bet · GF01UU2 · 1991-11-14 00:00:00 — Det är önskvärt att FNkan få en större roll att spela än på detta område.Utskottet delar helt regeringens uppfattning att alla FNsmedlemmar har rätt att följa hur de mänskliga rättigheterna,sådana de kommer till uttryck i de grundläggande FN-dokumenten,respekteras inom varje annat FN-land. Respekten för de mänskligarättigheterna är därtill en folkrättslig skyldighet för dem somanslutit sig till de olika konventionerna och därigenom engemensam angelägenhet, som inte kan begränsas med hänvisningtill principen om icke-inblandning och det enskilda landetsnationella suveränitet.På den regionala nivån i har möjligheterna ökatväsentligt för den europeiska säkerhets- ochsamarbetskonferensen (ESK) att spela en större roll i demokrati-och valfrågor. Bakgrunden är givetvis den glädjandedemokratiseringen av de central- och östeuropeiska staterna.Sålunda antogs vid i om den mänskligadimensionen l990 ett dokument, i vilket medlemsstaternagör politiska åtaganden om regelbundna val och om formerna förderas hållande.Utskottet noterar att den s.k. Parisstadgan, som antogs vidESKs toppmöte i l990, slår fast att fria valutgör demokratins grund och att den pluralistiska demokratinrepresenterar den överlägsna samhällsformen. Parismötet fattadeäven beslut om inrättande av ett kontor för fria val, sedermeraförlagt till , med uppgift att bl.a. underlättakontakter och informationsutbyte om val i de deltagandestaterna. Vid ett expertseminarium i skallbl.a. metoder att konsolidera och stärka livskraftigademokratiska institutioner i de deltagande staterna diskuteras.Vid i --oktober om denmänskliga dimensionen kom också demokratifrågorna att inta enframskjutande plats. I slutdokumentet från Moskvamötet slårmedlemsländerna bl.a. fast behovet att stärka de nyademokratiska landvinningarna och göra dessa oåterkalleliga samtatt stödja de legitimt valda regeringarna mot eventuella försökatt störta dem med odemokratiska metoder.Att värnandet av de mänskliga rättigheterna utgör en gemensamangelägenhet bekräftades ytterligare genom Moskvamötets vidareutveckling av den s.k. Wienmekanismen. I Moskvadokumentetetableras olika alternativa procedurer för sändandet avrapportörer, utvalda från en lista som upptar tre experter frånvarje ESK-land, till en medlemsstat i vilken brott mot ESKsprinciper och andra åtaganden befaras. Rapportörernas uppgift ärsåväl att fastställa sakläget på platsen som att föreslålösningar på det aktuella problemet. Om något medlemsland såbegär skall deras rapport också diskuteras av ESKsämbetsmannakommitté.Utskottet välkomnar det stora framsteg för värnandet av demänskliga rättigheterna som det innebär att denna procedur kanföljas även utan den berörda statens medgivande om så skullevisa sig nödvändigt.Beträffande den institutionalisering av valövervakning sommotionärerna i U631 föreslår, med en förläggning av ettfristående institut till , vill utskottet hänvisa tilltidigare betänkande (l990/91:UU18), i vilket utskottet framhölldet önskvärda i att utredde hur och i vilkaformer erfarenheterna från de internationella valövervakningarsom genomförts bättre skulle kunna tas till vara. Utskottetförutsätter att följer denna fråga, bl.a. iljuset av den redovisade utvecklingen inom FN och ESK.Med det anförda anser utskottet yrkande 10 i motion U631 (fp)besvarat.En konvention om barnets rättigheter antogs av FNsgeneralförsamling l989. godkände den12 juni l990 regeringens förslag om anslutning tillkonventionen, vilken trädde i kraft l990. Enredogörelse för konventionens innehåll finns dels il989/90:SoU28, dels i utskottets föregående betänkande ommänskliga rättigheter (l989/90:UU22).På bl.a. svenskt initiativ hölls ett särskilt ombarnens situation den 29--l990 med deltagande avbl.a. över 70 regeringschefer. Utskottet välkomnar den viktigaimpuls på det fortsatta internationella samarbetet om barnen sombarntoppmötet inneburit. Vid mötet antogs dels en deklarationom barnets rättigheter, dels