bet · GE01FöU8 · 1991-04-25 00:00:00 — Som en följd härav ändraspriskompensationen för försvarsmyndigheterna. Avsikten är vidareatt man inom försvaret skall införa kapitalkostnader förinvesteringar i fast egendom och få möjlighet att iriksgäldskontoret lånefinansiera sådana investeringar.Regeringen föreslår också att inkomsterna från försäljning avfast egendom skall kunna utnyttjas för investeringar i nyafastigheter.Den senare frågan utvecklas närmare av finansministern ipropositionens bilaga 7. Där förordas att inkomsterna frånförsäljning av fast egendom skall få utnyttjas på i principsamma sätt inom försvarsdepartementets område som för närvarandegäller för den civila statsförvaltningen.Såsom framgår av propositionen tillämpas för det militäraförsvaret den ordningen att investeringar i mark, byggnader ochanläggningar skrivs av direkt. Sådana kostnader tas upp som enengångsutgift och försvaret belastas därefter inte medkapitalkostnader. Förfarandet har motiverats med att egendomenpå grund av dess användning inte har betraktats somförräntningspliktigt statskapital. En konsekvens härav äremellertid att myndigheter inom det militära försvaret saknaregentligt motiv för att frigöra fastighetskapital som intelängre behövs för verksamheten.Bestämmelser om fast egendomGrundläggande bestämmelser om förfoganderätten över statligatillgångar finns i regeringsformens föreskrifter omfinansmakten. I RF 9:8 stadgas att statens medel och dess övrigatillgångar står till regeringens disposition. Någon åtskillnadmellan fast och lös egendom görs inte i detta sammanhang.Begreppet disposition innefattar inte bara förvaltningsåtgärderutan också förfogandeåtgärder, såsom avhändelse ochpantsättning.Regeringens dispositionsrätt över statens tillgångar är inteoinskränkt. Av RF 9:9 framgår att fastställer i denomfattning som behövs grunder för förvaltningen av statensegendom och förfogandet över den. kan därvidföreskriva att åtgärd av visst slag inte får vidtas utanriksdagens tillstånd.Enligt tidigare givna bemyndiganden får regeringen utanriksdagens samtycke sälja fast egendom till kommun församhällsbyggnadsändamål m.m. Någon beloppsgräns gäller därvidinte. Rör det sig om annat ändamål än samhällsbyggnationinskränker sig regeringens rätt att sälja fast egendom till etthögsta värde av 5 milj.kr. i varje enskilt fall, såvida inteförsäljningsintäkterna skall användas för reinvesteringar ifastigheter. Eftersom värdet av statens samlade förmögenhet inteurholkas i det senare fallet har genom ett utvidgatbemyndigande givit regeringen rätt att ensam besluta omsådana försäljningar upp till ett högsta belopp av 50 milj.kr. i1987 års prisläge.Enligt då gjorda uttalande (prop. 1987/88:100 bil.9, FiU26, rskr.338) skall som riktlinje för denna typ avförsäljning gälla att överskottet normalt skall återanvändas förinvesteringar i form av byggproduktion eller inköp samt planerasoch genomföras så att statens samlade förmögenhet inte urholkas,dvs. så att ingen nettoutförsäljning av statens egendom sker.Det påpekades också att ett på detta sätt genererat överskottbör få användas endast i begränsad omfattning för att finansieraunderhållsåtgärder.Inom ramen för det sålunda givna bemyndigandet kan regeringeni sin tur delegera till vissa myndigheter att besluta omförsäljning av fast egendom. Enligt förordningen (1971:727) omförsäljning av staten tillhörig fast egendom, m.m. får sålundafortifikationsförvaltningen och samtytterligare ett tiotal centrala myndigheter själva besluta omfastighetsförsäljningar upp till ett belopp på 1 milj.kr.,såvida det inte är fråga om bostadsfastighet för permanent bruk,då gränsen går vid 5 milj.kr. De angivna beloppsgränsernaomprövas i i samband med enöversyn av förordningen.Det aktuella förslagetInkomster från försäljning av fast egendom skall enligthuvudregeln redovisas på statsbudgetens inkomstsida.Myndigheterna får således normalt inte tillgodogöra sig sådanainkomster. Inom område har emellertidregeringen