bet · GE01UbU16 · 1991-05-21 00:00:00 — Likaledesavstyrker utskottet motion 1990/91:Ub132 yrkande 19 delvis.Regeringens förslag om att landstingen skall få varahuvudmän för nationella program som avser naturbruk ochomvårdnad avvisas i motion 1990/91:Ub126 (m) yrkande 8.Utskottet vill erinra om sitt ställningstagande när detgäller ett liknande yrkande i samband med behandlingen avpropositionen om ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18, bet.UbU4, rskr. Utskottet ansåg att en reformering avbidragssystemet i sig inte innebär någon förändring avlandstingens huvudmannaskap för bl.a. vårdutbildning ochutbildning inom jordbruks-, skogsbruks- och trädgårdsområdenaoch att landstingen skall ha rätt att besluta om dessautbildningar även i fortsättningen. Landstingens rätt attanordna utbildning i gymnasieskolan slås nu fast i5kap.6§ i regeringens förslag till skollag och iövergångsbestämmelserna till denna skollag (jfr s.139f. idetta betänkande). Utskottet föreslår att med avslagpå motion 1990/91:Ub126 yrkande 8 antar det i proposition1990/91:85 framlagda förslaget till lag om ändring i skollagensåvitt avser 5kap.6§.Landstingens begränsade rätt att anordna gymnasial utbildningkan, enligt motion 1990/91:Ub137 (s), leda till att landstingsom är huvudman för annan utbildning än som avsernaturbruk och omvårdnad kan tvingas överlåta dettahuvudmannaskap. Som exempel anför motionärernaRikspappersskolan i som har i Kronobergslän som huvudman och som anordnar utbildning på treårigprocessteknisk linje inom försöksverksamheten med treårigyrkesinriktad utbildning. I motion 1990/91:Ub116 (s, c) yrkande1 delvis begärs att i även ifortsättningen skall få vara huvudman för den gymnasialayrkesförberedande utbildningen i musik i Falun.Utskottet anser att en landstingskommun som före den 1 juli1991 inom sin gymnasieskola eller kommunala vuxenutbildninganordnar riksrekryterande utbildning på andra områden än somkan hänföras till naturbruk eller omvårdnad skall få fortsättamed den utbildningen även efter . Utskottetföreslår därför att med bifall till motionerna1990/91:Ub116 yrkande 1 delvis och 1990/91:Ub137 antar det iproposition 1990/91:85 framlagda förslaget till lag om ändringi skollagen såvitt avser ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser med den ändringen att en ny punkt 13erhåller i bilaga 6 som Utskottets förslag betecknade lydelse.I motion 1990/91:Ub147 (c) yrkande 3 konstateras att det är många kommuner som anordnar utbildning inom vårdlinjenmed stöd av medgivande. Dessa kommunerkommer enligt en särskild övergångsbestämmelse i regeringensförslag till ny skollag att ges rätt att anordna dennautbildning även efter ikraftträdandet av gymnasiereformen.Enligt motionärerna bör även de kommuner som bedriverutbildning inom omvårdnadslinjen inom ramen förförsöksverksamheten med treårig yrkesinriktad utbildningomfattas av nyssnämnda övergångsbestämmelse. Liknande yrkandenframförs även i motionerna 1990/91:Ub148 (m) och 1990/91:Ub121(s).Utskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföraföljande.Enligt föreslagen lydelse av 5kap.6§ skollagen får somnyss nämnts landstingskommunerna anordna utbildning endast närdet gäller sådana nationella program som avser naturbruk ochomvårdnad. Kommuner som ingår i landstingskommunen får inteanordna samma utbildning utan överenskommelse medlandstingskommunen. Omvänt gäller då att, om landstingskommunenväljer att inte anordna programmen eller något av dem,primärkommunerna står fria att göra det i stället.Enligt punkt 12 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelsernatill den nya skollagen föreslås att en kommun som vidikraftträdandet med medgivande bedrevutbildning på vårdlinjen efter får anordnautbildning på ett nationellt program som avser omvårdnad utanmedgivande från landstingskommunen. Utskottet finner i likhetmed motionärerna det motiverat att de kommuner som i daganordnar utbildning på omvårdnadslinjen inom ramen förförsöksverksamheten med treårig yrkesinriktad utbildning bör fåmotsvarande