bet · GE01FiU30 · 1991-05-30 00:00:00 — Särskilda upplåningsformer förhushållen, som spar- och premieobligationer liksom allemansspar- ochriksgäldskonton, bör därför upphöra.Som utskottet redovisat (1990/91:FiU20) måste kravet att begränsa kostnadernaför den statliga upplåningen vägas mot övriga ekonomisk-politiska mål. Det kani vissa lägen, t.ex. beroende på ett kraftigt inhemskt efterfrågetryck, varamotiverat att hålla ett högt inhemskt ränteläge som leder till ett kraftigtvalutainflöde. Att i ett sådant läge avstå från att nedamortera utlandsskuldenskulle leda till en ökning av valutareserven som skulle kunna försvaga stödetför penningpolitiken. Utskottet anser därför i likhet med tidigare att i denutsträckning som större inflöden av valuta uppstår skall en därtill svarandeamortering ske av statens skuld i utländsk valuta.Utskottet anser också alltjämt att även fortsättningsvisbör kunna låna från hushållen. Därigenom får kontoret tillgång till ett brettregister av upplåningsformer som kan ge en god handlingsberedskap när det skerförskjutningar i upplåningskostnaderna mellan olika segment på marknaden. Detnya riksgäldskontot gör det möjligt att bedriva upplåning hos hushållen utanatt det övergripande målet om kostnadsminimering eftersätts. Utskottet delarsåledes inte motionärernas uppfattning och förordar att avslår motionFi45 (m) yrkande 1.Bemyndigande för den statliga upplåningenRiksgäldskontoret ombesörjer upplåningen för statens räkning.Riksgäldskontoret omvandlades från ett verk myndighet under regeringen. Eftersom regeringen inte får ta upp lån utanriksdagens bemyndigande måste regeringen inhämta sådant bemyndigande för att taupp erforderliga lån för statens räkning. Regeringen delegerar i sin tur tillriksgäldskontoret att ta upp sådana lån. I proposition 1986/87:143 föreslogsatt lånebemyndigandet skulle ges till regeringen och varabeloppsmässigt opreciserat. De ändamål för vilka upplåning får ske skulle angesi en lag om statens upplåning. Detta godtogs av . I överensstämmelsehärmed föreslås i kompletteringspropositionen utfärda ett sådantbemyndigande för regeringen enligt lagen (1988:1387) om statens upplåning.I motion Fi45 av m.fl. (m) föreslås att årligabemyndigande om statens upplåning skall vara försett med en beloppsgräns sominte får överskridas utan nytt riksdagsbeslut. Motionärerna hänvisar till att it.ex. , , , , och Förenta Staternabeslutar parlamenten hur mycket staten får låna upp under en viss tidsperiodeller hur stor statsskulden högst får vara. Om dessa gränser behöveröverskridas, måste berörd regering återkomma till parlamentet med begäran omnytt bemyndigande, vilket föranleder offentlig debatt och ökar de folkvaldaskontrollmöjligheter, anför motionärerna. Den gräns vid vilken regeringen böråterkomma till för att få ett nytt bemyndigande bör vara försedd medviss marginal. Motionärerna föreslår därför att regeringen för budgetåret1991/92 bemyndigas ta upp lån intill ett belopp om netto 25 miljarder kronor.Utskottet har under föregående behandlatmotsvarande motionsyrkanden (1989/90:FiU5y och 1989/90:FiU40). Utskottetanförde bl.a. att det kan naturligtvis hävdas att ett öppet bemyndigande förregeringen att lånefinansiera statsbudgeten innebär en långtgående befogenhetatt vidga den finansmakt som det enligt regeringsformen åligger attutöva. måste emellertid konstateras att budgetunderskottet och detdärav uppkomna upplåningsbehovet bestäms av olika utgiftsbeslut ochbeslut om skatter och avgifter. den reella prövningen av upplåningsbehoveti denna del och bestämmandet av statsskuldens storlek sker i samband medriksdagens budgetarbete.Utskottet ser mot denna bakgrund inte något behov av att årligenfastställer en beloppsgräns för den statliga upplåningen. Det bör också noterasatt statens upplåning via numera omfattar betydligt mer änatt finansiera det löpande budgetunderskottet. svarar förkreditgivning åt vissa affärsverk, vilket kräver motsvarande upplåning. Enförsöksverksamhet pågår