bet · GE01FiU29 · 1991-04-18 00:00:00 — Beslutet innebar dessutom att progressivitetenskärptes ytterligare.Ett av syftena med avgiften är att utjämnaskillnaderna i skattesats mellan kommunerna. I samband med attden nedre gränsen för uttag sänktes och progressivitetenskärptes angavs att motivet var att ytterligare reducerade mest extrema skillnaderna i kommunalskatt. När förändringarsenast genomfördes underströks att om de kommuner som har högskattekraft inte kan påverkas genom bidragssystemet kommerskillnaderna i skattesats att bestå och systemet blir därigenommindre effektivt (prop. 1988/89:150 bilaga 6, s. 17).År 1991 omfattas 42 kommuner av den särskilda avgiften. Debetalar sammanlagt drygt 644 milj.kr. i avgifter.I motion Fi303 av m.fl. (m) finns krav påatt den särskilda skatteutjämningsavgiften, den s.k. RobinHood-skatten, skall avvecklas. Avgiften är i praktiken enstatlig kommunalskatt, som fastställs av staten och får betalasav kommunens invånare oavsett ekonomiska förutsättningar. Det ärenligt motionärerna inte rimligt att kommuner som hushållar välmed skattebetalarnas pengar och bedriver en effektiv och mindrekostnadskrävande verksamhet, vilket sammantaget gör kommunenattraktiv att bo i, skall bestraffas av staten och tvingas höjaskatten.I motion Fi309 av m.fl. (fp) ställs krav påatt regeringen genom tilläggsdirektiv ger den kommunalekonomiskakommittén i uppdrag att lämna förslag om avskaffande av den s.k.Robin Hood-skatten.I motion Fi314 av m.fl. (c) begärs en översynav effekterna av den särskilda skatteutjämningsavgiften efterdet att ett kommunalt skattestopp införts. Enligt motionen avsedda utjämningen blivit olaglig och därmed integenomförd. lagstiftning har alltså därigenom i viss gradomöjliggjort det avsedda syftet med systemet.Utskottet anser för sin del att det är mycket rimligt attkommuner med god skattekraft och fördelaktigålderssammansättning, som till följd härav inte omfattas avbidragssystemet, på annat sätt bör medverka till att utjämnaskillnaderna. Den bärande principen i skatteutjämningssystemetär att utjämna för skillnader i faktorer som kommunerna intesjälva kan påverka. Det sker bl.a. genom en utjämning mellankommunerna för skillnader i ålderssammansättning. Syftet kaninte uppnås om vissa kommuner står utanför systemet. Densärskilda skatteutjämningsavgiften är ett medel atteffektivisera och förbättra den kommunala skatteutjämningen.Utskottet avstyrker därför motionerna Fi303 (m) yrkande 5 ochFi309 (fp) yrkande 4.I motion Fi314 (c) begärs en översyn av effekterna av systemetmed särskild skatteutjämningsavgift i samband med införandet avett lagfäst kommunalt skattestopp. Regeringen bör enligtmotionärerna skyndsamt lägga fram förslag till modifieringar.Utskottet vill peka på att det ingår i kommunalekonomiskakommitténs uppdrag att överväga om systemet medskatteutjämningsavgifter bör behållas, utvecklas elleravvecklas.Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma ett förhållande somaktualiserats i några kommuner. I två kommuner med hög egenskattekraft och låg utdebitering -- och -- fårkommunerna på marginalen betala in mer iskatteutjämningsavgifter än man får in i kommunalskatt vidnuvarande låga nivå. kan man inte kompensera sig fördenna marginaleffekt genom att höja utdebiteringen. Utskottetmenar att detta förhållande utifrån principiella utgångspunkterär otillfredsställande och bör beaktas i samband med att ettnytt skatteutjämningssystem utarbetas. Vad utskottet här anförtmed anledning av motion Fi314 yrkande 4 bör av gesregeringen till känna.AvräkningsskattI anslutning till skattereformen beslöt våren 1990att införa en avräkningsskatt för kommuner och landsting. Syftetär att neutralisera de budgetmässiga effekterna avskattereformen i förhållandet mellan staten och den kommunalasektorn. Skatten räknas på det totala skatteunderlaget, dvs.inkl. tillskott enligt lagen om skatteutjämningsbidrag.Bestämmelserna finns i lagen (1990:609) om avräkningsskatt.I budgetpropositionen föreslår