bet · GE01KU22 · 1991-03-21 00:00:00 — Vidare begärs att enberedningsgrupp med företrädare för samtliga riksdagspartierfortlöpande granskar de konstitutionella aspekterna på ettEES-avtal (yrkande 2).Bertil Fiskesjö m.fl. beklagar på motsvarande sätt attberedningen av propositionen med anledning av ett väntatEES-avtal har skett i stor hast och utan en omfattande allmändebatt. Yrkandet gäller emellertid förberedelserna för ettframtida medlemskap i . Det är enligt motion K32 av stor viktatt de grundlagsmässiga, allmänt rättsliga och institutionellaeffekterna av en EG-anslutning utreds och debatteras ordentligt.Därför bör en parlamentarisk utredning tillsättas för att belysaalla de rättsliga frågor ett medlemskap i aktualiserar.Motion K236 av () och () gällersamma sak. De framhåller att vid ett kommande medlemskapi EG måste medverka i dess harmoniseringsarbete. Detta kommeratt förutsätta ändring av grundlag och annan lag samt förändringav domstolars och myndigheters uppgifter. behov av att ändra 10 kap. 5§ och 11 kap.regeringsformen samt en grundlagsändring som ger EG-rättsligaregler formellt företräde framför andra svenska regler. Vidarekan det bli aktuellt att ge förvaltningsdomstolarna vidgadeuppgifter. Det är angeläget att dessa och andra frågor om hursvensk rätt förhåller sig till EG-rätten utredsgrundligt av en parlamentarisk kommitté. Resultatet avutredningsarbetet bör föreligga i sådan tid att det kan kommatill användning i de kommande förhandlingarna om medlemskap iEG.I motion K236 betonas vidare betydelsen av att fåren central roll i de beslut vilka skall fattas i sommedlem i EG. Det föreslås, med förebild i det danskafolketingets markedsutvalg, att utredningen övervägerinrättandet av ett särskilt i i vilketviktiga EG-frågor kan förankras.I flera av följdmotionerna noteras, att utan ett slutligtförslag till kan de rättsliga och andraförutsättningarna inte överblickas fullt ut. Längst på denpunkten går motion K34. I stället för att som v-motionen yrkaavslag på propositionen anser (fp) -- för att avtaletskall kunna bli så omfattande som möjligt -- att propositionenslagförslag bör omarbetas. Regeringsformen bör således ändrasäven vad gäller bl.a. överlämnande till mellanstatligorganisation av lagstiftningsmakt, direkt tillämpning, direkteffekt och företräde för organisationens rättsregler samttolkningsbeskedens verkan. Ett sådant vilande grundlagsbeslutskulle enligt motionen också vara motiverat om de pågåendeförhandlingarna om ett övergår i förhandlingar ommedlemskap i bedömningAllmän bakgrund och historikRegeringsformen bygger på principen att föreskrifter som ärbindande här i riket skall beslutas av svenska offentliga organ.En överenskommelse som ingår med en annan stat eller meden mellanfolklig organisation (jfr 10 kap. regeringsformen omförhållandet till andra stater) binder endast som stat,dvs. är folkrättsligt förpliktande, men blir vanligen inte utanvidare rättsligt bindande inom landet. Detta är den dualistiskametoden, till skillnad från den i flera europeiska ländertillämpade monistiska metoden. I det senare fallet inträder denfulla verkan av åtagandet i ett sammanhang. För att eninternationell överenskommelse skall gälla i och kunnatillämpas av svenska myndigheter krävs normalt attöverenskommelsen genom beslut här i landet införlivas med deninterna rättsordningen. Reglerna i den s.k. EG-paragrafen, 10kap. 5§ regeringsformen -- som är ett fullmaktsstadgande --ger emellertid inom begränsade ramar och med iakttagande avvissa formkrav möjlighet att överlåta (delegera) kompetens tillinternationella organ.Redan vid riksdag -- för övrigt somSchuman-planen om en europeisk kol- och stålunion presenterades-- väcktes motioner om att i dåvarande § 12 regeringsformenskriva in en möjlighet att till förmån för ett överstatligtorgan begränsa den egna suveräniteten. Motsvarandemotionsyrkanden avslogs även senare, men iförfattningsutredningens förslag (SOU 1963:17) togs, bl.a. motbakgrund av att