bet · GE01KU30 · 1991-05-21 00:00:00 — Något sådant ställningstagande gjordesheller inte av riksdagen.Utbildningsutskottet har vid årets budgetbehandling avvisat dehär aktuella förslagen till besparingar. Beträffandeforskningsanslagen uttalar utbildningsutskottet (1990/91:UbU13)som sin åsikt att regeringen genom den användafinansieringstekniken motsatt sig uttalade viljabeträffande resursnivåerna för anslagen till olikaforskningsändamål för den aktuella treårsperioden.Utskottet får anföra följande. Den aktualiserade frågan är avprincipiell betydelse inför övergången till ett system medflerårsbudgetering för alla verksamhetsområden. Utskottet villförst göra det i och för sig självklara konstaterandet attregeringen har full frihet att mot bakgrund av sin bedömning avdet statsfinansiella läget och föreliggande behov föreslå debesparingar och förändringar i statsverksamheten som den finnermotiverade. Lika självklart är dock att till följd avbestämmelserna i 9 kap. regeringsformen har att göra denslutliga bedömningen av det tillgängliga utrymmet för reformer.Som ovan redovisats beslöt vid sinbehandling av budgeten för forskningen om något vidare ramar förutbyggnaden än vad regeringen föreslagit.Riksdagen gjorde således en annan bedömningän regeringen av det tillgängliga utrymmet.De beslut om ramar för som tas vid enbudgetprövning för en flerårsperiod av det slag det här ärfråga om är riktlinjebeslut (jfr 9 kap. 7 § regeringsformen).Förändringar kan göras vid den årliga budgetprövningen om dettaskulle vara befogat av statsfinansiella eller andra skäl. Ettsådant skäl kan vara att det parlamentariska läget förändrats.Givetvis måste t.ex. ett regeringsskifte kunna få genomslag inya beslut på alla områden. En av de bärande tankarna bakom detnya budgetsystemet är dock att de angivna ramarna förmyndighetsanslagen normalt sett skall gälla för perioden och atten förenklad budgetprövning därför kan ske under mellanåren.Sett från myndigheternas synpunkt har detta fördelen att det gerbättre planeringsmöjligheter.En förutsättning för att det nya systemet skall fungera påavsett sätt är emellertid att respekten kan upprätthållas för deriktlinjebeslut fattar i samband med den fördjupadeprövningen. Om förhållandena förändrats i något väsentligtavseende efter det att dessa beslut fattats kan det självfalletvara befogat att föreslå förändringar även under de år dåförenklad prövning skall ske. Om däremot de föreslagnaförändringarna motiveras endast med att i sina beslutom riktlinjer avvikit från regeringens ursprungliga förslag,leder det med nödvändighet till en mer omfattande årligbudgetprövning i . Enligt utskottets mening kommer detdärmed att bli svårt att upprätthålla distinktionen mellanfördjupad och förenklad budgetprövning.I det aktuella fallet med forskningsanslagen tycks oklarhet harått i om i vilken utsträckning riksdagengodkänt forskningspropositionens förslag till ramar förverksamheten /91--1992/93. En förklaring tilldenna oklarhet kan stå att finna i att det som enligtpromemorian från var det centrala, den samladeekonomiska ramen, aldrig underställdes prövning iform av ett separat yrkande.Enligt utskottet kommer det i den nya ordningen att vara avstor vikt att regeringens förslag till ramar och riktlinjer förmyndigheternas verksamhet är tydligtutformade. Det skall inte kunna råda någon tvekan vare sig omvilka riktlinjer tagit ställning till eller ominnebörden av beslut. Utöver det anförda harutskottets granskning inte gett anledning till något uttalande.6. Normgivningsfrågora) Förteckningar över normgivningsbemyndigandenSedan år 1986 har statsrådsberedningen halvårsvis upprättatförteckningar över normgivningsbemyndiganden ienlighet med ett uttalande av i 1980 årsgranskningsbetänkande (KU 1979/80:50). Enligt utskottet fannsdet ett behov av att samtliga bemyndiganden inormgivningshänseende samlades, systematiserades och höllstillgängliga på lämpligt sätt. Den senaste förteckningenredovisar bemyndiganden i lagar som