bet · GE01JuU32 · 1991-05-14 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omåtgärder i kampen mot den internationella narkotikabrottsligheten.Förslaget innefattar godkännande av en mot narkotikaoch därmed sammanhängande ändringar i bestämmelserom häleri.Utskottet tillstyrker regeringsförslaget.Med anledning av motionsyrkanden förordar utskottetlagstiftningsåtgärder i syfte att ingripa mot biltillgrepp.I betänkandet behandlar utskottet också ett antalmotionsyrkanden om skärpningar av narkotikalagstiftningen. I detta hänseende har flera reservationer och ettsärskilt yttrande fogats till betänkandet.Propositionen m.m.I proposition 1990/91:127 har regeringen() föreslagit att delsgodkänner konvention motolaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, delsantar vid propositionen fogade förslag till1. lag om ändring i ,2. lag om ändring i lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m.,3. lag om tillstånd till ingripande mot svenskt fartyg.Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 8.I samband med propositionen behandlar utskottet en med anledningav propositionen väckt motion samt yrkanden i motioner väcktaunder den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena redovisaspå s. 6 f.Lagförslagen, som granskats av lagrådet, har följande lydelse. Motion väckt med anledning av propositionen1990/91:Ju36 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen avslår regeringens proposition 1990/91:127 om Sverigestillträde till FNs narkotikabrottskonvention, m.m. med anledningav vad i motionen anförts om att rättssäkerhetsaspekten intebeaktas.Motioner väckta under den allmänna motionstiden1990/91:Ju607 av och (båda m) variyrkas att hos regeringen begär sådan ändring avrekvisiten för häleri i 9 kap. 6 § som förordats imotionen.1990/91:Ju608 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att i 10 kap. 7 § om olovligtbrukande införa ett andra stycke, vari stadgas att om brottet ärgrovt döms till fängelse i högst två år.1990/91:Ju613 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omen strängare straffrättslig syn på kokain.1990/91:Ju626 av m.fl. (c) vari yrkas1. att beslutar att straffmaximum för brottet olovligtbrukande enligt 10 kap. 7 § första stycket skall varafängelse i högst ,2. att hos regeringen begär att den framläggerförslag om sådana ändringar i 9 kap. 6 § att ansvarför häleri kan ådömas även i de fall förbrottet är tillgrepp avfortskaffningsmedel.1990/91:Ju636 av () och ()vari yrkas att beslutar att påföljden enligtnarkotikastrafflagen för "eget bruk" av narkotika skall vara bötereller fängelse i högst sex månader.1990/91:Ju647 av och (bådam) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fängelse som möjlig påföljd förinnehav av narkotika för eget bruk.1990/91:Ju648 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbudet mot befattning med och bruk avnarkotika.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:So336.1990/91:Ju802 av m.fl. (m) vari yrkas21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriminalisering av narkotikakonsumtion ochsträngare straff för narkotikabrott.1990/91:Ju819 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett effektivare samarbete på narkotikaområdeti ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbudet mot befattning med och bruk avnarkotika.1990/91:Ju821 av m.fl. (c) vari yrkas27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inriktningen av narkotikabekämpningen,30. att hos regeringen begär förslag till sådanändring av narkotikastrafflagen att gränserna för vad som skallbetraktas som innehav av narkotika sänks,31. att hos regeringen begär förslag till sådanändring av narkotikastrafflagen att påföljden för brottet innehavav narkotika skärps till att omfatta böter eller fängelse.1990/91:Ju826 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utgångspunkter för narkotikapolitiken,2. att hos regeringen begär förslag till lagstiftningom strängare påföljd