regeringen att lagen ändras såatt avräkningsskatten minskas för att neutraliseraeffekterna av skattereformens senaste steg.I motion Fi307 av () föreslås attavräkningsskattens storlek justeras för kommuner där storanettokostnader uppstår . I motionen hävdas att ennettokostnad uppkommer för på ca 24 milj.kr.till följd av att effekten av tillkommande momsavlyft kraftigtöverskattats då avräkningsskattens storlek fastställdes.I motion Fi309 av m.fl. (fp) behandlas fråganom effekterna av skattereformen och avräkningsskatten.Motionärerna hävdar att de dynamiska effekterna av reformenfr.o.m. även bör tillfalla kommunsektorn.Tilläggsdirektiv bör därför ges till den kommunalekonomiskautredningen angående kommunsektorn och de dynamiska effekterna.I motion Fi314 av m.fl. (c) föreslås att enutredning tillsätts för att göra en översyn avavräkningsskatten. Uppgiften skall vara att analysera och läggaförslag till en differentierad form av avräkningsskatt. Denvaraktigt bästa formen är enligt motionen att regleraavräkningsförfarandet via skatteutjämningssystemet.Även i motion Fi315 av () pekas på attavräkningssystemet bör differentieras för att vara neutralt förkommunerna och inte upplevas som orättvist. De nuvarandegenerella betämmelserna bör omarbetas och belopp fastställas förvarje enskild kommun.Enligt utskottets mening är det av grundläggande betydelse attavräkningsförfarandet så långt möjligt är kostnadsneutraltmellan staten och kommunsektorn och att effekterna för deenskilda kommunerna upplevs som rimliga. Det ingår ikommunalekonomiska kommitténs uppgifter att belysa och analyseraeffekterna av skattereformen i samband med att ett nytttransfereringssystem utarbetas. Utskottet vill erinra om attkommittén skall utarbeta heltäckande alternativ och i detsammanhanget även beräkna utfallet för de enskilda kommunerna.När det gäller de s.k. dynamiska effekterna av reformen tordedet enligt utskottets mening vara för tidigt att bedöma dessa.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionens förslagoch avstyrker motionerna Fi307 (c), Fi309 (fp) yrkande 5 samtFi314 (c) yrkande 3 och Fi315 (c).Kompensation för avskaffandet av företagsbeskattningI propositionen föreslås att drygt 879 milj.kr. anslås förbidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av denkommunala företagsbeskattningen.Från anslaget betalas bidrag till kommunerna som kompensationför det intäktsbortfall som blivit en följd av att den kommunalabeskattningen av juridiska personer upphört. Första bidragsåretvar 1985. Kompensationen har därefter reducerats åren 1986 och1988.I motion Fi303 av m.fl. (m) föreslås attriksdagen till Bidrag till kommunerna med anledning avavskaffandet av den kommunala företagsbeskattningen /92 anvisar ett reservationsanslag på 439 586 000kr. Enligt motionärerna bör kompensationen slopas.Utskottet vill erinra om att kompensationen för skatt förjuridiska personer är av särskilt stor betydelse förstorstäderna. Av det totalt föreslagna beloppet beräknas cahälften avse , och kommuner. Det ärdärför förvånande att moderata samlingspartiet anser att destörsta kommunerna har råd att gå miste om de aktuella medlen,detta inte minst mot bakgrund av vad som i en rad andra motionerfrån moderata samlingspartiet anförs om besvärligaekonomiska situation.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionFi303 (m) yrkande 7 och tillstyrker propositionens förslag omett förslagsanslag på 879 172 000 kr.