ett handlingsprogram fördeklarationens genomförande. Utskottet konstaterar att enligthandlingsprogrammet skall nationella handlingsprogram hautarbetats . Det svenska handlingsprogrammet kommerenligt vad utskottet erfarit att bli färdigt under innevarandeår.I februari 1991 hölls i det förstakonventionsstatsmötet för . Ett fyrtiotalregeringar hade nominerat kandidater till kommittén för barnetsrättigheter. En svensk kandidat invaldes i kommittén tillsammansmed nio andra personer från de olika regionala grupperna.Medlemmarna kommer att vara valda på en mandattid om fyra år.I yrkande 3 i motion U671 (c) samt i motion U672 (mp) föreslåsatt åldersgränsen vad gäller förbudet i mot attutnyttja barn som soldater i väpnade konflikter skall höjasfrån 15 till 18 år.Utskottet har tidigare (l989/90:UU3y) konstaterat att Sverigei förhandlingarna om konventionen verkat just i denna riktning.Enighet i denna fråga har emellertid ej kunnat uppnås. Enligtvad utskottet erfarit kommer vid den internationellaRödakorskonferensen i ettförslag att framläggas från nordisk sida om att medlemsstaternaskall göra en frivillig unilateral deklaration i frågan. På såsätt skulle varje stat som så önskar kunna åta sig enförpliktelse att ej utnyttja barn för väpnad tjänst.Därmed skulle, under förutsättning att tillräckligt många statergör dylika deklarationer, en internationell sedvänja kunnautvecklas som kan ändra det folkrättsliga läget.Vad beträffar förslaget i motion U672 (mp) att skalländra lagen enligt så att barn ej sätts ifängelse hänvisar utskottet till beslut(1989/90:SoU28) grundat på bedömningen, som utskottet delar, attnågon reservation från svensk sida ej behövs, då svensk praxisej kan anses strida mot konventionen. Det är enligt utskottetdärvid att märka att åtagandet i beträffandeatt hålla barn åtskilda från vuxna under fängelsestraff ärmindre kategoriskt än formuleringen konvention om demedborgerliga och politiska rättigheterna, vid vars ratifikationSverige gjorde en reservation på denna punkt.Därmed anser utskottet yrkande 3 i motion U671 (c) besvaratsamt avstyrker motion U672 (mp).I några motioner föreslås att regeringen skall verka för attfler länder ansluter sig till . Det gälleryrkande 4 i motion U667 (c) samt yrkande 5 i motion U671 (c).Konventionen i fråga har redan vunnit en uppslutning som saknarmotstycke: redan har 131 stater undertecknat och 94 ratificeratkonventionen. har som medlem i för de mänskliga rättigheterna verkat energiskt bådeför en bred anslutning och för ett stärkande på andra sätt avkonventionen.Yrkande 4 i motion U667 (c) samt yrkande 5 i motion U671 (c)anses därmed besvarade.I det svenska anförandet om barnens rättigheter vid årets mötemed ställdes frågan om den starka uppslutningenbakom konventionen motsvarades av en förbättring av barnenssituation. För att konventionen skall kunna bli ett permanentreferensdokument i frågor som rör barn måste dess bestämmelsergöras allmänt kända. I det syftet har regeringen ställt medeltill frivilligorganisationernas förfogande. I yrkande 2 imotion U671 (c) föreslås att detta regeringsstöd, som utgår fören treårsperiod, skall kunna utgå även efter de tre första åren.Utskottet delar motionärernas syn på betydelsen avfrivilligorganisationernas insatser. Regeringen har beslutat omett treårigt stöd för dessa med 10 milj.kr. t.o.m. 1992.Utskottet förutsätter att regeringen prövar frågan om fortsattstöd när den blir aktuell.Därmed anser utskottet yrkande 2 i motion U671 (c) besvarat.Enligt skall från sinanslutning till konventionen lämna in en första rapport omsvenska åtgärder med anledning av konventionen. Enligt yrkande1 i motion U671 (c) är det viktigt att denna rapport blirföremål för offentlig diskussion och att förberedelserna förrapporten inleds.Utskottet finner det naturligt att den svenska rapporten omåtgärder med anledning av diskuteras medberörda frivilligorganisationer och att dessa erbjudstillfälle att lämna synpunkter under arbetets