bet · GF01TU3 · 1991-11-19 00:00:00 — I betänkandet behandlas proposition 1991/92:12, som förelagtsriksdagen av den föregående regeringen, en motion som väckts medanledning av propositionen samt elva motionsyrkanden iyrkestrafikfrågor m.m., som väcktes innevarande år.Propositionen utgör huvudsakligen en uppföljning avriksdagsbeslut om avveckling av transportrådet /92 och om kommunalisering av riksfärdtjänsten.I sistnämnda avseende innebar riksdagsbeslutet attkommunaliseringen borde ske /92. Avpropositionen framgår att överläggningar om saken medkommunförbunden ännu inte givit avsett resultat. Siktet bördärför ställas in på ett genomförande av kommunaliseringen /93. Eftersom transportrådet ärhuvudman för riksfärdtjänsten och rådet avvecklas vidinstundande årsskifte, föreslås en tillfälligt inrättadmyndighet, styrelsen för riksfärdtjänst, med uppgift att svaraför huvudmannaskapet i avvaktan på resultatet avöverläggningarna med kommunförbunden.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker en motionav företrädare för fp, m, c och kds, som motsätter sig enkommunalisering av riksfärdtjänsten /93 ochsom vill att frågan om huvudmannaskapet för denna skall lösas isamband med att förslagen handikapputredningbehandlas.De motioner från den allmänna motionstiden somutskottet behandlar gäller bl.a. ökad konkurrens i den lokalaoch regionala kollektivtrafiken, gemensamt trafikhuvudmannaskapför de båda , säkrare busstrafik och dispenser frånkravet på att taxibilar skall vara utrustade med kvittoskrivandeoch registrerande taxametrar. Samtliga dessa motionsyrkandenavstyrks med hänvisning bl.a. till att regeringen förutsättsöverväga de berörda frågorna. Regeringen föreslår i proposition 1991/92:12 om vissayrkestrafikfrågor och om riksfärdtjänsten att riksdagendels antar förslagen till1. lag om ändring i yrkestrafiklagen (1988:263),2. lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap förviss kollektiv persontrafik,3. lag om ändring i lagen (1985:449) om rätt att driva visslinjetrafik,dels godkänner vad i propositionen anförts om4. huvudmannaskapet för riksfärdtjänsten (3.4),5. mål och riktlinjer för riksfärdtjänsten (3.5),6. användningen av förslagsanslaget G3. Riksfärdtjänst(3.6).Lagförslagen har tagits in som bilaga till dettabetänkande. Motion med anledning av propositionen1991/92:T1 av m.fl. (fp,m,c,kds) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om riksfärdtjänstens organisation.Motioner framlagda under den allmänna motionstiden 19911990/91:T211 av m.fl. (m) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den regionala och lokala trafiken,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konkurrens i busstrafiken.1990/91:T252 av m.fl. (m) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:A766 anförts om att kollektivtrafiken börutformas efter marknadsekonomiska principer.1990/91:T263 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:A495 anförts om ansvaret förkollektivtrafiken som korsar de båda Skånelänen.1990/91:T426 av m.fl. (c) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om insatser och skärpta krav för attåstadkomma säkrare busstrafik.1990/91:T906 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om försöksverksamhet med kollektivbeställningstrafik.1990/91:T907 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom länstrafikmonopolet.1990/91:T928 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i lagen om rätt attdriva viss linjetrafik i enlighet med vad som anförts imotionen.1990/91:T930 av Tom () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändrade regler för dispensgivning vad avser taxametrar itaxibilar.1990/91:T932 av Hans Nyhage (m) vari yrkas att riksdagenbeträffande taxametrar i taxibilar beslutar i enlighet med vadsom anförts i motionen.1990/91:T934 av i (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att slopa taxameterkravet på icke-taxibilar.InledningRiksdagen