ansökt om associationtill Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC), upp ett förslag omen i grundlagen reglerad möjlighet att till ett internationelltorgan överlåta konstitutionella befogenheter. I proposition1964:140 lades i anslutning därtill fram ett förslag tilländring i §81 regeringsform eftersom man -- även omdet då var ovisst när den sedermera förfallna ansökan kundekomma att prövas -- borde "vara beredd på den situationen, attassocieringsfrågan anmäler sig med kort varsel". Vidarebetonades att reglerna kunde komma till användning på andraområden, t.ex. för att främja internationell rättsordning (prop.s.131).Vid riksdagsbehandlingen fanns avslagsyrkanden pågrund av att förslaget framstod som "ett hastverk med erkäntoöverskådliga konsekvenser" (bet. Majoriteten ställdesig emellertid efter en jämkning av lagtexten bakom förslaget.Samtidigt uttalades att frågor om delegation av konstitutionellabefogenheter inom borde beredas av ett utskott, ivilket ingår ledamöter med särskild erfarenhet avutrikespolitiska, konstitutionella och andra för ärendetsbehandling väsentliga frågor (bet. Den sålunda från den2 införda bestämmelsen (KU 1964:19, KU 1965:1, rskr.64), överfördes med vissa mindre justeringar till den nyaregeringsformen som 10 kap. 5 §, den s.k. EG-paragrafen. Den hardärefter ändrats , med verkan , 1980och 1986. Stadgandet omfattar -- med olika sakliga och formellabegränsningar -- överlåtelse av vissa såväl konstitutionellabefogenheter som offentligrättsliga uppgifter. Den har inte vidnågot tillfälle utnyttjats för att överlåta någon riksdagenenligt 10 kap. 5§ första stycket regeringsformen tillkommandebefogenhet.Det finns anledning för utskottet att i detta sammanhangkonstatera, att såväl ett som ett EG-medlemskapförutsätter godkännande, jfr 10 kap. 2§regeringsformen. Den bestämmelsen ger också vid handen att -- omen internationell överenskommelse förutsätterförfattningsändringar eller andra riksdagsbeslut -- godkännandetskall lämnas i samma form som föreskrivs för övriga nödvändigariksdagsbeslut. Av detta följer motsatsvis att det inte möternågot hinder att regeringen, även om sådana riksdagsbeslut inteföreligger, inleder förhandlingar -- som är fallet när detgäller ett -- och även ingår en preliminäröverenskommelse.Ett och regeringsformenI inledde EG, som har 12 medlemsstater, samt de sexEFTA-staterna , , , , ochÖsterrike tillsammans med (som har ansöktom medlemskap i ) formella förhandlingar om ett avtal föratt åstadkomma ett dynamiskt och homogent EES (europeisktekonomiskt samarbetsområde), vilket ursprungligen beslutats omi Luxemburgdeklarationen . Den 19 december 1990hölls ett gemensamt ministermöte i . Därvid bestämdeministrarna från de 19 staterna samt att arbetetmed att slutföra dessa förhandlingar måste intensifieras så attavtalet, som skall träda i kraft , kanundertecknas före sommaren 1991.Statsrådet har vid ett flertal tillfälleninformerat om EES-förhandlingarna, iår (prot. 1990/91:73). Därvid konstaterades bl.a. attministermötet innebar viktiga framsteg på fleracentrala punkter på det institutionella området. Det gällerfrämst hur avtalet i stort skall byggas upp, vilka centralaorgan som skall inrättas och vilken kompetensfördelning somskall gälla mellan dessa. Ett EES-råd skall inrättas påministernivå med representanter för samtliga 19 EES-länder ochEG-kommissionen. Vidare skall ett gemensamt organ inrättas medansvar för genomförande och förvaltning av avtalet. Här liggerden löpande beslutsprocessen, och besluten skall fattasenhälligt.