gång. Enligtkonventionen är det emellertid regeringen som ansvarar förrapportens utformning.Yrkande 1 i motion U671 (c) är därmed besvarat.I yrkande 4 i motion U638 (mp) föreslås att inom FNskall verka för att bruket med omskärelse av flickor iAfrika stoppas. Utskottet konstaterar att barnkonventioneninnehåller ett förbud i artikel 24 mot traditionella sedvänjorsom är skadliga för barns hälsa. Därmed föreligger enligtSveriges och de flesta andra länders tolkning ett förbud motkvinnlig omskärelse. Ett problem har sedermera blivit att någraländer sökt undgå denna artikel genom att i samband medratifikationen av konventionen göra ett förbehåll för attkonventionen skall tillämpas i den mån den ej strider motreligiös lag eller landets konstitution. har gjort enformell invändning mot dessa reservationer och därvid framhållitatt ett dylikt förbehåll är ogiltigt eftersom det inte ärförenligt med ändamål och syfte.Frågan om kvinnlig omskärelse är också föremål för studium iunderkommissionen till FNs kommission för de mänskligarättigheterna. Utskottet finner det angeläget att regeringenfortsätter att på lämpligt sätt inom FN-systemet verka för attbruket med kvinnlig omskärelse effektivt avskaffas.Yrkande 4 i motion U638 (mp) anses därmed besvarat.I några motioner föreslås insatser till stöd för barnen iolika länder. I motion U621 (fp) föreslås att skall taett initiativ i FN för att få till stånd en kartläggning avlevnadsvillkoren för barn på institutioner och för ettåtgärdsprogram i länder där barnens rättigheter kränks. Iyrkande 4 i motion U671 (c) föreslås att ökad uppmärksamhetskall ges barnaspekter i det svenska biståndet såväl bilateraltsom multilateralt.Som utskottet uttalade i senaste biståndsbetänkande(1990/91:UU15) har länge varit en av de två störstabidragsgivarna till FNs barnfond, . Därtill har iUNICEFs styrelse arbetat för att barnfondens verksamhet skallutvidgas i fondens samarbetsländer, andra FN-organ ochinternationella organisationer. är enligt utskottetsuppfattning en effektiv biståndsorganisation, som kommit att blidet ledande multilaterala utvecklings- och biståndsorganet inomde sociala sektorerna. har också utövat ett positivtinflytande på och politik vad gäller hänsyntill barnens situation i strukturanpassningsprogrammen.Eftersom mer än halva befolkningen i ett u-land är just barnkommer barnen också i hög grad i åtnjutande av alla andra formerav bistånd som ger, såväl bilateralt som multilateralt.Exempel på åtgärder som direkt syftar till att förbättra barnensförutsättningar är det svenska stödet till primärhälsovård,AIDS-bekämpning och AIDS-kontroll, familjeplanering, nutrition,vatten och sanitet m.m. Utskottet konstaterar att en betydandedel av det svenska biståndet på detta sätt har direkt anknytningtill barnens situation.Utskottet konstaterar att kommittén för barnets rättighetersom upprättats enligt FNs barnkonvention har fått en uppgift somär en nyhet i jämförelse med andra övervakningskommittéer. Denkan nämligen identifiera biståndsbehov i samband medgranskningen av konventionsstaternas rapporter. Därvid bör t.ex.levnadsvillkoren för barn på institutioner kunna uppmärksammas.Rapporter som ger vid handen att det finns ett biståndsbehovskall, om kommittén finner det lämpligt, överlämnas tillbehöriga organ i FN-systemet, bl.a. UNICEF.Sverige bidrog också aktivt till antagandet av det speciellahandlingsprogrammet för barn som antogs vid iseptember 1990. Handlingsprogrammet syftar bl.a. till attförbättra situationen för barn på institutioner. Utskottet utgårifrån att regeringen i det fortsatta internationella samarbetetsåväl inom som utanför ram uppmärksammar ochsöker förbättra dessa barns situation. Formerna härför överlåterutskottet på regeringen.Med det anförda betraktar utskottet motion U621 (fp) samtyrkande 4 i motion U671 (c) som besvarade.I yrkande 3 i motion U638 (mp), yrkande 5 i motion U642 (mp)samt yrkande 6 i motion U667 (c) föreslås att skallverka för ett avskaffande