bet · GE01LU37 · 1991-05-16 00:00:00 — Vidarekan enligt vad som anförs i skrivelsen belastningen påsamhällets vård- och hälsoresurser minska med sådana åtgärder.Som framhålls av regeringen måste kommunernas insatser när detgäller budget- och skuldrådgivning variera beroende på vilkensituation det hushåll är i som efterfrågar hjälp. Ett samarbetemellan konsumentvägledare och socialsekreterare torde emellertidvara det effektivaste sättet att bedriva verksamheten på.Utskottet har i det föregående ställt sig positivt till en ökadsamverkan mellan kommunala förvaltningar, och utskottet utgårfrån att en sådan samverkan också kommer till stånd när detgäller budget- och skuldrådgivning.För att budget- och skuldrådgivning skall kunna erbjudas ialla kommuner är det enligt utskottets mening angeläget attflera åtgärder vidtas. Kommunerna behöver sålunda få ytterligarehjälp att identifiera de vinster som verksamheten med budget-och skuldrådgivning kan ge. Flera kommuner måste också fåpraktiska förutsättningar att börja med budget- ochskuldrådgivning. Det är även väsentligt att konsumentvägledareoch socialsekreterare får erforderlig utbildning. I skrivelsenredovisas ett flertal åtgärder som redan har vidtagits ellerkommer att vidtas i dessa syften. Enligt utskottets mening fårdessa åtgärder anses vara till fyllest.Med hänsyn till det anförda anser utskottet att något särskilttillkännagivande i enlighet med motionärens önskemål inte ärerforderligt. Utskottet avstyrker därför bifall till motion L26yrkandena 2 och 3.Arbetsområden för konsumentverksamheten som inte direkt berörsav åtgärdsförslagen i regeringens skrivelse tas upp i tremotioner.I motion L27 av () begärs att somsin mening ger regeringen till känna att den kommunalakonsumentverksamheten bör uppmuntras till att öka miljö- ochenergimedvetenheten hos konsumenterna (yrkande 1). Motionärenframhåller att det endast i ett hundratalkommuner finns konsumentvägledare som arbetar medmiljöaspekterna på konsumtion. Om konsumenterna blev mermiljömedvetna skulle de kommunala kostnaderna för sophanteringenoch omhändertagandet av avfall minska. I har det visatsig rationellt och ändamålsenligt att låta konsumentkontoretäven få hand om energisparrådgivningen i kommunen. Motionärenanser att regeringen bör komplettera sitt åtgärdspaket medinsatser som kan stärka kommunernas möjligheter att ge bättremiljö- och energiupplysning till konsumenterna.I motion L726 begär och (båda c)att hos regeringen skall hemställa om en utredning meddirektiv att lägga fram förslag till en bättrekonsumentrådgivning och utbildning i konsumentfrågor som gällerkost och hälsa. Motivering till yrkandet återfinns i motionUb820, vari motionärerna anför att de kommunala indragningarnaav konsumentrådgivningen bidrar till att de svagastekonsumentgrupperna kan komma att försättas i en ännu sämreställning . Med knappa resurser skall många hushåll-- inte minst barnfamiljerna -- klara av att ha en välsammansatt kost. Enligt motionärerna finns det många bland dessasom behöver råd och hjälp i konsumentfrågor.I motion L711 av och (båda mp)anförs att konsumenterna numera till följd av reklamensutbredning i allmänhet styrs mer av kommersiella krafter än avverkliga behov. Makten över maten är enligt motionärernakoncentrerad till multinationella bolag och har blivit en faktorsom skapar oro i världen och kan bli ett hot mot våralivsvillkor. Enligt motionärerna bör utvecklingen mötas genomupplysning och stöd till konsumenterna och en aktivkonsumentvägledning. I motionen yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att inom ramen för enheltäckande konsumentupplysning särskild uppmärksamhet bör ägnasmatvarorna (yrkande 2).Som utskottet tidigare framhållit måste det överlåtas åtkommunerna att med utgångspunkt i de lokala betingelserna ochkonsumenternas önskemål själva avgöra var tyngdpunkten ikonsumentverksamheten skall ligga. Det är givetvis en fördel