Även om man börjar skönja hur den institutionellaEES-strukturen kommer att te sig, återstår känsligaförhandlingar. Det gäller framför allt formerna förEFTA-ländernas deltagande i beredningen av enskilda förslag ochsamverkan med EGs kommittéer. På övervakningsområdet harparterna i princip enats om en konstruktion som innebär attkommissionen övervakar EG-sidan som ett nyinrättat ochoberoende övervakningsorgan på EFTA-sidan utövar motsvarandefunktion. Vidare börjar en lösning avteckna sig i fråga om engemensam med anknytning till och meddomare från såväl EG som samtliga EFTA-länder. En del oklarafrågor återstår dock när det gäller bl.a. domstolens roll ikonkurrensärenden.I sin redogörelse inför aviserade statsrådet också en parlamentarisk utredning om de konstitutionellafrågorna med deltagande av samtliga riksdagspartier.De tidigare arbetsgrupperna har omskapats tillförhandlingsgrupper. Den femte förhandlingsgruppen, medschweizisk ordförande och statssekreteraren ijustitiedepartementet, , som vice ordförande, harhand om rättsliga och institutionella frågor. Den 21 februari1991 lämnade statssekreteraren på utskottetsbegäran information och svarade på frågor omförhandlingsarbetet. Han förklarade bl.a. att de i proposition1990/91:65 redovisade förutsättningarna i allt väsentligt liggerfast och att det framlagda förslaget till komplettering avregeringsformen, på de skäl som anförs i propositionen, börgenomföras.Regeringens proposition 1990/91:65 om ändring iregeringsformen med anledning av ett europeiskt ekonomisktsamarbetsområde har, med beaktande av bestämmelserna i 8 kap.15§ första stycket regeringsformen, lagts fram under pågåendeförhandlingar om ett . Avgörande har därvid varit dentidtabell som innebär att ett avtal skall kunna träda i kraftvid ingång. Med hänsyn till tidpunkterna för ordinarieval till måste därför eventuella grundlagsändringar --till följd av bestämmelserna i 10 kap. 2§ regeringsformen --behandlas före det att ett avtal kan beräknas föreligga. Enföljd av detta är att en bedömning måste göras av vilkalösningar förhandlingarna kan komma att mynna ut i på olikapunkter.Regeringen har självfallet den bästa kunskapen omförhandlingsarbetet och därigenom om de krav dess resultat kankomma att resa på den svenska författningen. Det finns därförinte anledning för utskottet att utgå från annat än den analyssom regeringen har gjort. Den innebär för det första att detinte med anledning av ett kommande föreligger behov avatt med stöd av 10 kap. 5§ första stycket regeringsformenavstå från konstitutionella befogenheter. Det förhållandet att ipropositionen (s.8 och s.12ff) tas upp en vidförhandlingarna inte slutligt avgjord fråga om övervakning ochtillämpning av bl.a. konkurrensreglerna kan inte leda till enannan bedömning. För det andra ger inte ett anledningtill någon annan grundlagsändring än den nu föreslagna. Någraandra sådana motionsyrkanden än K33 yrkande 1 (v), K34 (fp) ochK35 (mp) -- till vilka utskottet återkommer -- har inte hellerframställts.Den föreslagna grundlagsändringen har visserligen inte, sombrukligt är, föregåtts av en parlamentarisk utredning. Den äremellertid huvudsakligen till sin karaktär resultatet av enrättslig analys i belysning av bedömningar om utfallet avpågående förhandlingar. Den inom justitiedepartementetupprättade promemorian (Ds 1990:58) har remitterats, bl.a. tillhögsta domstolens och regeringsrättens ledamöter. Ärendet hardärefter beretts inom . Enligt bestämmelserna i8 kap. 18§ regeringsformen föreligger inte ett sådant fall attlagrådets hörande är obligatoriskt. Det finns därför inte motivför att, som anförs i motion K33, redan på grund av bristandeberedning avslå propositionen.I samma motion görs gällande att det finns ytterligaregrundlagsfrågor som behöver övervägas med hänsyn till ettkommande . Liknande synpunkter förs fram i motion K35.I båda fallen yrkas att propositionen avslås. Även i motion K34antas att ytterligare grundlagsändringar krävs redan på grund avett . Slutsatsen är emellertid en annan, nämligen attriksdagen bör omarbeta regeringsformen i erforderliga delar,bl.a. beträffande delegation av normgivningsmakt m.m. enligt 10kap. Utskottet delar mot bakgrund av denredovisning som statssekreteraren har lämnatinför utskottet om det aktuella förhandlingsläget regeringensbedömning att det nya grundlagsstadgandet är motiverat och attdet inte erfordras ytterligare