bet · GE01NU40 · 1991-05-30 00:00:00 — 151 (mp)122. beträffande vissa övriga anslagatt riksdagena) med anledning av proposition 1990/91:100 bilaga 14 punktH3 till Elsäkerhet m.m. för /92 undertolfte huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på ,b) med bifall till proposition 1990/91:100 bilaga 14 punktH5 till Täckande av förluster i anledning av statligagarantier inom energiområdet för /92 undertolfte huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på ,c) med bifall till proposition 1990/91:100 bilaga 14 punktH9 till Särskilda kostnader för lagring av olja,motorbensin, m.m. för /92 under tolftehuvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på ,den 30 maj 1991På näringsutskottets vägnarHadar CarsNärvarande: (fp), (), PerWesterberg (m), (), (), NicGrönvall (m), (), Bo Finnkvist (s),(), (), (),(), (), (), LarsAhlström (m), () och (). Riktlinjer för den långsiktiga energipolitiken (mom.1)Per , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.52 med "Som framhålls" och slutar på s.53 med "och1990/91:N56 (c)" bort ha följande lydelse:Som framhålls i bl.a. motion 1990/91:N403 (m) är en tryggadenergiförsörjning en grundläggande förutsättning för enutvecklad industrination.Energipolitiken i dess traditionella betydelse -- en politikavsedd att styra tillförsel och användning av energi -- börsnarast avvecklas och ersättas av en aktiv miljöpolitik.Riksdagens och regeringens framtida roll på energiområdet börvara att fastställa miljö- och säkerhetsbetingade spelregler.Som påtalats i motion 1990/91:N88 (m) eliminerar interegeringens proposition osäkerheten kring den svenskaenergiförsörjningen. Överenskommelsen mellan regeringen,liberalerna och undviker den centralafråga som skapat osäkerhet i svensk energiförsörjning, nämligenden framtida användningen av kärnkraften.Överenskommelsen visar -- förutom vällovliga skrivningar ochmålsättningar om låga elpriser och en internationaliseradelmarknad -- att det man är överens om är det som inte rörkärnkraften, nämligen ett femårigt utgiftsprogram om 3,8miljarder kronor. Oavsett hur man bedömer detta är detsjälvfallet verklighetsfrämmande att tro att detta skullemöjliggöra att kärnkraften kan avvecklas utan stigande elpriser,betydande miljökonsekvenser, arbetslöshet och försämradekonomisk tillväxt.Regeringens nu framlagda subventionsprogram är en dyrbarillusion, i den bemärkelsen att insatta medel knappast kommeratt leda till några bestående effekter. Offentliga utgifter på3,eliminerar inte de omfattande negativakonsekvenser för svensk ekonomi och miljö som följer av enavveckling . Subventionerna kan inte driva frambränslen som kan ersätta kärnkraften utan utgör ett allvarligtslöseri med skattebetalarnas medel.Moderata samlingspartiet förordar en aktiv miljöpolitik istället för en styrande energipolitik. Energipolitiken i desstraditonella betydelse -- en politik avsedd att styra tillförseloch användning av energi -- bör avvecklas. Riksdagensoch regeringens framtida roll på energiområdet bör syfta tillatt fastställa miljö- och säkerhetsbetingade spelregler.Riksdagens tidigare fattade beslut om ett koldioxidtak ärviktigt. Med en fortsatt användning av kärnkraften finns det förSveriges del goda förutsättningar att inte bara klarakoldioxidtaket utan också reducera utsläppen.De orörda älvarna och de älvsträckor som harundantagit från utbyggnad skall skyddas även fortsättningsvis.Utbyggnaden av vattenkraft anges i den av antagnavattenkraftsplanen.Olika energiformer måste utvecklas utifrån sina ekonomiskameriter inom ramen för gällande miljöbestämmelser.Energibeskattningen skall relateras till energislagensmiljöeffekter och utformas så att miljövänliga energiformerfrämjas. Nya energiformer kommer därigenom att kunna spela enväxande roll.En fortsatt utbyggnad av naturgasnätet i måste ske påmarknadsekonomiska grunder. Introduktionen av naturgas och såkallade alternativa energiformer bidrar till ett flexiblare ochdärmed stabilare system för