omkonsumentrådgivningen kan omfatta miljö- och energiaspekterliksom andra områden som är av betydelse för konsumenterna.Några hinder för kommunerna att satsa på sådana projekt finnsinte heller. Vad frågan nu gäller är emellertid vad man frånstatsmakternas sida kan och bör göra för att stödja och utveckladen kommunala konsumentverksamheten i ett läge då kommunernasekonomi föranlett nedskärningar av verksamheten. Utskottet delarhärvidlag regeringens uppfattning att det finns en risk för attalltför många och stora uppgifter leder till att verksamhetensgränser blir otydliga. Ett alltför brett arbetsfält ställerockså stora krav på konsumentvägledarna. Det är därför enligtutskottets mening nödvändigt att vissa prioriteringar görs föratt den kommunala konsumentverksamheten skall kunnaeffektiviseras. Utskottet har i det föregående också ställt sigbakom regeringens bedömning att arbetsområdena bör preciseras.Den tidigare nämnda rapporten från visar atten sådan åtgärd är påkallad.På grund av det anförda ställer sig utskottet avvisande tillatt nu skall göra ett uttalande i enlighet medmotionärens önskemål. Utskottet avstyrker således bifall tillmotion L27 yrkande 1.Frågor rörande kost och hälsa faller utanförarbetsområdet för och den kommunalakonsumentverksamheten. Information och rådgivning i sådanaspörsmål ankommer i stället på andra myndigheter, främst dålivsmedelsverket och . Enligt utskottets meningkan det inte gärna komma i fråga att konsumentrådgivningen nuskall ges vidgade arbetsuppgifter. Behovet avkonsumentupplysning rörande kostfrågor får därför tillgodoses påannat sätt.Regeringen har i proposition 1990/91:175 om vissafolkhälsofrågor, vilken avlämnats till ,föreslagit att ett statligt folkhälsoinstitut skall inrättas den1 . Institutets huvuduppgift skall vara att pånationell nivå driva bl.a. folkhälsofrämjande arbete avsektorsövergripande karaktär och omsätta hälsopolitiskainitiativ till programarbete. Inom ramen för de olika programmenskall institutet producera, ställa samman och sprida kunskap.Vad gäller kunskapsspridningen skall denna ske i nära samarbetemed och genom frivilliga organisationer, arbetsmarknadensparter, kommuner och landsting m.fl. Frågor om kost och hälsatorde komma att ingå som en naturlig del i folkhälsoinstitutetsarbete.Enligt utskottets mening får syftet med motion L726 ansestillgodosett genom förslagen i propositionen. Utskottetavstyrker därför bifall till motionen.Utskottets ovan gjorda ställningstaganden innebär attutskottet också avstyrker bifall till motion L711 yrkande 2.Marknadsbevakning har varit en viktigkonsumentpolitisk uppgift för kommunerna. Syftet är bl.a. attförmedla iakttagelser om missförhållanden på marknaden tillcentrala myndigheter och att mäta effekterna på marknaden avolika konsumentpolitiska åtgärder. Marknadsbevakningen har ocksåen viktig funktion lokalt. Den skall uppmärksamma och avhjälpaproblem, öka kunskaperna hos företagen om de regler som gällertill skydd för konsumenterna, stimulera till egenåtgärder m.m.I skrivelsen bedömer regeringen att behovet avmarknadsbevakning ökar och att det bör prövas hur de samladeresurserna för denna uppgift kan utnyttjas effektivare.Regeringen har därför uppdragit åt att utredahur arbetsmetoderna samt samarbetet mellan stat och kommun kanutvecklas när det gäller sådan bevakning. Resultaten skallredovisas till regeringen senast den 31 augusti 1992.I motion L27 av () anförs beträffandemarknadsbevakningen att arbetet med stöd till både konsumenteroch företagare kan leda till oklarhet om vilka intressen somkonsumentsekreterarna egentligen företräder. I motionen yrkasatt som sin mening skall ge regeringen till känna vadsom anförts om att den kommunala konsumentverksamheten måstehålla isär de intressen den företräder när det gällermarknadsbevakning och andra uppgifter (yrkande 2).Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning när detgäller behovet av en utökad marknadsbevakning. Mot bakgrund avvad som ovan redovisats rörande syftet med marknadsbevakningenkan utskottet inte finna annat än att motionen måste bygga påett missförstånd. Någon tvekan om att kommunens företrädare isådana sammanhang har att ta till vara konsumenternas intressenföreligger inte. Något särskilt tillkännagivande i den saken ärsåledes inte påkallat, och utskottet avstyrker bifall tillmotion L27 yrkande 2.I motion L711 av och (båda mp)yrkas att som sin mening skall ge regeringen tillkänna att konsumentvägledarna bör uppmuntras till att imöjligaste mån tala klarspråk även när det gäller att avrådafrån produkter som av olika anledningar inte kan rekommenderas(yrkande 1).Vid förköpsrådgivning liksom eljest vid rådgivning inom denlokala konsumentverksamheten måste det enligt utskottets meningankomma på den som svarar för rådgivningen i det enskilda falletatt avgöra vilka råd han skall lämna konsumenten. Några hindermot att han därvid uttryckligen avråder konsumenten från attvälja en viss produkt finns inte. Utskottet avstyrker med detanförda bifall till motion L711 yrkande 1.Stöd till frivilliga konsumentorganisationerGenom beslut om livsmedelspolitiken (prop. 1989/90:146, bet. JoU25) infördes ett särskilt stöd tillideella konsumentorganisationer. För innevarande budgetår har2000000 kr. anvisats för ändamålet. Syftet med stödet är attstimulera och stärka konsumenternas inflytande pålivsmedelskedjans olika led i frågor som rörlivsmedelspolitiken. Medlen är avsedda att användas bl.a. somstöd till ideella organisationer som driver projekt medanknytning till livsmedels- och konsumentpolitiska frågor.Regeringen beslutade att medlen skall disponeras avkonsumentverket enligt de grunder som angett.Också för /92 har ett belopp på 2000000 kr.anvisats för stöd till ideella konsumentorganisationer (prop.1990/91:100 bil. 15, bet. LU22).I skrivelsen anser regeringen att de frivilligaorganisationerna bör stödjas ytterligare i sittkonsumentpolitiska arbete och att lokala insatser är särskiltviktiga. För att stärka konsumentpolitiken kommer statsrådetWallström att knyta en samrådsgrupp till sig som skall stimulerautvecklingen på området och öka förutsättningarna att hävdakonsumentperspektivet inom olika samhällssektorer.Vikten av frivilliga insatser på konsumentområdet tas upp itre motioner. m.fl. (c) anser i motion L717 attdet är väsentligt att olika organisationer, bl.a.studieorganisationer, får möjligheter att vara ett komplementtill samhällets konsumentpolitiska organ. Vikten av att stödjaorganisationer som kan verka inom det konsumentpolitiska områdetbör enligt motionärernas mening ges regeringen till känna(yrkande 3 delvis).Också i motion L725 av m.fl. (v) tas uppfrågor som gäller de frivilliga organisationerna. Motionärernaanför att de oberoende konsumentrörelserna som börjar växafram inte står i motsättning till vare sig den kommunala ellercentrala verksamheten utan kompletterar denna. Motionärernamenar att stödet till de frivilliga organisationerna måsteutökas om de av fastställda konsumentpolitiska målenoch riktlinjerna skall uppfyllas. I motionen hemställs attriksdagen hos regeringen skall begära förslag om hur stödet tillde frivilliga konsumentorganisationerna skall utformas (yrkande1 delvis).I motion L26 anser () att det är viktigt attpröva alla vägar som kan leda till förstärkningar av den lokalakonsumentverksamheten. I många län driver hushållningssällskapenen aktiv konsumentupplysningsverksamhet. Sällskapens arbete kani betydligt större utsträckning än enligt motionärensmening utgöra ett viktigt komplement till den lokala kommunalakonsumentorganisationen. Det är därför angeläget ansermotionären att sällskapens kompetens tas till vara och att defår del av de ekonomiska resurser som riktas till dennasektor. I motionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som sålunda anförts omhushållningssällskapens betydelse i det lokala konsumentarbetet(yrkande 