beslutade att transportrådet skallavvecklas /92. I samband därmed godkänderiksdagen också förslag till riktlinjer för hur rådetsarbetsuppgifter skulle överföras på andra organ (prop.1990/91:100 bil. 8, bet. TU18, rskr. 176 och bet. TU22, rskr.187). Riktlinjerna innebär bl.a. att yrkestrafikfrågorna ihuvudsak överförs till trafiksäkerhetsverket. Vidare skulleregeringen se till att överläggningar togs upp medkommunförbunden om överföring av transportrådets huvudmannaskapför riksfärdtjänsten. Inriktningen skulle vara att kommunaliseraverksamheten /92.I detta betänkande behandlas proposition 1991/92:12, omvissa yrkestrafikfrågor och om riksfärdtjänsten, som denföregående regeringen beslutade om den 12 september 1991.Propositionen utgör till stor del en uppföljning av de nämndariksdagsbesluten med förslag bl.a. om de lagändringar som behövstill följd av transportrådets avveckling. De lagar som berörshärav är yrkestrafiklagen (1988:263) och lagen (1985:449) omrätt att driva viss linjetrafik. I propositionen framhålls ocksåatt förhandlingarna med kommunförbunden ännu inte har givitavsett resultat. I avvaktan härpå föreslås att ansvaret förriksfärdtjänsten läggs på en ny myndighet, styrelsen förriksfärdtjänst. En utgångspunkt för de fortsattaöverläggningarna med kommunförbunden bör enligt propositionenvara att kommunaliseringen skall ske . Vidareföreslås mål och riktlinjer för riksfärdtjänsten m.m. Slutligenföreslås ett antal ändringar i lagen (1978:438) omhuvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik. Dessaändringsförslag skall främst ses mot bakgrund av ett önskemålatt göra det möjligt för och Malmökommun att genom ett gemensamt kommunalförbund vara huvudman förden kommunala och regionala kollektivtrafiken i län.I betänkandet behandlas även en motion, som väckts medanledning av propositionen, samt motionsyrkanden från denallmänna motionstiden som berör lagstiftningen omtrafikhuvudmän och yrkestrafiklagstiftningen.Huvuddrag i lagstiftningen om yrkestrafik och omtrafikhuvudmänYrkestrafiklagen omfattar enligt 1 § sådan yrkesmässig trafiksom innebär att bl.a. personbilar, lastbilar och bussar jämteförare mot betalning ställs till allmänhetens förfogande förtransporter av personer eller gods. Yrkesmässig trafik kanenligt 2§ drivas som linjetrafik, taxitrafik,beställningstrafik med buss eller godstrafik. Yrkesmässig trafikfår enligt 3§ bedrivas endast av den som har trafiktillstånd.Tillståndsmyndighet är enligt 4§ eller, i frågaom linjetrafik som berör flera län, transportrådet.Tillståndsprövningen avser, som framgår av 6§, att så långtmöjligt garantera den personliga lämpligheten hos den som skalldriva yrkesmässig trafik. I fråga om linjetrafik skall utöverlämplighetsprövningen även göras en skadlighetsprövning gentemotredan etablerad järnvägstrafik och sådan linjetrafik somtrafikhuvudmännen bedriver enligt lagen om rätt att driva visslinjetrafik (8§).Enligt lag om huvudmannaskap för viss kollektivpersontrafik skall det -- för att främja en tillfredsställandetrafikförsörjning -- i varje län finnas en huvudman som ansvararför den lokala och regionala linjetrafiken förpersontransporter. Huvudman är och kommunerna ilänet gemensamt. I är det dock och iGotlands län kommunen som är huvudman.1978 års lag kompletterades med lagen om rätt attdriva viss linjetrafik. Lagen innebär att en huvudman inom detegna länet får driva linjetrafik enligt yrkestrafiklagen utansådant tillstånd som eljest krävs för all yrkesmässig trafik iyrkestrafiklagens mening (1§). upphörde -- i princip-- alla tidigare enligt yrkestrafiklagen meddeladelinjetrafiktillstånd att gälla. Om det finns särskilda skäl fårtransportrådet besluta att trafikhuvudmannen också får drivalinjetrafik på bestämda sträckor från det egna länet in i ettangränsande län (2§). 