bet · GF01FiU10 · 1991-12-05 00:00:00 — Endast härigenom kanen erforderlig nyproduktion av lägenheter med överkomligaboendekostnader komma till stånd.De av regeringen i detta och andra sammanhang föreslagna åtgärdernapå bostadsområdet verkar i en rakt motsatt riktning. Åtgärdernapräglas i hög grad av kortsiktighet som de leder till heltoacceptabla kostnadsökningar i boendet. Inte minst ungdomar och andranytillträdande grupper på bostadsmarknaden drabbas av en sådanpolitik. Vad som erfordras är i stället att den sociala bostadspolitiksom socialdemokraterna byggt upp i vårt land nu fullföljs. Regeringensförslag innebär att den sociala bostadspolitiken alltmer ersätts av enmarknadsorienterad politik. I andra länder där bostadspolitikenmarknadsinriktats har det lett till bostadsnöd och bostadsslum.Enligt utskottets mening är det viktigt att den socialabostadspolitiken fullföljs. Utskottet avvisar därför regeringensförslag. Det gäller såväl förslaget om minskade investeringsbidrag somförslagen om att inte införa räntelånen och att minska värdet avränteavdragen.Utskottet tillstyrker således det i motionerna Fi15 (v) och Fi18 (s)framförda kravet på att regeringens förslag om sänktinvesteringsbidrag skall avvisas. Enligt utskottets mening bör sålundabidraget behållas på dagens nivå. Utskottets ställningstagande i dennadel innebär att förslagen i motion Fi12 (c) saknar aktualitet.Motionen avstyrks.dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följandelydelse:13. beträffande minskning av investeringsbidrag förbostadsbyggandeatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 12och 1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna del samt med avslag på proposition1991/92:38 yrkande 10 och motion 1991/92:Fi12 som sin mening gerregeringen till känna att bidraget inte skall sänkas,10. Senareläggning av höjningen av barnbidrag och studiebidrag (mom.14), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 44 som börjar med"kan" och slutar med "sunda statsfinanser" bort haföljande lydelse:Finansutskottet delar socialutskottets och motionärernas uppfattningatt bör avslå regeringens förslag om att senarelägga dentidigare beslutade barnbidragshöjningen. Som påpekas i motionerna ärbarnbidragshöjningen barnfamiljernas kompensation för ökade kostnadertill följd av skattereformen. Utskottet tillstyrker alltså motionernaFi13 (nyd) yrkande 3, Fi15 (v) yrkandena 8, 9, och 10 samt Fi18 (s)yrkande 1 i denna del samt avstyrker propositionens förslag attsenarelägga de tidigare av beslutade höjningarna av detallmänna barnbidraget, det förlängda barnbidraget och studiebidraget.Utskottet konstaterar att man i motion Fi18 (s) klart anger hurbidragshöjningarna skall finansieras.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse:14. beträffande senareläggning av höjningen av barnbidrag ochstudiebidragatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi13 yrkande 3,1991/92:Fi15 yrkandena 8, 9 och 10 samt 1991/92:Fi18 yrkande 1 i dennadel avslår proposition 1991/92:38 yrkandena 3, 4 och 5,11. Egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringen (mom.15), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 45 börjar med"framhåller" och på s. 46 slutar med"obligatorisk arbetslöshetsförsäkring" bort ha följande lydelse:Utskottet vill inledningsvis understryka vikten av att gestillgång till ett fullständigt beslutsunderlag när en så viktig frågasom att fördubbla egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringen skallprövas.ALFI-utredningen lade fram sitt betänkande.Utredningen hade i uppdrag att bl.a. analysera vilka konsekvenser enhöjning av egenavgiften skulle få för medlemmarna,arbetslöshetskassorna, bakomliggande intresseorganisationer ocharbetsmarknadens funktionssätt. Utredningens slutsats var atteffekterna var så allvarliga att en höjning inte borde genomföras.ALFI-utredningens förslag har remissbehandlats, men av propositionenframgår inte vilka synpunkter remissinstanserna haft på dessa förslag.Inte