1).Vad först angår motionerna L717 och L725 konstaterar utskottetatt det inte råder några delade meningar mellan regeringen ochmotionärerna i fråga om betydelsen av det arbete som utförs avfrivilliga organisationer på konsumentområdet. Också när detgäller behovet av stöd till organisationerna är synen enhetlig.Utskottet har för sin del inte någon annan uppfattning i sakenoch anser det tillfredsställande att som framgår av skrivelsende frivilliga organisationernas konsumentpolitiska arbete nuskall stödjas ytterligare. Något särskilt tillkännagivande medanledning av motionerna kan således inte anses erforderligt, ochutskottet avstyrker följaktligen bifall till motionerna L717yrkande 3 i denna del och L725 yrkande 1 i denna del.Som påpekas i motion L26 bedriver hushållningssällskapen ettvärdefullt arbete på det konsumentpolitiska området. Som ovanredovisats kan stöd utgå till ideella organisationer för attstimulera dem att agera och stärka deras möjligheter att utövainflytande på livsmedelspolitiken. Av den nu aktuella skrivelsenframgår att stöd i andra former också kan utgå tillkonsumentorganisationer. Utskottet anser inte att nubör göra några uttalanden som innebär att en viss organisationskulle prioriteras vid fördelningen av det stöd som kan utgåtill konsumentorganisationer. Utskottet avstyrker på anfördaskäl bifall till motion L26 yrkande 1.Övriga frågorI motion K79, som väckts med anledning av proposition1990/91:149 om radio- och TV-frågor, anser ()att reklamen i TV borde ersättas med konsumentupplysning, somskulle bekostas via ökade anslag på konsumentområdet. I motionenyrkas (yrkande 2) att beslutar att ge regeringen tillkänna vad som sålunda anförts.Riksdagen har (prop. 1990/91:100 bil. 15, bet. LU22)tagit ställning till frågor om anslag på konsumentområdet fördet kommande budgetåret. Enligt utskottets mening bör riksdageninte nu göra något uttalande om ökade anslag för ellerinriktningen av det konsumentpolitiska arbetet. Frågor av dennaart bör i stället tas upp i samband med att -- medtillämpning av det nya budgetsystemet -- fastställermedelsramar för myndigheterna på konsumentområdet. Utskottetavstyrker därför bifall till motion K79 yrkande 2.I motion Sf22 av m.fl. (s), som väckts medanledning av regeringens skrivelse 1990/91:77 om invandrar- ochflyktingpolitiken, yrkas tillkännagivande om bättreuppmärksamhet på frågor som gäller konsumentupplysning tillinvandrare. Motionärerna menar att invandrarna ofta har svårtatt tillgodogöra sig konsumentinformation och för mångaflyktingar är konsumentlagstiftning helt nya begrepp.I likhet med motionärerna anser utskottet att det självfalletär angeläget att våra invandrare får en tillfredsställandekonsumentinformation så att de liksom andra människor här ilandet kan ta till vara sina rättigheter. Enligt vad utskottetinhämtat har spörsmålet också uppmärksammats inomkonsumentverket, och verkets utbildningsenhet har i samarbetemed den kommunala konsumentverksamheten i tagit framinformationsmaterial som riktar sig till invandrare ochflyktingar. Materialet -- Konsument i -- innehållerinformation om avtal och priser, öppet köp och bytesrätt,hemförsäljningslagen och ångerveckan, konsumentköplagen,konsumentkreditlagen, marknadsföringslagen samt om hur mansköter textilier. Informationsmaterialet finns på följandespråk: arabiska, engelska, finska, kurdiska, persiska, polska,serbokroatiska, spanska och turkiska. Konsument i Sverigetillhandahålls utan kostnad i begränsade upplagor, men är trycktpå grovt papper för att underlätta kopiering alltefterbeställarens behov. Enligt vad utskottet erfarit harkonsumentverket också medverkat vid framtagande avinformationsmaterial, som genom invandrarverkets försorg gestill alla som får uppehållstillstånd.Utskottet, som förutsätter att även ifortsättningen ägnar uppmärksamhet åt konsumentupplysningen tillinvandrare, anser med hänsyn till det anförda att någonriksdagens