Övriga kommunalekonomiska frågorKonsekvensanalyser i regeringens propositioner m.m.I motion Fi301 av () anges att det finnsett allt starkare behov av att centrala beslut medkostnadsdrivande effekter på kommunerna skall förses med bådeuttömmande kostnadsanalyser och erforderligakonsekvensbeskrivningar. Som exempel på kostnadsdrivandereformer med otillfredsställande belysning av ekonomiska ochandra konsekvenser nämns kommunaliseringen av skolan liksomäldrereformen. Enligt motionären bör vägra attvidarebefordra övergripande beslut som saknar fullvärdigakostnadsanalyser och konsekvensbeskrivningar.Utskottet har behandlat motionskrav ombättre konsekvensanalyser av regeringens förslag, senast våren1990 (1989/90:FiU29). Utskottet delar motionärens principiellainställning. Att genomföra konsekvensanalyser kräver emellertidfrämst ytterligare kunskaper, bättre metoder samt störreutbildnings- och informationsinsatser. Det visar bl.a.erfarenheterna av den s.k. begränsningsförordningenstillämpning. Enligt utskottets mening finns det emellertidtecken till förbättringar av konsekvensanalyserna ipropositionerna. Det visar den kartläggning som genomförs påkonstitutionsutskottets initiativ av de propositioner somavlämnats , och som kommer att redovisas iutskottets granskningsbetänkande 1990/91:KU30.Utskottet avstyrker mot bakgrund av det anförda motionFi301(m).Minskning av kostnader för upplåningI motion Fi306 av m.fl. (s) förordas ensamordning av den statliga och kommunala upplåningen för attminska kostnaderna för den kommunala upplåningen. Kommunernaskulle enligt förslaget ges någon form av dragningsrätt på denstatliga upplåningsvolymen utan att det medför några kostnaderför staten. Enligt motionären skulle en samordning för Göteborgskommun kunna innebära besparingar på i storleksordningen 50milj.kr. per år.Riksdagen har beslutat om inriktningen ochmålsättningen för verksamhet (prop.1990/91:29, FiU4, rskr. Det övergripande syftet är attminska statens upplåningskostnader. Utlåningen är striktbegränsad till statlig verksamhet. När ett affärsverk omvandlastill ett aktiebolag mister bolaget t.ex. sin upplåningsrätt iriksgäldskontoret. Med hänvisning till det anförda avstyrksmotion Fi306 (s).Återförande av skattI motion Fi311 av m.fl. (mp) begärs att riksdagenhos regeringen skall begära förslag om återförande av kommunalskatt till de kommuner där inkomsten intjänats. Bärplockningbedrivs ofta yrkesmässigt och inkomsterna ärskattepliktiga om de överstiger . Enligtkommunalskattelagen skall sådana inkomster från tillfälligtbosatta, ofta från , beskattas till det s.k.gemensamma distriktet, dvs. Denna skatt bör enligtmotionärerna återföras till den kommun där inkomsten intjänats,oftast en inlandskommun med hög kommunalskatt.Enligt vad utskottet erfarit handlar det här om en sammanlagdskatteintäkt för staten på drygt 10 milj.kr. Medlenskall användas för gemensamt kommunalt ändamål och kan anseskomma kommunerna till del bl.a. via det kommunalaskatteutjämningssystemet. Med hänvisning härtill anser utskottetinte någon särskild åtgärd vara påkallad och avstyrker motionFi311 (mp).Kommunalskatterna m.m.I motion Fi313 av m.fl. (m) omStockholmsregionen behandlas olika frågor om den kommunalabeskattningen. Enligt motionärerna finns det utifrånerfarenheterna från anledning attompröva den landstingskommunala beskattningsrätten. Den bör påsikt upphöra.Förslag om regionala löneskatter, bensinskatter,arbetsplatsskatter och andra mot Stockholmsregionendiskriminerande åtgärder måste enligt motionärerna med kraftavvisas. bör därför besluta att ge regeringen tillkänna att inga regionala konsumtions- och arbetsplatsskatterskall införas. Vidare bör inriktningen beträffande de kommunalaskatterna vara en anpassning till europeisk normalnivå i bådekommuner, landsting och stat. Det kommunala skattestoppet skaparmöjligheter för att förbereda sådana skattesänkningar.Utskottet delar inte vad som sägs i motionen om att Stockholmsläns landsting är ett exempel på planekonomi i vården somhavererat. Att ompröva den landstingskommunalabeskattningsrätten är inte aktuellt. Utskottet avvisar vidarebestämt att , såsom det hävdas i motionen,utsätts för diskriminering genom orättfärdig beskattning. Närdet gäller anpassningen av den kommunala beskattningen till"europeisk normalnivå" vill utskottet hänvisa till vad somtidigare anförts beträffande inriktningen av den kommunalaekonomin. Utskottet avstyrker motion Fi313 (m) yrkandena 1, 2och 4.Utvidgning av den kommunala beskattningsrättenEnligt motion Fi320 av () bör den kommunalabeskattningsrätten