för narkotikabrott enligt vad som anförts imotionen,3. att hos regeringen begär förslag till lagstiftningom ringa narkotikabrott enligt vad som anförts i motionen,4. att hos regeringen begär förslag till lagstiftningom strängare påföljd för grovt narkotikabrott enligt vad somanförts i motionen,7. att hos regeringen begär förslag till lagstiftningom strängare påföljd för dem som smugglar narkotika genom attsvälja den,1990/91:Ju835 av m.fl. (v) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om drogpolitiken,10. att hos regeringen begär en översyn avlagstiftningen när det gäller narkotikabrott enligt vad i motionenanförts beträffande straffskalor. InledningÅr 1988 upprättades inom promemorian (Ds1988:27) Häleri vari föreslogs ändringar av bl.a. bestämmelserna ibrottsbalken (BrB) om häleri och häleriförseelse. Förslagen hadesamband med ett inom pågående arbete med enkonvention mot olaglig hantering av narkotika.Det nämnda konventionsarbetet avslutades genom att Förentanationerna antog en konvention mot olaglighantering av narkotika och psykotropa ämnen (här benämndnarkotikabrottskonventionen).Därefter utarbetades inom promemorian (Ds1990:53) tillträde till FNs narkotikabrottskonvention. Ipromemorian föreslås dels att ratificerarkonventionen, dels vissa lagändringar i BrBs bestämmelser omhäleri.De nämnda promemoriorna och remissbehandlingen av dem liggertill grund för propositionen.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att skall ratificeranarkotikabrottskonventionen.Konventionen innehåller bl.a. bestämmelser om skyldighet attkriminalisera s.k. tvätt av inkomster från narkotikabrottslighet,dvs. hjälp att dölja eller omsätta vinsterna från dennaverksamhet. I propositionen föreslås därför ändringar ibestämmelserna om häleri i BrB. Det föreslås att straffansvaretutvidgas för den som otillbörligen främjar någons möjligheter atttillgodogöra sig värdet av egendom som härrör från ett brottsligtförvärv eller annars medverkar till att dölja att egendom harförvärvats genom brott. Ändringen gäller emellertid inte endastden som döljer inkomster från narkotikabrottslighet. Genomlagändringen ökar också möjligheterna att ingripa mot den sommedverkar till att dölja vad som har förvärvats genom t.ex. stöldeller rån.Förslaget till ändringar i häleribestämmelserna innebär vidareatt ansvaret för befattning med misstänkt brottsgods utvidgas. Ianslutning härtill föreslås en ändring i lagen (1974:1065) omvisst stöldgods m.m. (stöldgodslagen), som medför ökademöjligheter att ta egendom i förvar.Genom en särskild lag föreslås att regeringen ges befogenhet atttillåta främmande stat att ingripa mot ett svenskt fartyg, för detfall det finns misstanke om att fartyget används förnarkotikabrottslighet som berör den främmande staten.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1991.Utskottets övervägandenAllmäntSverige har tidigare ratificerat två inom FN utarbetadenarkotikakonventioner, dels allmännanarkotikakonvention (Single Convention on Narcotic Drugs) och 1972års tilläggsprotokoll till denna, dels konvention ompsykotropa ämnen (Convention on Psychotropic Substances).Syftet med narkotikabrottskonvention är att kompletterade tidigare konventionerna och förstärka det internationellasamarbetet ytterligare samt att effektivisera insatserna mot deninternationella narkotikabrottsligheten. De straffbestämmelser somparterna åtar sig att införa på det nationella planet sträcker siglängre än bestämmelserna i de tidigare konventionerna.Konventionen innehåller nämligen förpliktelser för parterna att iolika hänseenden straffbelägga inte bara illegal framställning,försäljning och innehav av narkotika utan också förfaranden sominnebär hjälp att dölja eller omsätta vinsterna från den illegalamarknaden. Också frågor om förverkande, utlämning och annatinternationellt rättsligt samarbete tas upp i konventionen, ochbetydelsen av bistånd mellan parterna betonas. Konventioneninnehåller också