bet · GE01SfU11 · 1991-03-28 00:00:00 — De begär i yrkande 6 ett tillkännagivande om attskillnaderna i sjukfrånvaron mellan män och kvinnor böranalyseras som underlag för fortsatta överväganden om hurarbetslivets villkor skall förbättras.Vid sin behandling av motsvarande motionsyrkande under förraårets (se 1989/90:SfU10) hänvisade utskottet bl.a. tillriksförsäkringsverkets rapport 1989:1 Varför ökarsjuktalet? och till arbetsmiljökommissionens arbete attkartlägga arbeten som är utsatta för särskilda hälsorisker.I nämnda rapport fanns en statistiskanalys av skillnaderna i sjuktalsutvecklingen mellan män ochkvinnor. var sjuktalet för män och kvinnor lika, men år1987 var sjuktalet för kvinnor 26 och för män 20,6. Förkvinnornas del hade sjuktalet ökat i alla åldrar, medan förmännens del den stora ökningen fanns i åldrarna 60--. kartläggning framgick att ett flertalkvinnodominerade yrken, såsom vårdyrken, serviceyrken och vissatillverkningsyrken, var utsatta för särskilda hälsorisker.Utskottet ansåg i sitt av godkända betänkande1989/90:SfU10 att det var angeläget att de olika faktorer, såvälarbetsmiljömässiga som sociala, som bidragit till att kvinnornassjuktal successivt ökat i betydligt högre grad än männens under1980-talet blev föremål för en djupare analys. Det fannsemellertid enligt utskottets uppfattning anledning att avvaktaresultatet av arbetsmiljökommissionens arbete i denna fråga.Sedan senast behandlade denna fråga harriksförsäkringsverket även lämnat en Särskild rapport tillregeringen om ohälsan och insatser mot den (RFV anser 1990:5)samt en studie Långvarig sjukfrånvaro under olikaarbetsförhållanden (RFV redovisar 1990:14) inom projektet , rehabilitering och förtidspension, LSRF-projektet.Vidare har arbetsmiljökommissionen avlämnat sitt betänkande (SOU1990:49) Arbete och hälsa. Betänkandet innehåller ibakgrundsbeskrivningen särskilda avsnitt under rubrikernaSociala och yrkesmässiga skillnader i hälsa i resp.Kvinnor och män, skillnader i hälsa.Arbetsmiljökommissionens betänkande har tillsammans med annatmaterial legat till grund för en lagrådsremiss den 31 januari1991 med förslag till ändringar i ocharbetsmiljölagen, m.m. I remissen finns ett särskilt avsnitt omkvinnors arbetsmiljö, där förutom arbetsmiljökommissionensresultat även redovisas ett handlingsprogram förarbetsmiljöinsatser i fyra kvinnodominerade branscher somarbetarskyddsstyrelsen lämnade till regeringen. Iremissen framhålls att åtgärder för att förändra kvinnorsarbetssituation måste vara en del i det reguljäraförändringsarbetet på arbetsplatserna. Det kan också enligtremissen, särskilt i det uppbyggnadsskede som förestår påarbetsmiljöområdet, vara motiverat att göra speciella insatserför kvinnor, och det bör ankomma på bl.a. arbetsgivare ochtillsynsmyndigheter att inom ramen för sin ordinarie verksamhetgenomföra sådana satsningar. Vidare framhålls attarbetslivsfonden skapar helt nya förutsättningar att höjaambitionsnivån såväl i det förebyggande arbetet som i arbetetmed aktiv rehabilitering på arbetsplatserna och att det är avstor vikt att fondens pengar används aktivt för att förbättrakvinnornas arbetsliv. På regeringens uppdrag har inomarbetsmiljöfonden inrättats ett särskilt program, det s.k.KOM-programmet, för att förbättra kvinnornas villkor iarbetslivet. Slutligen betonas angelägenheten av att kunskapenom kvinnors arbetsförhållanden och de åtgärdsförslag som läggsfram i arbetarskyddsstyrelsens program integreras iarbetarskyddsverkets pågående arbete med modernisering avtillsynen.Även i nämnda särskilda rapport tillregeringen om ohälsan och insatser mot den görs en analys avsjuk- och ohälsotalsutvecklingen. I rapporten meddelas också attverket tillsammans med ochArbetsmiljöinstitutet planerat att genomföra en brett upplagdstudie om levnadsförhållanden, sjukfrånvaro ochförtidspensionering. Verket har också i särskilda rapporterunder redovisat utredningar och analyser somverket genomfört rörande bl.a. den ökande ohälsan. "Ohälsan--uppföljning och åtgärder" har vidare av verket angivits somett s.k. särskilt insatsområde för budgetperioden1991/92--1993/94.