1 Propositionen och den med anledning av denna väckta motionenRiksdagsbeslutet om avveckling av transportrådetvid /92 innebar som nämnts bl.a. att rådetsansvar för yrkestrafikfrågor i huvudsak skulle överföras tilltrafiksäkerhetsverket (TSV).De i propositionen framlagda förslagen till ändringar iyrkestrafiklagen och i lagen om rätt att driva visslinjetrafik innebär i huvudsak ingen annan ändring än attordet "transportrådet" ersätts av ordet "trafiksäkerhetsverket".Utskottet tillstyrker dessa lagförslag.Den i propositionen föreslagna lagen om ändring i lagen omhuvudmannaskap för viss kollektiv trafik skall som nämnts sesmot bakgrund av önskemål från parterna i den s.k.storstadsförhandlingen för att göra det möjligtför och kommun att vara huvudman iMalmöhus län. Utskottet anser även för sin del att en sådanmöjlighet bör skapas och tillstyrker därför regeringens förslagockså i den del som är i fråga.Regeringens förslag i fråga om riksfärdtjänsten är attriksdagen godkänner vad som i propositionen anförs omhuvudmannaskapet för riksfärdtjänsten, om mål och riktlinjer fördenna och om användningen av förslagsanslaget G3.Riksfärdtjänst.Det förstnämnda förslaget innebär som nämnts att en nymyndighet -- styrelsen för riksfärdtjänst -- fr.o.m. årsskiftet1991/92, då transportrådet avvecklas, övertar huvudmannaskapetför riksfärdtjänsten. Samordnade överläggningar skall tas uppmed kommunförbunden om överföring av huvudmannnaskapet förriksfärdtjänsten till kommunerna, i tilllandstinget. En utgångspunkt vid överläggningarna bör enligtpropositionen vara att kommunaliseringen skall vara genomfördden . Till styrelsen för riksfärdtjänst knyts enrådgivande nämnd med företrädare för handikappade, kommunerna,landstingen och trafikföretag. Finansieringen av styrelsen ochdess kansliresurs sker inom ramen för förslagsanslaget G3.Riksfärdtjänst.De mål och riktlinjer för riksfärdtjänsten som föreläggsriksdagen för godkännande innebär i korthet följande. Degrundläggande målen för riksfärdtjänsten ligger fast. Den som pågrund av svårtartat bestående handikapp måste resa på ettsärskilt kostsamt sätt bör sålunda vara berättigad tillriksfärdtjänst och därmed kunna göra längre resor till normalakostnader. Resorna skall avse rekreation, fritidsverksamheteller annat av privat natur. Förordningen (1989:340) omriksfärdtjänst bör emellertid kompletteras med en bestämmelsesom gör det möjligt att återkalla ett tillstånd tillriksfärdtjänst, om resenären gjort sig skyldig till allvarligaeller upprepade öveträdelser av de regler som gäller förtjänsten. Det skall också vara möjligt att avkortagiltighetstiden för ett s.k. generellt tillstånd som sträckersig , i fall då uppenbarligen ett felaktigt beslutfattats, t.ex. beträffande valet av färdmedel i förhållande tilltillståndshavarens förflyttningsproblem.Propositionens tredje förslag i fråga om riksfärdtjänsten,slutligen, innebär att för innevarande budgetår återstående delav förslagsanslaget G3. Riksfärdtjänst disponeras av styrelsenför riksfärdtjänst. I propositionen erinras om att det beloppsom anvisat under anslaget för innevarande budgetåruppgår till 96,5 milj.kr.I den med anledning av propositionen väckta motionen T1(m,fp,c,kds) framhålls att det i ett betänkande (SOU1991:46) Handikapp Välfärd Rättvisa, som framlagts avhandikapputredningen (S1988:03), finns förslag om förändringarav den kommunala färdtjänsten enligt socialtjänstlagen(1980:620). Enligt motionärerna föreslås i betänkandet bl.a. attfärdtjänsten skall införas i alla län i form av länsfärdtjänst.Frågorna om ansvaret för och finansieringen av en sådan tjänstavser utredningen, enligt motionen, att återkomma till i sittslutbetänkande. Den framtida kommunala färdtjänsten ochriksfärdtjänsten bör enligt motionärerna organiseras vid ett ochsamma tillfälle. De avvisar därför tanken på en kommunaliseringvid /93. Frågan om huvudmannaskap förriksfärdtjänsten bör -- framhåller motionärerna avslutningsvis-- i stället lösas i samband med att förslagen ihandikapputredningen behandlas.Som framhållits