utvidgas. Bl.a. bör enligt motioneninkomstskatten helt överföras till kommunerna och dessa börockså få rätt att ta ut skatt av samtliga arbetsgivare och rättatt ta ut lokala drivmedelsskatter.Utskottet vill hänvisa till vad som anfördes isamband med att en motsvarande motion behandlades(1989/90:FiU29). Utskottet uttalade då att den kommunalaskatterätten är av vital betydelse för den kommunalasjälvstyrelsen och en hörnsten i den svenska författningen.Någon utvidgning av det slag som förordas i motionen är, sadesdet, inte aktuell. Något nytt har inte framkommit sedanutskottet gjorde sitt ställningstagande i frågan.Motion Fi320 (mp) yrkande 1 avstyrks därför.Mervärdeskatt och kommunala entreprenaderI motion Fi504 av m.fl. (m) om åtgärder motoffentliga monopol föreslås att reglerna om mervärdeskatt föroffentlig myndighet ändras så att den fria konkurrensen mellanprivat och offentlig verksamhet inte ändras. Det fr.o.m. den 1juli 1991 gällande systemet att offentliga myndigheter gesavdragsrätt för kostnader för mervärdeskatt löser enligtmotionärerna de flesta problemen. Det av regeringen föreslagnastatsbidraget vid upphandling av skattefria tjänster hos vissanäringsidkare måste utformas så att den skattefria verksamhetenförblir konkurrensneutral även i det fall den bedrivs direkt motkonsumenten.Utskottet vill för sin del anföra följande. De nya reglernaför mervärdeskatt för kommuner och landsting gäller fr.o.m. den1 . Avsikten med de genomförda förändringarna är attmervärdeskatten inte längre skall utgöra något hinder motkommunala entreprenader. Kommuner och landsting får göra avdragför den mervärdeskatt som betalas för både varor och tjänster.För sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning utgår dockinte mervärdeskatt. För att mervärdebeskattningen inte skallutgöra något hinder för kommunala entreprenader har ettstatsbidrag införts som utgår till kommuner och landsting somanlitar entreprenörer inom dessa icke momsbelagda områden. Avpraktiska skäl har en viss schablonisering gjorts.Enligt vad utskottet kan utläsa av motionen ligger det nyligeninförda systemet för mervärdeskatt i linje med vad motionärernaanför. De effekter som påtalas i motionen bör enligt vadutskottet erfarit vara av mindre praktisk betydelse. Det bör isammanhanget nämnas att erfarenheterna med det nya systemetkommer att följas av konkurrenskommittén (C 1989:03) i dessarbete med att se över konkurrensförhållandena inom denkommunala sektorn. Enligt utskottets mening är därför ingenytterligare åtgärd påkallad varför utskottetavstyrker motion Fi504 (m) yrkande 5.Övriga förslag i propositionenI propositionen föreslås att bidraget till de kyrkligakommunerna med anledning av avskaffandet av den kyrkligagarantibeskattningen m.m. upphör för tiden efter utgången av år1990 samt att grundgarantin enligt 4 § lagen (1988:491) omskatteutjämningsbidrag skall vara av medelskattekrafteni riket för de nybildade kommunerna , ochTrosa.Utskottet tillstyrker propositionens förslag. beträffande inriktningen av den kommunala ekonominatt avslår motionerna1990/91:Fi224 yrkande 15, 1990/91:Fi227 yrkande 4,1990/91:Fi303 yrkande 1 och 1990/91:Fi309 yrkande 1,res. 1 (m)res. 2 (fp)res. 3 (c)res. 4 (v)2. beträffande begränsningar i den kommunalautdebiteringenatt avslår motionerna1990/91:Fi302, 1990/91:Fi303 yrkande 2,1990/91:Fi309 yrkande 3 och 1990/91:Fi320 yrkande 2,res. 5 (m, fp)res. 6 (v, mp)3. beträffande den kommunalekonomiska kommitténatt avslår motionerna1990/91:Fi305, 1990/91:Fi309 yrkande 2 och1990/91:Fi310,res. 7 (fp)res. 8 (v)4. beträffande statsbidragen till kommunsektornatt avslår motionerna1990/91:Fi224 yrkande 9, 1990/91:Fi303 yrkandena 3och 8, 1990/91:Fi304, 1990/91:Fi316, 1990/91:Fi502 yrkande6, 1990/91:Fi509 och 1990/91:Fi516 yrkande 2,res. 9 (m)res. 10 (fp)res. 11 (v)5. beträffande det kommunala skatteutjämningssystemetatt avslår motionerna1989/90:U510, 1990/91:Fi313 yrkande 3 och1990/91:Fi317,res. 12 (m)res. 13 (c)res. 14 (fp) - motiv.6. beträffande