bet · GF01LU6 · 1991-11-12 00:00:00 — TCO avstyrker därför förslaget.SACOSACO anser inte att de problem som motionärerna redovisar är av sådanomfattning att de motiverar en översyn av lagstiftningen inom det aktuellaområdet.Motiven för detta ställningstagande återfinns i inkomna yttranden frånmedlemsförbunden (), () och Tandläkarförbund.CR och CF har vid denna fråga samarbetat med varandra och har därvid funnitgod samstämmighet i våra uppfattningar varför förbunden avger bilagdagemensamma yttrande.YttrandeAllmänna synpunkterMotionen uttrycker en vilja att se över lönegarantireglerna sedanmotionärerna har uppfattat vissa tillämpningsproblem av i huvudsak praktiskkaraktär.Förbunden delar motionärernas allmänna uppfattning attlönegarantilagstiftningen i stort sett fungerar bra. Redan härigenom måstemotiven för behovet av ändringar väga mycket tungt. Vidare har motionärernasärskilt pekat på de praktiska handläggningsproblem som kan förekomma och varslösning lagstiftningen antas kunna ge.Förbunden anser inte att de problem som motionärerna redovisar är av sådanomfattning att de motiverar en översyn av lönegarantilagen, förmånsrättslagenoch konkurslagen, utan snarare bör de lösas i den praktiska tillämpningen.Som grund för förbundens ståndpunkt ligger att åtskilligt av redovisadeproblem kan åtgärdas inom ramen för annan lagstiftning t.ex. ikringgåendefallen genom hänvisning till och därtill hörandebestämmelser avseende s.k. ekobrott och i andra fall genom konkursförvaltarensansvar enligt konkurslagen och i förekommande fall enligt advokatsamfundetsstadgar. Förbunden konstaterar också rent allmänt att tvistefrågor i sambandmed konkurser endast i undantagsfall ens leder till förbundens ingripande iform av förhandlingar, än mindre i form av rättsprövning.Väsentlig andel m.m.Förbunden konstaterar såsom motionärerna påpekar att det är möjligt attsystematiskt missbruka lönegarantisystemet liksom fallet är även med andratrygghetssystem. Huruvida detta görs inom ramen för familjeföretag eller ickeoch i vilken omfattning sådant missbruk sker är inte närmare klarlagt. I förstahand måste åtgärder vidtas genom redan tillgängliga regler i stället för attförsämra möjligheterna till trygghet för gruppen egna företagare. Mångamedlemmar har vid driftsinskränkningar med uppsägning som följd som endaalternativ att övergå till egen verksamhet och bör kunna påräkna tryggheten avlönegaranti i nuvarande omfattning. I sammanhanget bör också beaktas attmöjligheten att ingripa mot statistiskt konstaterat missbruk kan och börövervägas mot bakgrund av avgiftssystemet t.ex. genom att vissa förhöjdaavgifter kan ifrågakomma med paralleller från sakförsäkringsområdet.Förmånsberättigade fordringarMotionärerna angriper vissa typer av ersättningar och föreslår att dessasärbehandlas i förmånsrättslagen. Förbundens uppfattning är att rättsläget ärklarlagt och att eventuella ändringar beträffande vissa slag av ersättningarenbart föranleder ytterligare problem i den praktiska handläggningen.Beträffande särskilt bilförmån kan anmärkas att förmånen av helt fri bil tordeinnefatta även drivmedel för vilket den anställde beskattas. Även i detta falltorde direkta missbruk kunna stävjas genom att garantimedel inte ställs tillförfogande.Förbunden har däremot ingen erinran mot att lönefordringar som vederlag förutfört arbete under uppsägningstid belastar konkursboet som massafordranistället för att belasta lönegarantisystemet. Detta torde t.ex. vara bättreförenligt med konkursinstitutets ursprungliga syfte.Konkursförvaltarens disposition över personalenUtgångspunkten vid byte av arbetsgivare är att sådant inte kan ske annat änefter den anställdes godkännande dvs avtal om anställning sker inte ensidigt.Det förtjänar också påpekas att arbetsgivare som avser att genomföra viktigareförändring av arbets- eller anställningsförhållande för medlem ikollektivavtalsbunden organisation är skyldig att ta initiativ till förhandlingmed organisationen.Dessa regler gäller även i en konkurssituation då konkursförvaltaren inträdersom företrädare för arbetsgivaren.Konkursförvaltarens disposition av personal är således inte så obegränsad sommotionärerna anger. Vidare gäller -- oavsett dispositionsfrågans omfattning --att arbetsgivaren/konkursförvaltaren har rätt att avräkna t.o.m. sådan inkomstsom den