vidare åtgärd med anledning av motionen inte ärerforderlig. Utskottet avstyrker därför bifall till motion Sf22.Utöver vad utskottet anfört i det föregående föranlederskrivelsen och motionerna inte några uttalanden från utskottetssida. beträffande stöd till konsumentverksamhetatt med avslag på motion 1990/91:L706, motion1990/91:L710, motion 1990/91:L717 yrkande 3 i denna del, motion1990/91:L724 yrkande 9, motion 1990/91:L725 yrkande 1 i dennadel och motion 1990/91:L736 yrkande 4 lämnar utan erinran vadsom anförs i regeringens skrivelse i denna del,2. beträffande statsbidrag till kommunalkonsumentverksamhetatt avslår motion 1990/91:L25,res. 1 (v)3. beträffande konsumentverksamhet gentemot barn ochungdomatt med avslag på motion 1990/91:L24 lämnar utanerinran vad som anförs i regeringens skrivelse i denna del,4. beträffande budgetrådgivningatt med avslag på motion 1990/91:L26 yrkandena 2 och3 lämnar utan erinran vad som anförs i regeringens skrivelse idenna del,res. 2 (c)5. beträffande miljö- och energirådgivningatt avslår motion 1990/91:L27 yrkande 1,res. 3 (mp)6. beträffande kost och hälsaatt avslår motion 1990/91:L726,res. 4 (c)7. beträffande konsumentupplysning om matvaroratt avslår motion 1990/91:L711 yrkande 2,8. beträffande marknadsbevakningatt avslår motion 1990/91:L27 yrkande 2,res. 5 (mp)9.beträffande konsumentvägledarnas agerandeatt avslår motion 1990/91:L711 yrkande 1,10. beträffande stöd till frivilligakonsumentorganisationeratt med avslag på motion 1990/91:L717 yrkande 3 idenna del och motion 1990/91:L725 yrkande 1 i denna del lämnarutan erinran vad som anförs i regeringens skrivelse i denna del,11. beträffande hushållningssällskapenatt avslår motion 1990/91:L26 yrkande 1,res. 6 (c)12. beträffande konsumentupplysning i TVatt avslår motion 1990/91:K79 yrkande 2,res. 7 (mp)13. beträffande konsumentupplysning till invandrareatt avslår motion 1990/91:Sf22,14. beträffande regeringens skrivelse i övrigtatt lämnar utan erinran vad som anförs i regeringensskrivelse i den mån det inte omfattas av vad utskottet hemställtovan under momenten 1, 3, 4 och 10.Stockholm den 16 maj 1991På lagutskottets vägnarRolf DahlbergNärvarande: (), (), UllaOrring (fp), (), (), (), (), (), (), (), (), ElisabethPersson (v), (), (), GunillaAndersson (s), () och (). Statsbidrag till konsumentverksamhet (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Som framgår" och på s. 8 slutar med "motion L25" bort haföljande lydelse:Som framgår av regeringens skrivelse kommer olika former avstöd att ges till den kommunala konsumentverksamheten. mening är det emellertid ytterst tveksamt om dettastöd är tillräckligt för att den kommunala konsumentverksamhetenskall kunna utvecklas på det sätt som förutsatts i 1986 årskonsumentpolitiska beslut. På grund av kommunernas ansträngdaekonomi är de tvingade till rationaliseringar och omprövningarav den verksamhet som bedrivs, och som framgår av skrivelsenväljer många kommuner att dra ned på sin konsumentverksamhet.Enligt utskottets bedömning kan inte heller en fortsattnedåtgående trend av verksamhetens omfattning uteslutas motbakgrund av det ekonomiska läget. Eftersom verksamheten ärfrivillig för kommunerna är den också lätt att lägga ned. Redanmed nuvarande omfattning är det svårt för en stor del avkommunerna att bedriva annat än efterfrågestyrddirektrådgivning. Det föreligger således inte överensstämmelsemellan de av statsmakterna uppsatta konsumentpolitiska målen ochverksamheten i kommunerna.Mot bakgrund av det anförda finner utskottet i likhet medmotionärerna i motion L25 att det är nödvändigt att statsbidrag-- i vart fall -- utgår till kommunernaför att de skall få möjlighet att bygga upp sinkonsumentverksamhet och få den att utvecklas i enlighet med 1986års konsumentpolitiska beslut. Eftersom konsumentverksamhet påsikt är samhällsekonomisk lönsam kan det rådandestatsfinansiella läget inte åberopas som skäl mot statsbidragtill