fr.o.m. innevarande budgetår som innebär attriksgäldskontoret ger lån till vissa myndigheter för att på så sätt finansieraderas ADB-investeringar. Myndigheternas kostnader för dessa investeringarperiodiseras därigenom och belastar deras förvaltningsanslag. Likasåfinansierar de statliga byggnadsinvesteringarna genom låndirekt hos . Syftet med att lyfta ut en stor del av dennakreditgivning från budgeten har varit att minska detaljstyrningen av dessainvesteringar och underlätta för verken att genomföra och finansierainvesteringar som förväntas ge marknadsmässig avkastning. Ett tak för dentotala statliga upplåningen skulle således kunna motverka dessa syften.Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi45 (m) yrkande 3 och tillstyrkeratt utfärdar ett bemyndigande för regeringen att ta upp lån förstatens räkning enligt lagen (1988:1387) om statlig upplåning.Penning- och valutapolitikenI kompletteringspropositionen anförs att ser positivt på deteuropeiska monetära samarbetet. Det har verksamt bidragit till att stärkasamordningen av den ekonomiska politiken med goda resultat som följd och skapatett område av valutapolitisk stabilitet i , vilket även utanförståendeländer har stor fördel av.Ett svenskt bidrag till detta samarbete förutsätter enligt propositionen attvår kostnadsutveckling bringas under kontroll med sikte på att nå en inflationsom är jämförbar med vad som gäller i de i detta avseende mest framgångsrikaländerna i . Detta skall ses som ett väsentligt inslag i vårEuropapolitik och kan lägga grunden för ett närmare monetärt ochvalutapolitiskt samarbete i linje med strävandena inom EG.Riksbanken ansvarar för penning- och valutapolitiken. beslutadeden att knyta den svenska kronan till den europeiska valutaenheten,ecu. Detta är ett första steg i anpassningen av det svenska växelkurssystemettill förhållandena inom EG. Riksbanksfullmäktige säger i sitt beslut attSverige i ett andra steg kommer att ansöka om associering till det europeiskavalutasamarbetet, EMS. är målet att skall delta fullt ut idetta samarbete.Kronans värde ligger fast och påverkas inte av den beslutade omläggningen.Det är endast tekniken för att hålla fast växelkurs som ändras. Riktvärdet förvalutakorgens index ersätts med ett riktvärde för kronans kurs gentemot denofficiella ecun. Variationer runt riktvärdet inom ett band på +/--1,kommerliksom att tillåtas.Riksbankens beslut är ett led i närmande till EG.Växelkurssamarbetet inom ramen för EMS utgör en central del av den pågåendeintegrationsprocessen inom EG. När blir medlem i EG är det därförnaturligt att kronan kommer att ingå i det europeiska växelkurssamarbetet ochatt dess kurs fastställs utifrån samma principer som tillämpas för övrigadeltagande länders valutor.Det ömsesidiga växelkurssamarbetet är inte öppet för ländersom står utanför EG. ambition är dock att, så snart som möjlighetföreligger, associera sig till EMS. Därigenom skulle även omfattas avde ömsesidiga åtagandena att hålla de inbördes växelkurserna inom fastlagdagränser.Den nu beslutade knytningen av kronan till ecun är baserad på ett ensidigtsvenskt åtagande. Trots att på kort sikt inte kan få del av fördelarnamed ett ömsesidigt växelkurssamarbete har ansett att det är viktigtatt redan nu genomföra denna omläggning av växelkurspolitiken.Utöver att underlätta den kommande anpassningen av växelkurssystemet syftarbeslutet till att ytterligare understryka allvaret i strävandena att anpassasvensk ekonomi till de krav som EG-medlemskapet ställer. Till dessa krav höratt sänka den svenska inflationstakten till europeisk nivå och här spelar denfasta växelkursen en avgörande roll.I motionerna Fi45 av m.fl. (m) och Fi55 av . (fp) förordas en anknytning av kronan till det europeiskavalutasamarbetet. Motionärerna framhåller att en ecu-anknytning inte ensamt kanlösa ekonomiska problem. Däremot är det självklart att en sådananknytning måste komma till stånd förr eller senare med hänsyn till att Sverigehar beslutat ansöka om medlemskap