energiförsörjning. En fungerandeenergimarknad bidrar till en väl fungerande energiförsörjningäven i händelse av försörjningskriser.Den svenska energidebatten har i många stycken varitonyanserad. Debatten borde inte handla om antingen kärnkrafteller s.k. alternativa energikällor, om antingenenergihushållning eller ökad energikapacitet. I stället bordedebatten handla om både kärnkraft och alternativen resp. om bådeenergihushållning och bättre kapacitetsutnyttjande.Marknadsekonomin skapar de bästa förutsättningarna förutforskning av den mångfald av möjligheter som finns. Politiskstyrning av energianvändningen motverkar en sund utveckling ochkan leda till felsatsningar, vilket erfarenheten avplanhushållning inom andra områden har visat. Principerna förprissättning av elkraft bör inte ändras genom politiska beslut.För att den lokala distributionen skall få en affärsmässigprägel är det angeläget att kommunala energiverk överförs iprivat regi.Riksdagen bör nu uttala att det inte finns någon bestämdtidpunkt när alla reaktorer skall ha tagits ur drift.Nedläggningen skall inte bli föremål för något politiskt beslututan måste avgöras av säkerhetskraven och de ekonomiskaförutsättningarna.Den politiska kontrollen över energiproduktionen måsteinskränkas till att endast avse de miljö- och säkerhetsbetingadeaspekterna och syfta till att ställa upp väl definierade miljö-och säkerhetskrav. Energiproducenternas uppgift är att produceraenergi på ett sådant sätt att dessa krav uppfylls.Genom att göra ett uttalande av här angiven innebörd skulleriksdagen i det väsentliga ansluta sig till de riktlinjer förden långsiktiga energipolitiken som föreslås av moderatasamlingspartiet i motionerna 1990/91:N88, 1990/91:N403 och1990/91:412. Även syftet med motion 1990/91:N440 (m) tillgodosesmed ett sådant uttalande. Detta innebär att utskottetavstyrker de förslag till riktlinjer för den långsiktigaenergipolitiken som förordas av regeringen i proposition1990/91:88, av i motionerna 1990/91:N45 och1990/91:N74 och av i motionerna 1989/90:N414,1990/91:N55, 1990/91:N68, 1990/91:N93, 1990/91:N414,1990/91:N421 och 1990/91:N429. Också föreslagna uttalanden imotion 1990/91:N415 (fp) och i här behandlade delar avmotionerna 1989/90:N39 (mp), 1990/91:N56 (c) och 1990/91:N460(c) avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande riktlinjer för den långsiktigaenergipolitikenatt med bifall till motion 1990/91:N88 yrkandena 1och 2, det sistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N403yrkandena 4, 5, 10 och 13 och motion 1990/91:N412 iifrågavarande del, med anledning av motion 1990/91:N440 samt medavslag på proposition 1990/91:88 moment 3 i ifrågavarande del,motion 1989/90:N39 yrkande 1, motion 1989/90:N414 yrkande 13,motion 1990/91:N45 yrkande 9, motion 1990/91:N55 yrkandena 1 och2, motion 1990/91:N56 yrkande 3, motion 1990/91:N68 yrkandena1--4, 49, 50, 67 och 68, det sistnämnda i ifrågavarande del,motion 1990/91:N74 yrkandena 4 och 5, motion 1990/91:N93 yrkande14, motionerna 1990/91:N414 och 1990/91:N415, motion1990/91:N421 yrkandena 1--11, motionerna 1990/91:N429 och1990/91:N447 och motion 1990/91:N460 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Riktlinjer för den långsiktiga energipolitiken (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.52 med "Som framhålls" och slutar på s. 53 med "och1990/91:N56 (c)" bort ha följande lydelse:Efter den energipolitiska debatten sedan folkomröstningen omkärnkraften har i stort sett alla parter efterlyst klarasignaler som kan läggas till grund för långsiktig planering. Denöverenskommelse mellan socialdemokraterna, folkpartietliberalerna och som läggs fram i proposition1990/91:88 vilar inte på en så stabil grund att den kan utgörafundamentet för en långsiktig energipolitik.Därmed är den viktiga uppgiften att tala om hur kärnkraftenskall avvecklas fortfarande olöst. Som framhålls i motion1990/91:N74 (v) är den klara signal som behövs tillenergimarknaden att startåret för