anställde skäligen hade bort kunna förvärva i annan anställning. Regelnåterfinns i lagen om anställningsskydd och innebär såvitt förbundet kan bedömahinder mot det missbruk som motionärerna redovisar.SammanfattningFörbunden anser således inte att det föreligger något behov av översyn avlagstiftningen vare sig för att förhindra missbruk eller för att underlätta denpraktiska tillämpningen. Däremot anser förbunden att vissa lönefordringar somuppkommit som en följd av arbete i konkursboet bör betraktas sommassafordringar.TandläkarförbundetMotionärerna önskar en översyn av lönegarantilagstiftningen, konkurslagen ochförmånsrättslagen för att komma tillrätta med sådan fördelning av aktieinnehav,som är gjord i syfte att säkerställa förmånsrätt för lönefordringar vidkonkurs.I nuvarande lagstiftning finns genom undantagsregeln i 12 § tredje stycketförmånsrättslagen ett instrument för domstolarna att i vissa fall avhändaarbetstagare sådan förmånsrätt. Bedömningen om så skall ske bör göras från falltill fall med hänsyn till föreliggande omständigheter.Undantagsregeln är utformad så att undantag från förmånsrätt skall komma ifråga för arbetstagare, som själv eller jämte närstående äger väsentlig andel iföretaget och som har väsentligt inflytande över dess verksamhet.Motionärerna vill nu ha en lagändring, framför allt avseende undantagsregelni förmånsrättslagen som syftar till att "sänka ribban" när det gäller vilkarekvisit som skall vara uppfyllda för att undanta andelsägare från förmånsrätt.Dels vill man styrka kravet på både väsentlig andel och väsentligtinflytande och menar att antingen en väsentlig andel eller ettväsentligt inflytande bör räcka för undantag. Här är motionärerna inne ochtummar på rättssäkerheten för berörda. En väsentlig andel (t ex aktieposter)går förvisso att styrka men var skall man dra gränsen för ett väsentligtinflytande för någon som har en minoritetsandel i företaget?Dels tycks motionärerna mena att något skumt är på gång om ett antal personerbildar aktiebolag och därvid fördelar andelarna/aktierna lika mellan sig. Trotsatt detta inte är något ovanligt eller onaturligt eller behöver vara moralisktförkastligt menar motionärerna att ingen andelsägare bör ha förmånsrätt,eftersom obeståndet i de flesta fall "kan sägas vara en indirekt följd av deraseget handlande eller ståndpunktstagande".Motionärernas förslag kan enligt förbundets uppfattning medföra försämradrättssäkerhet speciellt för småföretag, där andels-/aktiespridningen avnaturliga skäl ofta inte blir av större omfattning. Motionärernas förslag harkaraktär av generalklausul. En generell tillämpning av denna kan medföra attandelsägare förlorar sin förmånsrätt antingen det är befogat eller ej.Förbundet anser därför att nuvarande lydelse av 12 § tredje stycketförmånsrättslagen jämte den av HD gjorda uttolkningen är väl avvägd och svararmot lagstiftningens andemening.LO -- -- --LO delar den grundsyn som motionärerna ger uttryck för, nämligen att reglernaendast ska tillämpas på de situationer som de ursprungligen var avsedda för.Motionärernas mål kan sägas vara att minska statens kostnader för löneskyddetmedan LOs mål är att arbetstagarna inom ska få ersättning förförlorad arbetsinkomst och varken mer eller mindre än den.Många av medlemmar som arbetat i företag som gjort konkurs harsvårt att få ut statlig lönegaranti beroende på att arbetsgivarna håller sigundan och att lönekraven därmed ofta hinner förfalla innan konkursen är etträttsligt faktum. LO har som sin mening framfört att en lösning vore attett-årsfristen för lönegarantikrav förlängs eller tas bort.På LOs kongress 1991 togs beslut om att LO ska verka för ett förändratregelsystem kring den statliga lönegarantin i syfte att nedbringa väntetidenmellan företagets obestånd och möjligheter att få statlig lönegaranti. Ett sättatt nedbringa väntetiden som bör prövas är att det blir möjligt för denfackliga organisationen och den anställde att söka ersättning i avvaktan påkonkursbeslut i fall där arbetsgivaren genom att medvetet hålla sig undanförsenar beslutet.LO har i olika remissvar framhållit vikten av att ett enhetligtarbetstagarbegrepp tillämpas av våra domstolar. Arbetsdomstolens tilllämpningav arbetstagarbegreppet har därvid från LOs sida framhållits som den mestgenomtänkta medan hovrätternas tillämpning av