bestämmelser om ökade kontrollåtgärder, bl.a.olika former av samarbete mellan ländernas polis- ochtullmyndigheter, kontroll av fraktföretag och av export- ochimportförsändelser. Även frågor som hänger samman med ingripandenmot olagliga narkotikatransporter till havs behandlas ikonventionen.Konventionen trädde i kraft . tillträtts av 26 stater. Ca 90 stater har undertecknatkonventionen.Sveriges tillträde till konventionen m.m.I propositionen föreslås att tillträdernarkotikabrottskonventionen. Det konstateras att det främst är iett hänseende som tillträde till konventionen kräverändrade svenska regler. Detta gäller bestämmelserna i artikel 3(prop. s. 65 f) om straffansvar för befattning med egendom somhärrör från olaglig narkotikahantering, i första hand punkt 1 b omkriminalisering av gärningar som innebär bistånd till att omsättavinster från olaglig narkotikaverksamhet eller hjälp att på annatsätt dölja varifrån tillgångarna härrör. Även bestämmelsen i punkt1 c:i om kriminalisering av innehav eller användning av egendomsom härrör från sådan brottslighet har betydelse i sammanhanget.För att den svenska lagstiftningen skall motsvara åtagandenaenligt konventionen föreslås sålunda i propositionen attbestämmelserna om häleri i BrB utvidgas. Den föreslagnautvidgningen skall dock inte avse endast narkotikabrottslighet,vilket konventionen handlar om, utan får en generell räckvidd.Även oaktsamt handlande skall enligt förslaget kunna föranledastraff.Ansvarsbestämmelserna om häleri finns i 9 kap. 6 och 7 §§ BrB. I6 § första stycket kriminaliseras tre olika typer av gärningar;att ta befattning med en sak som har frånhänts någon genom brott(sakhäleri), att bereda sig otillbörlig av någonsbrottsliga förvärv (vinningshäleri) och att göra gällande enfordran som har tillkommit genom brott (fordringshäleri).Gärningarna är kriminaliserade även vid oaktsamhet (7 §).De i propositionen föreslagna ändringarna innebär följande.Utöver vad nu gäller skall ansvar för häleri kunna ådömas den sommed uppsåt att dölja egendomens ursprung medverkar till attbortföra, överlåta, omsätta eller vidta någon annan sådan åtgärdmed egendom som härrör från ett brottsligt förvärv. Ansvar skallkunna komma i fråga även för den som på annat sätt otillbörligenfrämjar möjligheterna för någon att tillgodogöra sig sådan egendomeller värdet därav.Enligt förslaget skall de nuvarande bestämmelserna i 9 kap. 6 §första stycket BrB om uppsåtliga häleribrott kompletteras med denya formerna av häleri. Vidare har bestämmelsen om häleri som ärringa överflyttats till 7 §. Ett par omarbetningar i förtydligandesyfte har också gjorts. Redaktionellt har den ändringen skett attde olika formerna av häleri tagits upp under olika punkter iförsta stycket i 6 §. Punkterna 1, 2 och 5 motsvarar gällanderätt. Under punkterna 3 och 4 regleras de nya formerna av häleri.I motion Ju36 hemställs om avslag på propositionen. Motionärernaanser att rättsäkerhetsaspekterna inte tillräckligt beaktats vidutformningen av de nya bestämmelserna. Bakom motionsyrkandetligger farhågor om problem som kan uppstå vid tillämpning av denya bestämmelserna om häleri när man kommer in på bedömningen avom någon främjat möjligheterna för någon annan att tillgodogörasig vad som trätt i stället för egendom som härrör från brottsligtförvärv. Motionärerna kan inte se någon gräns för hur många ledtillbaka som träffas av nykriminaliseringen. De begär attytterligare utredning för att se över rättssäkerhetsaspekterna ilagstiftningen skall ske innan tillträdernarkotikabrottskonventionen.Utskottet, som i denna fråga ansluter sig tilljustitieministerns överväganden i propositionen (se s. 41 f och 52f), noterar att den nya regleringen i och för sig kan tillämpas påflera led i en kedja av olika personer. Utskottet vill emellertidframhålla att det straffrättsliga systemet och den praktiskaverkligheten uppställer tämligen klara begränsningar förtillämpningen. I praktiken torde nämligen endast