kärnkraftens avveckling anges.Sverige har tappat åtskilliga år i utvecklingen avmiljöanpassad energiteknik samt av alternativa, förnybara ochinhemska energislag. Sådan teknik och sådana system utgör godaframtida exportbranscher.Mot denna bakgrund bör avslå de riktlinjer för denlångsiktiga energipolitiken som har presenterats i propositionen1990/91:88 och i stället begära att regeringen lägger fram nyariktlinjer som bygger på vad har utvecklat imotionerna 1989/90:N478, 1990/91:N45 och 1990/91:N74. Utskottetavstyrker de förslag till riktlinjer som förordas avmoderata samlingspartiet i motionerna 1990/91:N88, 1990/91:N403och 1990/91:N412 samt av i motionerna 1989/90:N414,1990/91:N55, 1990/91:N68, 1990/91:N93, 1990/91:N421 och1990/91:N429. Vidare avstyrker utskottet att uttalarsig enligt här behandlade förslag i motionerna 1989/90:N39 (mp),1990/91:N56 (c), 1990/91:N415 (fp), 1990/91:N440 (m) och1990/91:N460 (c).dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande riktlinjer för den långsiktigaenergipolitikenatt med bifall till motion 1990/91:N45 yrkande 9 ochmotion 1990/91:N74 yrkandena 4 och 5 samt med avslag påproposition 1990/91:88 moment 3 i ifrågavarande del, motion1989/90:N39 yrkande 1, motion 1989/90:N414 yrkande 13, motion1990/91:N55 yrkandena 1 och 2, motion 1990/91:N56 yrkande 3,motion 1990/91:N68 yrkandena 1--4, 49, 50, 67 och 68, detsistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N88 yrkandena 1och 2, det sistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N93yrkande 14, motion 1990/91:N403 yrkandena 4, 5, 10 och 13,motion 1990/91:N412 i ifrågavarande del, motionerna 1990/91:N414och 1990/91:N415, motion 1990/91:N421 yrkandena 1--11,motionerna 1990/91:N429, 1990/91:N440 och 1990/91:N447 ochmotion 1990/91:N460 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.3. Riktlinjer för den långsiktiga energipolitiken (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.52 med "Som framhålls" och slutar på s. 53 med "och1990/91:N56 (c)" bort ha följande lydelse:Energipolitiken skapar förutsättningar för all annan politik.Det är vetenskapligt fastlagt att de stora energiproblemen ivärlden och i vårt land orsakas av användningen av lagradsolenergi i form av fossila bränslen -- kol, olja och naturgas-- och av uranenergi. Därtill kommer att den modernacivilisationen använder energin ineffektivt och slösaktigt.En etisk grundsyn som baseras på solidaritet med djur ochnatur, med kommande generationer, med folken iutvecklingsländerna och med svaga grupper inom vårt eget folkleder till en kritisk inställning till den civilisation somgenom sin energianvändning förslösar ändliga naturresurser ochutarmar planeten. måste arbeta för en globalenergipolitik som förhindrar miljökatastrofer och uttömning avändliga naturresurser.I är vi storförbrukare av energi. Därför måste svenskenergipolitik, om den skall vara ansvarsfull inför andra folkoch inför våra efterkommande, vara inriktad på att minskaenergikonsumtionen i samhället.Sverige bör utifrån detta synsätt formulera en energipolitikmed konkreta mål, konkreta tidsplaner och konkreta medel förgenomförandet.Målet för en sådan energipolitik ären årlig minskning av den totala energianvändningen med 2%tills en halvering har uppnåtts, främst med hjälp av effektivareenergianvändning,en snabb avveckling av kärnkraften som startar med den förstareaktorn ,en gradvis omställning av energisystemet till inhemska,förnybara energikällor,en avveckling av användningen av de fossila bränslena med85% under en 25-årsperiod.Genomförandet av dessa energipolitiska mål kräverplanmässighet, vilket inte är detsamma som planhushållning.Detta innebär att man med marknadshushållningen som grund skallanvända normala statliga styråtgärder såsom skatter,investeringsbidrag, fördelaktiga lån och lagstiftning som medelför att nå målet. Ett ytterligare medel är att helhjärtat gestatens investeringar på energi- och kommunikationsområdena ensådan inriktning att de främjar