bet · GF01SfU4 · 1991-11-21 00:00:00 — Att ienlighet härmed ärendets svårhetsgrad blir bestämmande för densammansättning som krävs för beslutförhet är ingen principiellnyhet, utan denna ordning är, som påpekas i propositionen, vanliginte minst inom domstolsväsendet.Lars m.fl. (v) begär i motion 1991/92:Sf6 yrkande 6 etttillkännagivande om betydelsen av att de lekmän som ingår inämnden har goda insikter i och intresse för mänskligarättigheter och samhällsförhållanden i främmande länder.Motionärerna motsätter sig vidare att ordföranden skall ha rättatt ensam avgöra ärenden i sak, om prövningen är av enkelbeskaffenhet, eftersom en sådan ordning skulle göra det svårareatt hävda en annan mening än ordföranden i de ärenden där demedverkar. I motionen begärs ett tillkännagivande härom(yrkande3).Liksom motionärerna anser utskottet att det är av storbetydelse att de lekmän som ingår i har godainsikter i och intresse för mänskliga rättigheter ochsamhällsförhållanden i främmande länder. Utskottet anser sigkunna utgå från att betydelsen härav beaktas då lekmännen utses,och något sådant tillkännagivande som avses i motion Sf6 yrkande6 behövs därför inte. Utskottet anser vidare att de skäl somanförts i propositionen för att en ordförande i vissa fall skallkunna avgöra ärenden på nämndens vägnar har tyngd, och utskottetavstyrker bifall också till yrkande 3 i motionen.Utlänningsnämndens arbetsformer m.m.Den särskilda regel som finns i utlänningslagen omskyldighet för invandrarverket att i vissa fall göra enomprövning av sina beslut skall behållas även efter inrättandetav utlänningsnämnden.I fråga om arbetsformerna i understryks ipropositionen att det i huvudsak bör ankomma på nämnden själv attbestämma om sina arbetsformer under hänsynstagande till allmännaförvaltningsrättsliga principer. Tyngdpunkten i nämndens arbeteförutsätts, liksom i det gällande systemet, komma att ligga påföredragning av ärendena, och det uttalas att vid sammanträdetmed nämnden föredragningen bör kunna i viss utsträckningrationaliseras och inriktas på de i varje ärende betydelsefullaeller tveksamma frågorna.Enligt förvaltningslagen (1986:223) skall en part som villlämna uppgifter muntligt i ett ärende som avsermyndighetsutövning mot någon enskild få tillfälle till det, omdet kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. I andra fallbestämmer myndigheten om handläggningen skall vara muntlig. Förasylärenden vid invandrarverket finns en särskild regel ommuntlig handläggning. 1§ utlänningslagen skalldet ingå muntlig handläggning i ett sådant ärende om det kanantas vara till fördel för utredningen eller i övrigt främja ettsnabbt avgörande av ärendet. Muntlig handläggning skall ävenannars företas på begäran av utlänningen, om inte en sådanhandläggning skulle sakna betydelse för att avgöra frågan omuppehållstillstånd. -- I proposition 1988/89:86 med förslag tillutlänningslag m.m. framhölls att med muntlig handläggning avsessåväl informella telefonkontakter och sammanträffanden som merformella förhandlingar. I första hand förordades informellasammanträffanden mellan verkets personal, utlänningen och, iförekommande fall, dennes biträde. I den propositionendiskuterades också frågan om att införa möjlighet till muntlighandläggning även i . Föredragande statsrådetavvisade emellertid förslaget med motiveringen att allaomständigheter av betydelse för avgörandet borde ha kommit framvid den muntliga handläggningen i verket och underlaget därförborde vara komplett när verket fattade sitt beslut.Den regel som styr inslaget av muntlighet i utlänningsnämndensarbete skall enligt propositionen vara densamma som gällerför invandrarverket. I nu föreliggande proposition uttalas (s.39) att det inte är möjligt att vidhålla tidigare synsätt i frågaom muntlighet vid överprövning när ärendena nu skall överprövasav en förvaltningsmyndighet i stället för av regeringen och attdet över huvud taget är svårt att anföra synpunkter hänförligatill ärendenas art som argument