i och träda in i det europeiskavalutasamarbetet. Motionärerna förordar därför att denna förändring görs såsnart som möjligt eller allra senast när en ansökan om medlemskap i lämnasin. Om skulle avstå från en sådan åtgärd skulle det kunna orsakaspekulationer om att skulle göra en större eller mindre nedskrivning avkronan i samband med att ecu-anknytningen slutligen sker. Om däremot enanknytning sker skulle trovärdigheten öka i fråga om fastaväxelkurs. Förutsättningarna för en sänkning av inflationstakten är enligtmotionärerna bättre . En ecu-anknytning kan därmed aktivt bidra ikampen mot inflationen, både direkt genom den hårdare disciplinen och indirektgenom en viss krympning av räntedifferensen. Motionärernas slutsats är såledesatt skyndsamt bör följa exempel och anknyta kronan till ecun medtillämpning av som mest det smala variationsbandet på +/--2,25 %.Utskottet har behandlat frågan om enanknytning av den svenska kronan till EMS eller ecu. Utskottet har därvidanfört att det är utskottets bestämda uppfattning att avsteg frånvalutapolitikens mål om en fast växelkurs är uteslutet. En fast valutakurs ärnödvändig för att upprätthålla vårt anseende i det internationella samarbetetoch för att skapa större disciplin i löne- och prisbildningen. Ett led i attskapa trovärdighet för en sådan politik kan vara, anförde utskottet i februari1991 (1990/91:FiU20), att binda valutakursen till en sådan växelkursnorm.Erfarenheterna av det europeiska växelkurssamarbetet är i huvudsak positiva.Sverige har legat väsentligt över den inflationsnivå som etablerats ide flesta västeuropeiska länder. Utskottet anförde att det är först närinflationen har kommit ner på en lägre nivå som en svensk anknytning kan skapatilltro till den ekonomiska politiken.Som framgått av vad utskottet anfört finns klara indikationer på att en lägreinflationstakt nu är på väg att etableras. Utskottet ser därför positivt påriksbankens beslut att knyta den svenska kronan till ecun. beslutinnebär att de tillåtna variationerna runt riktvärdet för kronans kurs liggerinom samma intervall som för valutakorgens index. Motionärerna anger i motionenett variationsband, vilket som mest är bredare än vad nu beslutatom. Det skulle emellertid kunna innebära större svängningar mot både ecun och iän högre grad mot de olika ingående valutorna. Utskottet anser mot dennabakgrund beslut vara väl avvägt. Motionärernas krav i motionernaFi45 yrkande 2 i denna del och Fi55 på en anknytning är emellertid genomriksbankens beslut i huvudsak tillgodosett och behöver inte föranleda någonytterligare åtgärd.Utskottet konstaterar att sedan beslutade anknytaden svenska kronan till ecun har marknadsräntorna sjunkit med ca trekvartsprocentenhet och valutainflödet efter beslutet var 10,7 miljarderkronor.Investeringsskatt för vissa byggnadsarbetenPå förslag av finansutskottet beslöt att införa entidsbegränsad regional investeringsskatt på byggnation av butiker,kontorslokaler och andra oprioriterade byggnadsarbeten (1988/89:FiU36, rskr329). Syftet med investeringsskatten var att dämpa aktiviteten på byggmarknadenoch vidga utrymmet för produktion av nya bostäder.Föreskrifterna har ändrats, och enligt nuvarande reglerutgår skatten av byggnadskostnaden för skattebelagt arbete sompåbörjas före utgången av . Skatten tas ut dels i utomNorrtälje, och kommuner, dels i och Håbokommmuner i län. I lagen finns ett antal generella undantag frånskatten. T.ex. utgår ingen skatt för investeringar som understiger 5 milj.kr.Någon möjlighet att ge dispens från skatten finns inte.I kompletteringspropositionen (bilaga I:4) påpekas attinvesteringsskatten automatiskt kommer att upphöra för byggnadsarbeten sompåbörjas om inga åtgärder vidtas. Med hänsyn till utvecklingenpå byggmarknaden anser föredragande statsrådet att det finns skälatt tidigarelägga avvecklingen av investeringsskatten. Regeringen föreslårdärför att byggnadsarbeten som påbörjas eller senare intelängre bör omfattas av investeringsskatt. Ett