förfaranden inågot eller några led komma att omfattas eftersom det normalt integår att följa kedjan längre. En motsvarande begränsning uppställsockså av kravet på klarläggande av gärningsmannens uppsåt. Enbetydelsefull inskränkning ligger också däri att gärningsmannenshandlande skall ha skett "otillbörligen".Utskottet, som erinrar om att den föreslagna regleringen lämnatsutan erinran av lagrådet, avstyrker bifall till motionen.Utskottet godtar den i propositionen föreslagna lydelsen av 9kap. 6 § BrB och förordar att godkännernarkotikabrottskonventionen.Utvidgat straffansvar för befattning med misstänkt brottsgodsEnligt 9 kap. 6 § BrB inträder ansvar för häleri (sakhäleri) förden som på ett sätt som är ägnat att försvåra ett återställandetar befattning med något som är frånhänt annan genom brott.Straffbestämmelsen förutsätter att egendomen har frånhänts annangenom brott. Denna förutsättning -- kravet på s.k. styrkt förbrott-- innebär att åklagaren i hälerimål måste visa att ett sådantbrott föregått hälerigärningen.År 1980 infördes ett nytt andra stycke i 9 kap. 6 § BrB (prop.1979/80:66, JuU26, rskr. Enligt denna bestämmelse kan undervissa förutsättningar ansvar för sakhäleri komma i fråga faständet inte är styrkt att ett förbrott har förövats. Det räcker attdet skäligen kan antas att egendomen är frånhänd annan genombrott. Syftet med bestämmelsen var framför allt att komma åt denetablerade häleribrottsligheten, och bestämmelsen är tillämpligendast om gärningen -- befattning med misstänkt brottsgods --skett vid utövning av näringsverksamhet eller som ett led i enverksamhet som bedrivs vanemässigt eller annars i störreomfattning. Brottstypen har kommit att kallas "näringshäleri".Avsvar för näringshäleri avser endast "förvärv" och "mottagande"av egendomen.Redan i 1980 års lagstiftningsärende diskuterades frågan om attge kriminaliseringen en generell omfattning. Som skäl anfördes attdet borde vara straffbart att ta befattning med vad som på godagrunder kunde misstänkas vara stöldgods oberoende av om det skeddei viss verksamhet eller inte. Med hänsyn till att uppmjukningen avkravet på styrkt förbrott var en principiell nyhet och till attsyftet främst var att komma åt den organiserade häleriverksamhetenlades inte något sådant förslag fram. I propositionen angavs dockatt frågan borde kunna tas upp till förnyat övervägande sedanerfarenheter vunnits av tillämpningen av den nya bestämmelsen(prop. 1979/80:66 s. 14).I den nu aktuella propositionen (s. 48 f) läggs ett sådantförslag fram. Det föreslås att en generell kriminalisering avbefattning med misstänkt brottsgods införs. Fall som inte omfattasav den nuvarande bestämmelsen i 9 kap 6 § andra stycket BrB skall,enligt förslaget, rubriceras som häleriförseelse och bestraffasmed böter eller fängelse . En bestämmelse häromföreslås bli upptagen i 9 kap. 7 § andra stycket 1 BrB. Enkonsekvensändring föreslås i stöldgodslagen (1 § första stycket).Utskottet delar uppfattningen att ökade insatser bör göras mothäleribrottsligheten och välkomnar förslaget till en generellkriminalisering av befattning med misstänkt brottsgods. Utskottetkan ställa sig bakom den lagtekniska lösning för ändamålet somföreslagits i propositionen.Även förslaget om en komplettering av stöldgodslagen innebärandeatt det blir möjligt att ta sådan egendom i förvar som varitföremål för brott enligt den nya generella bestämmelsen kanutskottet ställa sig bakom.I motion Ju607 begärs en ändring i den aktuellahäleribestämmelsen så att kravet på styrkt förbrott slopas.Motionen i denna del får anses tillgodosedd genom det förslag ipropositionen som utskottet nu ställt sig bakom.Olovligt brukande m.m.Högsta domstolen har (NJA 1990 s. 9) i ett avgörandeansett att tillgrepp av fortskaffningsmedel inte kan utgöraförbrott till häleri. Däremot har förutsättning i målet funnitsför ådömande av ansvar för olovligt brukande jämlikt 10 kap. 7 §första stycket BrB.Straffet för olovligt brukande