mot muntlig behandling. Vad somkan åberopas mot muntlig handläggning är att det storaantalet ärenden medför risk för en oöverkomlig belastning ochalltför stor tidsutdräkt, om ärendena mera regelmässigt skulleavgöras efter muntlig handläggning. Muntliga inslag i förfarandethos nämnden kan emellertid enligt propositionen i en del fallförstärka både rättssäkerheten och effektiviteten. Kompletterandeuppgifter kan lämnas och de frågor dessa kan ge upphovtill blir genast besvarade. Vidare påpekas att ett inslag avmuntlighet inte behöver ta sig uttryck endast i formella muntligaförhandlingar, utan också i mer informella telefonkontakter ochsammanträffanden. -- Vid tillämpning av regeln måste enligtpropositionen beaktas att nämnden är en överinstans och att detväsentliga materialet normalt redan har presenterats innanärendet kommer in till nämnden. Detta medför att muntlighandläggning inte kan bli tillnärmelsevis lika vanlig hos nämndensom hos verket.I motion 1991/92:Sf6 av m.fl. (v) kritiserasuttalandena i propositionen om att föredragningen vidnämndsammanträdena bör kunna rationaliseras och inriktas på de iärendet betydelsefulla eller tveksamma frågorna och att frågan ommuntlig handläggning inte uppmärksammats mer i propositionen.Motionärerna begär tillkännagivanden om nödvändigheten av ettgrundligt och rättssäkert förfarande inför nämnden (yrkande 4)och om betydelsen av muntligt förfarande för att garanterarättssäkerheten (yrkande5).Frågan om muntlig handläggning tas upp även i motionerna1991/92:Sf7 (yrkande 2) av () och 1991/92:Sf9(delvis) av (). Dessa motionärer anser att muntlighandläggning bör vara regel i stället för undantag både hosinvandrarverket och hos och begär etttillkännagivande om att lagrummet bör ändras så att utlänningenfår rätt till muntlig handläggning vid avgörande av frågan omuppehållstillstånd när han så begär.Såvitt avser föredragning av ärenden vid utlänningsnämndenssammanträden har utskottet inte några invändningar motuttalandena i propositionen att sådan föredragning inriktas på dei ärendet betydelsefulla eller tveksamma frågorna. Liksom vidandra avgöranden av ärenden efter föredragning kommer emellertidurvalet av vilka frågor föredragningen bör inriktas på att varaen grannlaga uppgift. Utskottet utgår från att nämnden vidbestämmande av sin organisation och sina arbetsformer ävenbeaktar denna fråga och dess stora betydelse för rättssäkerheten.-- Utskottet godtar också den bedömning av regleringen avmuntligt förfarande hos som gjorts ipropositionen.Frågan om muntlig handläggning vid invandrarverket behandladeutskottet senast i sitt av godkända betänkande1990/91:SfU14. Utskottet underströk därvid vikten av att gällanderegler om muntlig handläggning följdes. ,som under föregående granskade bl.a. tillämpningen avbestämmelsen om muntlig handläggning, underströk i sittbetänkande 1990/91:KU30 att syftet med den aktuella bestämmelsenvar att uppnå en ökad användning av muntligt förfarande iasylärenden för att åstadkomma både säkrare beslutsunderlag ochmöjligen också snabbare handläggning. Det förhållandet attregeringen återförvisat några ärenden bl.a. med hänvisning tillbristen på muntlighet borde enligt ledatill att muntlig handläggning i ökad utsträckning skulle kommatill stånd. -- anser alltjämt attreglerna för muntlig handläggning vid invandrarverket är tillfyllest. Utskottet vill åter understryka vikten av att gällanderegler följs.