av dödsstraffet i hela världen.Som utskottet anförde i senast aktuella betänkande(l989/90:UU22) utgör det fakultativa tilläggsprotokollet tilll966 års konvention om de medborgerliga och politiskarättigheterna ett steg framåt. Tilläggsprotokollet kan enligtutskottets uppfattning endast betraktas som ett etappmål. Detmedför ingen skyldighet för staterna att avskaffa dödsstraffetutan erbjuder endast en möjlighet att åta sig att inte användadödsstraffet i fredstid. Utskottet uttalade därför att arbetetpå att uppnå ett totalt förbud mot dödsstraff såväl i fredstidsom i krigstid måste fortsätta.Sverige uppmanade vid sitt anförande i detta ämne i 1991 samtliga stater som avskaffat dödsstraffetatt ansluta sig till det fakultativa protokollet. Detta trädde ikraft l991 sedan det ratificerats av tio stater.Frågan om dödsstraffet har även tagits upp inom ESK. Islutdokumentet från uppföljningsmötet i 1989 överenskomsatt frågan i fortsättningen skulle uppmärksammas. VidKöpenhamnsmötet om den mänskliga dimensionen 1990 lade Sverigefram ett förslag om uppmaning till anslutning tilltilläggsprotokollet, vilket dock ej vann gehör. I slutdokumentetfrån mötet åtog sig emellertid medlemsstaterna att utbytainformation om dödsstraffets avskaffande och även publicerainformation beträffande användandet av dödsstraffet.Vid i om den mänskliga dimensionen iseptember--lade och gemensamt framett förslag om avskaffande av dödsstraffet i fredstid meduppmaning till alla medlemsstater som ej anslutit sig tilltilläggsprotokollet att göra så. Även om förslaget inte antogspå grund av vissa medlemsstaters motstånd, stöddes det av ettmycket stort antal medförslagsställare inkl. ,vilket i sig måste betraktas som en framgång.Utskottet vill uttala sitt stöd för regeringens fortsattaansträngningar att begränsa användandet av och avskaffadödsstraffet.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 3 i motion U638(mp), yrkande 5 i motion U642 (mp) samt yrkande 6 i motion U667(c) som besvarade.Enligt den senaste rapporten från särskilderapportör har bruket av tortyr ännu inte minskat. Antaletskyndsamma vädjanden om ingripande från den särskilderapportören växer tvärtom stadigt. Trots tortyrkonventionen ochden mycket klara normbildningen på området är det mångaregeringar som brister. specielle rapportörframhåller i sin rapport till årets möte med MR-kommissionensärskilt den svårhanterliga situation som uppstår när enregering internationellt deltar i kampanjen mot tortyr mensamtidigt genom en annan del av sin förvaltning utövar ellersanktionerar tortyr i det egna landet.I yrkande 8 i motion U667 (c) föreslås att även ifortsättningen skall ge ett omfattande finansiellt stöd till densärskilda FN-fonden till hjälp för tortyrens offer.Utskottet noterar att ett fortsatt svenskt stöd kungjordes vidårets MR-kommissionsmöte med l milj.kr. vardera för åren l99loch l992.Yrkande 8 i motion U667 (c) är därmed besvarat.I yrkande 7 i motion U667 (c) föreslås att skall tainitiativ till en särskild för uppföljning avtortyrkonventionen i syfte att få fler länder att ansluta sig.För närvarande är, som tidigare konstaterats, 56 stateranslutna. Utskottet konstaterar att tortyrkonventionens statusregelbundet diskuteras i FNs kommission för de mänskligarättigheterna. Vid årets möte antogs en resolution i vilken allastater uppmanas att ansluta sig till konventionen. Dettaresolutionsförslag introducerades av och hade ett stortantal medförslagsställare. Utskottet anser att dessa former förarbete på att nå en bredare anslutning till tortyrkonventionenär de mest ändamålsenliga.Yrkande 7 i motion U667 (c) är därmed besvarat.I yrkande 3 i motion U614 (m) föreslås att skall verkaför att frågan om ett tilläggsprotokoll tilltortyrkonventionen tas upp till behandling i kommissionen förde mänskliga rättigheterna under l99l. Vid kommissionens möte iår cirkulerades enligt vad utskottet inhämtat ett förslag tilltilläggsprotokoll. Enligt detta bör ett system inrättas