rätt.Utskottet föreslår således att med bifall tillmotionerna 1990/91:Ub121, 1990/91:Ub147 yrkande 3 och1990/91:Ub148 antar det i proposition 1990/91:85 framlagdaförslaget till lag om ändring i skollagen såvitt avserikraftträdande- och övergångsbestämmelserna med den ändringenatt punkt 12 erhåller i bilaga 7 som Utskottets förslagbetecknade lydelse.3.7 Vissa genomförandefrågorI propositionen föreslås att gymnasiereformen skallgenomföras så att all intagning till gymnasieskolan läsåret1995/96 avser de nya programmen. Intagning till programmen fårstarta inför /93. Kommuner och landsting börupprätta planer, som visar hur programmen skall införas inomdessa tidsramar. Intagning till tvåårig ekonomisk och tvåårigteknisk linje upphör fr.o.m. /92. Årskurs 4 avfyraårig teknisk linje får anordnas läsåret1992/93. Intagning till övriga linjer får ske sista gångeninför /95. Den statliga regleringen av nuvarandegymnasieorter avses avvecklas fr.o.m. /94.Regeringen har i propositionen (s. 109 f.) beräknat extraresurser för vissa ändamål . Förintroduktionsfortbildning av främst lärare i karaktärsämnen,men också för skolledare, har beräknats 11 milj.kr. och förämnesfortbildning 80 milj.kr. Vidare föreslår regeringen (s.111) att extra stimulansbidrag skall utgå till kommunerna underperioden /93--1997/98 till kompletterande inköp avutrustning. Fr.o.m. /99 bör det enligtpropositionen åligga huvudmännen att ansvara för underhåll ochnyinköp av utrustning.I motion 1990/91:Ub149 (v) yrkande 15 föreslås attytterligare 50 milj.kr. skall anslås för fortbildning undergenomförandeperioden utöver regeringens förslag. Även bidragettill utrustning föreslås i samma motion (yrkande 16) utökat med50 milj.kr. utöver regeringens förslag.Utskottet avstyrker av statsfinansiella skälmotionsyrkandena.Kostnaderna för investeringar i utrustning innebär storaåtaganden för utbildningshuvudmännen. Det är nödvändigt att iplaneringen ha förutsättningarna för finansiering klara i godtid. Utskottet anser det därför viktigt att det system förförhandsbesked inom angivna planeringsramar, som hittillstillämpats för anslaget Bidrag till utrustning för gymnasierm.m., kan användas också i fortsättningen. I de bestämmelserför dispositionen av anslagen som regeringen utfärdar iregleringsbreven för /92 bör alltså bemyndigandeom förhandsbesked inom planeringsramar /93 och 1993/94om . för vartdera året anges.Enligt motion 1990/91:Ub147 (c) yrkande 17 bör tidpunktenför avveckling av den statliga regleringen av gymnasieorterupphöra att gälla som reformen inleds, dvs. /93.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet anföraföljande.Föredragande statsrådet ser en risk i att vissa kommuneretablerar en egen gymnasieskola med endast några få av denationellt fastställda programmen. Lättast att etablera blirnågra av de främst högskoleförberedande programmen, som krävermindre utrustning än vad som i allmänhet gäller för deyrkesförberedande. Ett beslut om nyetablering av gymnasieskolamåste därför föregås av en noggrann analys avutbildningsbehovet utifrån ungdomarnas intresse,arbetsmarknadens struktur och regionens totalautbildningsutbud. En hög utbildningskvalitet i gymnasieskolanförutsätter enligt föredragande statsrådet en skola som kanerbjuda flera pogram med olika inriktning. Genom ett bretturval av utbildningsprogram skapas underlag för att ha läraremed olika bakgrund och skiftande kompetenser vilket bidrarpositivt till ett kreativt arbetsklimat på en skola, framhållsi propositionen. Enligt regeringen är tidpunkten föravvecklingen av den statliga regleringen av gymnasieorter sattmed hänsyn till den planeringsperiod som behövs för berördakommuner.Utskottet delar regeringens uppfattning om tidpunkten föravvecklingen av den statliga regleringen av nuvarandegymnasieorter och etableringen av nya gymnasieskolor. Utskottetföreslår således att med avslag på motion1990/91:Ub147 yrkande 17 antar det i proposition 1990/91:85framförda förslaget till lag om ändring i skollagen såvittavser punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna.4. Den