heller innehåller propositionen någon som helst analys av hurregeringen ser på dessa viktiga frågor.Utskottet anser att regeringens förslag att fördubbla egenavgiftenbör avslås redan på den grunden att ett tillfredsställandebeslutsunderlag inte föreligger.De motiv regeringen anför som stöd för sitt förslag saknar dessutomgrund. Det finns inte någon koppling mellan egenavgiftens storlek ocharbetslöshetens omfattning. Egenavgiften påverkas endast av storlekenpå den genomsnittliga dagpenning som kassan betalar ut. Ett högtlöneavtal inom ett fackförbunds avtalsområde kan alltså föranleda destörsta effekterna inom en helt annan kassas verksamhetsområde.ALFI-utredningen konstaterade också att en höjning av egenavgifternainte påverkar lönebildningen.ALFI-utredningen har i sitt betänkande pekat på en rad nackdelar medatt höja egenavgiften på det sätt som här är tänkt. Som tidigarekonstaterats berörs inte dessa invändningar med ett ord ipropositionen. En ökning av egenavgiften kan leda till attadministrationskostnaderna för försäkringen kommer att stiga. är risken dessutom stor för att de som har den svagasteställningen på arbetsmarknaden väljer att ställa sig utanförförsäkringen när egenavgiften höjs kraftigt. Detta skulle kunna fåoönskade sociala effekter som följd men även medföra ökningar ikommunernas kostnader för socialhjälp. Utskottet anser att det inte äracceptabelt att arbetslöshetsförsäkringen kan komma att omfatta färreän som är fallet. Det tycks också gå stick i stäv med regeringensuttalade ambition om en allmän arbetslöshetsförsäkring.Regeringen tillkännager i propositionen sin avsikt att skyndsamtutreda förutsättningarna för en obligatorisk arbetslöshetsförsäkringoch uttalar att ambitionen är att ett nytt system skall träda i kraftden . Ett sådant nytt system innebär att ävenfinansieringen måste utredas och kanske få nya former. Med hänsynhärtill anser utskottet att det inte är lämpligt att nu göra såbetydande ingrepp i nuvarande försäkringssystem som det här är frågaom. Förändringen, som kanske blir tillfällig, skulle komma attföranleda betydande administrativa kostnader för kassorna och debakomliggande organisationerna. Samtliga kassor måste utlysa stämmoroch i övrigt föra frågan genom de beslutande instanserna. kommer bakomliggande organisationer att behövagenomföra extra kongresser för att kunna fatta erforderliga beslut.Utskottet anser inte att detta är ett acceptabelt tillvägagångssättnär reglerna på nytt kan komma att ändras redan nästa år.Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet regeringensförslag att fördubbla egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringen ochbiträder därmed avslagsyrkandena i motionerna Fi15 (v) och Fi18 (s).Förslaget till ändring i 57§ lagen (1973:370) omarbetslöshetsförsäkring bör således inte antas av riksdagen.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följandelydelse:15. beträffande egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 11och 1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna del avslår regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1991:744) om ändring i lagen (1973:370) omarbetslöshetsförsäkring,12. Den kommunala ekonomin (mom. 17), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 47 börjar med"Utskottet vill" och på s. 48 slutar med "därför av utskottet" bort haföljande lydelse:Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Trots denförbättrade finansiella situationen i kommunerna finns det starka skälför återhållsamhet med nya kommunala utgifter. Den förstärkning som nusker är tillfällig. Om utgifterna nu ökar under de relativt goda åren1992 och 1993 kommer den nya utgiftsnivån ej att kunna upprätthållasnär ekonomin sedan åter försämras. Stora skattehöjningar ellerkraftiga utgiftsminskningar kommer då att tvingas fram.För år 1993 finns det mot denna bakgrund skäl att hålla inne en delav kommunernas inkomster. En omfördelning mellan åren är därvid enligtutskottets mening rimligare än