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf6yrkandena 4 och 5, Sf7 yrkande 2 och Sf9 i denna del.Utlänningsnämnden förutsätts enligt propositionen samarbeta medFNs flyktingkommissariat (UNHCR). Samarbetet avses kunna innebärabåde remiss i enskilda ärenden och fortlöpande samråd i frågor avmera övergripande art.Enligt 20§ förvaltningslagen (1986:223) är myndigheterskyldiga att vid ett ärendes avgörande lämna enbeslutsmotivering. Undantag gäller om beslutet inte går någonpart emot, om det av annan anledning är uppenbart obehövligt attupplysa om skälen eller om det är nödvändigt med hänsyn tillrikets säkerhet, skyddet för enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden eller något jämförbart förhållande, ellerom ärendet är så brådskande att det inte finns tid att utformaskälen.Tidigare kritik mot att beslut i utlänningsärenden varbristfälligt motiverade bemöttes med invändningen attbeslutsmotiveringar lämnades i den utsträckning som var möjligmed hänsyn till sekretessreglerna. För att beslutsmotiveringskulle kunna lämnas i större utsträckning även iutlänningsärenden utan att känsliga uppgifter om utlänningenspersonliga förhållanden skulle röjas genom att de togs in ibeslutet gjordes därför i samband med införandet av 1989 årsutlänningslag en ändring i sekretesslagen. Ändringen innebär attden sekretess i utlänningsärenden som föreskrivs i 7kap. 14§andra stycket sekretesslagen (1980:100) skall gälla för uppgifteri skälen till ett beslut. Detta innebär att en uppgift om enenskilds personliga förhållanden är sekretessbelagd, om det intestår klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider men. -- Beslut i ärenden rörandevisering, arbetstillstånd och tidsbegränsat uppehållstillstånd äräven i fortsättningen undantagna från kravet påbeslutsmotiveringar (11kap. 3§ utlänningslagen).I nu föreliggande proposition hänvisas till att i förarbetenatill utlänningslagen underströks det angelägna med så klargörandemotiveringar som möjligt för beslut i de ärenden som inteundantagits i 11kap. Som skäl för dettaanfördes bl.a. att klara motiveringar ökar allmänhetensförtroende för myndigheternas objektivitet och förkortarhandläggningstiderna genom att eljest nödvändiga förklaringar sommåste ges i efterhand till fattade beslut kan undvikas.Föredragande statsrådet delar denna syn på beslutsmotiveringar.Av tradition har motiveringarna till dessa beslut på samma sättsom gäller för flertalet övriga beslut av regeringen hållitskortfattade och ofta i huvudsak bestått av hänvisningar tillolika lagrum. För den särskilda nämnden bör det enligt statsrådetbli naturligt att skriva fylliga och klargörande motiveringar,och hon anser detta vara en klar fördel.I motion 1991/92:Sf9 (delvis) av () begärs ocksåett tillkännagivande om behovet av fylliga och klargörandebeslutsmotiveringar i utlänningsnämnden.Önskemålet om fylliga och klargörande beslutsmotiveringar iutlänningsnämnden har särskilt uppmärksammats i propositionen.Motion Sf9 bör inte heller i denna del föranleda något riksdagensuttalande.Utskottet har ovan avstyrkt bifall till motionsyrkanden somberör handläggningsordningen för utlänningsärenden. Vad i övrigtanförts i propositionen om handläggningsordningen har inteföranlett något motionsyrkande, och utskottet föreslår attriksdagen godkänner de förordade riktlinjerna för en nyhandläggningsordning.Tre motioner berör frågan om lokaliseringen avutlänningsnämndens kansli. I motionerna 1991/92:Sf4 av AnitaJohansson m.fl. (s) och 1991/92:Sf5 av ()begärs tillkännagivanden om att nämnden bör lokaliseras tillHaninge kommun, och i motion 1991/92:Sf8 av () begärs ett tillkännagivande om attnämnden bör lokaliseras till Norrköping.I propositionen uttalas att frågan om var nämnden exakt skalllokaliseras får lösas i ett annat sammanhang, men att den avrekryteringsskäl och på grund av behovet av kontakter med skildadelar av dock bör lokaliseras till Stockholmeller omedelbara närhet.Frågan om var bör placeras bör enligtutskottets uppfattning avgöras av regeringen. Motionerna Sf4, Sf5och Sf8 bör därför inte föranleda något uttalande av riksdagen.Övriga frågor väckta i motionerRättshjälpRättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429) kan lämnas genomoffentligt biträde. Sådan rättshjälp lämnas i vissa särskiltangivna typer av mål och ärenden, bl.a. i ärenden om avvisningenligt utlänningslagen, dock ej i ärenden hos polismyndighet ominte utlänningen hållits i förvar än tre dagar.Biträde skall förordnas, om det inte måste antas att behov avbiträde saknas.Rättshjälp beviljas och biträde förordnas av den myndighet somhandlägger ärendet. Denna ordning gäller sedan den 1 juli 1989normalt även i utlänningsärenden. I ett ärende hosinvandrarverket beslutar således invandrarverket. I ärende hos enpolismyndighet får polismyndigheten endast bevilja rättshjälp,medan avslag skall beslutas av rättshjälpsmyndigheten.Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) anförde i enskrivelse till justitieministern att den nyaordningen för utseende av offentliga biträden i utlänningsärendensyntes belastad med avsevärda brister. DO föreslog i skrivelsenbl.a. att beslut i frågor om rättshjälp i utlänningsärendenskulle flyttas från invandrarverket till den nyarättshjälpsmyndigheten samt att sökandens önskemål om vem somskulle förordnas och att dennes lämplighet för uppdraget skullebeaktas bättre vid förordnande av offentligt biträde.I motion 1991/92:Sf9 (delvis) hänvisar () tillDOs skrivelse och begär ett tillkännagivande om att frågor omrättshjälp i utlänningsärenden bör flyttas över fråninvandrarverket till rättshjälpsmyndigheten.Frågan om vilken myndighet som skall besluta irättshjälpsfrågor behandlades senast i utskottets av riksdagengodkända betänkande 1990/91:SfU14. Utskottet redogjorde där förbakgrunden till att beslutanderätten flyttadesfrån rättshjälpsnämnderna till invandrarverket. Utskottetkonstaterade därefter att frågan aktualiserats inomregeringskansliet genom en skrivelse från DO tilljustitieministern och att beredning av frågan pågick inomregeringskansliet. I avvaktan på resultatet av denna beredningansåg utskottet att någon åtgärd i denna fråga intevar påkallad.Remissbehandlingen av DOs skrivelse har avslutats. Beredningav ärendet pågår fortfarande inom . Utskottetanser alltjämt att resultatet av beredningen bör avvaktas, ochutskottet avstyrker därmed bifall till motion Sf9 i denna del.FlyktingbarnFNs generalförsamling antog en konvention ombarnets rättigheter. Konventionen innehåller bestämmelser avseddaatt tillförsäkra barn grundläggande rättigheter och att beredabarn skydd mot övergrepp och utnyttjande. undertecknadesom en av de första staterna konventionen, och den har numeraträtt i kraft.I motion 1990/91:U666 anför m.fl. (v) att det ärSveriges naturliga skyldighet att leva upp till konventionensstadgar och att de barn som är särskilt utsatta i vårt landframför allt är flyktingbarnen. Här finns enligt motionärernamånga exempel på myndighetsövergrepp, och särskild uppmärksamhetmåste därför riktas på flyktingbarnens rättigheter i vårt land.Motionärerna begär (yrkande 2) ett tillkännagivande omnödvändigheten att vidta åtgärder för att garantera attflyktingbarn i alla lägen behandlas humant.Kritiken i motionen är allmänt hållen, och några exempel påmyndighetsövergrepp ges inte. Utskottet brukar behandlaett antal motioner om behandlingen av barn som asylsökande ochsom flyktingar. Senast skedde detta i betänkandena /91:SfU13och SfU14, och utskottet underströk därvid vikten av att dessabarns situation uppmärksammas. Som utskottet framhöll i bådadessa betänkanden har på regeringens uppdragsammanställt en rapport, Flyktingbarn i /91, somsammanfattar aktuell kunskap och redovisar socialstyrelsensbedömning av tillgångar och brister. Den innehåller också förslagtill vad som kan göras för att åstadkomma ett bättre mottagandeoch en bättre omsorg om barn och ungdomar som kommer somasylsökande och flyktingar till vårt land och avses utgöraunderlag för regeringens, landstingens, kommunernas samt olikamyndigheters och organisationers fortsatta utvecklingsarbete medflyktingbarnen i fokus. -- Utskottet konstaterar att regeringenuppmärksammar frågan om flyktingbarnens situation och anserdärför att något uttalande med anledning av motionU666 yrkande 2 inte är påkallat.Arbetstillstånd m.m.Som nämnts ovan finns bestämmelser om rätten för utlänningaratt vistas i och ha anställning i i utlänningslagen(1989:529) och i utlänningsförordningen (1989:547).Som också nämnts ovan