förbesök av en expertkommitté på platser där personer hållsfrihetsberövade. Som modell för förslaget har tjänat deneuropeiska tortyrkonventionen. beslöt att fråganskulle tas upp under en särskild dagordningspunkt vid dess mötel992.På svensk sida har man enligt vad utskottet inhämtat ställtsig något avvaktande till förslaget med en expertkommitté pågrund av risken för dubblering av uppgifter i förhållande tillFNs tortyrkommitté samt även med hänsyn till att tillräckligerfarenhet ännu ej vunnits från existerande kommittéers arbete.Utskottet förutsätter att regeringen fortsätteransträngningarna att på lämpligt sätt göra tortyrkonventionen såeffektiv som möjligt, även sedan vid innevarande årsutgång lämnar medlemskapet i MR-kommissionen.Med det anförda anser utskottet yrkande 3 i motion U614 (m)besvarat.I motion U408 (fp) och i yrkande 9 i motion U667 (c) föreslåsatt skall verka för att få till stånd ettinternationellt förbud mot splitter-, plast- och gummikulor.Motionärerna hänvisar särskilt till det lidande som dessa vapenåstadkommit på de av ockuperade områdena samt iNordirland.Utskottet konstaterar att folkrätten innehåller ett antalregler som förbjuder användandet av särskilt inhumana vapen iväpnade konflikter. Bland dessa regler förekommer dock ingetförbud som rör splitter- och plastkulor. Dessa vapen betecknassom kravallvapen och används för mötande av inre oroligheter.Hur olika stater utrustar sina polis- och säkerhetsstyrkor harhittills ansetts vara en fråga som faller under varje statsexklusiva rätt att bestämma om sina interna angelägenheter. Ikonventionerna om mänskliga rättigheter finns inte heller någraregler som skulle kunna sägas direkt stödja ett förbud motanvändandet av splitter- och plastkulor.I tidigare betänkanden (1989/90:UU5 och 1989/90:UU22) harutskottet med beklagande konstaterat att utsikterna att få tillstånd ett förbud mot den aktuella typen av ammunition förnärvarande synes små. Behovet av en reglering är emellertiduppenbart, varför utskottet utgår ifrån att regeringen kommeratt fortsätta att pröva alla vägar att internationellt begränsaanvändandet av denna typ av ammunition.Därmed anser utskottet motion U408 (fp) samt yrkande 9 imotion U667 (c) besvarade.I yrkande 7 i motion U642 (mp) föreslås att regeringen skallverka för att bekämpa den internationella handeln medpornografi. Motionärerna pekar särskilt på det mänskligalidande och den förnedring som är förknippad med framställningenav pornografisk litteratur och film och på behovet att FN gördet till sin uppgift att söka stoppa den handel med människorsom ligger bakom.Utskottet delar motionärens syn beträffande avskyvärda inslagi den pornografiska industrin och på behovet att genominternationellt samarbete motverka det lidande och denförnedring denna förorsakar.FN har i första hand arbetat dels mot prostitution, dels motbarnpornografi. I l979 års om avskaffande av allslags diskriminering av kvinnor, vilken ratificerat,förbinder sig de deltagande staterna att vidta alla lämpligaåtgärder, inkl. lagstiftning, för att bekämpa alla former avhandel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution.I konventionen om barnets rättigheter åtar sigkonventionsstaterna att skydda barnet mot alla former avsexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp samt att särskiltvidta åtgärder bl.a. för att förhindra att barn utnyttjas ipornografiskt material.Någon reguljär dagordningspunkt för behandling inomFN-systemet av frågor som gäller sådant pornografiskt materialsom inte avser barn finns inte. Förklaringen är enligtutskottets bedömning att dylikt material inte är förbjudet iflertalet medlemsländers egen lagstiftning. För svensk delgäller t.ex. tryckfrihetsförordningens ansvar förtryckfrihetsbrott endast olaga våldsskildring, varigenom någon ibild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bildensprids, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna ärförsvarlig.Ett forum inom vilket problemen med