lagförslag av denna innebörd harfogats till propositionens bilaga I:4.I motion Fi48 av m.fl (mp) avvisas detta förslag.Motionärerna anser att skatten bör vara kvar (yrkande 3).Därefter bör den avlösas av en skatt som framför allt påförs störrekontorsfastigheter, stormarknader och liknande i centraladelar och i det s.k. Arlanda-stråket. bör hos regeringen begäraförslag till förlängning av investeringsskatten i enlighet meddetta förslag (yrkande 4).Skatteutskottet har utan eget ställningstagande överlämnat tre väckta motioner om investeringsskatten. I två av motionerna --Sk317 av m.fl. (m) och Sk431 av m.fl. (fp) --begärs att skall avskaffa skatten.I den tredje motionen, Sk434 av m.fl. (c), begärs attriksdagen skall göra ett tillkännagivande om vad som anförts i motionen omförändring av investeringsskatten och återförande av intäkterna tillbostadsbyggande, kollektivtrafik, skolor och miljöinsatser iStockholmsregionen. Motionärerna vill att skatten, som av dem kallas "avgift",skall sänkas till och dessutom begränsas till de delar av regionen somhar överskott på arbetstillfällen.Finansutskottet anser i likhet med regeringen att den vikandesysselsättningen på byggområdet gör det motiverat att avvecklainvesteringsskatten . Eftersom syftet med avvecklingen äratt stimulera byggmarknaden bör skattebefrielsen omfatta alla byggprojekt sompåbörjas efter . Utskottet har uppmärksammat att föreskrifternai lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten har en sådanutformning att skatten kan komma att påföras byggnadsprojekt som påbörjas ävenefter detta datum. Det gäller etappbyggda projekt där byggnadsarbetet efter entids avbrott återupptas. Har än förflutit anses arbetetutgöra en del av den tidigare etappen. Investeringsskatt skall då betalas förhela byggkostnaden, även för de arbeten som påbörjas efter . Omarbetet återupptas efter det att har förflutit, anses enligt 8§nytt arbete vara påbörjat och ingen skatt utgår på den nya etappen. Uppgickinte byggkostnaden för den första etappen till 5 milj.kr. utgår således ingenskatt alls.Enligt utskottets mening är det angeläget att stimulera byggmarknaden för attöka sysselsättningen. Utskottet noterar med tillfredsställelse att regeringenfr.o.m. släpper investeringsfonderna helt fria även förbyggnadsarbeten i och vidgar ramarna för byggnadstillståndinom denna region. Avvecklingen av investeringsskatten bör i överensstämmelsemed detta synsätt vara fullständig och även omfatta de etappbyggda projekt somåterupptas efter . Med denna jämkning biträder utskottet det ipropositionen framlagda lagförslaget.Genom att investeringsskatten avvecklas tillgodoses kraven i motionerna Sk317(m) yrkande 4 och Sk431 (fp). Förslaget i motion Fi48 (mp) yrkandena 3 och 4 omen fortsatt tillämpning av investeringsskatten bör avslås av riksdagen.Det i motion Sk434 (c) framförda kravet på återförande av intäkterna fråninvesteringsskatten till bl.a. kollektivtrafik och andra satsningar iStockholmsregionen får enligt utskottets mening anses ha blivit tillgodosettgenom det åtgärdsprogram som tagits fram för underledning av regeringens särskilde förhandlare, riksbankschefen . FörStockholmsregionens del innebär det att statens satsningar på kollektivtrafikuppgår till (prop. 1990/91:87, , rskr. MotionSk434 (c) bör med hänsyn härtill inte föranleda någon ytterligare åtgärd.Sänkning av mervärdeskattenSom ett väsentligt led i skattereformen har mervärdebeskattningen lagts om.Underlaget för skatten har breddats och förekommande reduceringsregler harslopats. Till följd härav omfattas numera i princip alla varor och tjänster somtillhandahålls yrkesmässigt av en enhetlig mervärdeskatt.Mervärdeskatten har tillfälligt höjts med en procentenhet avbeskattningsvärdet --den 31 december 1991.I anslutning till kompletteringspropositionen har ett antal motioner väcktsmed krav på generella eller differentierade sänkningar av mervärdeskatten.I motion Fi49 av m.fl. (m) begärs att den tillfälligahöjningen av mervärdeskatten