måste med undantag för nordiskamedborgare en utlänning ha uppehålls- och arbetstillstånd för attarbeta i . Tillstånd utfärdas av statens invandrarverk.Arbetsmarknadsstyrelsen beslutar om riktlinjer för bedömningen avärenden om arbetstillstånd. ocharbetsmarknadsstyrelsen har träffat överenskommelser om olikayrkesgrupper som kan tillåtas arbetskraftsinvandra.Invandrarverket skall i arbetstillståndsärenden samråda medlänsarbetsnämnden, om ansökan i ärendet inte skall avslås. Sådantsamråd anses dock ha skett om invandrarverket följtarbetsmarknadsstyrelsens riktlinjer.I vissa fall gäller undantag från kravet på arbetstillstånd.Detta kan vara fallet vid arbete under kortare vistelser för vissa yrkesutövare och för sådana utländskastuderande som beviljats uppehåll i för studier ocharbetar --den 15 september.Arbetstillstånd ges och får avse ett visst slageller vissa slag av arbete och förenas med de övriga villkor sombehövs.Den utomnordiska arbetskraftsinvandringen har varit regleradunder i enlighet med de riktlinjer för densamlade invandrarpolitiken som antog (prop.1968:142, SU 1968:196, rskr. 405) och som sedan i tillämpligadelar fastställts vid 1983/(prop. 1983/84:144,SfU30, rskr. Riktlinjerna förutsätter en reglering av denutomnordiska arbetskraftsinvandringen, dels därför attinvandrarna skall ges möjlighet att leva under samma betingelsersom befolkningen i övrigt, dels därför att möjligheterna tillsysselsättning för kvinnorna, de äldre och de handikappade intefår försämras genom oreglerad invandring. Uppkommandearbetskraftsbehov skall därför i första hand fyllas genomutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska medel som står tillbuds innan tillstånd till arbetskraftsinvandring ges. Prövningenav arbetskraftsbehovet skall ske i ett långt perspektiv, ochutländsk arbetskraft får inte användas som en regulator avarbetskraftstillgången. Dessutom förutsätts attarbetsmarknadsstyrelsen, efter hörande av arbetsmarknadensparter, ger allmänna riktlinjer för tillståndsärendenas bedömningmed hänsyn till läget på arbetsmarknaden. I proposition1983/84:144 anförde föredragande statsrådet att det mot bakgrundav den dittillsvarande utvecklingen och den dåvarandesysselsättningssituationen saknades anledning att räkna med någotegentligt behov för del av arbetskraftsinvandring underöverskådlig tid. Det var angeläget att här i landet bosattaarbetssökande samt nordbor i första hand tillgodoses närarbetstillfällen finns. Hon ansåg därför attarbetskraftsinvandring i fortsättningen borde tillåtas endast iundantagsfall och sedan det genom arbetsförmedlingens aktivamedverkan har visat sig att ett uppkommet arbetskraftsbehov intekan tillgodoses genom arbetskraft som finns i . Somundantag från principen att utomnordisk arbetskraftsinvandringinte bör vara tillåten nämns i propositionen främstnyckelfunktioner inom industrin och näringslivet i övrigt samtinom vissa andra samhällsområden. Vidare nämns personer sombehövs för kvalificerad forskning, produktutveckling ellerintroduktion av en ny teknologi, liksom inom det kulturellaområdet. Även andra undantag bör enligt propositionen kunna görasunder särskilda förhållanden.Regeringen uppdrog i beslut åtarbetsmarknadsstyrelsen och invandrarverket att genomföraförändringar avseende hanteringen av vissa arbetstillstånd.Förändringarna innebär att ett mer generellt och förenklatsäsongarbetstillstånd har ersatt den tidigaretillståndsformen för feriearbetande utländska studerande samt deolika mellanformer för kortvariga tillfälliga arbetstillstånd somvuxit fram . Det nya systemet bygger liksom dettidigare på att arbetsmarknadsmyndigheterna fastställerbranschvisa kvoter efter samråd med parterna på arbetsmarknaden.Hanteringen av dessa tillståndsärenden kan efter ändring iutlänningsförordningen fr.o.m. (SFS 1991:29)och bemyndigande av invandrarverket skötas av länsarbetsnämndernai stället för av invandrarverket.I motion 1990/91:Sf609 av m.fl. (m) anförmotionärerna att mot bakgrund