normalt låtit balanseraförsäljningsintäkter i ny räkning vilka därigenom kunnatutnyttjas för investeringar under efterföljande år. Som en följdhärav minskar upplåningsbehov iriksgäldskontoret i motsvarande mån.Den tillämpade ordningen innebär att regeringen prövar iprincip varje enskild fastighetsförsäljning sombyggnadsstyrelsen genomför där försäljningsbeloppet överstiger 1milj.kr. I samband därmed tar regeringen också ställning tillhur de uppkomna intäkterna skall disponeras, vilket alltsåvanligtvis innebär att tills vidare fårbalansera dem i ny räkning. En gång fattar regeringendessutom beslut om hur skall förfara med deunder det gångna året uppkomna extraordinära intäkterna.I propositionen föreslås att en motsvarande ordning prövasinom försvarsdepartementets område. Enligt förslaget skallnyordningen tillämpas under den förestående omstruktureringen avförsvaret och tidsbegränsas till den femårsperiod som sträckersig fr.o.m. /92 över kommandeförsvarsbeslutsperiod. Medel som frigörs vid avyttring avfastigheter som står till försvarets förfogande kan därvidanvändas för investeringar i försvarsanläggningar, vilketminskar försvarets anslags- och lånebehov för sådanainvesteringar.Propositionens förslag i denna del tas upp i två motioner. Imotion Fö6 av m.fl. (m) framhålls attförsvarsmakten disponerar för sin verksamhet stora mängder fastegendom. Liksom regeringen anser motionärerna att det i risk för att gjorda investeringar inte utnyttjas på ettoptimalt sätt, eftersom försvaret saknar möjlighet att avyttraegendom som inte längre behövs och att tillgodogöra sig intäkterav försäljning för nya investeringar. Motionärerna påpekar attförsvaret därmed saknar incitament att lämna ifrån sig fastegendom som inte längre behövs i försvaret, men som det civilasamhället skulle kunna ha stor nytta av. Överbefälhavaren harpresenterat en avyttringsmodell som motionärerna hänvisartill och som enligt deras mening skulle ge försvaret vidgademöjligheter att tillgodogöra sig positiva effekter av avyttringav fast egendom. I ett för försvaret brydsamt ekonomiskt lägekan en sådan metod inte lämnas oprövad, anser motionärerna.I motion Fö8 av m.fl. (fp) yrkas att deni propositionen redovisade principen om återutnyttjande avförsäljningsinkomster från försvarets fasta egendom skallligga till grund för försvarsmyndigheternas planering redanunder 1991. Det är, framhåller motionärerna, angeläget attsnarast få fram incitament så att mark kan avyttras till förmånför investeringar av betydelse för försvarsmaktens utveckling.Utskottet får för egen del anföra följande. Mellan regeringoch motionärer föreligger enighet om att man bör finna formerför en mer rationell, ekonomisk förvaltning av de fastighetersom disponeras av försvaret. Även utskottet delar dennauppfattning. En sådan nyordning är viktig inte minst motbakgrund av försvarets förestående omstrukturering.Regeringen och liberalerna är också överens omformerna för denna nyordning, medan moderata samlingspartietinte vill lämna överbefälhavarens förslag till mer långtgåendelösning oprövad. Den innebär i princip att försvarsmakten självfår disponera försäljningsintäkterna för reinvesteringar.Av propositionen (s. 54) framgår att överbefälhavarensavyttringsmodell redan prövats av regeringen som den 3 maj 1990meddelat att förslaget inte kunnat godkännas med hänvisning tillbl.a. en sedermera tillsatt utredning rörandeansvarsfördelningen för den statliga fastighetsförvaltningen.Enligt direktiven till denna utredning skall utredaren se överdet regelverk som styr försäljning och överlåtelse av statligafastigheter i syfte att ge förutsättningar för ett mer aktivtutnyttjande av det statliga fastighetskapitalet.Som utskottet ser det innebär den av regeringen förordadelösningen att överbefälhavarens önskemål har kunnat tillgodosesi betydande utsträckning utan att några särlösningar utvecklasför försvarets del. Detta är en viktig princip som enligtutskottets mening bör