dessa mål.Svensk energipolitik måste visserligen ta hänsyn till deninternationella omgivningen, men detta får inte betyda kritiklösanpassning. bör gå före med en energipolitik som bättreän andra länders anpassas till de vetenskapliga och etiskakraven. Om detta skulle leda till svårigheter för svenskexportindustri, kan det ge ett motiv för öppna subventioner tillutsatta industrier. Om svensk industri får betala för de skadorden gör på miljön och andra länders industri inte betalar, så ärdet de andra länderna som gör fel. En ansvarslös politik i andraländer får aldrig bli norm för . Däremot får problemetinte döljas genom generella energisubventioner till svenskindustri.I propositionen finns ingen diskussion om de verkligaproblemen i energipolitiken, dvs. utnyttjandet av uran, kol,olja och naturgas och svårigheterna att ställa om samhället energieffektiv teknik.Det saknas också en diskussion om sambandet mellanenergiförbrukning och ekonomisk tillväxt. Mot tillväxtensdebetsida i form av ökad varuproduktion och ökadeexportinkomster måste ställas kreditsidan: uttömningen avmänsklighetens ändliga tillgångar i form av lagrad energi ochandra ändliga råvaror samt matjord, friska skogar, mångsidigaekosystem, ren luft, rent färskvatten och rena hav.Att söka utröna vad naturen tål är en riskabel politik.Naturen har redan "fått mer än den tål" på planeten kommer den av de gröna föreslagnainriktningen av energipolitiken att leda till ett samhälle medhållbarare produkter, cyklisk resursanvändning, minskadstorskalighet och drastiskt minskade miljöskador.Riksdagen bör därför avslå de riktlinjer för den långsiktigaenergipolitiken som regeringen har föreslagit i proposition1990/91:88. I stället bör regeringen lägga fram förslag om andrariktlinjer, grundade på vad har utvecklat i delsmotion 1990/91:N68, dels motionerna 1989/90:N39, 1989/90:N414,1990/91:N55, 1990/91:N93, 1990/91:N421 och 1990/91:N429.Utskottet avstyrker de förslag till riktlinjer somförordas av moderata samlingspartiet i motionerna 1990/91:N88,1990/91:N403 och 1990/91:N412 och av i motionerna1990/91:N45 och 1990/91:N74. Vidare avstyrker utskottet attriksdagen uttalar sig enligt här behandlade förslag i motionerna1990/91:N56 (c), 1990/91:N415 (fp), 1990/91:N440 (m) och1990/91:N460 (c).dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande riktlinjer för den långsiktigaenergipolitikenatt med bifall till motion 1989/90:N39 yrkande 1,motion 1989/90:N414 yrkande 13, motion 1990/91:N55 yrkandena 1och 2, motion 1990/91:N68 yrkandena 1--4, 49, 50, 67 och 68, detsistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N93 yrkande 14,motion 1990/91:N414, motion 1990/91:N421 yrkandena 1--11 ochmotionerna 1990/91:N429 och 1990/91:N447 samt med avslag påproposition 1990/91:88 moment 3 i ifrågavarande del, motion1990/91:N45 yrkande 9, motion 1990/91:N56 yrkande 3, motion1990/91:N74 yrkandena 4 och 5, motion 1990/91:N88 yrkandena 1och 2, det sistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N403yrkandena 4, 5, 10 och 13, motion 1990/91:N412 i ifrågavarandedel, motionerna 1990/91:N415 och 1990/91:N440 och motion1990/91:N460 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.4. Synen på kärnenergi (mom.2)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.54 sombörjar med "Utskottet finner" och slutar med "behandlade delar"bort ha följande lydelse:Riksdagen har med stor majoritet uttalat sig föratt kärnkraften skall avvecklas i vårt land. Till frågan om nären sådan avveckling bör inledas och när den bör vara genomfördåterkommer utskottet i det följande.Bakom avvecklingsbeslutet bör emellertid ligga en grundsyn påutnyttjande av uranenergi, som utskottet anser behövatydliggöras bättre än vad som skett . En sådan grundsynkan sammanfattas enligt följande.