inledningsvis har ställt sig bakomtanken att riksfärdtjänsten bör kommunaliseras med verkanfr.o.m. Den omständigheten attförhandlingarna med de båda kommunförbunden inte lett till attkommunaliseringen kan genomföras vid den avsedda tidpunkteninnebär inte, enligt utskottets mening, att tanken som sådan böröverges. Utskottet vidhåller sin tidigare uttalade uppfattningatt "ett systemfel vidlåder nuvarande ordning, som innebär attkommunerna beslutar om riksfärdtjänstresorna, medan staten stårför den allra största delen av kostnaderna".Handikapputredningen anger som ett mål att "länsfärdtjänst skallinföras i alla län genom samverkan". Utredningen hardock inget närmare utformat förslag om hur en länsfärdtjänstskall organiseras och finansieras. Något sådant förslag är inteheller att förvänta i utredningens slutbetänkande, enligt vadutskottet erfarit. Utredningen framhåller: "En störreorganisatorisk enhetlighet och ett överförande av upphandlings-och samordningsuppgifter till trafikhuvudmännen, menar vi ärönskvärd. Detta innebär inte någon inskränkning i kommunensansvar. Kommunen skall även fortsättningsvis ha ett basansvarför färdtjänstlegitimering och för tillgodoseende avfärdtjänstbehov. Med vårt förslag kommer kommunen även att haett basansvar för länsfärdtjänst." Vad utredningen sålunda anförsynes utskottet stå i god överensstämmelse med följandeuttalanden i propositionen: "En mera övergripande ochsamordnande syn (än vad nuvarande ordning innebär) såväl påriks-, läns- och som på sjukreseverksamhetenbör kunna leda till rationaliseringsvinster, t.ex. i samband medupphandling av transporttjänster från taxi och andratransportföretag." -- -- -- "Möjligheterna att påverka resandeti tid och rum och att öka samåkning mellan olikaresandekategorier är sannolikt inte obetydliga. Detta börsärskilt kunna gälla om samverkan sker med trafikhuvudmannen ilänet. "Med det anförda avstyrker utskottet motion T1(fp,m,c,kds) och tillstyrker regeringens förslag att enkommunalisering av riksfärdtjänsten vid årsskiftet1992/93 bör eftersträvas.Vidare tillstyrker utskottet regeringens förslag om entillfälligt inrättad organisation, styrelsen förriksfärdtjänst.Utskottet tillstyrker också att godkänner vad ipropositionen anförts om huvudmannaskapet för riksfärdtjänsteni övrigt.De mål och riktlinjer för riksfärdtjänsten som föreslås ipropositionen har inte givit utskottet anledning till erinran,varför regeringens förslag tillstyrks även i den delen. Detsammagäller förslaget om användningen av förslagsanslaget G3.Riksfärdtjänst.2 Motioner från den allmänna motionstiden år 19912.1 Ökad konkurrens i den lokala och regionalakollektivtrafikenUtskottet övergår nu till att behandla de inledningsvis nämndamotionerna från den allmänna motionstiden , som allesammansberör lagstiftningen om trafikhuvudmän ochyrkestrafiklagstiftningen. Flera av dessa motioner syftar ökad konkurrens inom den lokala och regionalakollektivtrafiken.Sålunda framhålls i motion T211 (m) att skadlighetsprövningenenligt yrkestrafiklagen till skydd för redan etableradjärnvägstrafik och sådan linjetrafik som trafikhuvudmännenbedriver bör avskaffas. Motionärerna noterar att s-regeringenaviserat ett avskaffande av skyddet för järnvägstrafiken ochbetonar att det inte finns något skäl att vidmakthålla ettkonkurrensskydd för trafikhuvudmännens linjetrafik med bussar.Den som uppfyller kraven för att bedriva trafik bör ha rätt attgöra så i den omfattning och på de linjer han själv ochpassagerarna önskar. Det finns inte heller någon anledning atthindra att en trafikhuvudman bedriver trafik som går in i ettannat län, dvs. att huvudmännen konkurrerar med varandra. Vidareframhåller motionärerna att den grundregeln bör gälla att alltrafik som subventioneras med skattepengar alltid måsteupphandlas i konkurrens. Entreprenader bör uppmuntras, ochendast undantagsvis bör trafikhuvudmännen få bedriva trafik iegen regi.I motion