bet · GF01LU11 · 1991-11-19 00:00:00 — Förverkande av rätt att ta arv, m.m. I betänkandet behandlas förslag från regeringen (prop.1990/91:194) om ändringar i bl.a. reglerna om förverkande avarv. gäller att den som genom mord eller dråpdödar en annan person har förverkat sin rätt att ta arv ellertestamente efter den avlidne. Undantag gäller dock för den somär eller som handlat under inflytande av vissapsykiska störningar. Liknande regler finns beträffande rättentill försäkringsersättning efter den avlidne. Regeringensförslag innebär att tillämpningsområdet för förverkandereglernavidgas. Också den som genom vissa andra grova våldsbrott än mordeller dråp orsakat en persons död skall förlora sin arvsrättm.m. Vidare föreslås att den nuvarande undantagsregeln förpsykiskt störda lagöverträdare ändras. Om synnerliga skälföreligger skall såväl sådana personer som andra kunna fåbehålla sin rätt till arv m.m.Vidare behandlas en med anledning av regeringens förslag väcktmotion (fp) vari begärs att förverkandemöjligheterna vidgas.I ärendet har inkommit en skrivelse från Synskadadesriksförbund.Utskottet tillstyrker bifall till regeringens förslag ochavstyrker motionen. I proposition 1990/91:194 föreslår regeringen() efter hörande av lagrådet att riksdagenantar i propositionen framlagda förslag till1. lag om ändring i ,2. lag om ändring i ,3. lag om ändring i jordabalken,4. lag om ändring i ,5. lag om ändring i lagen (1924:323) om verkan av avtal, somslutits under inflytande av rubbad själsverksamhet,6. lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal,7. lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev,8. lag om ändring i lagen (1946:805) med särskildabestämmelser angående vittne vid vissa rättshandlingar,9. lag om ändring i lagen (1946:819) om upptagande av ed förrättighets tillvaratagande i utlandet,10. lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207),11. lag om ändring i namnlagen (1982:670).Lagförslagen har intagits i bilaga till betänkandet. 1990/91:L31 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen beslutar om sådan ändring i 15 kap. 2 § ärvdabalkenoch sådan lydelse av 100 a § lagen (1927:77) om försäkringsavtalatt utvidgning sker av möjligheterna till förverkande av rättatt ta arv eller testamente eller att få försäkringsersättning. Enligt 15 kap. 1 § (ÄB) har den som genombrottslig gärning uppsåtligen bragt någon om livet förverkat sinrätt till arv eller testamente efter den avlidne. Vidare gälleratt den som uppsåtligen dödar någon som är arvinge ellertestamentstagare efter någon annan inte får bättre rätt till arveller testamente efter denne än om den dödade hade levt.Undantag görs dock för det fallet att gärningsmannen var under15 år eller handlade under inflytande av sådan själsligabnormitet som avses i 30 kap. 6 § , dvs.sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitet avså djupgående natur att den måste anses som jämställd medsinnessjukdom. De redovisade reglerna skall enligt 15 kap. 3 §ÄB även tillämpas på den som utan att vara gärningsman harmedverkat till brottet. Om någon har förverkat sin rätt tillarv, skall kvarlåtenskapen fördelas som om han hade dött förearvlåtaren (15 kap. 4 § ÄB).I lagen (1927:77) om försäkringsavtal (FAL) finns bestämmelserom utbetalning av försäkringsersättning vid uppsåtligt ellervårdslöst framkallande av försäkringsfall. Huvudregeln är attförsäkringsbolaget inte är skyldigt att utge ersättning till densom uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet har orsakat denuppkomna skadan. Vid livförsäkring ger försäkringen dock skyddäven vid grov vårdslöshet. Om den oaktsamhet som framkallatförsäkringsfallet inte har varit grov, svarar försäkringsbolagetfullt ut för sina åtaganden. Under särskilda förhållanden,nämligen om den som orsakade skadan var ellerhandlade under inflytande av djupgående själslig abnormitet,skall även uppsåtligt eller genom grov vårdslöshet framkalladeskador ersättas.De regler i FAL som har beskrivits är dispositiva. Iförsäkringsvillkoren kan därför med bindande verkan för bådaparter föreskrivas att rätten till ersättning faller bort redanvid helt ringa vårdslöshet. Villkoren kan emellertid också, somär vanligt vid exempelvis ansvarsförsäkring, ge ett merlångtgående skydd än som följer av FALs regler och medge attersättning utgår trots att skadan framkallats genom vårdslöshetsom är grov. De allra flesta försäkringsbolag tillämpar dockvillkor som inte avviker från lagens bestämmelser i dettaavseende.Enligt 12 kap. 2 § andra stycket skall 15kap. 1 och 3 §§ ÄB om förlust av rätt till arv gälla också ifråga om rätten för den efterlevande maken att vid bodelning fådel i den avlidnes giftorättsgods liksom beträffande rätten förden efterlevande maken att behålla