bet · GE01SfU11 · 1991-03-28 00:00:00 — Motionärerna vänder sig särskilt emot att enmycket låg pensionspoäng för sysslor som kvinnor som vårdathandikappat barn utfört på deltid eller gör attsärskilt pensionstillägg inte kan utges, inte ens ompensionspoängen är så låg att pensionen endast uppgår tillbelopp som motsvarar folkpension och pensionstillskottet.Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen om atten översyn bör ske av det särskilda pensionstillägget.Utskottet vill erinra om att vårdår för vård av sjukt ochhandikappat barn endast kan beräknas för åren1964--1973, då vårdbidraget i form av invaliditetsersättninginte var pensionsgrundande. Därefter kan vårdår endast beräknasför vård av barn som fyllt och uppbär hel förtidspensioneller sjukbidrag jämte handikappersättning. Förarbetena tillreformen gör emellertid inte någon skillnad mellan de bådaåldersgrupperna vad beträffar vårdrekvisitet, vilket medför attrekvisitet när det gäller barn som haft skolplikt är svårare attuppfylla. kan skolgången ha gett föräldrarna möjlighetatt förvärvsarbeta i viss utsträckning, vilket medför att deinte fyller rekvisitet att på grund av vården av barnet haavstått från förvärvsarbete.Enligt den allmänna motiveringen till lagen anges beträffandevårdrekvisitet bl.a. att kortare avbrott i vården inte börpåverka föräldrarnas rätt att tillgodoräkna sig vårdår.Föräldrarna får sålunda anses vårda barnet även om dettadagligen vistas någon eller några enstaka timmar inombarnomsorg eller skola. I specialmotiveringen anges attvårdrekvisitet bl.a. inte kan sägas ha uppfyllts om barnetstörre gått i skola eller vistats inomkommunal barnomsorg eller annan omsorg. Det kan emellertid ansesuppfyllt även om barnet vistats utanför hemmet några få timmarvarje dag eller hel dag per vecka.Enligt förarbetena är sålunda vårdrekvisitet inte uppfyllt ombarnet större gått i skola m.m., men uppfyllt ombarnet vistats utanför hemmet någon eller några enstaka timmar,resp. Dessa treolika tidsangivelser ger utrymme för olika tolkningar av hurlång tids bortovaro från barnet som diskvalificerar vårdaren förförmånen. I allmänna råd 1990:6 angesunder rubriken avbrott i vården tiden för avbrott tillnågra enstaka timmar, vilket måste anses vara en aning mindrerestriktivt än någon eller några enstaka timmar, men merrestriktivt än och väsentligt retriktivare änmotsatsen till större delen av dagen.Reformen är i sig starkt begränsad och tar sikte på en mycketliten grupp föräldrar. Utskottet ser emellertid inte någothinder för att man inom de angivna ramarna tillämpar förarbetenapå det sätt som är förmånligast för den enskilde. Enligt vadutskottet erfarit har , sedan det kommittill verkets kännedom att en stor del av de ansökningar omsärskilt pensionstillägg som kommer in till försäkringskassornautmynnar i avslag, bett att kassorna skall skicka in beslut ochbeslutsunderlag i de ärenden som har avslagits på grund av attvårdrekvisitet inte är uppfyllt. Avsikten härmed är att verket isamråd med ombudsavdelningen redan i inledningsskedet skallfölja upp de eventuella problemställningar som kan dyka upp.Utskottet anser med hänvisning till det anförda att någonriksdagens åtgärd med anledning av motionerna Sf281 yrkande 1och Sf219 inte är påkallad.I propositionen föreslås att till anslaget Särskiltpensionstillägg skall för /92 anvisas ettförslagsanslag på 41 000 000 kr.I motion Sf357 av m.fl. yrkande 10 begärs attytterligare 7 milj.kr. skall anslås som en följd av yrkande 9 isamma motion om att rätten till vårdår skall beräknas fr.o.m.det första året.Utskottet har ovan avstyrkt bifall till yrkande 9 i motionSf357 och avstyrker därför också bifall till yrkande 10.