utfärdats före den1januari 1991 och har fogats till detta betänkande sombilaga A11.1. Inom statsrådsberedningen pågår ett arbetesom syftar till att upprätta en förteckning över regeringensbemyndiganden (bilaga A11.2). Av redovisningen framgår attbemyndiganden finns i en stor mängd förordningar (ca 1000).Utskottet hänvisade i förra årets granskningsbetänkande(1989/90:KU30 s. 17) till revisorers befattning medförteckningen. Revisorerna har i årets granskningsplan tagit uppriksdagens bemyndiganden som ett granskningsärende och kan i detsammanhanget ha anledning att göra bedömningar i fråga omnormgivningsförteckningens användningsområde m.m. mening är det av största betydelse att uppgifter omvilka bemyndiganden som utfärdats på normgivningsområdet finnslätt tillgängliga.b) Normgivning genom förvaltningsbeslutUtskottet har vid sin granskning av regeringsprotokollensåvitt gäller försvarsdepartementet iakttagit följandeförvaltningsbeslut av normerande karaktär.1. Regeringen gjorde genom ett förvaltningsbeslut den 19januari 1989 (nr 35) undantag från förordningen (FFS 1984:31) omförmåner till anställd i beredskapsstyrka för FN-tjänst ochberedskapskontingenten i . Undantaget är av generellkaraktär och avser traktamente och ersättning för logikostnadför den svenska personalen i UNIFIL (FN-styrkan i södraLibanon). Av beslutet framgår dessutom att ett liknande beslutfattades den 5 mars 1987.2. Genom ett förvaltningsbeslut (nr 23) medgavregeringen undantag från föreskrifterna om arvoden i 5 och 7 §§reglementet för försvaretsreservsjuksköterskekår. Undantaget är generellt. Av beslutetframgår att reglementet hade ändrats den 14 maj 1987.3. beslutade regeringen att vissarådgivande råd skulle inrättas vid vissa av försvarsmaktensövnings- och skjutfält, m.m. I en bilaga till beslutetmeddelades bestämmelser för rådens verksamhet.I ett förvaltningsbeslut (nr 17) upphävderegeringen bestämmelserna för rådens verksamhet och bemyndigadei stället fortifikationsförvaltningen att utfärda sådanabestämmelser.4. I förordningen (1983:276) om verksamheten inomförsvarsmakten finns bestämmelser om den produktion somförsvarsmaktens myndigheter skall genomföra. Produktionen styrsgenom uppdrag. Genom tämligen ingående föreskrifter reglerasbefogenheterna för olika myndigheter att ge sådana uppdrag.Regeringen bestämde genom ett förvaltningsbeslut den 12oktober 1989 (nr 1) att chefen för armén skulle genomföra försökmed produktionsledningssystemet inom armén. Två alternativskulle prövas. I beslutet angavs att försöken skulle genomförasenligt en promemoria som fogades till beslutet. I promemorianföreskrivs såsom ett undantag från förordningen beträffandemyndigheter som berörs av det ena alternativet, att myndighet pålägre regional nivå får ge uppdrag till annan myndighet på lägreregional eller lokal nivå.Det kan enligt utskottets mening vara svårt attavgöra om en viss typ av reglering skall ske genom normgivningeller förvaltningsbeslut. I sitt yttrande över propositionen1989/90:54 om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m.uttalade utskottet också att gränsdragningen mellan normer ochförvaltningsbeslut inte är helt klar och att detta hadeunderstrukits redan av grundlagberedningen (1989/90:KU4y).Enligt utskottets mening faller emellertid de nu redovisadebesluten inom ramen för vad som får anses vara normgivning.Regleringen borde därför ha skett genom förordning. Isammanhanget vill utskottet framhålla att sådana äldreföreskrifter som t.ex. reglementet förförsvarets reservsjuksköterskekår bör få en modernareförfattningsmässig form.7. Offentlighet och sekretessa) Tillämpningen av sekretessbestämmelserna m.m. i utrikes-och försvarsdepartementenUtskottet har tidigare i sin granskning vid några tillfällenuppmärksammat sekretesslagens tillämpning i ,se bl.a. granskningsbetänkandena KU 1985/86:25 s.16f. och1988/89:KU30 s.14f. Granskningen gälldesekretesslagens tillämpning i utrikes- ochförsvarsdepartementen. Granskningen gällde