Åtgärder i fråga om kvinnors situation på arbetsmarknadenföreslås således i den avlämnade lagrådsremissen. Enproposition på grundval av remissen väntas läggas fram förriksdagen . Regeringen har i olika sammanhangframhållit betydelsen av att ohälsotalet sänks. I de särskildadirektiven för fördjupadeanslagsframställning för budgetåren 1991/92--1993/94 underströksatt analyser av den ökande ohälsan borde prioriteras, och, somframgår ovan, har sådana analyser gjorts och fortsatta insatsergörs. Utskottet utgår från att även fortsättningsvis orsakernaockså till kvinnors sjukfrånvaro kommer att studeras. Med hänsyntill det anförda anser utskottet att någon åtgärdinte behövs med anledning av motion Sf353 yrkande6.Sjukpenning vid rehabiliteringFörutom under sjukdom kan sjukpenning, som ovan nämnts, utgåenligt 3 kap. 8§ AFL när den försäkrade är hindrad att utföraförvärvsarbete därför att han är föremål förrehabiliteringsåtgärd enligt 2 kap. 11§ AFL.I tre motioner kritiseras utvecklingen av praxis för utgivandeav sjukpenning enligt 3 kap. 8§ AFL. m.fl.begär i motion Sf243 yrkande 4 att skall besluta attvillkoren och maximitiden för sjukpenning under rehabiliteringanges på sådant sätt att senare tids praxisutveckling motverkas.Karin m.fl. begär i motion Sf320 yrkande 7 attsjukpenning under utbildning skall utgå enligt villkor somgällde enligt praxis . Även m.fl. begäri motion Sf353 yrkande 7 att sjukpenning skall utgå i mindreomfattning under utbildning.Riksrevisionsverket () har genomfört enförvaltningsrevision avseende bl.a. sjukpenningrätten vidrehabilitering och praxisutvecklingen. Resultatet av revisionenhar publicerats i en revisionsrapport , dnr1989:1494, där verket också bedömt konsekvenserna avpraxisutvecklingen och lämnat vissa förslag. I rapportenredovisas regler och praxisutveckling, bl.a. en meddeladdom av försäkringsöverdomstolen (FÖD 1984:27), där vidyrkesinriktad rehabilitering rätt till sjukpenning ansågsföreligga under en fyraårig omskolning. Verket framhåller isin bedömning att reglerna om sjukpenning är knapphändigtutformade, att deras innebörd preciseras genom praxis och attdenna utveckling har ökat försäkringens räckvidd vad gällersjukpenning under rehabilitering. Verket anser attpraxisutvecklingen medfört stora nackdelar, bl.a. genom att denblivit dyrbar för försäkringen och medfört orättvisor mellan demsom studerar och är sjukskrivna och dem som studerar medutbildningsbidrag. Utvecklingen har vidare enligt verketinneburit att försäkringen ålagts ett mer tydligt utbildnings-och arbetsmarknadspolitiskt ansvar och därmed delvis ändratkaraktär samt att sjuk- och ohälsotalen blivit missvisande.Regeringen har remitterat ett förslag tilllagrådet om nya regler om rehabilitering ochrehabiliteringsersättning m.m. I lagrådsremissen framhålls attallt längre och alltmer omfattande utbildningar genom utvecklingav praxis kommit att bedrivas med ersättning i form avsjukpenning. Det konstateras att vissa klarlägganden ochskärpningar är på sin plats i samband med förslaget omrehabiliteringsersättning, som skall omfatta delsrehabiliteringspenning motsvarande av den försäkradessjukpenninggrundande inkomst, dels särskilt bidrag för vissamerkostnader vid rehabilitering. Enligt remissen börrehabiliteringsersättning i samband med utbildning kunna utgesefter i princip samma regler som gäller enligt 3och 4§§ iförordningen (1987:406) om arbetsmarknadsutbildning. Dettainnebär att utbildningen skall avse yrkesutbildning,allmänteoretisk eller orienterande utbildning som är ennödvändig förberedelse för yrkesutbildning eller orienterandeutbildning i datateknik för personer med bristfällig ellerföråldrad skolutbildning. En