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisningtill anslaget D 7. Särskilt pensionstillägg för budgetåret1991/92.Kommunalt bostadstillägg (KBT)Kommunalt bostadstillägg (KBT) utges som tilläggsförmån tillden som är mantalsskriven i en kommun och uppbär folkpension iform av ålderspension, förtidspension eller änkepension. KBTutgår dock inte till ålderspension för tid före den månadvederbörande fyller . KBT, som är inkomstprövat, utgesenligt grunder som den enskilda kommunen bestämmer, dock lägstmed belopp som svarar mot den del av den bostadskostnad somenligt föreskrifter som regeringen meddelar skall täckas avbostadstillägg för att statsbidrag skall lämnas. Statsbidragutgår under förutsättning att kommunen täcker av dendel av den månatliga bostadskostnaden som överstiger . för ogift pensionär och . för makar.Kommunerna får statsbidrag av sina KBT-kostnader idessa intervall. Statsbidrag utgår inte om bostadstilläggettäcker bostadskostnader som utgör en del av en avgift sombestäms enbart på grundval av pensionärens inkomster. Fr.o.m.den 1 juli 1989 utgår dock statsbidrag för bostadskostnaderför psykiskt utvecklingsstörda pensionärer m.fl. som bor igruppbostad.Inkomstprövningsreglerna, som är fastlagda i lag, innebärbl.a. att bostadstillägget minskas av denpensionsberättigades årsinkomst som överstiger . för densom är gift och . för annan pensionär. Som inkomsträknas t.ex. ATP, tjänstepension, arbetsinkomst samt avkastningav kapital och fastighet enligt särskilda regler. Iinkomstunderlaget inräknas dock inte ATP till den del denföranlett minskning av pensionstillskott. För den som ärålderspensionär beaktas inte sådan intäkt av tjänst som avses i32 § 1 mom. a kommunalskattelagen (löneinkomst) eller inkomst avaktiv näringsverksamhet.Som inkomst vid beräkningen av KBT anses även avkastning avförmögenhet. Värdet av fastigheter som utgörprivatbostadsfastighet och privatbostad för ägaren ellernärståendes permanenta boende eller fritidsboende räknas inte ini förmögenheten. För jordbruks- och övriga fastigheter beräknasavkastningen till av fastighetens taxeringsvärde. Sammaprocentsats gäller vid beräkning av avkastning avbanktillgodohavanden, aktier, bostadsrättslägenheter och andelari ekonomiska föreningar. Förmögenhetsavkastningen höjs enligtlagen av det förmögenhetsbelopp som överstiger 120 000kr. för makar gemensamt och . för en ogift pensionär.I flera motioner riktas kritik mot det nuvarande systemet. Imotion Sf357 av m.fl. anförs att betydandeskillnader finns mellan kommunerna vad gäller bl.a. KBT.Motionärerna anser att KBT borde utgå enligt samma regler i helalandet och att detta skulle underlätta uppföljningen aveffekterna av olika ekonomiska förändringar angående stödet tillpensionärerna. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom iyrkande 1. Även i motion Sf41 av m.fl. begärs iyrkande 2 ett tillkännagivande om att regeringen skall läggafram förslag till enhetliga regler för KBT för hela riket. Imotion Sf302 av Margó anförs att de nyligengenomförda höjningarna av pensionstillskotten och KBT somkompensation för skatteomläggningen i många fall inte täcker dehöjda boendekostnaderna och dessutom räknas basbeloppet inte uppmed den del av inflationen som beror påskatteomläggningen. Motionären begär i yrkande 1 att riksdagenskall besluta att höja de övre gränserna för KBT med 200 kr.till . för ensamstående och . Vidareframhåller motionären att bör systemet med KBT ändras såatt bostadsstödet täcker den faktiska hyreskostnaden, enförändring som kräver att man fastställer vad som är en rimligbostadsstandard och att staten tar över ansvaret förpensionärernas bostadskostnader. Motionären hemställer i yrkande3 att skall begära förslag från regeringen tilltidsplan för statens övertagande av de kommunalabostadstilläggen i enlighet med det anförda. I motion Sf37 avLars m.fl. begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om enöversyn av KBT med den ovan i motion Sf302 nämnda inriktningen.Gunilla framhåller i motion Sf229 att pensionärernahar olika ekonomisk standard beroende på i vilken kommun de boroch att en konsekvens av kommunernas sämre ekonomiska situationär att KBT inte kommer att höjas i takt med bostadsmarknadenskostnadsökningar. Motionären anser att en målsättning förframtiden bör vara att bostadsstödet till pensionärer