slopas (yrkande 1).Enligt motionärerna har konjunkturutsikterna förändrats så markant sedanbeslutet om den tillfälliga höjningen fattades att man bör återgå till dentidigare nivån redan vid denna tidpunkt.I tre motioner aktualiseras frågan om att ta bort eller begränsamervärdeskatten på mat. Mest detaljerade är förslagen i motion Fi62 avGörel Thurdin m.fl. (c). Motionärerna förordar att mervärdeskatten på livsmedel(utom tobak och alkoholdrycker) sänks till 13,av beskattningsvärdetfr.o.m. och att mervärdeskatten på övriga varor och tjänsterfår ligga kvar på den tillfälligt förhöjda nivån (yrkande 2). Vidareföreslår de att den särskilda varuskatten på choklad och konfektyreråterinförs, breddas och höjs (yrkandena 3--4) samt att en ny punktskatt införspå folköl (yrkande 5). För att momssänkningen skall komma konsumenterna tilldel föreslås att en skärpt prisövervakning upprätthålls under omläggningen(yrkande 6).I motion Fi38 av m.fl. (v) förordas att mervärdeskatten påmat sänks till och att den tillfälliga höjningen avmervärdeskatten på övriga varor får ligga kvar på nuvarande nivå (yrkande 8). Imotion Fi47 av m.fl. (mp) föreslås att mervärdeskatten på"basmat", definierad på visst sätt, slopas alternativt halveras samt attskatten höjs till resp. behålls på 25-procentsnivån för övriga varor ochtjänster.I några motioner aktualiseras mervärdeskatten på persontransporter ochserverings- och hotelltjänster. I motion Fi40 av förste vice talmanIngegerd m.fl. (m) föreslås att mervärdeskatten för hotell- ochrestaurangverksamhet sänks till den relativa nivå som gällde före den 1 januari1990 (yrkande 1). En lika stor sänkning bör enligt samma motionärer genomförasav mervärdeskatten på persontransporter och liftverksamhet (yrkande 2). Imotion Fi39 av m.fl. (mp) begärs sänkt mervärdeskatt pårestaurangverksamhet (yrkande 5) och slopad mervärdeskatt på kollektivtrafiktill lands och sjöss (yrkande 6).Utskottet får med anledning härav anföra följande. För att stabiliseraekonomin beslöt vidta olika åtgärder avsedda attfrämja produktion och dämpa konsumtion. I detta syfte höjdes mervärdeskattentillfälligt från till av priset inkl. skatt mellan den 1 juli 1990och . Detta motsvarar en höjning från 23,till 25%räknat som pålägg på varans pris exkl. skatt. I samma syfte beslöts att enplanerad barnbidragshöjning skulle delas upp i två etapper och att en tänktutbyggnad av föräldraförsäkringen skulle skjutas upp. Likaså skulle enförlängning av den lagstadgade semestern senareläggas.Stabiliseringsavtal har träffats för av löntagarna. anfört ovan bör de utgöra norm även för resterande avtalsområden.Avtalen är utformade för att återställa konkurrenskraft och tryggasysselsättning. De ligger på en för svenska förhållanden mycket låg nivå menhar en god fördelningspolitisk profil. En förutsättning för avtalenär att inflationen pressas tillbaka. väntasprisstegringarna begränsas till 2,och tordeprisstegringarna inte komma att överstiga 3 %.Den förestående sänkningen av mervärdeskatten utgör således enviktig förutsättning för stabiliseringsavtalen. Den bidrar till attprisstegringarna dämpas och att löntagarnas köpkraft inte urholkas. Det ärdärför av grundläggande betydelse för stabiliseringsavtalens fortbestånd attdenna förutsättning inte rubbas, dvs. att den köpkraftsindragning pånärmare som den tillfälliga höjningen avmervärdeskatten innebär, skall avvecklas . Den bör då genomföraspå ett sådant sätt att skattesänkningen kan få största möjliga genomslag påpriserna.Som skatteutskottet framhåller i sitt yttrande (SkU6y) kan man därvidöverväga att sänka skattesatsen -- som den beräknas -- från25% till 23,på alla varor och tjänster eller koncentrera sänkningentill vissa varor, t.ex. livsmedel.De förslag till ändringar av mervärdeskatten som moderata samlingspartiet,, och de gröna för fram skiljer sigfrån varandra på flera punkter, bl.a. när det gäller vilka varor och tjänstersom skall särbehandlas, nivån på skattesänkningen och hur denna