bl.a.diarieföring och sekretessbeläggning av allmänna handlingar iutrikesdepartementet, samt miljö- ochenergidepartementet. Till grund för utskottets granskningar idessa ärenden låg bl.a. vissa inom upprättadepromemorior rörande handläggningen av frågor om utlämnande avallmänna handlingar m.m. (se KU 1985/86:25 s.312f. och1988/89:KU30 s.203f. ).Utskottet har ånyo granskat sekretesslagens tillämpning iutrikes- och försvarsdepartementen. Granskningen har skett motbakgrund av tre utlämnandeärenden handlagda i UD, UDshandelsavdelning (UDH) och försvarsdepartementet. Till grund förgranskningen har bl.a. legat fyra inom dessa departementupprättade promemorior.Promemoriorna innehåller till en början allmänna uppgifter omhandläggningen av ärenden om utlämnande av allmänna handlingar.I en promemoria av UD/UDH redogörs således för "Rutiner förutlämnande av allmänna handlingar inom UD" (bilaga A12.1).Till promemorian har som underbilagor fogats uppgifter över deregerings- och departementschefsbeslut i fråga om att lämna utallmän handling till enskild som meddelats i dels UD(underbilaga 1 till bilaga A12.1), dels UDH (underbilaga2 till bilaga A12.1). I en promemoria frånförsvarsdepartementet lämnas uppgifter om "Handläggningen iförsvarsdepartementet av ärenden om utlämnande av allmännahandlingar" (bilaga A12.2). Till promemorian har bl.a.fogats en förteckning över de regerings- ochdepartementschefsbeslut som meddelats iärenden av aktuellt slag i försvarsdepartementet (underbilaga1 till bilaga A12.2). I promemoriorna i ärendet finns vidareuppgifter om handläggningen av de tre utlämnandeärenden somnämnts i det föregående, se bilaga A12.3 (UD), bilagaA12.4 (UDH) och ovannämnda bilaga A12.2 (p. 3 och 4 samtunderbilagorna 2--5).Till grund för granskningen i ärendet ligger vidareupplysningar lämnade av rättscheferna i utrikes- ochförsvarsdepartementen vid utfrågningar inför utskottet (sebilagorna B2 och B7).Vad som allmänt framkommit beträffande handläggningen avberörda frågor inom angivna departement har inte gett utskottetanledning till något särskilt uttalande. Utskottet utgår ifrånatt man inom departementen i dessa frågor eftersträvar så storöppenhet som möjligt inom ramen för gällande sekretessregler ochinternationell sedvänja (jfr KU 1985/86:25 s.16 och1988/89:KU30 s.19).I fråga om de tidigare nämnda utlämnandeärenden får utskottetanföra följande. I två av ärendena -- handlagda i UD resp. UDH-- gäller frågan i första hand om framställningar från enskildaom tillhandahållande av allmänna handlingar handlagts med denskyndsamhet som följer av 2 kap. 12§ tryckfrihetsförordningen(TF).Redogörelser för dessa ärendens handläggning har lämnats i tvåav de ovannämnda promemoriorna, se bilagorna A12.3 ochA12.4. Vidare har det ena ärendet berörts vid utfrågningen medUDs rättschef. I en skrivelse till utskottet har vidarerättschefen i statsrådsberedningen anfört följande:Inom iakttas skyndsamhetskravet i 2 kap.12§ tryckfrihetsförordningen. Framställningarna är iblandmycket omfattande och svårbedömda. De fordrar även iblandgemensam beredning. Att ur en handling skilja offentligauppgifter från hemliga kan vara ett tidskrävande arbete.Även med beaktande av skyndsamhetskravet förekommer det motdenna bakgrund fall där handläggningstiden blir förhållandevislång. Beaktas måste också att den berörda personalen inomregeringskansliet kan vara upptagen med andra lika angelägnaarbetsuppgifter.Utskottet kan av ovannämnda redogörelser konstatera att det ibåda de aktuella ärendena rört sig om relativt långahandläggningstider. Utskottet får med anledning härav framhållavikten av att framställningar om utlämnande av allmännahandlingar handläggs skyndsamt, självfallet dock utan att avkallgörs på den omsorg med vilken sådana ärenden skall prövas.Utskottet finner inte anledning till något ytterligare uttalandei denna del.I det tredje utlämnandeärendet har utskottets granskning iförsta hand avsett frågan om försvarsdepartementet förforriktigt genom att inte