kompetensinriktade vuxenutbildningen4.1 Det offentliga skolväsendet för vuxnaDet offentliga skolväsendet för vuxna utvidgas till attfr.o.m. den 1juli 1992 också omfatta grundläggandeundervisning i svenska för invandrare (sfi). Det kommer då attomfatta grundläggande vuxenutbildning, gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning, som tillsammansbildar den kommunala vuxenutbildningen (komvux),vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) samtsfi. Bestämmelser om dessa skolformer överförs till skollagen.Enligt föredragande statsrådet bör de syften medvuxenutbildningen som angavs riksdagsbeslut liggafast, nämligen att överbrygga utbildningsklyftorna i samhället,att öppna möjligheterna för individen att komplettera sinungdomsutbildning samt att bidra till att höja kompetensnivåninom yrkeslivet.I motion 1990/91:Ub66 (v) yrkande 1, som väcktes medanledning av proposition 1990/91:87 Näringspolitik förtillväxt, begärs ett förslag till ett program förvuxenutbildningen med syfte att främja en ekonomisk tillväxt ihela landet. Programmet bör byggas upp under en femårsperiodoch erbjuda grundläggande humanistisk-teknisk utbildning förbl.a. dem som har mindre än elvaårig skolgång.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet anföraföljande.I föreliggande proposition (s. 115) understryks den snabbautvecklingen mot ett mera kunskapsintensivt arbetsliv, vilketskärper anspråken på vuxenutbildningen. Att utvecklanäringslivet blir, såsom framhålls i propositionen, i långastycken liktydigt med att utveckla den mänskliga arbetskraften.Den kommunala vuxenutbildningen bör därför kunna möta kravenfrån dem som behöver förbättra sin utbildning på gymnasienivåför att t.ex. skaffa sig behörighet för högre studier. Den böräven erbjuda påbyggnadsutbildningar som har en kompetenshöjandekaraktär.Utskottet ställer sig bakom regeringens bedömning när detgäller vuxenutbildningens syften och inriktning. Utskottetanser liksom föredragande statsrådet att den kompetensinriktadevuxenutbildningen kommer att få allt större betydelse förnäringslivet i framtiden.Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionärernas syfte i stort är tillgodosett, varför motion1990/91:Ub66 yrkande 1 avstyrks.4.1.1 Den kommunala vuxenutbildningenRegeringen föreslår att en ny utbildning på grundläggandenivå för vuxna, benämnd grundläggande vuxenutbildning,anordnas inom den kommunala vuxenutbildningen fr.o.m. läsåret1992/93. Den nya utbildningen skall ersätta grundutbildning förvuxna och etapp 1 i nuvarande kommunala vuxenutbildning. Syftetmed den nya grundläggande vuxenutbildningen är att ge vuxna enbred allmänkompetens för arbets- och samhällslivet. Den börockså kunna utgöra en grund för vidare studier. Vuxna somsaknar sådana kunskaper som normalt uppnås i skallha rätt att delta i utbildningen. Slutnivån för dennautbildning skall i princip motsvara årskurs 9 i grundskolan.Enligt förslaget skall utbildningen i viktigare ämnen leda framtill de kunskaper och färdigheter som är nödvändiga förfortsatta studier på gymnasial nivå.Gymnasial vuxenutbildning skall ge vuxna kunskaper ochfärdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få igymnasieskolan. Utbildningens innehåll skall nära anknyta tillgymnasieskolan, och den skall leda till samma kompetens sommotsvarande utbildning i gymnasieskolan.Påbyggnadsutbildning skall ge vuxna en sådan utbildning somleder till en högre kompetens i yrket eller till ett nytt yrke.I motion 1990/91:Ub218 (mp) anförs att många invandrare haren dålig skolunderbyggnad och därför riskerar utslagning urarbetslivet. Motionärerna anser att alla vuxna invandrare somsaknar motsvarande grundutbildning från sitt hemland bordeaktivt erbjudas en utbildning motsvarande iSverige.Utskottet konstaterar att regeringens förslag till 11kap.8§ skollagen innehåller en skyldighet för kommunen att aktivtverka för att nå dem som har rätt till grundläggandevuxenutbildning och för att motivera dem för sådan utbildning.Yrkandet är således