den pornografiskaindustrin eventuellt skulle kunna aktualiseras är enligtutskottet arbetsgruppen om samtida former av slaveri, vilkenetablerats av underkommissionen till FNs kommission för demänskliga rättigheterna. I arbetsgruppen behandlas regelbundetfrågor som förutom barnprostitution och barnpornografi även rörförhindrande av människohandel och utnyttjande av prostituerade.Vid sitt möte lyssnade arbetsgruppen till ett antalrepresentanter för frivilliga organisationer som bl.a. föresloginrättandet av en särskild rapportör för människohandel underMR-kommissionen. De frivilliga organisationerna uppmanade ävenregeringarna i FNs medlemsstater att utse speciella ombudmän förbekämpande av prostituering och sexuell exploatering.Arbetsgruppens slutsats blev att utarbetandet av etthandlingsprogram mot människohandel och utnyttjande avprostituerade var nödvändigt.Utskottet anser det önskvärt att regeringen, inom de ramar somkraven på iakttagandet av yttrande- och tryckfrihetens regleruppställer, verkar för att problemet uppmärksammas och ommöjligt blir föremål för gemensamma åtgärder inom detinternationella samfundet. Det är enligt utskottet önskvärt attSverige i detta syfte ägnade ökad uppmärksamhet bl.a. åt arbeteti den ovannämnda arbetsgruppen om samtida former av slaveri.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 7 i motion U642som besvarat.I yrkande 5 i motion U667 (c) föreslås att skall verkaför att FNs strategi för de handikappade ges en högprioritet och att skall ta initiativ till en konferens1995 med samtliga traktatländer om uppföljningen av strategin.Liksom i föregående betänkande (1989/90:UU22) vill utskottetframhålla vikten av att FNs världsaktionsprogram förhandikappade prioriteras. Svårigheterna att få till stånd eninternationell konvention på området förklaras i första hand avatt många FN-medlemmar anser att detta täcks relativt väl avexisterande regelverk och att något behov av en konventiondärför inte föreligger.Till följd av ett initiativ som tagit i FNs ekonomiskaoch sociala råd (ECOSOC) har 1991 en arbetsgrupp etablerats meduppgift att utarbeta normer för tillämpningen av existerandeMR-instrument med särskilt avseende på handikappade.Arbetsgruppens första möte har redan hållits i meddeltagare av ett 60-tal länder samt därtill enskildaorganisationer. Förhoppningen är enligt vad utskottet erfaritatt ytterligare två möten skall kunna leda till måleti form av antagande av internationella normer på området. Fråganom en uppföljningskonferens är enligt utskottets mening en frågasom får prövas bl.a. i ljuset av den nu tillsatta arbetsgruppensresultat.Yrkande 5 i motion U667 (c) betraktas därmed som besvarat.I yrkande 4 i motion U666 (v) föreslås att i skall ta upp frågan om förtrycket av dehomosexuella i en mängd stater.Utskottet delar motionärernas uppfattning att börarbeta för avskaffandet av all diskriminering mot homosexuella.Inom har man beslutat sätta i gång en utredningom de homosexuella med särskild inriktning på deras socialaförhållanden. Inom har frågan om regler mot diskrimineringav homosexuella uppmärksammats. FNs kommission för de mänskligarättigheterna har uppdragit åt sin underkommission att initieraen studie om personer med HIV-smitta eller studie bör avvaktas innan ytterligareinitiativ tas i FN-kommissionen.Utskottet stödjer den väg regeringen valt att i första handaktualisera de homosexuellas rättigheter inom ramen för deteuropeiska regionala samarbetet. som har uttalat attall diskriminering av homosexuella bör upphöra. Utskottetnoterar att vid i --oktober1991 tog upp de homosexuellas situation och därvid uttaladeförhoppningen att all kriminalisering och statlig diskrimineringav homosexuella skall upphöra.Utskottet utgår från att regeringen på lämpligt sätt kommeratt aktualisera frågan vidare i de internationella sammanhangsom har förutsättningar att leda till en konstruktiv behandling.Därmed betraktar utskottet yrkande 4 i motion U666 (v) sombesvarat.II.