är likaoavsett bostadsort. En annan målsättning borde enligt motionärenvara att den som i ett visst skede av livet har haft möjlighetatt skaffa sig en stor bostad, självklart skall ha rätt attvälja att bo kvar där så länge han eller hon önskar. Motionärenanser det inte rimligt att t.ex. en pensionär som förlorar sinmake/maka/samboende av ekonomiska skäl dessutom skall behövasöka en annan mindre och billigare bostad. Hon begär etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts om detframtida bostadsstödet till pensionärer. Per i motion Sf289 om att boendekostnaderna varierarkraftigt i landet och att KBT-reglerna som är styrande förutformningen av de lokala reglerna för ersättningsnivåernasaknar anpassning till olika hyresnivåer. Motionärerna begär atten översyn görs av regelsystemet för KBT så att stödet riktastill de pensionärer som har de största behoven av att fåboendekostnaderna täckta. I motion Sf42 begär tillkännagivande om att KBT bör utformas så att reglernablir enhetliga och på ett likartat sätt skyddar allaKBT-berättigade pensionärer mot kraftiga hyreshöjningar. Denövre hyresgränsen bör motsvara det aktuella hyresläget för ennormalstor lägenhet.I proposition 1990/91:119 som behandlas i utskottetsbetänkande SfU19 har regeringen, som tidigare nämnts, föreslagitatt ett särskilt kommunalt bostadstillägg införs under år 1991som skall fylla ut skillnaden mellan å ena sidan denpensionsberättigades allmänna pension och övriga inkomsterenligt reglerna för beräkning av årsinkomst vid prövning av KBToch å andra sidan socialbidragsnormen i den pensionsberättigadeskommun. Från inkomsterna skall avdrag göras för skäligboendekostnad. Regeringen har dessutom aviserat att en utredningför översyn av KBT-systemet kommer att föreslås inom kort.Med hänsyn till det särskilda kommunala bostadstillägg somföreslagits för de ekonomiskt sämst ställda pensionärerna börförslaget i motion Sf302 om höjda gränser för KBT med 200 kr.inte föranleda någon åtgärd. Inte heller övrigamotionsyrkanden om ändrat system för KBT bör nu föranleda någonåtgärd utan prövningen av hur KBT-systemet skall utformas förframtiden bör överlåtas åt den kommande utredningen. Utskottetavstyrker med det anförda bifall till motionerna Sf229, Sf289,Sf302 yrkandena 1 och 3, Sf357 yrkande 1, Sf37 yrkande 3, Sf41yrkande 2 och Sf42.Sten m.fl. begär i motion Sf39 yrkande 3 etttillkännagivande till regeringen om att den aviseradeutredningen för översyn av KBT bör vara parlamentarisktsammansatt.Utskottet anser att det bör ankomma på regeringen att beslutaom hur översynen skall genomföras, varför motion Sf39 yrkande 3inte bör föranleda någon åtgärd.I två motioner, Sf270 yrkande 3 av m.fl. ochSf339 av m.fl., begärs att skall beslutaatt KBT inte skall avtrappas på grund av förmögenhet. I denförstnämnda motionen begärs lagändring fr.o.m. den 1 januari1992 och i den senare motionen redan fr.o.m. den 1 juli 1991.Utskottet vill erinra om att när det gäller pensionärernassärskilda grundavdrag vid beskattningen har beslutatatt avtrappningen av detta på grund av förmögenhet avstatsfinansiella skäl skall finnas kvar årstaxering, för att därefter slopas (prop. 1989/90:110, SkU30,rskr. Något skäl att fr.o.m. eller den 1januari 1992 enbart slopa avtrappningen mot förmögenhet inomKBT-systemet anser utskottet inte föreligga, och utskottetavstyrker bifall till motionerna Sf270 yrkande 3 och Sf339.I lagen om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg tillfolkpension anges att som årsinkomst avses den inkomst, för årräknat, som någon kan antas komma att åtnjuta . I lagen anges vidare vad som inte skall räknas sominkomst. Till dessa inkomster hör bl.a. allmänt barnbidrag,folkpension och ATP till den del den föranlett minskning avpensionstillskott. Därutöver anges i riksförsäkringsverketsföreskrifter (RFFS 1979:5) om inkomstberäkning m.m. vissaintäkter, bl.a. studiehjälp och studiemedel, som inte skall ingåi inkomstunderlaget.I tre motioner, Sf212 av m.fl., Sf316 av och yrkande 