kommunernas konsumentverksamhet. Enligt utskottets meningbör det ankomma på regeringen att framlägga förslag tillriksdagen om hur ett sådant bidragssystem kan utformas samt tillmedelsanvisning.Vad utskottet sålunda med bifall till motion L25 anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande statsbidrag till kommunalkonsumentverksamhetatt med bifall till motion 1990/91:L25 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Budgetrådgivning (mom. 4)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Som framhålls" och på s. 11 slutar med "och 3" bortha följande lydelse:Som framhålls i motion L26 finns det emellertid en uppenbarrisk för att den kommunala budgetrådgivningen inte kommer atttilldelas erforderliga ekonomiska resurser. I skrivelsenföreslår regeringen visserligen en del åtgärder i syfte att fåtill stånd budget- och skuldrådgivning i alla kommuner. mening är det dock ytterst tveksamt om åtgärderna ärtillräckliga. Behovet av sådan rådgivning har dokumenterats ochkonsumenternas efterfrågan är stor. Efterfrågan torde också --såsom framhålls i skrivelsen -- komma att öka bl.a. genomskattereformen, den nya ordningen för bostadsfinansieringen ochåterhållsamma lönekrav, vilka sammantagna förändrar mångahushålls ekonomiska situation. Också personalväntas i större utsträckning efterfråga detta hjälpmedel i sittarbete. I likhet med motionärerna i motion L26 anser utskottetockså att det krävs ett förbättrat samarbete mellan den lokalakonsumentverksamheten och socialtjänsten.Vad utskottet med tillstyrkan av motion L26 yrkandena 2 och 3anfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande budgetrådgivningatt med bifall till motion 1990/91:L26 yrkandena 2och 3 samt med anledning av regeringens skrivelse i denna delsom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.3. Miljö- och energirådgivning (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Som utskottet" och på s. 12 slutar med "yrkande 1"bort ha följande lydelse:Som utskottet tidigare framhållit måste det överlåtas åtkommunerna att med utgångspunkt i de lokala betingelserna ochkonsumenternas önskemål själva avgöra var tyngdpunkten ikonsumentverksamheten skall ligga. När man nu frånstatsmakternas sida vill stödja och utveckla den kommunalakonsumentverksamheten är det därför angeläget att detta stödblir brett, så att kommunerna erbjuds hjälp inom många områden.Som framhålls i motion L27 är det endast i ett hundratalkommuner som konsumenterna kan få hjälp med miljöaspekter påkonsumtion. Enligt utskottets mening är detta förhållandeotillfredsställande särskilt mot bakgrund av att erfarenheternaav sådan verksamhet även på kort sikt visat sig lönsam såväl förkommunerna som för konsumenterna genom att sopvolymen minskaroch innehållet av miljöskadliga ämnen reduceras.Utskottet vill mot denna bakgrund framhålla vikten av attinformation och utbildning av kommuner och konsumentrådgivare imiljö- och energirådgivningen ges en framskjutande plats blandde arbetsområden som bör prioriteras.Vad utskottet med tillstyrkan av motion L27 yrkande 1 anförtbör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande miljö- och energirådgivningatt med bifall till motion 1990/91:L27 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Kost och hälsa (mom. 6)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 12 sombörjar med "Frågor rörande" och slutar med "till motionen" bortha följande lydelse:Som framhålls i motion L726 ökar ständigt behovet avkonsumentupplysning i frågor som gäller kost och hälsa. Deninformationsverksamhet på området som utförs avlivsmedelsverket och är enligt utskottets meningotillräcklig, och frågorna måste föras närmare konsumenterna.För att åstadkomma detta bör övervägas om den kommunalakonsumentverksamheten inte borde ta sig an också dettaämnesområde. En sådan ordning framstår som naturlig mot bakgrundav vad som föreslagits i proposition 1990/91:175 omvissa hälsofrågor.