regeringens förslag om en permanentindragning till statsbudgeten. Ett slutligt ställningstagande härtillbör dock, liksom vad gäller beloppets storlek, enligt utskottetsmening anstå till dess en bättre bild över kommunernas ekonomiskasituation för de aktuella åren föreligger. Även den kommunalekonomiskakommitténs förslag bör kunna utgöra ett viktigt underlag förställningstaganden i dessa frågor.Enligt utskottets uppfattning är ett lagstadgat skattestopp ettmycket allvarligt ingrepp i den kommunala självbestämmanderätten somendast bör tillgripas temporärt under korta perioder. När det nuföreligger en överenskommelse med kommunförbunden om ett frivilligtskattestopp bör den vägen följas i vart fall så länge det inte finnsskäl för tvivel om att överenskommelsen kommer att efterlevas.Även på måste den kommunala verksamhetens utbyggnadstakthållas tillbaka. Något utrymme för skattehöjningar kommer inte attfinnas. Även det reala resursutrymmet kommer att vara begränsat. Deresurser som står till buds måste i första handutnyttjas för att möjliggöra en expansion av den konkurrensutsattadelen av ekonomin.Även om utrymmet för expansion av den samlade kommunala verksamhetenär begränsat, finns betydande möjligheter att genom ökad effektivitetfrigöra resurser till förbättringar och utbyggnader inom angelägnaområden. Ett intensivt förnyelsearbete pågår nu i hela den kommunalasektorn, i både kommuner och landsting. Förändrade statsbidragsregleroch minskad statlig styrning har därvid givit helt nya möjligheter.Enligt regeringens prognos, som inte beaktat den i propositionenföreslagna nedskärningen med 5--, kommerden kommunala konsumtionen att öka med endast 0,1992 och 0,5%1993. Dessa tal innebär en väsentlig uppbromsning av den kommunalaexpansionen jämfört , trots att en betydande ökning iantalet sysselsatta i kommunala beredskapsarbeten förutsatts för 1992.Denna måttliga ökning ligger enligt utskottets uppfattning väl inomramen för det tillgängliga utrymmet dessa år.Regeringen gör emellertid bedömningen att den kommunala sektorn intekan tillåtas expandera alls . Ett sådant totaltstopp för den kommunala verksamheten skulle ofrånkomligen gå ut övervård och omsorg m.m. och skulle dessutom innebära en ytterligareförsvagad efterfrågan i ekonomin i ett läge när konjunkturen är svagoch arbetslösheten hög. Jämfört med regeringens prognos skullesysselsättningen minskas med 20000 personer under perioden.Utskottet delar inte regeringens uppfattning att ekonomin behöverstramas åt mitt i lågkonjunkturen och inte heller att ekonomin mår braav en ytterligare fördjupning av lågkonjunkturen och ökning avarbetslösheten.Vad utskottet anfört om den kommunala ekonomin med anledning avmotion Fi18 (s) yrkande 9 bör som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följandelydelse:17. beträffande den kommunala ekonominatt med bifall till motion 1991/92:Fi18 yrkande 9 samtmed avslag på proposition 1991/92:38 yrkande 9 och motion 1991/92:Fi15yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,13. Lagen om särskild skatteutjämningsavgift (mom.18), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 48 som börjar med"Utskottet tillstyrker" och slutar med "av utskottet" bort ha följandelydelse:Utskottet ser inte skäl att , någon månad innan denkommunalekonomiska kommittén lägger fram sitt förslag till nyttskatteutjämningssystem, besluta om ändringar som ensidigt gynnarSveriges allra rikaste kommuner. Förslaget avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 18 bort ha följandelydelse:18. beträffande lagen om särskild skatteutjämningsavgiftatt med bifall till motion 1990/91:Fi18 yrkande 1 i dennadel avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1987:561)om särskild skatteutjämningsavgift,14. Långsiktig utgiftsstrategi (mom. 20), Per , , ,, och (alla s) anserdels att avsnittet på s. 49 under rubriken bort utgå,dels att den del av utskottets yttrande som på s. 51 börjar med"får" och på s. 52 slutar med "yrkande 1 i denna del"bort ha följande