sitt giftorättsgods som sinandel vid bodelningen.Av 12 § tredje stycket i lagen (1987:232) om samborsgemensamma hem (sambolagen) följer att bestämmelserna om förlustav rätten till arv gäller också i fråga om rätten för enefterlevande sambo att vid bodelning få del i den avlidnesegendom. På grund av bestämmelserna i lagen (1987:813) omhomosexuella sambor tillämpas 12 § tredje stycket sambolagenockså i homosexuella samboförhållanden.I propositionen föreslås att rätten att ta arv ellertestamente skall förverkas -- förutom vid uppsåtligt dödande --när arvlåtaren avlider till följd av en brottslig gärning somarvingen eller testamentstagaren har begått uppsåtligen och sominnefattar våld på person. En förutsättning är dock attlindrigare straff än inte är föreskrivet för brottet.Förslaget innebär att förverkande skall ske inte bara såsomhittills varit fallet vid mord och dråp utan också vid dödsfalltill följd av brotten grov misshandel, rån och grovt rån samtvåldtäkt och grov våldtäkt. Regeringen föreslår vidare att detnuvarande undantaget för psykiskt störda lagöverträdareavskaffas och ersätts med en generell regel av innebörd atträtten att ta arv eller testamente inte skall förverkas när detbedöms föreligga synnerliga skäl mot det med hänsyn tillgärningens beskaffenhet. Vid denna bedömning skall också beaktasom gärningsmannen begick brottet under påverkan av en allvarligpsykisk störning eller om han var och hanshandlande hade samband med uppenbart bristande utveckling,erfarenhet eller omdömesförmåga hos honom. De nya principernaför rätten att ta arv eller testamente skall tillämpas även pårätten till försäkringsersättning efter den avlidne. De kommerockså att gälla vid bodelning enligt ochsambolagstiftningen.Slutligen föreslås i propositionen att uttrycken"sinnessjukdom, sinnesslöhet, hämmad förståndsutveckling" ochliknande termer i , m.fl.författningar byts ut mot begreppet psykisk störning. Förslagetinnebär en anpassning till den terminologi som efter årsskiftet1991-1992 skall användas inom lagstiftningen om psykiatrisktvångsvård och inom straffrätten.Lagändringarna avses träda i kraft den 1 januari 1992.I motion L31 av m.fl. (fp) kritiseras deföreslagna förverkandereglerna. Enligt motionärerna bör dennaturliga utgångspunkten vara att om en person har orsakat enannan människas död så har gärningsmannen förverkat sin arvsrättm.m. efter den avlidne. Denna princip bör gälla vid alla brottoavsett om gärningen begåtts uppsåtligen eller av oaktsamhetsamt oavsett straffskalans spännvidd. Motionärerna framhållervidare att det bör finnas möjlighet till rimliga undantag frånden förordade huvudregeln. I detta hänseende föreslår de attinte bara gärningens beskaffenhet och gärningsmannens psykiskatillstånd och ålder utan också samtliga andra omständigheterskall beaktas vid bedömningen av om det föreligger synnerligaskäl mot förverkande. I motionen yrkas att och lagenom försäkringsavtal ändras så att en utvidgning sker avförverkandemöjligheterna.Utskottet vill för sin del erinra om att det i den allmännadebatten åtskilliga gånger satts i frågahuruvida inte nuvarande regler ger alltför långtgåendemöjligheter för den som orsakat en annans död att få ut arveller försäkringsersättning efter den avlidne. I harfrågan aktualiserats med anledning avmotioner som främst tagit sikte på det ovillkorliga undantagetför den som handlat under inflytande av psykisk sjukdom.Utskottet har därvid framhållit (bet. 1986/87:18 och 1989/90:23)att det kan framstå som stötande för det allmännarättsmedvetandet att den som uppsåtligen bragt en annan personom livet skall kunna dra ekonomisk nytta av dödsfallet genomutfående av arv, testamentslott och försäkringsersättning.Utskottet har också påpekat att det kan vara svårt attupprätthålla en enhetlig praxis vid avgörande av frågor rörandetillämpningen av undantagsreglerna i ochförsäkringsavtalslagen. Som utskottet bedömt saken finns detdärför skäl som talar för att bestämmelserna bör ändras.Samtidigt har utskottet understrukit att de psykiskt sjuka intehelt bör uteslutas från arvsrätt m.m. I enlighet härmed harutskottet förordat att en översyn kom till stånd. Vad somanförts från utskottets sida har som sin mening gettregeringen till känna.Utskottet konstaterar att förslaget i propositionen ligger väli linje med de synpunkter som utskottet tidigare anförtbeträffande frågan om psykiskt störda lagöverträdares rätt tillarv m.m. efter dem som de bragt om livet. Utskottet ställer sigalltså bakom förslaget i den delen. Enligt utskottets mening ärdet vidare motiverat att tillämpningsområdet förförverkandereglerna utvidgas till att omfatta också andra brottän mord och dråp. De gärningar som därvid främst bör komma ifråga är sådana som innefattar grovt våld mot en