skallfinansieras. Respektive partis förslag har dock det gemensamt att de är merlångtgående än vad den generella nivåsänkningen ger utrymme för.Enligt finansutskottets mening bör ramen för skattesänkningen sättas till vadden generella nivåsänkningen skulle innebära.Ansatsen i , och de grönas förslagär emellertid att den förestående nivåsänkningen i sin helhet skall läggas pålivsmedel. För en sådan lösning talar som finansutskottet ser det bl.a.praktiska skäl.En generell sänkning av mervärdeskatten ger vid fulltgenomslag en prissänkning på 1,. Genomslaget av en så förhållandevis ringaprissänkning över hela fältet är för konsumenterna svår att överblicka ochkontrollera. Det är inte heller uteslutet att företag och butiker finnerskattesänkningen vara alltför liten för att kostnaderna för en prisjusteringskall te sig motiverade. Många butiker och företag justerar sina priser vid ettårsskifte och en skattesänkning av denna ringa omfattning kan lätt tas somförevändning för att låta bli att sänka priserna.Läggs å andra sidan hela skattesänkningen på livsmedel blir effekten så storatt förutsättningarna för ett fullständigt prisgenomslag väsentligt förbättras.Det stora intresse som matpriserna och inte minst matmomsen har rönt under långtid ser utskottet närmast som en garanti för att allmänhetens kontroll av attprissänkningarna verkligen genomförs blir utbredd och effektiv. Detta intressetorde därmed också verkningsfullt bidra till att skärpa konkurrensen.Inflationen kan således bäst bekämpas om sänkningen koncentreras till skattenpå livsmedel. Utskottet förordar därför en sådan lösning. Den lägreskattesatsen bör gälla livsmedel utom alkoholhaltiga drycker och tobak samtomfatta mat serverad i restauranger och personalmatsalar. Med en på detta sättavgränsad skattesänkning ger nivåsänkningen utrymme för attsänka mervärdeskatten på livsmedel och serveringstjänster med 7 procentenhetertill . Vid fullt genomslag motsvarar det en sänkning av konsumentprisindexför mat på ca 5,. För övriga varor och tjänster bör nuvarande skattesats på25% behållas. Förändringen bör genomföras per den 1 januari 1992.För att säkerställa att skattesänkningarna kommer konsumenterna till del bören förstärkt prisövervakning ske av bl.a. statens pris- och konkurrensverk.Det bör ankomma på regeringen att utarbeta ett lagförslag av denna innebördoch att vidta de övriga åtgärder som erfordras för att den av utskottetförordade skattesänkningen skall komma till stånd. Lagförslaget börunderställas senast /riksmöte.Riksdagen bör således i enlighet med utskottets förslag och med anledning avmotionerna Fi38 (v) yrkande 8, Fi39 (mp) yrkande 5, Fi47 (mp) yrkandena 3 och 4samt Fi62 (c) yrkandena 2 och 6 hos regeringen begära förslag till sänktmervärdeskatt på livsmedel och serveringstjänster från den 1 januari 1992.Motionsyrkanden om att helt slopa mervärdeskatten på mat, motion Fi47 (mp)yrkandena 1 och 2, avstyrks därmed av utskottet.Av det anförda följer även att utskottet avstyrker yrkanden om att sänkamervärdeskatten på hotelltjänster, kollektivtrafik och övriga persontransporterinkl. Utskottet avstyrker således motionerna Fi39 (mp) yrkande6 och Fi40 (m).I några motioner begärs olika uttalanden om mervärdeskattens nivå ochutformning , särskilt med hänsyn till förbindelser medEG. I motion Fi49 av m.fl. (m) begärs således ett tillkännagivandeom en successiv sänkning av mervärdeskatten till , en enligt motionärernamed hänsyn till vad som allmänt gäller inom EG acceptabel nivå (yrkande 2). Imotionerna Fi37 (yrkande 6) av m.fl. (c) och Fi62 (yrkande 1) avGörel Thurdin m.fl. (c) förordas en anpassning till EGs differentierademervärdeskatter med en högmomskategori i intervallet och enlågmomskategori, bl.a. inbegripande mat, i intervallet 4 till 9%.I likhet med vad skatteutskottet uttalar i sitt yttrande (SkU6y) kanfinansutskottet givetvis i och för sig instämma i motionärernas uppfattning attdet är önskvärt att mervärdeskatten hålls på en så låg nivå som möjligt.