Även om de svenska kärnkraftverken, på goda grunder, kanbedömas vara bland de säkrare i världen, kan de inte vara heltsäkra. Det finns en möjlighet att en härdsmälta inträffar somleder till radioaktiva utsläpp med förödande följder föromgivningen.Vid sidan av denna typ av risker finns andra argument motkärnenergin. Uranbrytningen leder till en miljöförstöring ochtill skador på lokalbefolkningen på de platser där gruvornafinns som är moraliskt oförsvarbara. Avfallsvolymerna frånuranbrytningen är av samma storleksordning per TWh somkolmängden till ett kolkraftverk.Utsläpp vid kärnkraftverk under normaldrift och viddriftsstörningar höjer bakgrundsstrålningen i omgivningen ochtotalt i världen.Miljöförstöringen vid militära kärnenergianläggningar, bl.a. iUSA och , har visat sig vara ofantlig ochinformationen om den har undertryckts systematiskt. Problemenoch skandalerna vid de upparbetningsanläggningar för använtkärnbränsle som varit aktuella för svensk del -- La Hague iFrankrike och i -- har varit stora.Någon acceptabel metod att direktförvara det användakärnbränslet -- som planeras i -- finns inte.Förbindelsen mellan kärnkraft och kärnvapen ärtekniskt-vetenskapligt intim. Kärnkraften saknar dessutomexistensberättigande från ekonomisk synpunkt, eftersom den intebär sina egna kostnader. Tanken att kärnenergin skulle kunnabidra till en lösning av världens koldioxidproblem är orimlig,eftersom kärnkraftsproduktionen i så fall skulle behöva15-dubblas, något som i sin tur skulle leda tillkärnkraftskatastrofer.Den grundsyn som här antytts, och som utvecklas ytterligare imotionerna 1989/90:N414 (mp), 1990/91:N68 (mp) och 1990/91:N421(mp), bör enligt utskottets synsätt prägla regeringens handlandeinför den konkreta avvecklingen av kärnkraften i vårt land.Utskottet föreslår att ställer sig bakom ett sådantuttalande.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande synen på kärnenergiatt med bifall till motion 1989/90:N414 yrkande 10,motion 1990/91:N68 yrkande 13 och motion 1990/91:N421 yrkande 12och med avslag på proposition 1990/91:88 moment 3 iifrågavarande del som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.5. Kärnkraftsavvecklingens inledning (mom.3)Per , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s.56 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "" bort haföljande lydelse:Utskottet finner att den i propositionen redovisadeöverenskommelsen mellan regeringen, liberalerna ochcentern undviker den centrala fråga som har skapat osäkerhet isvensk energipolitik, nämligen den framtida användningen avkärnkraften. Beslutet om den s.k. förtida avvecklingen synesvisserligen försvinna genom de riktlinjer som läggs fram ipropositionen. Hur den årliga "kontrollstationen" i praktikenskall fungera är emellertid oklart. Det finns en avsevärd riskför att den kommer att ge upphov till en årlig debatt omgrunderna för energipolitiken. En fortsatt osäkerhet kring dennamotverkar strävandena att långsiktigt trygga energiförsörjningenför vårt land och hotar därmed ställning som enutvecklad industrination.Som framhålls i motion 1990/91:N88 (m) har de tre partierna isin överenskommelse nogsamt undvikit att ta ställning till nären framtida avveckling av kärnkraften skall påbörjas. Den s.k.förtida avvecklingen skulle inte bara innebära en gigantiskkapitalförstöring. En sådan avveckling skulle också leda tilloacceptabelt höga elpriser till följd av bristen påelproduktionskapacitet. Därför bör det nu skapas klarhet om atttidigare uttalanden om avveckling av två kärnkraftsreaktoreråren och 1996 inte längre äger giltighet. Utskottetföreslår att nu gör ett uttalande av den innebörden.Av vad utskottet nu anfört följer att bör avvisa deti motion 1990/91:N74 (v) framförda yrkandet om 1995 som startårför avvecklingen. Med samma motivering avstyrker utskottet deyrkanden i motionerna 1990/91:N68 (mp), 1990/91:N93 (mp) och1990/91:N421 (mp) som syftar till ett beslut om snabbavvecklingav kärnkraften med början redan 1991.