extra skatteutjämningsbidragatt med avslag på motionerna1990/91:Fi303 yrkande 9 och 1990/91:Fi308 bemyndigarregeringen att utge extra skatteutjämningsbidrag för ienlighet med vad som förordats i proposition 1990/91:100bilaga9 punkt F1 yrkande 1,res. 15 (m)7. beträffande anslag till skatteutjämningsbidrag tillkommunerna m.m.att med bifall till proposition 1990/91:100bilaga9 punkt F1 yrkande 2 till Skatteutjämningsbidragtill kommunerna m.m. för /92 under sjundehuvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på ,8. beträffande allmän skatteutjämningsavgiftatt med avslag på motionerna1990/91:Fi303 yrkandena 4 och 6, 1990/91:Fi314yrkande 2, 1990/91:Fi318 och 1990/91:Fi319 antar det iproposition 1990/91:100 bilaga9 under litteraF framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1987:560) omskatteutjämningsavgift,res. 16 (m)res. 17 (c)9. beträffande särskild skatteutjämningsavgiftatt med anledning av motion1990/91:Fi314 yrkande 4 och med avslag på motionerna1990/91:Fi303 yrkande 5 och 1990/91:Fi309 yrkande 4 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 18 (m, fp)res. 19 (c, mp)10. beträffande avräkningsskattatt med avslag på motionerna1990/91:Fi307, 1990/91:Fi309 yrkande 5,1990/91:Fi314 yrkande 3 och 1990/91:Fi315 antar det iproposition 1990/91:100 bilaga9 under litteraF framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1990:609) omavräkningsskatt,res. 20 (fp)res. 21 (c)11. beträffande kompensation för avskaffandet av kommunalföretagsbeskattningatt med bifall tillproposition 1990/91:100 bilaga9 punkt F2och med avslag på motion 1990/91:Fi303 yrkande 7 tillBidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av denkommunala företagsbeskattningen för /92 undersjunde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på 879172000kr.,res. 22 (m)12. beträffande konsekvensanalyser i regeringenspropositioner m.m.att avslår motion 1990/91:Fi301,res. 23 (m,fp,c,mp)13. beträffande minskning av kostnader för kommunalupplåningatt avslår motion 1990/91:Fi306,14. beträffande återförande av skattatt avslår motion 1990/91:Fi311,15. beträffande kommunalskatterna m.m.att avslår motion 1990/91:Fi313 yrkandena1, 2 och 4,res. 24 (m)res. 25 (fp) - motiv.16. beträffande utvidgning av den kommunalabeskattningsrättenatt avslår motion 1990/91:Fi320 yrkande 1,res. 26 (mp)17. beträffande mervärdeskatt och kommunala entreprenaderatt avslår motion 1990/91:Fi504 yrkande 5,res. 27 (m)18. beträffande slopad kompensation för avskaffandet avkommunal garantibeskattning m.m.att med bifall till proposition 1990/91:100bilaga9 litteraF i denna del beslutar att bidraget till dekyrkliga kommunerna med anledning av avskaffandet av denkommunala garantibeskattningen m.m. skall upphöra för tidenefter utgången av ,19. beträffande grundgarantier till vissa nybildadekommuneratt med bifall till proposition 1990/91:100bilaga9 litteraF i denna del beslutar att grundgarantinenligt 4§ lagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag skallvara av medelskattekraften i riket för de nybildadekommunerna den 18 april 1991På finansutskottets vägnarHans GustafssonNärvarande: (), (), RolandSundgren (s), i (s), (),Per (), (), (),(), (), (),(), (), (), CarlFrick (mp), () och (). Inriktningen av den kommunala ekonomin (mom.1), och (allam)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet vill" och på s. 11 slutar med "yrkande 15"bort ha följande lydelse:Utskottet vill för sin del anföra följande.Kommuner och landsting har en mycket stor betydelse för dentotala samhällsekonomin. Deras utgifter kommer 1991 enligt denpreliminära nationalbudgeten att uppgå till ca 360 miljarderkronor, vilket motsvarar av BNP. Notabelt är attdenna andel ökar med drygt en procentenhet jämfört med1990. Orsaken är att de kommunala utgifterna fortsätter attväxa, medan den totala produktionen förutses minska.Kommunsektorn svarar för nästan tre fjärdedelar av denoffentliga verksamheten (konsumtion och investeringar). Över enfjärdedel, , av kommunernas inkomsterhar