T252 (m) behandlas den lokala och regionalakollektivtrafiken i . Motionärerna framhålleratt trafiksituationen i regionen har förbättrats sedantaxitrafiken avreglerades . Tyvärr -- fortsättermotionärerna -- har denna marknadsanpassning inte fullföljtsinom den del av kollektivtrafiken som omfattar tåg, tunnelbanaoch bussar. Även om det nu är möjligt att låta privataentreprenörer stå för en större del av transportarbetet har såinte skett. I stället fortsätter skattesubventioneringen avdriften, vilket tar resurser från bl.a. vården av svårt sjuka.En marknadskonform konkurrenssituation mellan olika operatörerskulle ha ökat -- betonas det i motionen -- utbudet avdirektbusslinjer inom och förbättrattunnelbane- och pendeltågstrafiken.I motion T907 (m) framhålls att kostnaderna förkollektivtrafiken har stigit mycket snabbt. Det är därförangeläget att skapa utrymme för ökad konkurrens. Ett första stegär att avskaffa det reella monopol som föreligger tilltrafikhuvudmännens förmån.Enligt motion T928 (fp) måste det vara en huvuduppgift inomtrafikpolitiken att efter rimliga ekonomiska, miljömässiga ochtrafikpolitiska bedömningar flytta över en så stor del sommöjligt av trafikarbetet från väg till järnväg. Trafikhuvudmänsom bedriver trafik i egen regi med egna bussar kan självklartinte ha något intresse av sådana överflyttningar, sägermotionären. Man bör därför lagstifta om att trafikhuvudmänneninte alls, eller endast i undantagsfall, skall få bedriva trafiki egen regi.Utskottet vill med anledning av samtliga dessa motionsyrkandentill en början erinra om att en betydande avreglering av denyrkesmässiga trafiken har skett . Utskottet sermycket positivt på den utvecklingen liksom på de förändringar iriktning mot ökad konkurrens som präglar denlokala och regionala kollektivtrafiken. Enligt vad utskotteterfarit är det endast i fyra län somtrafikhuvudmännen bedriver trafiken helt, eller så gott somhelt, i egen regi. Dessa län är , ,och . En uppdelning i enbeställarfunktion och en trafikutövarfunktion haremellertid gjorts i och , vilketmöjliggör anbudsupphandling. En sådan uppdelning kommer att skei . För har fråganutretts och förslag har lagts fram om en uppdelning fr.o.m. den1 . En första konkurrensupphandling skulle kunna skeden 1 januari 1993.Utskottet konstaterar också att kommunikationsministern iett anförande i kammaren meddelade att hanhar för avsikt att se över förutsättningarna att öka inslaget avkonkurrens inom transport- och kommunikationssektorn. Vid sammatillfälle upplyste för övrigt ministern om att den nyaregeringen i budgetpropositionen kommer att förelägga riksdagendet förslag om slopad skadlighetsprövning för långvägabusslinjetrafik som redan den föregående regeringenförutskickade.Vidare vill utskottet fästa uppmärksamheten på vad som sägsi proposition 1991/92:38, Inriktningen av den ekonomiskapolitiken, om att regeringen avser att läggafram förslag om en ny och förstärkt konkurrenspolitik. Förslagenkommer att vara inriktade på konkurrensfrämjande insatser somger dynamik och effektivitet i såväl den privata som offentligasektorn.Med hänvisning till det anförda finner utskottet syftet medde motionsyrkanden som är i fråga i huvudsak tillgodosett.Någon åtgärd synes sålunda inte erforderlig medanledning av yrkandena. De avstyrks följaktligen.2.2 Landstingens engagemang i huvudmannaskap för lokal ochregional kollektivtrafikI motion T211 (m) framhålls att det är olämpligt attlandstingen engageras i huvudmannaskap för lokal och regionalkollektivtrafik. Motionärerna erinrar om att huvudmannalagenefter en ändring gör det möjligt för kommunerna i ettlän att ta över huvudmannaskapet. Enligt motionärerna bör ensådan ordning bli obligatorisk och landstingen således frigörasfrån ansvaret för länstrafiken.Utskottet förutsätter att regionutredningen (C1991:09) inomramen för sitt uppdrag att studera en framtida struktur av denoffentliga verksamheten på