person och somleder till brottsoffrets död. En ytterligare utvidgning avbestämmelsernas tillämpningsområde i enlighet med tankegångarnai motionen ställer sig utskottet däremot tvekande inför. Omreglerna skulle gälla vid vårdslöshetsbrott skulle det innebäraatt de kom att omfatta exempelvis fall då någon genomvårdslöshet i trafik varit vållande till sin makes död. Att denvållande i ett sådant fall skulle förlora arvsrätten kanutskottet inte finna motiverat; den personliga sorgen får ansesvara en tillräckligt tung börda att bära. Det bör vidare påpekasatt inte bara rätten att ta arv eller testamente bortfaller utanockså rättigheterna vid bodelning och utbetalning avförsäkringsersättning. För en make som vållat den andre makensdöd kan därför betydande ekonomiska konsekvenser uppkomma sominte står i rimlig proportion till vad som ligger honom tilllast.Enligt utskottets mening finns det ytterligare ett skäl somtalar mot att vårdslöshetsbrott skall kunna föranleda att rättentill arv m.m. förverkas. Som motionärerna själva påpekar måstenämligen en utvidgning av förverkandemöjligheterna kombinerasmed en undantagsregel som medger att samtliga omständigheter kanvägas in vid bedömningen av om det föreligger synnerliga skälmot ett förverkande. En sådan regel skulle i sin tur medföra attfrågan huruvida eller i vilken utsträckning t.ex. arvsrätteneller rätten till försäkringsersättning skall förverkas kan bliföremål för tvist i praktiskt taget varje fall där någonomkommit till följd av brott från en anhörigs sida. Med ett merbegränsat tillämpningsområde för förverkandereglerna kanundantagsregeln utformas så att hänsyn får tas endast till vissasärskilt angivna skäl. Fördelen med en sådan konstruktion är somframhålls i propositionen att huvudregeln kan tillämpas utansärskild utredning i alla fall där inte någon särskildomständighet påkallar något annat.Vad som sagts ovan har enligt utskottets mening bärkraft ocksånär det gäller frågan om arvsrätten skall förverkas vid andrauppsåtliga gärningar än allvarliga våldsbrott som direkt riktarsig mot arvlåtarens person. Utskottet har i och för sig en vissförståelse för tanken att arvsrätten bör vara förverkad närnågon misshandlat en annan till döds utan att brottet bedömtssom grovt. Utskottet är emellertid i vart fall för närvarandeinte berett att förorda en vidgning av förverkandemöjligheternautöver vad som föreslås i propositionen. Den framtidautvecklingen får visa i vad mån ytterligare ändringar ärpåkallade.Sammanfattningsvis anser utskottet att förslaget ipropositionen är väl avvägt, och utskottet tillstyrker att detgenomförs. Ställningstagandet innebär att utskottet avstyrkerbifall till motionen.Vad slutligen gäller regeringens förslag om en ändradterminologi i m.fl. författningar vill utskotteterinra om att (se bet. LU 1975/76:33)uttalade sig till förmån för att uttrycken sinnesslöhet ochsinnessjukdom i den familjerättsliga lagstiftningen bordeersättas med modernare begrepp. begärde därför hosregeringen en översyn av frågan. Med hänsyn till det samband somfinns mellan den begärda översynen och begreppsbildningen inomlagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård och om behandlingen avpsykiskt störda lagöverträdare får utskottet godta attlagstiftningsåtgärderna har fått anstå under i avvaktan påen reform av sistnämnda regelsystem. En sådan reform har nugenomförts (prop. 1990/91:58, bet. JuU34 och SoU13). Utöver detanförda föranleder propositionen i denna del inte någrauttalanden från utskottets sida, och utskottet tillstyrkerbifall till lagförslagen. beträffande förverkande av arvatt med avslag på motion 1990/91:L31 antarregeringens förslag till lag om ändring i såvittavser 15kap. 1 och 3§§ och lag om ändring i lagen (1927:77)om försäkringsavtal,2. beträffande övriga lagförslagatt antar regeringens förslag tilldels lag om ändring i ,dels lag om ändring i i den mån det inteomfattas av vad utskottet hemställer under moment 1,dels lag om ändring i jordabalken,dels lag om ändring i ,dels lag om ändring i lagen (1924:323) om verkan av avtal,som slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet,dels lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev,dels lag om ändring i lagen (1946:805) med särskildabestämmelser angående vittne vid vissa rättshandlingar,dels lag om ändring i lagen (1946:819) om upptagande av edför rättighets tillvaratagande i utlandet,dels lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207),dels ock lag om ändring i namnlagen (1982:670).Stockholm den 19 november 1991På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (), OweAndréasson (s), (), (),(), (), (),(), (), () och HansStenberg (s).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.I propositionen framlagda lagförslag