är böter eller fängelse i sexmånader (10 kap. 7 § första stycket BrB). Är brottet grovt kandömas till fängelse i högst (10 kap. 7 § tredje stycketBrB). Omständigheter som kan medföra att brottet bedöms som grovtär exempelvis att gärningen avsett mycket värdefull egendom ellerförorsakat stor skada eller olägenhet (jfr prop. 1985/86:65 s.47).Några motioner tar upp frågor i anslutning till det ovannämndarättsfallet mot bakgrund av olägenheterna med det ökande antalettillgrepp av fortskaffningsmedel. I motion Ju626 förespråkas atttillgrepp av fortskaffningsmedel skall kunna utgöra förbrott tillhäleri. I motion Ju607 framförs liknande synpunkter. I denförstnämnda motionen förordas att maximistraffet för normalbrottetolovligt brukande höjs till fängelse . I motion Ju608förordas införandet av ett grovt brott vid olovligt brukande medett maximistraff av fängelse . De två sistnämnda yrkandenasyftar till att häktning skall kunna komma i fråga vid olovligtbrukande.Inledningsvis kan utskottet, när det gäller kravet på införandeav ett grovt brott vid olovligt brukande, konstatera att en sådanansvarsbestämmelse med det maximistraff som efterlyses i motionJu608 finns införd i BrB. Motionen avstyrks.I en skrivelse till har riksåklagaren ochrikspolisstyrelsen begärt lagändringar liknande dem somframförs i motionerna. Bl.a. föreslås att ett rekvisit vidbedömande av om olovligt brukande skall anses som grovt brottskall vara att gärningen avsett ett olovligen tillgripetmotordrivet fortskaffningsmedel.Liknande frågor har väckts också under remissbehandlingen i detnu aktuella lagstiftningsärendet. I propositionen (s. 50) anförsatt frågorna skall övervägas inom i annatsammanhang.Utskottet, som delar motionärernas oro över det ökande antalettillgrepp av fortskaffningsmedel, anser att regeringen börförelägga förslag till erforderlig lagstiftning. nu med anledning av motionerna Ju607 och Ju626 anförtbör som sin mening ge regeringen till känna.Inriktningen av narkotikapolitiken m.m.I några motioner tas upp inriktningen av narkotikapolitikenoch narkotikabekämpningen. I motion Ju826 begärs ettriksdagsuttalande om utgångspunkterna för narkotikapolitiken;målet skall vara att få ett narkotikafritt där ingen skallkunna missbruka narkotika utan att möta en tydlig reaktion. MotionJu821 förespråkar bekämpning av narkotikamissbruk i alla led; vidproduktion, vid gränserna och framför allt i brukar- ochlangarleden. I motion Ju835 förordas en enhetlig drogpolitik.Kampen mot narkotikabrottsligheten är en av de viktigastekriminalpolitiska uppgifterna och narkotikapolitiskabeslut (prop. 1984/85:19 och 46, JuU12, SoU8, SkU9 och UbU7) utgörgrunden för en samordnad och intensifierad narkotikapolitik. Måletär att skapa ett narkotikafritt samhälle där annat bruk avnarkotika än det som är medicinskt motiverat inte kan accepteras.-- Åtgärderna har bl.a. inriktats på att hindra införsel ochspridning av narkotikan, att förbättra det förebyggande arbetetoch att skapa en mer heltäckande vård- och behandlingskedja. Undersenare år har stora satsningar också gjorts som ett led iaids-bekämpningen.Regeringen tog ett initiativ i syfte attstärka den nationella kampen mot narkotikan. En aktionsgrupp motnarkotika inrättades. I aktionsgruppen ingår bl.a. riksåklagaren,generaldirektörerna för ochsocialstyrelsen, generaltulldirektören, rikspolischefen,företrädare för och ordförandenaför ATHENA-gruppen, och regeringenssamordningsorgan för narkotikafrågor. Aktionsgruppen har bl.a.initierat en offensiv över hela landet för att stärka detdrogförebyggande arbetet. I samarbete med (arbetsgrupp, ivilken ingår representanter för folkrörelser och myndigheter somarbetar med drogfrågor) har aktionsgruppen bl.a. engageratkommuner, skolor och frivilliga organisationer för att ytterligarestärka det drogförebyggande arbetet. Gruppen har samlatnarkomanvård, polis, kriminalvård och andra berörda i landetssamtliga län i syfte att stärka de samordnade