lydelse:Regeringen begär i propositionen att skall godkänna ettförslag till långsiktig utgiftsstrategi för de offentliga utgifterna.Strategin beskrivs i så allmänna ordalag att det enligt utskottetsmening inte går att bedöma hur den kan tänkas fungera i praktisktillämpning. I avvaktan på ett konkret förslag om hur en sådanutgiftsstrategi skall utformas bör propositionen i denna del avslås.Av större betydelse än allmänt hållna principer är enligt utskottetsmening att i praktisk handling visa att man förmår att upprätthållasunda statsfinanser. Under de borgerliga åren mellan 1976 och 1982raserades statsfinanserna på ett för landet skadligt sätt.Budgetunderskottet uppgick till av BNP.De förslag som regeringen nu har förelagt försämrarstatsbudgeten med ca under innevarande budgetåroch med därefter. Detta är inte acceptabelt.Utskottet ser med stor oro på det pärlband av ofinansierade förslagtill skattesänkningar som regeringen har fört fram under hösten.Utskottet motsätter sig också regeringens förslag att riva uppräntelånesystemet för bostadsbyggande och att sänkainvesteringsbidragen till bostadsbyggandet. Tvärtom bör man i rådandeläge vidta särskilda åtgärder för att stimulera byggandet.För att öka tillväxten och minska arbetslösheten föreslås i motionFi18 (s) särskilda insatser som ökar statsutgifterna med ca 2miljarder kronor utöver vad regeringen har tagit upp i tilläggsbudgetI. De tillkommande utgifterna föreslås bli finansierade genom att dens.k. brytpunkten i inkomstskatteskalan räknas upp med 4,i ställetför 9,. Dessa förslag visar enligt utskottets mening attsocialdemokraterna tar byggarbetslösheten på allvar och att partiet ärberett att finna fördelningspolitiskt rimligarefinansieringsalternativ än att skjuta upp höjningen av barnbidraget.Med motionärernas alternativa förslag framkommer ett betydligtstarkare budgetförslag än det regeringen kan uppvisa. Som utskottetser det fullföljer socialdemokraterna därmed sin tradition att på ettmer ansvarsfullt sätt hantera statsfinanserna.dels att utskottets hemställan under 20 bort ha följandelydelse:20. beträffande långsiktig utgiftsstrategiatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 7 och1991/92:Fi18 yrkande1 i denna del och med avslag på proposition1991/92:38 yrkande 8 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om sunda statsfinanser,15. Den statliga prospekteringen (mom. 22), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 52 börjar med"Regeringen redovisar" och på s. 53 slutar med "och NSG" bort haföljande lydelse:Regeringen aviserar i proposition 38 att den statligaprospekteringsverksamheten skall avvecklas och att , , skall läggas ned. Förslaget avvisas i fyra motioner,nämligen Fi9 (s), Fi10 (s), Fi14 (v) och Fi17 (s).Som påpekas i motionerna skulle förslaget drabba den svenskagruvnäringen mycket hårt och få ödesdigra konsekvenser för Norrlandsinland och Bergslagen där den statliga prospekteringen huvudsakligenbedrivs.Den statliga mineralråvarukommittén () framhöll i sitt betänkande"Prospekteringspolitik" (SOU 1989:92) att behöver satsa minst200--300 milj.kr. på prospektering om gruvnäringen skall kunnaöverleva . var prospekteringsnivån iSverige som högst. Den uppgick då till 185 milj.kr. Innevarande årberäknas 120 milj.kr. satsas på prospektering. Skulle den statligaprospekteringen avvecklas enligt regeringens planer, sjunker nivåntill 50--60 milj.kr.Den statliga prospekteringen har avgörande betydelse förgruvnäringens fortlevnad. Med hänsyn härtill bör enligt utskottetsmening avvisa regeringens planer på att avveckla detta stöd.dels att utskottets hemställan under 22 bort ha följandelydelse:22. beträffande den statliga prospekteringenatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi9, 1991/92:Fi10,1991/92:Fi14 och 1991/92:Fi17 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om att behålla den statliga prospekteringen , ,16. turistråd (mom. 23)(), (), (), LarsLeijonborg (fp), Tom (), () och KarinStarrin (c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 54 som börjar med"vill" och slutar med "till känna" bort ha följandelydelse:Även när det gäller det statliga stödet till turistrådet avserregeringen att lägga fram förslaget om avveckling ibudgetpropositionen. I likhet med vad utskottet anfört om den statligaprospekteringen anser utskottet att sakbehandling av frågan bör skeförst när ett konkret förslag föreligger. I nuvarande läge bör därförmotionerna om turistnäringen och turistrådet avslås av riksdagen.dels att utskottets hemställan under 23 bort ha följandelydelse:23. beträffande turistrådatt avslår motionerna 1991/92:Fi16, 1991/92:Fi20,1991/92:Fi21 och 1991/92:Fi22.Meningsyttring av suppleantMeningsyttringMeningsyttring får avges av suppleant , eftersompartiet inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Lars-Ove () anför:Vid behandlingen av regeringens förslag till inriktning av denekonomiska politiken har på flera punkter hamnat påkollisionskurs med den borgerliga regeringen. syn påde frågor som finansutskottet tar upp i sitt betänkande kansammanfattas på följande sätt.Bedömningen av den ekonomiska utvecklingenDen bedömning av utvecklingen som redovisas i propositionen skiljersig inte alltför mycket från den som presenterades avkonjunkturinstitutet. Bilden är densamma. Svensk ekonomi stagnerarunder av och ökningen i arbetslöshetenaccelererar. Den "finska smittan" och den allmänna oredan påvalutamarknaderna stör också den svenska ekonomin. De kraftigavalutautflödena har lett till att riksbankschefen ansett det varanödvändigt att förorda en historiskt sett mycket kraftig räntehöjning.I den prognos som redovisas i propositionen har märkligt nog inte deåtgärder som regeringen nu föreslår beaktats. Tas också dessa åtgärdertillsammans med räntehöjningen med i beräkningen blir den förutseddaminskningen i BNP påtagligt större och därmed också ökningen iarbetslösheten större. Trots att med regeringens ord befinnersig i en djup lågkonjunktur väljer regeringen att föra enåtstramningspolitik.Riktlinjer för den ekonomiska politikenRegeringen pekar ut det höga skattetrycket och storleken ochtillväxten i den offentliga sektorn som grundproblemet i den svenskaekonomin. Sänk skatterna, minska statsutgifterna, håll tillbaka denkommunala sektorn och privatisera den offentliga sektorns tjänsteutbud-- detta är åtgärder som anges vara nödvändiga för att öka tillväxten.Den bakomliggande föreställningen är att en fördelningspolitik som görinkomst- och förmögenhetsfördelningen alltmer ojämn skapar incitamentför ökat företagande och tillväxt. De mest utsatta och sämst ställdagrupperna får det visserligen svårare nu men ökarproduktionstillväxten, vilket också antas förbättra dessagruppers situation.Vänsterpartiet kan inte ställa sig bakom en sådan politik. Det ärsvårt att undvika jämförelser med "thatcherismen" i därden högre tillväxten aldrig ledde till någon påtaglig förbättring förde sämre ställda. Arbetslösheten kom under större delen av 1980-taletatt ligga . sjönk den till men stiger nu återmot . Som ett resultat av den förda politiken är social misär ochrädsla för att hamna i svåra ekonomiska omständigheter och utanförsamhällsgemenskapen en realitet för stora grupper i Storbritannien.Vänsterpartiets uppfattning är att den borgerliga regeringen har enfelaktig föreställning om vilka de grundläggande problemen är iekonomin. Det är inte det höga skattetrycket och den offentligasektorn. Problemets kärna härrör från superdevalveringen och ianslutning till denna de okontrollerade avregleringarna på kredit- ochvalutamarknaderna.Inriktningen av den ekonomiska politik som villförorda framgår av s. 18--20 i detta betänkande där vår motion återgesi sammandrag. Under rubrikerna en rättvis skattepolitik, kommunerna,barn- och studiebidragen, socialförsäkringssystemen ochnäringspolitiken och EG redovisas en alternativ uppläggning av denekonomiska politiken.Dessa riktlinjer innebär att i ansträngningarna att förbättraekonomins utvecklingskraft