tillställa en enskild person ettdiktafonband från ett sammanträde i departementet, därdepartementschefen inhämtade vissa sakupplysningar som lämnadesav företrädare för försvarsmyndigheter om utprovningen avflygstridsdräkten till flygplan JAS 39 . Den närmarehandläggningen av saken framgår dels av promemorian frånförvarsdepartementet (se bilaga A12.2 punkterna 3 och 4 samtunderbilagorna 2--5), dels av uppgifter lämnade vid utfrågningeninför utskottet av rättschefen i försvarsdepartementet.Utskottet gör i denna del följande bedömning. På det stadiumdå berörda sakupplysningar lämnades till försvarsdepartementetgenom bl.a. upptagning på diktafonband utgjorde bandet i frågainte en allmän handling i tryckfrihetsförordningens mening. Vidangivna förhållanden förelåg då ingen skyldighet fördepartementet att utlämna bandet (jfr 2 kap. 7§ TF). Somframgått av promemorian från försvarsdepartementet vidtogsdärefter den åtgärden att en ordagrann utskrift av upptagningengjordes. Denna utskrift tillfördes akten i ärendet. Därefteråteranvändes bandet för annan upptagning. Någon bandkopiagjordes inte. Mot bakgrund av bl.a. det förhållandet attönskemål förelåg från enskild om att få avlyssna upptagningen,som inte innehöll några uppgifter som omfattades av sekretess,kan förfarandet diskuteras. Något formellt hinder mot åtgärdenförelåg dock inte.Vad som i övrigt förekommit ger inte utskottet anledning tillnågot ytterligare uttalande.b) Insyn i EG-frågorUtskottet har i tidigare års granskning ägnat uppmärksamhet åtberedningen i av frågor rörande det pågåendeförhandlingsarbetet med de Europeiska gemenskaperna (EG).Resultatet redovisades i förra årets granskningsbetänkande.Utskottet gjorde då vissa påpekanden rörande dokumentation avrådet för Europafrågors sammanträden, offentlighetsprincipenstillämpning i beredningsarbetet, diarieföring av allmännahandlingar samt informationen till EFTA-delegationen.Beträffande rådet för Europafrågor konstaterade utskottet attdet inte förelåg några formella krav på protokollföring ellerannan dokumentation av verksamheten men påpekade att det voreönskvärt att dokumentation i vart fall förelåg om närsammanträden med rådet har ägt rum och vilka som som deltagit isammanträdena. Av en inom handelsavdelningupprättad promemoria som översänts till utskottet framgår attregeringskansliet följer dessa anvisningar. Dagordningar ochkallelser liksom uppgift om vilka personer som deltagit vidsammanträdena finns dokumenterade och samlade hosintegrationssekretariatet (ISEK). Utskottet noterar detta medtillfredsställelse.Utskottet underströk beträffande offentlighetsprincipenstillämpning vikten av att alla berörda tjänstemän iregeringskansliet har god kännedom om gällande regler. Det fickenligt utskottet inte råda någon tvekan om att ambitionen är attge varje framställan om utbekommande av handling en skyndsam ochkorrekt behandling.För handlingar som inkommer till integrationssekretariatetgäller att de diarieförs i huvuddiarium.Detta diarium har dels en öppen del som innehålleradministrativa och konsulära ärenden, dels en del som innehållersamtliga övriga handlingar som registrerats. Den senare delen ärenligt 6 § sekretessförordningen och med stöd av 15 kap. 2 §tredje stycket sekretesslagen sluten. Det innebär att den tillskillnad från det öppna diariet innehåller såväl offentliga somsekretessbelagda uppgifter. Det är därför inte möjligt attenbart med åberopande av offentlighetsprincipen få del av dennadel av diariet. Inte heller kan man utan föregåendesekretessprövning erhålla ett utdrag ur diariet över handlingarsom inkommit till en viss enhet inom departementet.Utskottet uttalade i förra årets granskningsbetänkande att detmed tanke på vikten av offentlighetsprincipen kunde finnasanledning för regeringen att överväga om inte ytterligareärendegrupper borde föras till huvuddiariets öppna del. Dettekniskt avancerade och moderna diariesystem som tillämpas vidutrikesdepartementet borde enligt utskottet ge ökade