bl.a. av att blir enöppen arbetsmarknad för alla dess invånare bör visastörre öppenhet än , när det gäller att bevilja tillståndför utländsk arbetskraft. Motionärerna anser att den nuvarandeinställningen till sådan invandring är alltför restriktiv ochbegär ett tillkännagivande om en liberaliserad invandringspolitik(yrkande 1). Motionärerna anser vidare att det bör vara möjligtför medborgare som inte omfattas av den gemensammaarbetsmarknaden att erhålla arbetstillstånd under förutsättningatt arbete är ordnat, och tillståndet bör kunna vara av såvälpermanent som tillfällig natur. De begär ett tillkännagivandehärom (yrkande 2). Slutligen begärs i motionen etttillkännagivande om att en parlamentarisk arbetsgrupp börtillsättas för att bedöma grunderna för eventuell invandring ochbedöma hjälpbehovet i främst de baltiska republikerna (yrkande3). () anser i motion 1990/91:Sf616 att företag sominte får sitt behov av arbetskraft tillgodosett avarbetsförmedling etc. bör ges möjlighet att med egna åtgärder ochmed en viss automatik anställa utomnordisk arbetskraft , och han begär att förslag till sådan lagstiftningskall läggas fram.I andra motioner tas upp frågor om tillstånd att arbeta iSverige i mer speciella situationer. m.fl. (m)begär i motion 1990/91:Sf296 yrkande 3 ett tillkännagivande omangelägenheten av att utländska tandläkarstuderande i ,som efter avlagd examen vill verka här, också tillåts göra detta.Marianne och () begär i motion1990/91:Sf643 ett tillkännagivande om att feriearbete och arbeteinom trädgårdsnäringen bör undantas från kravet påarbetstillstånd. m.fl. (mp) begär i motion1990/91:Sf626 att regeringen skall lägga fram förslag tilllagändring så att rätten att uppehålla sig i som turistutökas (yrkande 2) samt att de som har rätt attuppehålla sig i som turister också skall få rätt attlönearbeta (yrkande3).Bengt m.fl. (fp) anser i motion 1990/91:Sf646 attdet vore en gest av solidaritet och gott grannskap att utanstörre krångel låta baltiska och polska ungdomar arbeta i Sverigeunder sommaren, och motionärerna begär (yrkande 28) etttillkännagivande om detta. m.fl. (fp) begär imotion 1990/91:Sf611 yrkande 2 ett tillkännagivande om att enviss andel inom ramen för det s.k. feriearbetstillståndet börreserveras för baltiska ungdomar.Inger Schörling m.fl. (mp) begär i motion 1990/91:Sf603 yrkande1 ett tillkännagivande om att bör vidta åtgärder för attgöra det möjligt för baltiska medborgare att arbeta i påsamma villkor som nordbor.Som utskottet påpekade i betänkande 1990/91:SfU4 har inomarbetsmarknadsdepartementet gjorts en kartläggning avarbetskraftsinvandringen. I detta arbete, som avser såvällångtids- som korttidsanställningar, ingick också att övervägahur riktlinjer och kriterier för arbetskraftsinvandringen skullekunna förändras. På uppdrag av den förutvarande regeringengjordes en utredning om förutsättningarna för ochinriktningen av en sammanhållen flykting- ochimmigrationspolitik. Utredningens överväganden och förslag ladesfram i betänkandet (SOU 1991:1) Flykting- ochimmigrationspolitiken och innefattade även överväganden rörandeförhållandet mellan arbetskraftsinvandring ochflyktinginvandring. Den förutvarande regeringen lade också iproposition 1990/91:195 om aktiv flykting- ochimmigrationspolitik m.m. fram förslag för på grundvalav utredningsbetänkandet. Propositionen återkallades av dennuvarande regeringen (skr. 1991/92:27). -- Av regeringensskrivelse /91:77 om invandrar- och flyktingpolitiken framgickatt en särskild arbetsgrupp bildats inom meduppgift att följa och bedöma utvecklingen i medavseende på invandring, och att regeringen med stor uppmärksamhetföljde utvecklingen i och i Central- och Östeuropa.I fråga om olika former av bistånd och specialregler för debaltiska staterna och deras medborgare vill utskottet ocksåerinra om bl.a. följande. Regeringen beslöt om ettprogram för praktiktjänstgöring i för personer från debaltiska republikerna företrädesvis avseende unga personer ochpraktikarbete .