regional nivå (dir. 1991:31) ävenbeaktar den fråga som motionärerna aktualiserar. I avvaktan påresultatet av utredningen avstyrker utskottet motionsyrkandet iden del som är i fråga.2.3 En för de båda gemensam trafikhuvudmanI motion T263 (c) framhålls att det bör finnas en för de bådaSkånelänen gemensam trafikhuvudman.Regeringen beslutade innevarande år att tillkalla enförhandlare för trafik- och miljöfrågor i m.m.Förhandlarens uppgift är (dir. 1991:80) att med berörda parterutarbeta en överenskommelse om hur väg-, järnvägs- ochkollektivtrafiksystemen i skall kunna anpassastill den av beslutade fasta förbindelsen över Öresundmed hänsyn tagen till dagens och framtidens förutsättningar ochkrav. Utskottet utgår från att förhandlaren övervägermöjligheterna att tillgodose syftet med motionen och avstyrkerdensamma i avvaktan på resultatet av förhandlarens arbete.2.4 "Kollektiv beställningstrafik"I motion T906 (s) föreslås en försöksverksamhet med kollektivbeställningstrafik med bussar i trafikhuvudmännens regi i syfteatt komplettera utbudet av linjetrafik.I sitt betänkande 1991/92:TU1 framhåller utskottet att enutveckling av nya trafikformer kan vara intressant och erinrarom transportforskningsberedningens ansvar för allmänt stöd tillsådan utveckling. Utskottet förutsätter att beredningenöverväger försöksverksamhet av det slag som motionärenaktualiserar och vill också fästa uppmärksamheten på de s.k.servicelinjer som finns i ca 20 kommuner.Servicelinjer är -- som framgår av utskottets betänkande1990/91:TU22 -- en form av kollektivtrafik, särskilt avpassadför äldre och handikappade, där ett stort steg har tagits motintegrering av dessa befolkningsgrupper i samhället. Vidinrättandet av en servicelinje tas särskilda hänsyn tillresenärernas behov i fråga om bl.a. linjesträckning,turintervall och fordonsutformning.Med det anförda finner utskottet syftet med motionen ihuvudsak tillgodosett. Denna bör därför inte föranleda någonriksdagens åtgärd och avstyrks följaktligen.2.5 Säkrare busstrafikI motion T432 (c) framhålls att trafiksäkerhetskraven i fleraavseenden ställs högre på yrkesmässig busstrafik än på ickeyrkesmässig. De högre kraven avser viss utrustning samtföreskrifter om arbets- och vilotider som saknar motsvarigheterför icke yrkesmässig trafik. Därtill kommer naturligtvis --fortsätter motionärerna -- att bussarna i den yrkesmässigatrafiken av driftsekonomiska och marknadsmässiga skäl allmänt ärföremål för fortlöpande kvalificerat tekniskt underhåll ochförnyelse. Till säkerhetsstandarden i yrkesmässig trafik bidrarockså det personliga ansvar för trafikutövningen som är förenatmed trafiktillstånden. För att höja trafiksäkerheten med bussföreslår motionärerna att endast innehavare av tillstånd tillyrkesmässig busstrafik skall få driva uthyrningsrörelse medtyngre bussar. De bussar som används i uthyrningsrörelsen böruppfylla alla de säkerhets- och utrustningskrav som gäller förbussar i yrkesmässig trafik. Vidare förordar motionärerna skärper kontrollen av busstrafik som drivs av personer utanyrkestrafiktillstånd. Effektivt verkande påföljder bör införas,när missförhållanden uppdagas som kan äventyra trafiksäkerheteneller innefatta ekonomiska oegentligheter i konkurrensen med denyrkesmässiga trafiken.Utskottet vill med anledning av detta motionsyrkande till enbörjan erinra om att bussuthyrningsrörelse enligt lagen(1979:561) om biluthyrning inte får bedrivas utan tillstånd. Förtillstånd ställs samma krav på lämplighet som iyrkestrafiklagen. Det innebär bl.a. att krav ställs påyrkeskunnande. meddelar föreskrifter om detyrkeskunnande som krävs för att få tillstånd tilluthyrningsrörelse. Den som driver uthyrningsrörelse utantillstånd döms till böter.I förordningen (1988:1015) om biluthyrning föreskrivs att iuthyrningsrörelse får ett fordon inte lämnas ut till någon annanperson som förare än den som kan visa att han har behörighet attföra fordonet.