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande kärnkraftsavvecklingens inledningatt med bifall till motion 1990/91:N88 yrkande 3 ochmed avslag på proposition 1990/91:88 moment 3 i ifrågavarandedel, motion 1990/91:N68 yrkandena 15, 16, 46 och 68, detsistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N74 yrkandena 1och 2, motion 1990/91:N93 yrkandena 1 och 2, det sistnämnda iifrågavarande del och motion 1990/91:N421 yrkandena 13 och 16som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.6. Kärnkraftsavvecklingens inledning (mom.3)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s.56 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "" bort haföljande lydelse:Utskottet finner att den i propositionen redovisadeöverenskommelsen mellan regeringen, liberalerna ochcentern har tolkats på olika sätt när det gäller frågan omtidpunkten för starten av kärnkraftsavvecklingen. Regeringenundviker att uttala sig om när avvecklingen skall börja, medanman från sida har uttalat att överenskommelsenmöjliggör en tidig avvecklingsstart.Den ingångna överenskommelsen synes alltså inte vara en stabilgrund för en långsiktig energipolitik. Det behövs nu en klarsignal till energimarknaden. Denna signal bör vara att riksdagenanger det årtal då den första reaktorn skall stängas, alltsåstarten för kärnkraftsavvecklingen.Utskottet bedömer att tillgången på el är så god att minst enreaktor i princip kan stängas utan störreolägenheter. Därför bör startåret sättas till och enlag stiftas om kärnkraftens avveckling. Genom att ge dennauppfattning till känna för regeringen skulle ställasig bakom kraven i motion 1990/91:N74 (v), som sålundatillstyrks av utskottet.De yrkanden i motionerna 1990/91:N68 (mp), 1990/91:N93 (mp)och 1990/91:N421 (mp) som syftar till en snabbavveckling avkärnkraften med början kan utskottetdäremot inte ställa sig bakom. Motionerna avstyrks sålunda.Av vad utskottet nu har anfört följer att även böravvisa det i motion 1990/91:N88 (m) framförda yrkandet attriksdagen skall uttala att tidigare uttalanden om avveckling avtvå reaktorer inte längre äger giltighet.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande kärnkraftsavvecklingens inledningatt med bifall till motion 1990/91:N74 yrkandena 1och 2 och med avslag på proposition 1990/91:88 moment 3 iifrågavarande del, motion 1990/91:N68 yrkandena 15, 16, 46 och68, det sistnämnda i ifrågavarande del, motion 1990/91:N88yrkande 3, motion 1990/91:N93 yrkandena 1 och 2, det sistnämndai ifrågavarande del och motion 1990/91:N421 yrkandena 13 och 16som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.7. Kärnkraftsavvecklingens inledning (mom.3)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s.56 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "" bort haföljande lydelse:Den starkt kritiska syn på användandet av kärnenergi sommiljöpartiet har utvecklat i bl.a. motion 1990/91:N68 och somäven avspeglas i reservation 4 (s.145 f.) kan endast leda tillslutsatsen att kärnkraftens avveckling måste inledas omedelbart.Om det funnes politisk enighet så vore det enligt utskottetsbedömning möjligt att utan otillbörliga konsekvenser avvecklakärnkraften . En sådan snabb avveckling skulle dockinnebära att koldioxidutsläppen tillfälligt skulle öka undernågra år . Om anser detta oacceptabelt,bör avvecklingsperioden kunna sträckas ut framtill , en fråga som utskottet återkommer till i detföljande. Viktigast av allt är enligt utskottets mening dock attstatsmakterna ger en signal att kärnkraften skall bort. Dettakan ske genom att en reaktor stoppas redan under innevarande år.Riksdagen bör därför begära att regeringen utarbetar en planför en avveckling av kärnkraften med början år1991. Det finns också andra argument för behovet av en plan försnabb avveckling av kärnkraften. Utskottet vill här peka på attallmänheten sannolikt skulle kräva en snabb avveckling, om reaktorolycka inträffade med liknande konsekvenser somTjernobylkatastrofen år 1986.Utskottet föreslår att gör ett uttalande i enlighetmed vad som anförts. Härigenom tillgodoses de här behandladeyrkandena i motionerna 1990/91:N68 (mp), 1990/91:N93 (mp) och1990/91:N421 (mp).