vara vägledande för det fortsattautvecklingsarbetet. Erforderliga styrinstrument bör såledesutformas enligt samma grunder som gäller inom övriga delar avstatsförvaltningen och anpassas till en ordning som möjliggör enrationell förvaltning av statens samlade fastighetsbestånd.Enligt tidigare fastställda principer skall försäljningen skeunder full affärsmässighet, vilket bl.a. innebär att den iprishänseende skall vara så fördelaktig som möjligt för staten.Någon försäljning till underpris får således inte förekomma.Genomförda försäljningar får inte heller leda till att statenssamlade förmögenhet urholkas, utan uppkomna inkomster skallanvändas för reinvesteringar.Mot bakgrund av vad utskottet framhållit om särlösningar förförsvarets del är utskottet inte berett att biträda denuppfattning som kommer till uttryck i motion Fö6(m). mening bör således försvarsutskottet avstyrkayrkande 10 i denna motion.Enligt propositionens förslag skall de nya formerna fördisposition av inkomster vid försäljning av fast egendom börjatillämpas under /92. Kravet i motion Fö8(fp)synes därmed vara tillgodosett, vilket innebär att denna motioninte behöver föranleda någon ytterligare åtgärd från riksdagenssida.Stockholm den 18 april 1991På finansutskottets vägnarHans GustafssonNärvarande: (), (), RolandSundgren (s), (), i (s),(), Per (), (), IrisMårtensson (s), (), (), FilipFridolfsson (m), (), (), Lars-OveHagberg (v), () och ().Avvikande meningar1. , och (alla m) anför:Stora förändringar förestår vad beträffar statensfastighetsförvaltning. En offentlig utredning skall underinnevarande år slutföra en översyn av bl.a. reglerna förförsäljning av statliga fastigheter i syfte att få till ståndett mera aktivt utnyttjande av dessa tillgångar.Riksrevisionsverket har föreslagit en bolagisering avbyggnadsstyrelsen och större frihet vid förändringar idispositionen av statens fastigheter.Enligt vår mening bör strävan efter en mer rationellförvaltning av statens fastighetsbestånd gälla även försvaretsfastigheter. Genom att låta dessa bli delaktiga i den utvecklingi mer marknadsmässig riktning som pågår bör överbefälhavarensavyttringsmodell i allt väsentligt kunna tillgodoses. Detta börförsvarsutskottet föreslå att med anledning av motionFö6 (m) yrkande 10 ge regeringen till känna.2. (), (), ()och () anför:Vi anser att den i propositionen redovisade principen omåterutnyttjande av försäljningsinkomster från försvaretsfasta egendom bör genomföras. Försvarsmyndigheterna bör dock gesutökade befogenheter att själva ombesörja sådana försäljningar.Enligt nuvarande regler får bl.a. fortifikationsförvaltningensjälv besluta om fastighetsförsäljningar upp till ett belopp av1 milj.kr. såvida det inte är fråga om bostadsfastigheter dågränsen går vid 5 milj.kr. Enligt vår mening bör man övervägaatt höja dessa gränser och göra en ny gräns oberoende avfastighetens karaktär.Utrikesutskottets yttrande1990/91:UU2yBilaga 16Verksamhet och anslag inom totalförsvaret 1991/92,Försvarsindustrin (prop. 1990/91:102, bil. 1, avsnitt 10)Till försvarsutskottetFörsvarsutskottet har berett utrikesutskottet tillfälle attyttra sig över bilaga 1 avsnitt 10 om försvarsindustrin iproposition 1990/91:102 om Verksamhet och anslag inomtotalförsvaret.Utrikesutskottet har granskat avsnittet i propositionen främstmed utgångspunkt från gällande regler och riktlinjer beträffandeexport av krigsmateriel från . Utskottet tar årligenställning till dessa frågor i ett betänkande med anledning avregeringens skrivelse om krigsmaterielexporten och de motionersom väcks i ärendet. Årets behandling i utskottet av dessafrågor kommer att ske senare i vår.Enligt utskottets bedömning strider innehållet i proposition1990/91:102, bilaga 1, avsnitt 10 inte mot de riktlinjer försvensk krigsmaterielexport som godkänt. Utskottet villi sammanhanget understryka vad som anges i propositionen om detutredningsarbete som genomförts på området, bl.a. genomutredningen på krigsmaterielområdet (SOU1989:102). Enligt vad utskottet inhämtat är det sannolikt attregeringen under kommande inkommer med en propositionmed anledning av nämnda utredning med förslag till nylagstiftning som bl.a. skall behandla statsmakternas kontroll avden svenska försvarsindustrins samverkan med utländskförsvarsindustri. Utskottet utgår från att frågan om samverkanmed utländsk försvarsindustri blir föremål för noggrannaöverväganden, bl.a. i samband med att den kommande propositionenpå området behandlas. Särskilt gäller detta beträffande det ipropositionen (1990/91:102) nämnda organet () vars medlemsstater begränsatstill NATO-länder. Ett institutionaliserat samarbete med ettsådant organ måste enligt utskottets mening prövas såväl frånneutralitetspolitiska aspekter som med hänsyn till de krav somSveriges deltagande i det västeuropeiska integrationsarbetetställer.Stockholm den 9 april 1991På utrikesutskottets vägnarStig AlemyrNärvarande: (), (), EvertSvensson (s), (), (),(), (), (), (), Axel (), (), (), (), PerGahrton (mp), (), () ochBengt ().Avvikande meningar1. () anser att den del av utskottets yttrandesom börjar med "Ett institutionaliserat samarbete" och slutarmed "integrationsarbetet ställer" bort ha följande lydelse:Med hänsyn till att huvudregeln är att svensk vapenexport ärförbjuden bör inte samverkan med utländsk försvarsindustriinnebära svensk vapenexport. För vidmakthållande av en trovärdigneutralitetspolitik bör institutionaliserat samarbete med IEPGej ske.2. Per () anser att den del av utskottets yttrandesom börjar med "Ett institutionaliserat samarbete" och slutarmed "integrationsarbetet ställer" bort ha följande lydelse:Eftersom utskottet anser att svensk vapenexport successivt böravvecklas i syfte bl.a. att stärka förtroendet för den svenskaneutralitetspolitiken och bidra till en minskning av deninternationella vapenhandeln, avvisar utskottetinstitutionaliserat samarbete med det NATO-anknutna IEPG.Samverkan med utländsk vapenindustri kan, såvitt utskottet kanse, bara få förekomma i den mån det är nödvändigt för attupprätthålla rimlig teknologisk nivå hos det svenska försvaret iavvaktan på att total avrustning av det militära försvaret i enframtid kan genomföras. Utlandssamverkan får på inga villkor ipraktiken bli ett kryphål för svensk försvarsindustri undan desvenska exportrestriktionerna.Socialutskottets yttrande1990/91:SoU9yBilaga 17Verksamhet och anslag inom totalförsvaret 1991/92 såvitt avserfunktionen Hälso- och sjukvård m.m.Till försvarsutskottetFörsvarsutskottet har hemställt om yttrandefrån socialutskottet över proposition 1990/91:102 om verksamhetoch anslag inom totalförsvaret 1991/92 såvitt avser funktionenHälso- och sjukvård m.m. (bilaga 2) jämte motioner.Två motioner från allmänna motionstiden som remitteratstill socialutskottet -- motionerna 1990/91:So456 av BarbroWesterholm och (båda fp) yrkande 3 och1990/91:So457 av () yrkandena 1 och 2 -- anknytertill ett avsnitt i propositionen om försörjningen med s.k.infusionsvätskor. Utskottet anser att dessa motionsyrkanden börbehandlas av försvarsutskottet i samband med propositionen, ochutskottet yttrar sig därför även över dessa yrkanden.UtskottetBakgrund och allmän inriktning av beredskapsförberedelsernainom funktionen hälso- och sjukvårdHälso- och sjukvården uppmärksammades i samband med 1982 årsförsvarsbeslut (prop. 1981/82:102, FöU 18, rskr. 374) som en avde svagaste länkarna i totalförsvaret, främst mot bakgrund avden otillfredsställande beredskapen beträffande försörjningenmed sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär. Beslutetpreciserade den långsiktiga inriktningen av hälso- ochsjukvården i krig. Därvid prioriterades åtgärder för atttillgodose krigsbehovet av förbrukningsmateriel och läkemedelsamt utbildning.Genom försvarsbeslut (prop. 1986/87:95, bil. 4, FöU11, rskr. 310) lades inriktningen fast för den civila hälso- ochsjukvården. I propositionen redovisades mål och riktlinjer. Äveni detta försvarsbeslut