möjlighetertill en sådan hanteringsordning. Några sådana överväganden harenligt vad som uppgetts från i vart fall ännuinte kommit till stånd. Däremot framgår det av UDHs promemoriaatt har inlett en samlad översyn avdiarieförings- och arkivrutiner inom utrikesförvaltningen. I detuppdraget ingår att integrera handelsavdelningens diarieföring iövriga departementets.Utskottet har inga invändningar mot att en översyn sker avdiarieförings- och arkivrutiner inom utrikesförvaltningen. Enytterligare samordning av departementets diarier kommer dockenligt utskottets mening att öka snarare än minska behovet av enöversyn av föreskrifterna i 6 § sekretessförordningen om i vilkafall undantag skall göras från regeln i 15 kap. 2 § andrastycket sekretesslagen om att diarier skall föras på ett sådantsätt att de med utelämnande av vissa hemliga uppgifter kanföretes för allmänheten. Genom samordningen kan nämligenytterligare ärendegrupper annars komma att registreras i denslutna delen av huvuddiariet. Som utskottet framhöll i förraårets granskningsbetänkande är huvudsyftet med reglerna i 15kap. sekretesslagen om registrering av handlingar att det skallgå att konstatera vilka allmänna handlingar som finns hosmyndigheterna. Diarerna bör därför i så stor utsträckning sommöjligt vara öppna. Utskottet vidhåller sin uppfattning att detkan finnas skäl för regeringen att överväga om inte ytterligareärendegrupper borde föras till huvuddiariets öppna del.Vad slutligen gäller informationen till EFTA-delegationenbetonade utskottet vikten och värdet av attriksdagspartierna genom sina representanter i EFTA-delegationenhålls underrättade om förhandlingsarbetets utveckling. Utskottetnoterade med tillfredsställelse att det var regeringens uttaladeambition att så långt möjligt efterkomma delegationens önskemålom information.Utrikesdepartementets handelsavdelning har på denna punkt somsvar i årets granskning framhållit att företrädare föravdelningens politiska ledning fortsatt att med täta mellanrumsamråda med EFTA-delegation, och därvid bemödat sigom att lämna all relevant information. UDs handelsavdelningliksom i övrigt har även stått tillriksdagsutskottens förfogande för information och diskussion.Berörda utskott har vid ett flertal tillfällen utnyttjat dennamöjlighet. Vidare har statsrådet enligt promemorian frånhandelsavdelningen ofta utnyttjat informationsstundför att redogöra för aktuella frågor rörande Sverigesförhållande till EG. Av promemorian framgår också attEFTA-delegationen begärt kompletterandeeller fördjupad information. Via UDs handelsavdelning harregeringen efterkommit varje sådan begäran.Utrikesdepartementets handelsavdelning har också i sitt svartill utskottet försäkrat att det förblir regeringens strävan atti dessa frågor ha ett omfattande och öppet informationsutbytemed och dess olika organ. Utskottet noterar även dettamed tillfredsställelse. Utöver det anförda har utskottetsgranskning inte gett anledning till något uttalande.8. Den militära underrättelsetjänstenUnder och kom svensk underrättelse-och säkerhetstjänst att ställas under en omfattande allmändebatt, bl.a. mot bakgrund av uppgifter om ett hemligt samarbetemed . Påståenden fanns om ett för regeringen förborgat,alternativt ett med hela eller delar av regeringens goda minneutövat sådant samarbete i strid med den officiella alliansfriautrikespolitiska linjen. En av utgångspunkterna var därvid dens.k. Catalina-affären -- rätteligen DC 3-affären --då ett svenskt flygplan besköts och störtade under spaning efteren försvunnen DC 3-a. Det skall nämnas att regeringen i mars1991 har tillsatt en särskild sakkunniggrupp som, i ljuset av deuppgifter vilka framkommit , inomutrikesdepartementet skall utreda DC 3-affären.Utskottet har till granskning tagit upp förhållandena i dagnär det gäller regeringens kontroll av den militäraunderrättelse- och säkerhetstjänsten. Granskningen harinriktats på regleringen och kontrollen av den militäraunderrättelsetjänstens internationella