begreppet i många fall ställt bla medlemmar av utan berättigad ersättning. LOs förslag tilllösning har varit att föra över lönegarantimålen från hovrätterna till AD, menmed nuvarande målinströmning till AD är det inte någon realistisk lösningutan andra förslag måste prövas.Med dessa tilläggsförslag är LO beredd att förutom på ett par punktertillstyrka en översyn i enlighet med vad motionärerna föreslår. Motionärernagår för långt i sin spariver när de anser att arbetstagare som beordrats tillövertidsarbete av en konkursförvaltare ska bjuda staten alternativt konkursboetpå sin arbetsinsats genom att de anser att lönegarantin inte bör omfatta sådantövertidsarbete. Vidare ger inte motionärernas exempel om ideella föreningarsstyrelseledamöter anledning att ifrågasätta gällande lagtillämpning på området.LO är dessutom inte på detta stadium villig att låsa sig för motionärernasförslag om hur problemet med att avgränsa ägande och väsentligt inflytande iaktiebolag ska lösas.Föreningen kronofogdarSammanfattningFöreningen delar motionärernas uppfattning att vissa inskränkningar ärönskvärda vad gäller de förmånsberättigade lönefordringarna och därmed ocksålönegarantin. Det bör vara tillräckligt att det i löneborgenärens familj finnsen dominerande ägarandel för att förmånsrätt där skall vara utesluten. Förföreningar och stiftelser bör en särskild översyn av reglerna göras. Vidare börlönegarantilagstiftningens sociala karaktär medföra en koppling tillsjukförsäkringslagstiftningen och annan sociallagstiftning så attlönegarantiersättningen begränsas i motsvarande mån. Härigenom skullekronofogdemyndigheternas (KFM) hantering avsevärt förenklas, inte minst genomatt även icke kontanta löneförmåner kopplas till sjukförsäkrings- ochsociallagstiftningens regler. Slutligen anser föreningen att frågan omkonkursförvaltarens disposition av personalen bör kunna lösas inom ramen förbefintlig lagstiftning.Väsentlig andel och/eller bestämmande inflytandeFör närvarande gäller att en löneborgenär diskvalificeras från förmånsrättoch lönegaranti först när båda kriterierna om väsentlig andel och bestämmandeinflytande är uppfyllda. Löneborgenären är vidare diskvalificerad om någonhonom närstående ägt den väsentliga andelen om han själv har ett bestämmandeinflytande. I sådana fall har t o m i rättspraxis en löneborgenärdiskvalificerats när han själv inte ägt en enda aktie. Denna teleologiskatolkning av begreppet "jämte närstående" har kritiserats av iFestskrift till 1988, då uttalandena i förarbetena inte ansågs hatäckning i lagtexten. Oavsett hur lagtexten skall tolkas så anser föreningenatt det är för lätt för dominerande ägare och dessas närstående attfå betalning ur lönegarantin. Föreningen anser att nuvarande regler lätt ledertill att företag med svag ekonomi drivs alltför länge så att ägare och dessasnärstående i en framtida konkurssituation kan förlita sig på lönegarantin.Å andra sidan finner föreningen att behov ofta föreligger att utifrånanställa en skicklig företagsledare till ett krisföretag så att detta åter kankomma i balans. Att diskvalificera dessa företagsledare utan ägarinflytandekan motverka dessa syften. Föreningen anser därför att dessa ävenfortsättningsvis skall åtnjuta förmånsrätt.Föreningens slutsats är därför den, att lagtexten bör omformuleras så attväsentligt andelsinnehav ensamt är diskvalificerande, oavsett om den väsentligaandelen ägs av löneborgenären, dennes närstående eller löneborgenären ochdennes närstående. Å andra sidan skall inte inflytande utan koppling tillandelsinnehav diskvalificera från förmånsrätt.Föreningar och stiftelserMotionärerna har påpekat att ideella föreningar och stiftelser inte kan sägasha några delägare i egentlig mening. I ekonomiska föreningar är vidare ägandetofta så utspritt att inga dominerande ägare finns. Med dagens lagstiftning hardärför företagsledare och arbetande styrelseledamöter i fall som dessaförmånsrätt för lönefordringar. Föreningen anser därför att en särskild översynär påkallad beträffande denna kategori av juridiska personer.Den förmånsberättigade lönefordringenVid KFM:s handläggning av lönegarantiärenden har en snårskog avolika löneförmåner vid sidan om den kontanta lönen dykt upp, vilket orsakartidsödande utredningar. Föreningen ifrågasätter om alla dessa s k fringebenefits skall omfattas av