prioriterades åtgärder för att tillgodosebehovet i krig av sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär ochläkemedel.I proposition 1990/91:102 lämnas verksamhets- ochbudgetförslag för de anslag inom totalförsvaret som i 1991 årsbudgetproposition tagits upp med preliminärt beräknade belopp.Till skillnad mot tidigare innebär den aktuellaförsvarspropositionen inte en plan för en kommande femårsperiodutan har karaktären av mellan tvåförsvarsbeslutsperioder. Ett mera långsiktigt försvarsbeslutavses fattas av under våren 1992.I propositionen (bil. 1 s. 149 f.) konstateras attgenomförandet av försvarsbeslut nu börjat ge påtagligaresultat och förbättringar i sjukvårdens beredskap. Enligtpropositionen föreligger goda förutsättningar för en samladplanering av sjukvårdens resurser med ett effektivt utnyttjandeav resurserna under kris och krig och för att bringa sjukvårdeni balans med det övriga totalförsvaret. Vissa kvarståendeproblem finns dock, främst vad avser helikopterkapacitet försjuktransporter i krig. Målet bör enligt föredragande statsrådetvara att få till stånd ett fredstida samordnat system där bådecivila och militära helikopterresurser utnyttjas effektivt förskilda behov i fred vad avser sjuktransporter, räddningstjänstoch polisiär verksamhet m.m.I propositionen (bil. 2 s. 2 ff.) anförs att de principer förden civila hälso- och sjukvården i krig som fastställdes i 1987års försvarsbeslut i huvudsak skall fortsätta att gälla. Hälso-och sjukvården i krig bör enligt propositionen ses som ensammanhängande totalförsvarsfunktion bestående av civila ochmilitära delar. En helhetssyn bör prägla verksamheten. Ipropositionen framläggs vissa synpunkter på frågorna omberedskapslagring och principer för hälso- och sjukvården ikrig. Behovet av ett reglerings- och ransoneringssystem inomhälso- och sjukvårdsförsörjning under krigsförhållanden berörsockså.I propositionen framhålls att sjukvårdens beredskap ochuthållighet måste avvägas och balanseras mot övriga åtgärderinom totalförsvaret. Den förändring i hotbilden som anses hainträtt anses få återverkningar även för hälso- och sjukvårdensförsörjningsberedskap.Försvarets sjukvårdsstyrelse och har utarbetatprinciper för behandling och vård av krigsskadade och övrigasjuka och skadade under kris och krig. Enligt föredragandestatsrådets bedömning finns ett förhållandevis gott underlag vadavser principer för behandling av krigsskadade patienter medåtföljande normer för förbrukning av läkemedel ochsjukvårdsmateriel.Beträffande vårdprinciper för den kvarvarande fredsmässigasjukvården i krig redovisas att påbörjat ettangeläget arbete. Föredragande statsrådet anser det mycketangeläget att detta arbete med vårdprinciper för kris och krigslutförs. Vårdprinciperna anses kunna utgöra underlag för hurden medicinska verksamheten skall genomföras. Möjligheterna attbegränsa resursförbrukningen, särskilt vad avser läkemedel, bör,anförs det i propositionen, studeras ytterligare. Betydelsen avatt vårdprinciperna förankras bland fredssjukvårdens personaloch tillämpas vid beredskapsutbildning och övning framhållssärskilt.I dag saknas system för reglering och ransonering inomsjukvårdens försörjning med läkemedel och förbrukningsmateriel.Det redovisas dock i propositionen att gjort enförstudie som klargör problem med och förutsättningar för ettreglerings- och ransoneringssystem inom sjukvården. Ipropositionen framhålls vikten av att inom ramenför programplanearbetet fullföljer och högt prioriterar arbetetdels med vårdprinciper, dels med system för reglering ochransonering inom sjukvårdens försörjning. I detta arbete ingåratt vidta författningsmässiga, organisatoriska ochadministrativa åtgärder inför kris- och beredskapslägen.Riksdagen föreslås godkänna vad som sålunda anförs ipropositionen om inriktningen i stort avberedskapsförberedelserna inom funktionen Hälso- och sjukvårdm.m.I motion Fö8 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionenrörande sjukvården i krig (yrkande 17 delvis). Motionärernahänvisar bl.a. till vad en särskild arbetsgrupp årsförsvarskommitté kunnat redovisa, nämligen att försörjningen medförbruksmateriel som ingivit stor oro börkunna lösas genom åtgärder som endast kostar en bråkdel av vadman beräknat. Motionärerna anser det viktigt attregeringen och berörda organ använder till att verifieraläget och ta fram en programplan med ett handlingsprogram för deåtgärder som ännu återstår innan läget skall anses vara helttillfredsställande.Utskottets bedömningDen svenska hälso- och sjukvården har en hög kvalitet ochbetydande resurser. Den kommer dock i krig att utsättas förstora påfrestningar. Det är därvid av avgörande betydelse attberedskapsförberedelserna inom funktionen Hälso- och sjukvård ärsådana att påfrestningarna kan övervinnas. Utskottet konstateraratt i de senaste försvarsbesluten hälso- och sjukvårdenuppmärksammats som en av de svagaste länkarna i totalförsvaret.Brister har framför allt gällt beredskapen inom sjukvårdensförsörjning. Särskilda resurser har satsats för att åtgärdaproblemen.I propositionen konstateras att de åtgärder som vidtagits nubörjar ge påtagliga resutat och förbättringar i sjukvårdensberedskap. Utskottet anser det angeläget att den senaste tidenspositiva utveckling fortsätter. Utskottet delar bedömningen ipropositionen att de principer för den civila hälso- ochsjukvården i krig som fastställdes i det senasteförsvarsbeslutet bör gälla även fortsättningsvis. Även deallmänna principerna för finansieringen avberedskapsförberedelserna inom funktionen Hälso- och sjukvårdbör enligt utskottet ligga fast. Enligt propositionen bör dockfinansieringen av överlagringen hos sjukvårdshuvudmännen för denkvarvarande fredsmässiga sjukvården, som enligt 1987 årsförsvarsbeslut helt skulle vila på sjukvårdshuvudmännen, skeenligt principen delat kostnadsansvar. I propositionen anförsatt staten bör svara för de kapitalkostnader som en utökning avlagren medför, medan sjukvårdshuvudmännen bör hakostnadsansvaret för drift inkl. lokaler och administration.Utskottet har inte något att erinra mot en sådan fördelning avkostnadsansvaret. Utskottet har sammanfattningsvis inte någotatt erinra mot de allmänna riktlinjer för hälso- och sjukvårdeni krig som förordas i propositionen.I motion Fö8 (fp) framhålls vikten av att det kommande åretanvänds till att verifiera läget och att en programplan tas frammed ett handlingsprogram för de åtgärder som behövs för attläget i fråga om beredskapsåtgärder för hälso- och sjukvården ikrig skall vara helt tillfredsställande. Utskottet delaruppfattningen att insatserna för funktionen Hälso- och sjukvårdm.m. bör följas upp inför nästa försvarsbeslut. Detta skerlämpligen genom att en programplan med ett handlingsprogram förnödvändiga åtgärder tas fram. I denna del råder inte någonmotsättning mellan utskottets och motionärernas uppfattning.Enligt vad som anförs i propositionen avser regeringen att iprogramplaneanvisningar för totalförsvarsmyndigheterna uppdraåt dem som berörs inom funktionen Hälso- och sjukvård m.m. attunder /92 vidta sådana förberedande åtgärder somfordras för att genomföra de nödvändiga åtgärderna i fråga omfredssjukvårdens försörjningsuthållighet. Motion Fö8 kan därmedförväntas bli tillgodosedd utan något initiativ från riksdagenssida. Utskottet avstyrker därför motion Fö8 (fp) yrkande 17delvis.Helikoptrar för sjuktransporterFrågan om helikoptrar för sjuktransporter behandlades i 1987års försvarsbeslut. Enligt beslutet bordesjuktransportkapaciteten med helikoptrar öka för att behoven ikrig skulle kunna tillgodoses. Detta borde ske på sådant sättatt även fredsmässiga behov kunde tillgodoses samt organiseras ilandstingskommunal och statlig regi samordnat medförsvarsmakten, och privatahelikopterföretag. Statliga medel avsattes för att förbättrasjuktransportkapaciteten med helikoptrar under förutsättning attsjukvårdshuvudmännen var beredda att medverka i motsvarandeomfattning.