samarbete.Till grund för utskottets granskning har bl.a. legat enomfattande promemoria, upprättad inom försvarsdepartementet, ochen rapport från försvarets underrättelsenämnd (FUN), bilagornaA13.1 resp. A13.2. Vidare har utskottet hållitutfrågningar dels med nämndens ordförande, riksdagsledamotenRoland , dels med statssekreteraren ,expeditions- och rättschefen samtdepartementsrådet , försvarsdepartementet.Utfrågningarna -- den senare i inte sekretessbelagda delar --återges i bilagorna B5 resp. B7. För utskottet har ocksåfunnits tillgänglig en sammanställning av fråge- ochinterpellationssvar samt tidningsartiklar.Som en följd av den uppmärksammade IB-affären 1973 granskadesden militära underrättelsetjänsten avriksdagen (FöU 1973:25, rskr. Därvid redovisades behovetav en hemlig underrättelsetjänst samt formulerades allmänna kravpå denna särskilda organisation. Departementspromemorian ger --utöver en redogörelse för den militära underrättelse- ochsäkerhetstjänstens organisation såväl historiskt som , dessarbetsuppgifter samt regeringens ledning och kontroll öververksamheten -- en beskrivning av de olika utredningar som ägderum . Här skall tilläggas (jfr promemoriansavsnitt 3) att verksamheten skall avse underrättelser avbetydelse för rikets yttre säkerhet. Genom 1974 årsunderrättelseutredning (SOU 1976:19) och beslut våren1976 (prop. 1975/76:189, FöU 40, rskr. 376) fick insynen i ochkontrollen av den militära underrättelsetjänsten i alltväsentligt den utformning den har. Ett viktigtinslag i riksdagsbeslutet, vid sidan av de i huvudsaksekretessbelagda föreskrifter m.m. som kom att utfärdas, var attförsvarets underrättelsenämnd inrättades från den 1 juli 1976.Överbefälhavaren () leder den centrala militäraunderrättelse- och säkerhetstjänsten (jfr förordningen 1983:276om verksamheten inom försvarsmakten). De enheter inomförsvarsmakten som har till huvudsaklig uppgift att inhämta --till skillnad från att t.ex. bearbeta -- underrättelser medsärskilda metoder är dels en enhet hos ÖB, kontoret för särskildinhämtning (KSI), dels (). ÖB avgörden närmare inriktningen av KSIs arbete och har bl.a. utfärdaten hemlig instruktion. Han får också utfärda föreskrifter förFRAs verksamhet. Såväl ÖB som chefen för skall hållaförsvarsministern fortlöpande informerad om inriktningen avunderrättelse- och säkerhetstjänsten samt om arbetets bedrivandei stort. Chefen för skall också hålla utrikesministerninformerad om underrättelsetjänstens huvuddrag. I principiellafrågor, t.ex. om utbyte av underrättelser med utländskaunderrättelseorganisationer, underrättas försvarsministern.Regeringen styr och kontrollerar också verksamheten bl.a.genom särskilda, hemliga regleringsbrev. Som komplement tillbudgetpropositionen lämnas för övrigt separata, hemligapromemorior till försvarsutskottet. Regeringens insyn ochkontroll sker således i huvudsak enligt samma principersom tidigare redovisats för försvarsutskottet (prop.1975/76:189, FöU 40) och (KU 1974:22).Insyns- och kontrollmöjligheterna har förstärkts genomförsvarets underrättelsenämnd.Nämnden består av särskilda förtroendemän som fortlöpandeskall följa och informera sig om underrättelsetjänsten påcentral och högre regional nivå inom försvarsmakten. Förverksamheten finns en instruktion (SFS 1988:552). Nämnden, somskall ägna särskild uppmärksamhet åt FRA och KSI, granskar bl.a.anslagsframställningar samt medel och metoder för inhämtning avunderrättelser. Den kan också lämna förslag om granskningen gerskäl till det. Nämnden har sex ledamöter, vilka utses avregeringen. Ordförande är riksdagsledamoten ingår riksdagsledamöterna ochIngvar i samt docenten ochhovrättslagmannen granskningsbetänkandet KU 1987/88:40, s. 47 ff. (särskilts.48, s.50 och s. 191 ff.) berördes en fråga om verksamhetenvid KSIs dåvarande motsvarighet, sektionen för särskildinhämtning (SSI), samt försvarets underrättelsenämnd och enundersökning nämnden gjort.Nämndens ordförande, , har vid utfrågningenberört hur nämnden arbetar.