tillgodosett, varför det avstyrks.I motion 1990/91:Ub149 (v) yrkande 10 begärs förslag om enökning av den grundläggande vuxenutbildningen utöverregeringens förslag. Enligt motionärerna bör den grundläggandevuxenutbildningen även omfatta den utbildningsnivå sommotsvarar de kunskaper och färdigheter som normalt uppnås inomgymnasieskolans kärnämnen. Som ett av skälen för detta angermotionärerna allas rätt att få den utbildning som krävs förallmän behörighet för studier i högskolan.Utskottet delar regeringens uppfattning att slutnivån för dengrundläggande vuxenutbildningen i princip bör motsvara årskurs9 i . Studier utöver denna nivå motsvaras av dengymnasiala vuxenutbildningen som skall ge vuxna kunskaper ochfärdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få igymnasieskolan. Som framhålls i propositionen (s. 126) börkommunerna i skollagen åläggas att sträva efter att gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning erbjuds i denutsträckning som motiveras av invånarnas behov och efterfrågan.Vidare skall i enlighet med föreslagen lydelse av 11kap.18§ skollagen varje kommun informera om möjligheterna tillgymnasial vuxenutbildning samt verka för att vuxna deltar isådan utbildning.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motion1990/91:Ub149 yrkande 10 inte bör föranleda någon riksdagensytterligare åtgärd, varför det avstyrks.Vid /90 fattade beslut omförsöksverksamhet med en ettårig teknikerutbildning (prop.1989/91:100, bet. UbU15 och UbU19, rskr. 238 resp. 229). Förförsöksverksamheten har 150 platser inom högskolan ställts tillUHÄs disposition. Motsvarande försöksverksamhet med kommunersom huvudmän har förlagts till tio orter. Ett av syftena medförsöksverksamheten har varit att anordna teknikerutbildningmed såväl som statlig huvudman för att vinnaerfarenhet om vilken utbildningsform som passar bäst för dennatyp av utbildning. Kommunerna har själva kunnat beslutahuruvida utbildningen skall anordnas i gymnasieskolan ellerinom den kommunala vuxenutbildningen.I föreliggande proposition föreslås att försöksverksamhetenmed den ettåriga teknikerutbildningen skall upphöra ochersättas med en reguljär utbildning inom kommunalvuxenutbildning fr.o.m. . Utbildningen är enpåbyggnad på en avslutad gymnasial utbildning och bör därförbetraktas som vuxenutbildning. Den kommer därför från den 1juli 1992 definitionsmässigt att höra under den nyabeteckningen påbyggnadsutbildning.I två motioner, 1990/91:Ub656 (s) yrkande 2 och 1990/91:Ub699(c) yrkande 2, vilka har väckts under den allmänna motionstiden1991, föreslås att den ettåriga teknikerutbildningen inomelektronik förläggs till södra (, Bollnäsoch kommuner).Utskottet delar regeringens uppfattning att kommunerna har debästa förutsättningarna att anordna denna typ av utbildning.För sådana kommuner som inte har någon högskoleutbildning kanteknikerutbildningen få stor betydelse för möjligheten attrekrytera kvalificerad arbetskraft för näringslivets behov. Närdet gäller dimensionering och lokalisering avteknikerutbildning inom vuxenutbildning är detta enangelägenhet för de enskilda kommunerna. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1990/91:Ub656 yrkande 2 och1990/91:Ub699 yrkande 2.Regeringen föreslår att särskilda timplaner skallfastställas för dels den grundläggande vuxenutbildningen, delspåbyggnadsutbildningen, medan de timplaner som fastställs förgymnasieskolan skall tillämpas även för gymnasialvuxenutbildning. Timplanerna skall dock utgöra enrekommendation för vuxenutbildningen. Även timplaner förgrundläggande vuxenutbildning och påbyggnadsutbildningar skalluttryckas i timmar om 60 minuter.