13 av m.fl.,begärs tillkännagivanden till regeringen om att ersättningar sombetalas ut till neurosedynskadade från neurosedynskadefondeninte heller skall bedömas som inkomst vid inkomstberäkningen förKBT. I de två senare motionerna erinras om att det kan finnaslikartade ersättningar som inte heller bör ingå iinkomstunderlaget för KBT och att denna fråga bör utredas isamband med att man ändrar KBT-reglerna för neurosedynskadade.Riksdagen har tidigare på förslag av utskottet avslagitmotsvarande motionsyrkanden. I betänkande 1989/90:SfU5 hänvisadeutskottet till att frågan om betydelsen avneurosedynskadeersättning för en försäkrads rätt till KBTnyligen varit föremål för bedömning i ett mål vidförsäkringsrätten för . Försäkringsrätten hadebeslutat att inte göra ändring i vederbörande försäkringskassasbeslut, vari kassan funnit att det inte förelåg något skäl föratt undanta ersättning från neurosedynskadefonden fråninkomstunderlaget vid beräkning av KBT. Domen hade då intevunnit laga kraft. I betänkande 1989/90:SfU9 hänvisade utskottettill att försäkringsrättens dom hade överklagats tillförsäkringsöverdomstolen, och utskottet ansåg då att riksdageninte borde göra något uttalande i frågan.Försäkringsöverdomstolen har avgjort målet och inte ändratförsäkringsrättens dom.Genom en särskild lag (1971:118) om skattefrihet förersättning till neurosedynskadade undantogs från skattepliktersättningar på grund av ett förlikningsavtal som träffatsmellan AB och representanter för neurosedynskadade barn.Av förarbetena till lagen (prop. 1971:66) framgår att det totalaersättningsbeloppet . beräknats efter att deti medeltal för de då kända neurosedynskadade barnen skulleerläggas . fr.o.m. (motsvarande det vid förlikningen aktuellabasbeloppet). Ersättningsbeloppet, som är knutet tillbasbeloppet, skulle fördelas mellan barnen efter grunder sombolagets motparter själva fick bestämma. I motiveringen förpropositionens förslag om skattefrihet för ersättningsbeloppenframhölls att ersättningens belopp är knutet tillinvaliditetsgraden och kan anses vara avsett bl.a. att täcka denökning av vårdkostnaden som följer med ökad invaliditet. Vidareframhölls att ersättning dessutom utgår när särskilda kostnaderinträffat och att ersättningen kan anses utgöraideellt skadestånd för lyte i proportion till invaliditetensomfattning. Ersättningen var, framhöll departementschefen,däremot inte kompensation för mistad arbetsförtjänst, eftersommottagarna i samtliga fall var minderåriga barn. Slutligenåberopades i propositionen de speciella omständigheter somförelåg för en tillstyrkan av skattefrihet för beloppen.Utskottet anser mot bakgrund av vad som framhölls iproposition 1971:66 att man bör bortse från ersättningar frånneurosedynskadefonden vid beräkning av inkomst som skallreducera KBT. Regeringen bör därför återkomma med ettförslag till i frågan. Utskottet förutsätter därvidatt regeringen överväger i vilken mån det finns andralikartade ersättningar som inte heller bör påverka KBT. anfört bör med bifall till motionerna Sf212,Sf316 och Sf353 yrkande 13 som sin mening ge regeringen tillkänna.Från anslaget D 8. Bidrag till kommunala bostadstillägg tillfolkpension finansieras statsbidrag till kommunerna avderas bidragsberättigade kostnader för KBT. I propositionenföreslås att till anslaget skall anvisas ett förslagsanslag på1 . för /92.I motion Sf302 yrkande 2 av Margó begärs attytterligare . skall anslås för ändamålet för attfinansiera motionärens ovannämnda förslag i yrkande 1 i motionenom att de övre gränserna för KBT skall höjas med 200 kr.Utskottet har ovan avstyrkt yrkande 1 i motion Sf302, varförutskottet avstyrker även bifall till yrkande 2 om ytterligaremedelstilldelning under anslaget och tillstyrker proposionen idenna del.DelpensionDelpensionsförsäkringen för arbetstagare trädde i kraft den 1juli 1976. Fr.o.m. omfattar försäkringen ävenegna företagare och uppdragstagare. Delpensionen syftar till attge möjlighet till en mjuk övergång från arbete tillålderspension