formen av bidrag från staten och socialförsäkringssystemet.De specialdestinerade statsbidragen uppgår till ca 57 miljarderkronor.Den kommunala konsumtionen har under åtskilliga år ökatbetydligt mer än vad som är förenligt med en balanseradutveckling av samhällsekonomin. Detta påpekas också år efter åri finansplanen. I den preliminära nationalbudgeten beräknas denkommunala konsumtionen ha ökat . Den faktiska volymökningen brukar emellertidöverträffa prognoserna. Enligt utskottet finns det risk för attden kommunala utgiftsexpansionen blir större än vad regeringenförutser, om inga särskilda åtgärder vidtas.Även om kostnadsökningarna i kommunsektorn, särskilt genom1990 års löneavtal, dämpat volymutvecklingen kan utskottetkonstatera att kommuner och landsting disponerar överutomordentligt stora reala resurser. Genom en effektivareförvaltning och omprioriteringar skulle en god servicekunna ges inom en oförändrad totalram, realt sett. Den tidigareså snabba expansionstakten ökar möjligheterna till en betydandeeffektivisering av verksamheten.Om de kommunala monopolen bryts, kan privata alternativ ochentreprenader bli regel snarare än undantag. Härigenom uppnåsökad välfärd genom valfrihet för konsumenten ocheffektivitetsvinster genom en friare konkurrens.Den statliga styrningen av verksamheten måste enligt utskottetminska markant. Endast därigenom går det att uppnå en verkligdecentralisering av besluten och därmed en anpassning tilllokala förhållanden. Kommunernas och landstingens verksamhetskall styras av kommuninvånarnas olika intressen och behov. Detkräver en flexibel organisation och ett regelsystem formatutifrån varje invånares krav på trygghet och rätt tillsjälvbestämmande. Grundläggande service, såsom vård och omsorg,skall garanteras utan att dess utformning för den skull skallföreskrivas uppifrån. Kommunalt stöd skall ges på lika villkoroavsett om kommunen själv eller någon annan bedriververksamheten. Friheten för kommunalt anställda att utöva sittyrke även utanför offentlig regi skall vara en självklarhet,inte ett undantag.Ett av de största problemen i den kommunala sektorn är enligtutskottet den dåliga produktivitetsutvecklingen. Den har underen följd av år varit negativ inom de dominerande sektorerna avden kommunala verksamheten. Standarden på hälso- och sjukvården,socialvården och undervisningen har kommit att drabbas av att enså stor andel av verksamheten inom dessa viktiga områden harvarit inlåst i den offentliga sektorn. Det har lett till onödigtstora kostnader som det inneburit en kraftigbegränsning av medborgarnas valfrihet. Endast för hushåll medmycket höga inkomster föreligger det i dagens läge någonvalfrihet, eftersom de kan utnyttja de privata alternativ somhelt finansieras utanför den offentliga sektorn.Om produktivitetsminskningen upphörde och vändes till enökning skulle inom ramen för oförändrade kommunala utgifterbättre service kunna erbjudas än den som kräver en realkostnadsökning och trots detta leder till oförändrade resultat.Den av utskottet förordade nolltillväxten, dvs. att desammanlagda kommunala utgifterna skall vara oförändrade i fastpenningvärde, låter sig alltså väl förenas med höga ambitionerför sådan verksamhet som främst ombesörjs av kommunerna --förutsatt att bättre förutsättningar för effektivisering skapasoch tas till vara.Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottet motion Fi303yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den kommunala ekonominatt med bifall till motion 1990/91:Fi303yrkande 1 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi224 yrkande 15,1990/91:Fi227 yrkande 4 och 1990/91:Fi309 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Inriktningen av den kommunala ekonomin (mom.1)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.10börjar med "Utskottet vill" och på s.11 slutar med "yrkande15" bort ha följande lydelse:Utskottet vill för egen del anföra följande.Kommuner och landsting svarar för drygt en femtedel av heladen svenska ekonomin.