lönegarantin. I och för sig kan skattereformenmedföra en viss upprensning på detta område. Eftersom lönegarantilagstiftningenär en form av social lagstiftning kan det ifrågasättas om inte det maximalaersättningsbeloppet per löneborgenär skall sättas till vad som motsvarar enårslön om sju och ett halvt basbelopp eller en månadslön om f n , dvssamma maximibelopp som gäller för den maximala sjukpenninggrundande inkomsten.Vad gäller t ex tjänstebilsförmåner bör dessa beräknas till de förmånsvärdensom gäller vid beskattningen. Så beräknas bilförmånerna i allmänhet redan nu.Eftersom föreningen anser att dessa inte kontanta löneförmåner skall inräknas idet maximala ersättningsbeloppet innebär detta en förenkling av hanteringen ochförebygger möjligheterna till missbruk.Konkursförvaltarens disposition av personalenSåvitt föreningen kan förstå står löneborgenärerna under uppsägningstidentill konkursboets förfogande men kan inte tas i anspråk för arbete i andrakonkursbon som förvaltaren driver såvitt inte särskilt anställningsavtal harträffats om detta. Motsvarande måste gälla om arbetstagarna skall utföra arbeteåt köparbolaget. Föreningen anser inte att lagstiftning i dessa frågor ärpåkallad, då tvistefrågor i dessa avseenden bör kunna lösas inom ramen förbefintlig lagstiftning.Konkursförvaltarkollegiernas föreningFöreningen tillstyrker en utredning syftande till att begränsa och förtydligamöjligheten att erhålla lönegaranti för personer tillhörande närstående- ochägandekretsen. Härvid bör emellertid observeras att det visat sig vara av stortvärde att lönegarantin säkerställer att företagsledare kvarstår i sin tjänstunder konkursavvecklingen.När det gäller utnyttjande av arbetskraften hos tredje man är detta ettfelaktigt och mot lagen stridande förfaringssätt och detsamma behöver inte, iden mån det förekommer, rättas till genom ändrad lagstiftning, utan bör kunnakorrigeras genom åtgärder från tillsynsmyndigheterna.En eventuell utredning skulle också kunna se över lönegarantireglernasålunda att arbetstagare inte belastar lönegarantin i de fall andra arbetenerbjudes på arbetsmarknaden. I praktiken utnyttjas lönegarantin i väldigt mångafall som betald semester trots att arbeten stått till förfogande påarbetsmarknaden.Ackordscentralen StockholmVi delar de åsikter som framförts i motionen om att regelsystemet bör sesöver på det sätt som anförts.I ett vidare perspektiv kan också konstateras att lönegarantisystemetsnuvarande utformning medför att onödigt många krisdrabbade företag försättes ikonkurs.Bakgrunden är den omständigheten att lönegaranti utgår enbart i händelse avkonkurs. Detta har medfört att framför allt bankerna med säkerheter i form avföretagshypotek föredrar konkursförfaranden i krisdrabbade företag med mångaanställda.Med hjälp av lönegarantin kan företaget i konkurs hållas vid liv avkonkursförvaltaren. Vid försäljning av rörelsen eller avveckling av denna får imånga fall företagshypoteksinnehavarna, trots fördelning av effekterna avförkovran, en gynnad ställning genom den lönegarantiavlönade personalensarbetsinsatser.Jämfört med andra lösningar, som t ex ett ackordsförfarande, begränsasbankernas risker i de konkurser som drabbar framför allt personalintensivaföretag. Detta medför att bankerna i många fall motsätter sigackordsförfaranden eller andra genomgripande rekonstruktionsåtgärder för attundvika en konkurs.Resultatet blir oöverskådlig kapitalförstöring, kännbara kreditförlustersamt ökad arbetslöshet.I de flesta fall täcker inte lönernas förmånsrätt i konkurs en återbetalningav utkvitterad lönegaranti varför det finns en uppenbar risk för attarbetsgivaravgifterna måste höjas för att säkerställa lönegarantifonderna.Enligt vårt synsätt borde lönegaranti också kunna utgå vid offentligaackordsförfaranden. Härigenom skulle ackordsinstrumentet bli vanligare med ettminskat antal konkurser som följd.Det får förutsättas att de obeståndsdrabbade företag som skulle komma attberöras av lönegarantiutbetalningar i händelse av ett tilltänkt revideratackordsförfarande i annat fall skulle ha försatts i konkurs medlönegarantiutbetalningar som följd. Någon nämnvärd fördyring för staten skulleen dylik reform inte få.Vi hemställer därför att regeringen vidtar åtgärder för att utredaförutsättningarna för lönegaranti i händelse av offentligt ackord.