genom en nedtrappning av arbetsinsatsen under desista yrkesverksamma åren. Delpensionen ger kompensation för endel av det inkomstbortfall som uppstår på grund avarbetstidsminskningen.Delpensionsnivån bestämdes vid reformens införande till 65 %av den försäkrades pensionsunderlag. Nivån sänktes fr.o.m. år1981 till av pensionsunderlaget men är fr.o.m. den 1 juli1987 åter 65 %.Försäkringen finansieras genom avgifter från arbetsgivare ochegna företagare. Avgiften, som uppgår till 0,50 %av avgiftsunderlaget, tillförs en särskild fond som förvaltas avriksförsäkringsverket.Antalet delpensionärer ökade --1980 från ca 33900 till ca 67 800. skedde en successivminskning av antalet personer med delpension och i slutet av år1986 hade endast 32200 personer delpension. Antaletdelpensionärer har därefter sakta ökat och vid utgången av år1990 beräknas antalet ha uppgått till 40400.Gullan m.fl. begär i motion Sf237 yrkande 1 attkompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen skall sänkastill för nytillkommande delpensionstagare fr.o.m. den 1juli 1991. I yrkande 2 begär motionärerna även attdelpensionsavgiften fastställs till fr.o.m. den 1 januari1992.När kompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen fr.o.m.den 1 juli 1987 återställdes till den ursprungliga nivån, 65 %av pensionsunderlaget, påpekade utskottet bl.a. att antaletdelpensionstagare hade mer än halverats sedankompensationsgraden sänktes och attminskningen av antalet delpensionstagare främst hänförde sigtill personer med lägre inkomster. har därefter påförslag av utskottet senast vid föregående (se1989/90:SfU9) avslagit motioner om att kompensationsnivån återskulle sänkas och därvid erinrat om vilka effekter den tidigaresänkningen fått. Utskottet vidhåller sin tidigare inställningoch avstyrker bifall till yrkande 1 i motion Sf237.I anslagsframställningen för /92 redovisarriksförsäkringsverket sin prognos över delpensionsfondensutveckling t.o.m. , dels vid ett oförändrat avgiftsuttag,dels vid ett avgiftsuttag på . Vid prognosen harbasbeloppet 30 750 använts för /91 och 31 800 förbudgetåren därefter och förutsatts att antalet nybeviljadedelpensioner uppgår till 13 200 . Verket konstaterar attfonden kan förväntas öka kraftigt med ett oförändratavgiftsuttag. Med ett avgiftsuttag på måste däremot endel av fondavkastningen tas i anspråk för att täckapensionsutbetalningarna. Om antalet nybeviljade delpensionerblir högre än beräknat räcker dock inte ett avgiftsuttag på 0,. Enligt SCBs befolkningsprognos kommer antalet personer iåldersgruppen 60--att öka kraftigt på2000-talet och beräknas vara 617 000 jämfört med förnärvarande ca 430 000. Det bör enligt riksförsäkringsverketdärför finnas en betydande buffertfond inför de kostnadsökningarsom kan förväntas på längre sikt.Mot bakgrund av det ovan anförda kan utskottet inte tillstyrkaen sänkning av delpensionsavgiften. Även yrkande 2 i motionSf237 bör därför avslås av riksdagen.V AdministrationUnder rubriken behandlas de i proposition1990/91:100, bilaga 7 (), under litt B.Administration av socialförsäkring m.m. upptagna anslagen B 1.Riksförsäkringsverket och B 2. Allmänna försäkringskassor samtmotioner med anknytning till dessa anslag.Ansvarsfördelning inom socialförsäkringsadministrationenDen allmänna försäkringen handhas enligt 1kap. 2§ lagen(1962:381) om allmän försäkring, AFL, av ,de allmänna försäkringskassorna och de lokala organ somregeringen bestämmer.Bestämmelser om allmänna försäkringskassor finns i 18kap.AFL. utövar enligt 18kap. 2§ AFLtillsyn över kassorna, och är enligt förordningen (1988:1204)med instruktion för centralförvaltningsmyndighet för socialförsäkringen och anslutandebidragssystem. Verket skall särskilt bl.a. svara för dencentrala ledningen och för tillsynen av försäkringskassornasverksamhet, verka för att socialförsäkrings- och bidragssystemettillämpas likformigt och rättvist samt följa utvecklingen av deolika grenarna inom trygghetssystemet och utvärderatrygghetsanordningarnas effekter för individ och samhälle.Verket svarar dessutom för handläggning av bl.a. ärenden enligtlagen om yrkesskadeförsäkring och vissa andra äldreförfattningar.Riksförsäkringsverket är organiserat på en administrativavdelning, en försäkringsavdelning, en utvärderingsavdelning, enombudsavdelning och en ADB-avdelning. Dessutom finns tvåfristående enheter, stabsenheten för lagfrågor samt yrkesskade-och avgiftsenheten. ADB-avdelningen är placerad i Sundsvall.För varje landstingskommun och varje kommun som inte tillhörlandstingskommun skall det enligt 18kap. 1§ AFL finnas enallmän försäkringskassa, och det finns 26 allmännaförsäkringskassor i landet. De är offentligrättsliga organ medegna styrelser. Försäkringskassornas huvudsakliga uppgift är atthandlägga enskilda ärenden inom försäkrings- ochbidragsområdet. I varje kommun finns minst ett lokalkontor, ochsammanlagt finns ca 420 sådana kontor. Härtill kommer ett 30-talfilialexpeditioner/servicekontor. Hos försäkringskassorna finnsför närvarande omkring 15100 årsarbetare, varav ca 11700 vidlokalkontoren.I en allmän försäkringskassa skall det finnas en styrelse ochen eller flera socialförsäkringsnämnder (18kap. 6§ AFL).Ärenden som skall avgöras av socialförsäkringsnämnd är bl.a.frågor om rätt till förtidspension, handikappersättning ochvårdbidrag samt flertalet beslut i arbetsskadeärenden. Vidareskall omprövningsbeslut i sjukpenningärenden fattas avnämnd. Ett ärende avgörs efter föredragning av en tjänsteman hosförsäkringskassan. Regeringen beslutar hur mångasocialförsäkringsnämnder som skall finnas i riket.Riksförsäkringsverket beslutar för varje kassa om antaletnämnder i kassan. Föreskrifter härom och om det geografiskaområde som nämndernas verksamhet skall omfatta finns iriksförsäkringsverkets föreskrifter (RFFS 1986:15) omsocialförsäkringsnämnder i de allmänna försäkringskassorna.Vidare skall det i en allmän försäkringskassa finnas endirektör, en eller flera förtroendeläkare ochförtroendetandläkare (18kap. 12§ AFL). Därutöver skall detfinnas personal i i mån av behov och tillgångpå medel. Direktören och de andra tjänstemän, beträffande vilkaregeringen föreskriver det, tillsätts och entledigas avriksförsäkringsverket (18kap. 13§ AFL). Övriga tjänstemäntillsätts och entledigas av kassan. Enligt regeringsbeslutgäller att verket efter hörande av styrelsen för vederbörandeförsäkringskassa skall tillsätta och entlediga -- förutomdirektör -- avdelningschef och högre tjänsteman hosförsäkringskassan.Under flera år har det pågått ett omfattande förändringsarbeteinom socialförsäkringsadministrationen. Genom riksdagsbeslut år1983 (prop. 1982/83:127, SfU 24, rskr. 342) fastladesriksförsäkringsverkets roll och uppgifter som centralförvaltnings- och tillsynsmyndighet inomsocialförsäkringsområdet och arbetsfördelningen mellan verketoch försäkringskassorna. Handläggningen av det stora flertaletenskilda försäkringsärenden har successivt anförtrotts kassorna.Inom kassorna pågår ett utvecklingsarbete där målet är att iprincip all individinriktad handläggning av försäkringsärendenskall förläggas till kassornas lokalkontor. Dennadecentralisering skall i huvudsak vara genomförd /92. Huvuddelen av den verksamhet inom kassornasom innebär kontakt med de försäkrade i form av ansökningarangående olika försäkringsförmåner, information etc. bedrivs vidkassornas lokalkontor samt vid filialexpeditioner/servicekontorsom finns knutna till vissa lokalkontor. Riksförsäkringsverketrekommenderar i sina allmänna råd (1989:5) om de allmännaförsäkringskassornas kontorsnät att lokalkontor har en i principheltäckande försäkringskompetens.I budgetpropositionen framhålls de avsikter att genomföra ettprogram för att reducera den statliga administrationen med 10%på tre år som regeringen presenterat bl.a. i skrivelse1990/91:50 till . För socialförsäkringsadministrationenbedöms enligt föredragande statsrådet resursneddragningar avdenna storleksordning inte möjliga att uppnå genom marginellaanpassningar eller allmän produktivitetsförbättring.