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om timplaner förden kommunala vuxenutbildningen och föreslår att riksdagengodkänner vad som anförts i proposition 1990/91:85 i denna del.4.1.2 Undervisning av invandrare i svenska språketSvenskundervisning för invandrare är avsedd för nyanlända.För invandrare som kommit till och förövriga invandrare som av olika anledningar hamnat utanförsfi-systemet föreslår regeringen att kommunen skall bli skyldigatt inom ramen för vuxenutbildning erbjudagrundläggande undervisning i svenska som andraspråk. För dessainvandrare kommer därmed samma regler för ledighet för studieroch regler för studiestöd att gälla som för övriga deltagare ikommunal vuxenutbildning.I dag finns en kurs i svenska som andraspråk pågrundskolenivå inom vuxenutbildning. Den förutsätteratt deltagarna har gått igenom grundläggandesvenskundervisning för invandrare eller har motsvarandekunskaper. Statsrådets förslag innebär att utbildningen pågrundskolenivå utökas, så att den kan omfatta även undervisningpå en nivå som motsvarar den som ges inom svenskundervisningför invandrare. Kursen bör under /92 inordnas inuvarande vuxenutbildning och därefter i grundläggandevuxenutbildning.4.1.3 Vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstördaReguljär vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstördainfördes /89 efter förslag i proposition1987/88:113. Utbildningen omfattar undervisning pågrundsärskolans nivå. I tre motioner med anledning av nämndaproposition föreslogs att vuxenutbildningen för psykisktutvecklingsstörda även skulle omfatta undervisning påträningsskolenivå. Vid behandling av frågan fannutskottet (UbU 1987/88:33 s. 8) ett antal avgränsningsfrågor,där det inte då fanns underlag för ett klart ställningstagandeav . Därför tillkallades en utredning,, som i betänkandet Vidgad vuxenutbildning förutvecklingsstörda (SOU 1990:11) har redovisat sina förslag närdet gäller avgränsningsfrågorna. föreslår attvuxenutbildningen för psykiskt utvecklingsstörda skall utvidgastill att omfatta viss utbildning även på träningsskolenivån,nämligen inom områdena kommunikation samtverklighetsuppfattning och omvärldskunskap från träningsskolanskursplan.Utvidgning till träningsskolenivån begärs i två motioner frånallmänna motionstiden, nämligen 1990/91:Ub221 (fp) yrkande 2och 1990/91:Ub256 (s). Genom regeringens därefter framlagdaförslag i proposition 1990/91:85 har yrkandena blivittillgodosedda.I motion 1990/91:Ub221 yrkande 2 begärs också att vuxna ävenskall få delta i yrkessärskolans undervisning. Regeringenhänvisar på den punkten till särskolekommitténs väntadeslutbetänkande och avser att återkomma i samband medbehandlingen av detta. har numera framlagtsitt slutbetänkande Särskolan en primärkommunal skola (SOU1991:30). Utskottet anser att regeringens beredning av fråganom vuxnas deltagande i yrkessärskolan bör avvaktas.Med hänvisning till vad som anförts föreslår utskottet attriksdagen godkänner vad som anförts i proposition 1990/91:85 omutvidgning av vuxenutbildningen för psykiskt utvecklingsstördatill träningsskolenivån och avslår motionerna 1990/91:Ub221yrkande 2 och 1990/91:Ub256.4.2 Kommunernas skyldigheter m.m.Regeringen föreslår att en kommun skall vara skyldig att taemot elever från andra kommuner i grundläggande vuxenutbildningom utbildningen finns i kommunen. Den kommun som anordnarutbildningen har rätt till ersättning från elevens hemkommun.När det gäller gymnasial vuxenutbildning, påbyggnadsutbildningoch vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda åläggskommunerna att ta emot elever från andra kommuner, omhemkommunen resp. hemlandstingskommunen förklarar sig villigatt stå för kostnaderna för eleverna.I motion 1990/91:Ub126 (m) yrkande 5 framhålls attmöjligheter att delta i vuxenutbildning börföreligga även för andra än den egna kommunens invånare. Pågrund av t.ex. arbete i annan kommun är det för mångaendast möjligt att delta i studier som ligger näraarbetsplatsen, anför motionärerna. Liknande synpunkter framförsi motion 1990/91:Ub147 (c) yrkande 20. Motionärerna föreslåratt hemkommunen bör vara skyldig att ikläda sigbetalningsansvaret för vuxnas studier på annan ort, om denstuderande med hänsyn till sina personliga förhållanden harsärskilda skäl att studera i annan kommun. Enligt motion1990/91:Ub161 (s) bör regeringen se över frågan om deltagande igymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning i annankommun än hemkommunen i syfte att finna ett system som bättretillgodoser den enskildes behov av och tillgång tillvuxenutbildning.