grundlagsändringar. Vad gällerden särskilt diskuterade frågan om tolkningsbeskeds verkan villutskottet också framhålla dels att tolkningsbeskeden inte kanavse annat än innebörden av folkrättsliga åtaganden,dels att det vid tillkomsten av bestämmelserna i 11 kap. 2 och7§§ regeringsformen samt deras äldre motsvarighet inte fannsfog att närmare analysera den för svenska förhållanden ovanadistinktionen mellan tolkning och tillämpning av rättsregler.Utskottet, som erinrar om att den nu föreslagna regeln inte isig innebär någon föreskrift om att inhämta tolkningsbeskedeller om dess verkan, avstyrker på grund av det anförda motionK33 yrkande 1, motion K34 och motion K35 samt godtarpropositionens lagförslag. Med denna bedömning samt då, somtidigare berörts, ett preciserat avtalsförslag inte kan avvaktasbör också motion K33 yrkande 2 om en beredningsgrupp somgranskar konstitutionella aspekter på ett avstyrkas.EG-medlemskap och grundlagenUtskottet övergår till att behandla motionerna K32 (c) ochK236 (m, fp). De gäller inte ett kommande utan ettframtida medlemskap i förespråkar en parlamentariskutredning av de rättsliga frågor som ett medlemskapaktualiserar.I en skrivelse om åtgärder för attstabilisera ekonomin och begränsa tillväxten av de offentligautgifterna förklarade sig regeringen eftersträva ett nyttriksdagsbeslut om Europapolitiken som tydligare och i merpositiva ordalag klargjorde ambitioner att bli medlemav EG; ett medlemskap med bibehållen svensk neutralitetspolitikligger i vårt nationella intresse (skr. 1990/91:50, s.5).Sedan utrikesutskottet på eget initiativ tagit upp denna fråga(1990/91:UU8) ställde sig riksdagensmajoritet bakom ett sådant uttalande (rskr. En ansökan ommedlemskap kommer sannolikt att göras . den fortsatta utvecklingen i , däribland EGsregeringskonferenser, EES-förhandlingarna samtsäkerhetspolitiskt viktiga skeenden inom konferensen om säkerhetoch samarbete i (ESK) beaktas.Riksdagsbeslutet innebär också att regeringen bör återkommatill i fråga om förhandlingarnas uppläggning ochkonstitutionella aspekter på medlemskapet. Det var enligtutrikesutskottets uppfattning angeläget att arbetet med att påolika områden belysa konsekvenserna av ett medlemskap i . Vidare bör en parlamentariskarbetsgrupp ges möjlighet att efter slutförda EES-förhandlingarlöpande följa framtida medlemskapsförhandlingar och derasförberedelser (bet. s.23).Det kan slås fast att ett medlemskap i , till skillnad fråndeltagande i EES, med hänsyn till gemenskapernas roll ochuppgifter, kommer att ha överstatlig karaktär. Det innebär attkonstitutionella befogenheter skall överlämnas tillgemenskaperna. En av de frågor som uppenbart behöver behandlasär om den s.k. EG-paragrafens delegationsmöjligheter pånormgivnings-, finans- och traktatmaktens områden är tillfyllest. Det skall då beaktas att den bestämmelsen har avfattatsmed tanke på de förhållanden som rådde tidigare inomgemenskaperna. Såväl EGs kompetens som institutionella och andraförhållanden har därefter ändrats i betydande mån. Här börnämnas utvidgade möjligheter till majoritetsbeslut och en även iövrigt ändrad beslutsprocess genom en reform av medverkan , the Single European Act (enhetsakten), samtgenomförandet av den s.k. inre marknaden . Vidare pågårinom EG regeringskonferenser om utvidgade befogenheter genom enekonomisk och monetär samt en politisk union. EG är således nunågot väsentligt annorlunda, vilket förklarar att befogenhetersom till sin art och omfattning går utöver vad som anges i 10kap. 5§ regeringsformen synes falla inom EGs kompetens. Andraexempel på frågor som behöver belysas närmare är domstolars ochandra myndigheters uppgifter enligt 11 kap. regeringsformen,företrädet för EG-rätten och val till . Det kanockså finnas anledning att studera hur de olika stadgandena i2kap. regeringsformen om de grundläggande fri- ochrättigheterna förhåller sig till EG-rätten. I detta sammanhangkan också erinras om att flera av remissinstanserna när deyttrade sig över