulla sysselsättningenspolitik utan avstyrker yrkande härom.I motion Fi19 av m.fl. (s) framhålls i ett resonerandeavsnitt betydelsen av en fortsatt förnyelse av arbetslivet. Ettliknande avsnitt finns också i partimotion Fi18 (s). I anslutningtill avsnittet i den nu föreliggande motionen yrkas att riksdagenskall uttala att i den utveckling som skett är det viktigt attbalansen mellan parterna inte rubbas till löntagarnas nackdel.Regeringens propåer om att minska anställningstryggheten och tunna utmedbestämmandet i företagen bör avvisas.Vidare begär motionärerna att skall framhålla denavgörande roll som de s.k. MBL-medlen spelar för att löntagarna skallha resurser att bygga ut sin kompetens för ett aktivtförändringsarbete. Slutligen föreslår de att skall uttalaatt regeringen bör uppdra åt arbetslivsfonden att genomföra enbred informationsverksamhet om ett aktivt förändringsarbete ute påarbetsplatserna beträffande arbetets innehåll, arbetsorganisation m.m.och om dessa frågors betydelse för produktiviteten.Arbetsmarknadsutskottet anser att i förevarande sammanhangbör avstå från att göra uttalanden av de i motionen begärda slagen ocherinrar om följande.Regeringen har redovisat sin syn på vissa arbetsrättsliga frågor iproposition 1991/92:51 om en ny småföretagspolitik. Detta harföranlett motionsyrkanden från socialdemokraterna, ochvänsterpartiet. Utskottet yttrar sig häröver till näringsutskottet(1991/92:AU2y).De s.k. MBL-medlen är medel som arbetsmiljöfonden delar uttill fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer.Ursprungligen utgjorde medlen bidrag till information och utbildningkring medbestämmandereform. En ändrad användning av medlenbehandlades av (prop. 1990/91:69, AU16, rskr.