insatserna motnarkotikamissbruket i kommunerna. Särskilda insatser har vidaregjorts mot detaljhandeln med narkotika. En landsomfattandeoffensiv mot narkotikahanteringen på lokal nivå har påaktionsgruppens initiativ inletts och skallkoncentreras till perioderna för skolavslutningen och skolstartendå nyrekryteringen av missbrukare anses vara störst. Syftet medsatsningen är att bekämpa gatulangning och allt öppet missbruk avnarkotika, att förmå narkotikamissbrukare att söka vård och attmotverka rekryteringen av nya missbrukare. Offensiven skallgenomföras i nära samverkan mellan polis, åklagare ochsocialtjänst och på vissa håll även tullen.Gruppen har också initierat åtgärder riktade mot spridningen avkokain, bl.a. i samarbete med restaurangbranschen, liksom insatserför att bekämpa missbruket bland flyktingar och invandrare.Aktionsgruppen skall avsluta sitt arbete med enrapport.Riksdagen har ställt sig bakom de riktlinjer förresursanvändningen för polisen som föreslagits ibudgetpropositionen (se prop. 1990/91:100, bil. 15 s. 65--67,JuU23, rskr. 214), och som bl.a. innebär att en större andel av detotala polisresurserna tas i anspråk för den preventivaverksamheten, vilket i många fall sägs ge bäst resultat när detgäller att komma till rätta med bl.a. narkotikahantering. Såvittgäller spaning och utredning skall polisens insatser särskiltinriktas på bl.a. narkotikabrott. Enligt vad utskottet erfarit hari den s.k. gatulangningsgruppen personellt utökats undersenare tid och en stor satsning har där inletts motlangning och missbruk av narkotika. Aktionen är ett resultat avrikspolisstyrelsens narkotikamanifest.Såvitt gäller missbrukarvården har förelagtsen proposition om en tillfällig omläggning av statsbidraget tillmissbrukarvård som bl.a. syftar till att ge förutsättningar för ensnabb utbyggnad av institutionsresurserna för de mest utsattagrupperna (se prop. 1990/91:96, SoU14).Enligt utskottets uppfattning görs stora insatser motnarkotikamissbruket och narkotikahanteringen, och den nuvarandeinriktningen av detta arbete kan utskottet helt ställa sig bakom.Utskottet anser inte att något ytterligare uttalande frånriksdagens sida när det gäller inriktningen av narkotikapolitikenär nödvändigt. Yrkandet härom i motion Ju826 avstyrks.När det gäller yrkandet i motion Ju821 om bekämpning avnarkotikan i alla led anser utskottet att aktionsgruppens ovanredovisade arbete har mycket stor betydelse. Utskottet utgår frånatt aktionsgruppens rapport kan lägga grunden till ett fortsattarbete på den inslagna vägen med ett utvecklat samarbete olikamyndigheter emellan. Utskottet vill också erinra om att denkonvention som utskottet nu tillstyrkt tillträde till täcker helakedjan av den illegala hanteringen från odling och tillverkningtill åtgärder mot efterfrågan och missbruk av narkotika. Någotsärskilt uttalande i frågan från sida är enligtutskottets uppfattning inte erforderligt och utskottet avstyrkerbifall till berört motionsyrkande.I anslutning till yrkandet i motion Ju835 om ett uttalande om enenhetlig drogpolitik vill utskottet erinra om den påriksdagens bord lagda propositionen om vissa folkhälsofrågor(prop. 1990/91:175). I propositionen föreslås att ettfolkhälsoinstitut skall inrättas medhuvuduppgift att på nationell nivå driva folkhälsofrämjande ochsjukdomsförebyggande arbete av sektorsövergripande karaktär.Utskottet noterar att det föreslås att institutet inledningsvisskall bedriva olika program, varav ett skall vara inriktat påalkohol- och drogprevention. Vissa av programmen föreslås vara avpermanent karaktär, som alkoholprogrammet, medan andra, enligtpropositionen, bör vara tidsbegränsade och bli beroende avaktuella folkhälsoproblem och målgrupper. I propositionenbehandlas vidare den framtida alkoholpolitiken. Här understryksatt målet för den svenska alkoholpolitiken även fortsättningsvisskall vara att minska den totala alkoholkonsumtionen för attdärigenom begränsa alkoholens skadeverkningar.