departementspromemorian (Ds 1990:58) -- somremitterades , således före det att dentidigare nämnda regeringsskrivelsen avläts -- även tog upp olikafrågeställningar som har betydelse vid ett framtida medlemskap iEG.Mot bakgrund av det anförda samt för att ha en framförhållningoch beredskap är det också enligt meningangeläget att de olika såväl grundlagsmässiga som allmänträttsliga och institutionella aspekterna på ett EG-medlemskaputreds i parlamentariska former. Detta bör ske i sådan tid attfrågorna inte bara kan föras ut till allmän debatt utan också geunderlag för att i anslutning till ordinarieriksdagsval göra de grundlagsändringar som visar sig nödvändiga.Det är därför enligt utskottet tillfredsställande att regeringenhar aviserat tillsättande av en sådan utredning undermedverkan av alla riksdagspartier. Härigenom får motion K32 ochmotion K236 såvitt nu är i fråga anses tillgodosedda.Europasamarbetet och parlamentets rollI den nämnda motion K236 (m, fp) tas även upp frågan omriksdagens roll i de beslut som skall fattas i sommedlem i EG. Utskottet har, bl.a. i samband med en studieresatill , tagit del av deerfarenheter man där vunnit av regeringens avstämning medföreträdare för av sina ståndpunkter infördiskussioner och beslut inom EG.Folketingets markedsutvalg är ett ständigt utskott med 17ledamöter och ett antal ställföreträdare. Sammansättningen ochröstetalet återspeglar mandatfördelningen mellan partierna ifolketinget. Vid möten, i regel , behandlasregeringens "forhandlingsoplæg" i viktigare frågor punkt förpunkt. Är det inte en majoritet som ger till känna att den äremot förslaget är det att anse som godtaget; i annat fallförsöker man enas om förändringar. Markedsutvalget, somsammanträder året runt utom och som kan samlas snabbt,representerar således genom sin sammansättning folketinget.Utvalgets ledamöter tar vid förmöten in synpunkter från sinapartigrupper och från ledamöterna i . Vidareinhämtas synpunkter från fackutskotten. En följd av samrådet äratt den s.k. implementeringen i av beslut kanske snabbare och smidigare än i övriga EG-stater. AndraEG-länder har tagit efter denna form för samråd med detnationella parlamentet. Det bör noteras att frågor som liggerutanför , liksom frågor om ändringar i det, iDanmark bereds i den utrikespolitiska nämnden.Inom riksdag finns en EFTA-delegation med femledamöter som i ökande grad utnyttjas av regeringen förinformation till partierna om EG-frågor. Där finns sedan 1989genom ett utökat antal suppleantplatser samtliga riksdagspartierrepresenterade. Delegationen förutsätts få tillgång till alltrelevant material så att den fortlöpande och regelbundet hållsinformerad om utvecklingen av de svenska kontakterna med EG,inräknat förhandlingarna mellan EFTA-länderna och EG. Härutöverutbyts information mellan regering och riksdag i riksdagenskammare, i utrikesnämnden och i utrikesutskottet.Konstitutionsutskottet tog vid föregående års granskning uppfrågan om information från regering till riksdag i anslutningtill EG-samarbetet. Därvid betonades bl.a. vikten och värdet avatt riksdagspartierna genom sina representanter iEFTA-delegationen hålls underrättade om förhandlingsarbetetsutveckling (1989/90:KU30, s.102). Denna fråga haraktualiserats även under det nu pågående granskningsarbetet.Enligt utskottet framstår möjligheten till ettsamrådsförfarande mellan regering och riksdag som ettutomordentligt viktigt led inför förhandlingar och beslut inomEG. Parlamentets inflytande måste utövas i förväg, innanEG-rådet fattar sitt beslut. fanns en vetorätt förmedlemsstaterna genom att rådets beslut i regel fattades underenhällighet. Med enhetsakten och utökade möjligheter att fattabeslut med kvalificerad majoritet har exempelvismarkedsutvalgets inflytande visserligen minskat. Man haremellertid kontakt med andra samt med grupper iEG-parlamentet för att klara ut majoritetsställningar och föratt söka få ändringar till stånd i kommissionens förslag.Enligt vad som inhämtats från