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföraföljande.När det gäller elevers rätt att bli mottagna för utbildninginom de nationella programmen i olika gymnasieskolorföreslår regeringen (prop. s. 60 f.) att jämställda med sökandeelever i hemkommunen eller samverkansområdet skall bl.a. devara som, med hänsyn till sina personliga förhållanden, harsärskilda skäl att få gå i skolan inom kommunen ellersamverkansområdet. För dessa elever anser regeringen attkommunen bör vara skyldig att betala interkommunalersättning. Enligt utskottets mening bör en motsvarandeskyldighet att betala ersättning gälla i fråga om gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning. Det bör ankomma påstyrelsen för utbildningen i hemkommunen att pröva om särskildaskäl föreligger för att få bedriva studier inom gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning i annan kommun.Utskottet föreslår beträffande rätt för vissa studerande attstudera inom vuxenutbildning i annan kommun attriksdagen med anledning av proposition 1990/91:85 ochmotionerna 1990/91:Ub126 yrkande 5, 1990/91:Ub147 yrkande 20och 1990/91:Ub161 antar propositionens förslag till lag omändring i skollagen såvitt avser 11kap. 21§ med denändringen att ett nytt andra stycke erhåller i bilaga 9 somutskottets förslag betecknade lydelse.Enligt propositionen -- föreslagen lydelse av 5 kap. 15 §skollagen -- har styrelsen för utbildning i anordnarkommunenansvaret för intagningen av elever. Enligt föredragandestatsrådets bedömning är det värdefullt om samma organ sköterintagningen till gymnasial vuxenutbildning och tillgymnasieskolan. När en kommun väljer att lägga arbetet påskilda organ, framhålls i propositionen (s. 136), bör ettsamarbete etableras dem emellan i syfte att så effektivt sommöjligt utnyttja tillgängliga utbildningsresurser.I motion 1990/91:Ub154 (mp) yrkande 3 förordas att kommuneninrättar en särskild motionärerna är de vuxnas studiesituation, behov ochförutsättningar i många avseenden annorlunda än vad som gällerför ungdomar i gymnasieskolan.Utskottet delar regeringens uppfattning att det kan varaändamålsenligt att ha en gemensam intagningsorganisationför gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Medavslag på motion 1990/91:Ub154 yrkande 3 tillstyrker såledesutskottet regeringens förslag till lag om ändring i skollagensåvitt avser 5 kap. 15 § andra stycket beträffande och gymnasialvuxenutbildning.Enligt föreslagen lydelse av 11kap.6§ skollagen skallkommuner och landstingskommuner få uppdra åt andra attanordna vuxenutbildning. Regeringen får meddelaföreskrifter om vem som får ges ett sådant uppdrag och omvillkor för det.Enligt motion 1990/91:Ub149 (v) yrkande 11 bör den föreslagnalydelsen av 11 kap. 6 § skollagen utgå från skrivningen iproposition 1990/91:18 om ansvaret för skolan när det gällerkommunernas skyldighet att använda behöriga lärare och vissadispensmöjligheter vid en anställning. I nämnda proposition (s.38) anförs det bl.a.:Jag vill påpeka att den av mig föreslagna regleringen förlärare inte innehåller något uttryckligt krav på att de läraresom kommunen använder inom sitt offentliga skolväsende ocksåskall vara anställda av kommunen -- -- -- Eftersom sådanalagbestämmelser bara finns för speciella situationer och dålärares betygsättning enligt min uppfattning normalt innefattarmyndighetsutövning, måste utrymmet för ickekommunalt anställdalärare inom de kommunala delarna av det offentliga skolväsendetbedömas vara synnerligen begränsat.Utskottet anser att skolhuvudmannen bör ges rätt att underförutsättningar som föreskrivs av regeringen anlita annanutbildningsanordnare, t.ex. ett studieförbund eller enfolkhögskola, i syfte att tillvarata den kompetens som kanfinnas på det lokala planet inom ett visst område. Det ärdärvid viktigt att stryka under att den utbildning somöverlämnas inte därigenom hamnar utanför det offentligaskolväsendets reglering.