och i väntan på en bättre ekonomiskutveckling i vår omvärld skall inte de mer utsatta grupperna i vårtsamhälle stå för alla uppoffringar som den kommande utvecklingenkräver.I rådande ekonomiska läge är det enligt nödvändigtatt medel tas fram för en mer aktiv arbetsmarknadspolitik ochlångsiktigt nödvändiga satsningar på infrastrukturen. Insatserna förarbetsmarknadspolitiska och sysselsättningsskapande åtgärder måste gesen betydligt högre prioritet än vad som blivit fallet. I rådandekonjunkturläge måste en regering undvika att vidta åtgärder som pånågot sätt försämrar kommunernas och byggsektorns förutsättningarytterligare. Tvärtom måste den ekonomiska politiken utformas så attdessa sektorer stimuleras.Arbetsmarknadspolitiska åtgärderDen nya regeringen tycks i sin iver att driva igenom en starktmarknadsorienterad ekonomi helt ha glömt bort målet arbete åt alla.Detta mål är uppenbarligen lågt prioriterat av regeringen. Riksdagenbör därför genom ett särskilt uttalande framhålla för regeringen attmålet arbete åt alla även i fortsättningen skall ha en central plats iden ekonomiska politiken.Åtgärder inom byggsektornNär byggarbetslösheten nu ökar måste åtgärder vidtas för att få igång sysselsättningen inom byggnadsmarknaden. I kommunerna finns mångaeftersatta områden. anser att ett särskilt ROT-programskall tillskapas för ombyggnad och reparation av skolor, VA-nät m.m.Investeringar i trafikens infrastrukturMiljökraven måste ha ett avgörande inflytande över hur vårakommunikationer organiseras. Hänsyn måste också tas till regionalaintressen. bör satsa på snabbtåg och avancerade kollektivatrafiklösningar i städerna.PensionssystemetVänsterpartiet ser med viss oro på regeringens planer på attförändra pensionssystemet. Risken för att en sådan förändring ledertill ökade klyftor är uppenbar. Vid en omläggning av pensionssystemetär det mest angeläget att förbättra situationen för de sämst ställdapensionärerna. En sådan omfördelning bör i första hand komma tillstånd inom pensionssystemet.Inhemska miljöproblemMiljödebatten har alltmer kommit att fokuseras på internationelltsamarbete. Kan vi bara hjälpa till att lösa problemen i våragrannländer slipper vi mycket av de luft- och vattenföroreningar somkommer in över våra gränser. Den här attityden kan leda till att viminskar ambitionerna att driva en framsynt inhemsk miljöpolitik och istället avvaktar eller avstår från åtgärder och investeringar som ärpositiva för vår miljö. har på miljöområdet allaförutsättningar att bli ett modelland och bör eftersträva att hålladen positionen.Vinstmedel från vattenkraftproduktionenFrågan om en återföring av vinstmedel från vattenkraftproduktionentill de regioner som skapar dessa vinster har ständigt förhalats.Dessa skenmanövrer får ha ett slut. bör anmodaregeringen att lägga fram förslag till ett system föråterföring av vattenkraftsvinster på det sätt som förordas i motionFi11.Minskning av investeringsbidrag för bostadsbyggandeDen sociala bostadspolitiken måste fullföljas. Vänsterpartietmotsätter sig bestämt att investeringsbidraget för bostadsbyggandesänks.Senareläggning av höjningen av barnbidrag och studiebidragSjälvklart måste barnfamiljerna få den kompensation som riksdagentidigare beslutat om. Vid den skatteomläggning som socialdemokraternaoch drev igenom utlovades barnfamiljerna viss kompensationgenom höjda barnbidrag. Mycket snabbt senarelades en del av dennahöjning. föreslår regeringen att denna senareläggning skallfördröjas . Barnfamiljerna som redan drabbats hårtav skatteomläggningen skulle därmed få en än svårare situation baraför att regeringen skall kunna sänka förmögenhetsskatten och andraskatter som berör endast de redan välbeställda.Egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringenRegeringen har aviserat att egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringenkommer att fördubblas. stödjer socialdemokraternasuppfattning som den kommer till uttryck i deras reservation omegenavgiften och arbetslöshetsförsäkringen.