kommer denaviserade utredningen av olika grundlagsfrågor m.m. medanledning av ett eventuellt medlemskap i även att få tilluppgift att överväga hur skall kunna spela en aktivroll i EG-samarbetet. Det skall i detta sammanhang ocksåantecknas att talmanskonferensen mot bakgrund av ettriksdagsbeslut (1989/90:KU36, rskr. 303 och1989/90:FiU39, rskr. 304) beslutat att tillsätta en utredningsom, utöver beredningsformer i allmänhet, också kanha anledning att gå in på frågor som rör bl.autskottsorganisationen.Utskottet, som erinrar om att arbetsformer är enfråga för parlamentet, vill också -- bl.a. mot bakgrund averfarenheterna från -- uttala att det är ett ömsesidigtintresse för regering och riksdag att finna former för ettpraktiskt och ändamålsenligt samråd dem emellan i de viktigafrågor som kan aktualiseras om vinner medlemskap i är med hänsyn till dess överstatliga befogenheter i regel avavgörande vikt att kunna utöva ett inhemskt parlamentarisktinflytande på ett tidigt stadium i beslutsprocessen, särskilt ide fall där de beslut som träffas inom EG blir direkt gällande iSverige eller skall följas av en inhemsk reglering underriksdagens medverkan. Som ett exempel då utrymmet för attutforma olika lösningar inom landet ofta är starkt begränsat kannämnas lagstiftning till följd av EG-direktiv.De förestående övervägandena i denna från folkstyrelsesynpunktangelägna fråga tar sikte på såväl regeringens som riksdagensbehov av samråd. Mot denna bakgrund är enligt utskottets meningden aviserade utredningen, med sin parlamentariskasammansättning, väl skickad att i ett sammanhang studera fråganur båda dessa aspekter. Det kan därvid finnas anledning att --inom ramen för de direktiv regeringen utfärdar -- även informerasig närmare om hur övriga har löst motsvarande fråga.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Motion K236 får därmed anses besvaradäven i denna del.Utskottet vill i detta sammanhang vidare framhålla vikten avden i betänkandet 1990/91:UU8, s.26f berörda frågan om detparlamentariska samarbetet mellan EFTA och EG med anledning avett . Här, lika väl som i fråga om situationen efterett medlemskap, gör sig inte bara informationsaspekten utanockså tillförsäkrandet av demokratisk kontroll och insyn isamarbetet gällande. Det skall här erinras dels om att det inomEFTAs parlamentarikerkommitté har förts diskussioner beträffandekommitténs framtida roll och verksamhet samt en eventuellutvidgning av kommittén inför det att ett träder ikraft, dels om att EFTAs ministermöte välkomnadeEFTA-parlamentarikernas avsikt att i en särskild arbetsgrupp,tillsammans med företrädare för EG-parlamentet, utarbeta förslagtill ett gemensamt parlamentarikerorgan för EES-verksamheten.Utskottet förutsätter att den av talmanskonferensen tillsattautredningen beaktar den nu berörda frågan. beträffande ändring i regeringsformen med anledning avett EES-avtalatt med bifall till proposition 1990/91:65 samt medavslag på motionerna 1990/91:K33 yrkande 1, 1990/91:K34 och1990/91:K35 som vilande antar förslaget till ny 11 kap. 15 §regeringsformen,res. (v, mp)2. beträffande en beredningsgrupp för konstitutionellaaspekter på ett EES-avtalatt avslår motion 1990/91:K33 yrkande 2,3. beträffande en parlamentarisk utredning avgrundlagsmässiga frågor m.m. med anledning av eventuelltEG-medlemskapatt förklarar motion 1990/91:K32 och motion1990/91:K236 såvitt nu är i fråga besvarade med vad utskottethar anfört,4. beträffande Europasamarbetet och parlamentets rollatt som sin mening ger regeringen till känna samtförklarar motion 1990/91:K236 såvitt nu är i fråga besvarad medvad utskottet har anfört.Stockholm den 21 mars 1991På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), CatarinaRönnung (s), (), (),(), (), Hans Nyhage (m), AnitaModin (s), (), (), YlvaAnnerstedt (fp), (), (), HansLeghammar (mp), () och (). Ändring i regeringsformen med anledning av ett (mom.1)() och Hans Leghammar (mp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.