utbildning som kan finansieras medstudiestöd enligt avdelning B i bilaga tillstudiestödsförordningen (1973:418) eller därmed jämförligutbildning bör kunna ge rätt till rehabiliteringsersättningendast om den omfattar högst 40 studieveckor.Rehabiliteringsersättningen bör som regel utges under längst ettår från den tidpunkt rehabiliteringen startar.En proposition om rehabilitering och rehabiliteringsersättningm.m. på grundval av lagrådsremissen väntas läggas framför . Utskottet anser inte att någraändringar bör göras i frågan om rätt till sjukpenning underutbildning, och utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna Sf243 yrkande 4, Sf320 yrkande 7 och Sf353yrkande7.Del av sjukpenningSjukpenning utges med hel, tre fjärdedels, halv eller enfjärdedels sjukpenning beroende på arbetsförmågans nedsättning.Möjligheterna till tre fjärdedels och en fjärdedels sjukpenninghar funnits på försök och infördes i AFLfr.o.m. 1989/90:62, SfU12, rskr. 185, SFS1990:157).Sigge Godin m.fl. framhåller i motion Sf353 yrkande3 attinförandet av fler nivåer i sjukpenningförsäkringen är ett stegi rätt riktning, men att det finns skäl att helt lämna den stelalåsningen till fasta nivåer. I stället bör det enligtmotionärerna vara läkaren, och arbetsgivarensom i samråd med den försäkrade avgör vilken procentandel sombör tillämpas. Om det skulle främja rehabiliteringen bör mant.ex. kunna vara sjukskriven i en omfattning av 90%.Utskottet prövade en motion av samma innehåll under förraårets i samband med permanentningen avfjärdedels-nivåerna inom sjukpenningförsäkringen och ansåg dåatt ett val mellan fyra sjukpenningnivåer borde varatillräckligt för att möjliggöra en god rehabilitering.Utskottet, som noterat att den ovan nämnda lagrådsremissen omrehabilitering och rehabiliteringsersättning inte innehållerförslag om några ytterligare delnivåer, vidhåller dennabedömning och avstyrker därför bifall till motion Sf353yrkande3.Sjukpenninggrundande inkomstEn försäkrad är skyldig att anmäla omständigheter som påverkarrätten till sjukpenning eller sjukpenningens storlek tillförsäkringskassan. Anmälan skall göras så snart det kan ske ochsenast . Ändring av en försäkrads SGI skall inteske förrän efter det att fåttkännedom om att den försäkrades inkomstförhållanden ändrats. Isamband med beslutet om förändradkompensationsnivå inom sjukförsäkringen gav ocksåregeringen till känna att möjligheten att slopaförhandsregistreringen av SGI och på så sätt frigöra resurserhos försäkringskassorna skall övervägas närmare.I motion Sf353 yrkande 4 anser m.fl. att det voreen stor administrativ besparing att slopa det allmänna kravet omatt anmäla inkomstförändringar till försäkringskassan.Motionärerna anser därför att i stället var och en som göranspråk på ersättning från i samband med dettabör uppge sin aktuella inkomst om den har ändrats, och de begärett tillkännagivande om att kravet att anmäla SGI tillförsäkringskassan bör slopas fr.o.m. den 1 juli 1991.Som framgår ovan har begärt att möjlighetenatt slopa förhandsregistreringen skall övervägas närmare.Utskottet anser därför att något tillkännagivande inte behövsmed anledning av motion Sf353 yrkande4.En studerande som uppbär studiestöd får under studietidenbehålla sitt studiestöd vid sjukdom.Enligt 3 kap. 5 § tredje stycket AFL får SGI inte sänkas undertid då den försäkrade bedriver studier för vilka han bl.a.uppbär studiehjälp, studiemedel eller särskilt vuxenstudiestöd.I motion Sf514 yrkande 6 av m.fl. begärs attregeringen skall lägga fram förslag till lagändring så att ävenden som inte uppbär studiestöd utan själv finansierar sinastudier skall ha rätt att få behålla sin SGI före studiernavilande under studietiden.Riksdagen avslog på förslag av utskottet ett motsvarandeyrkande senast vid föregående (se 1989/90:SfU10).Utskottet konstaterade då att reglerna om vilande SGI ochstudietids-SGI bygger på rätten för en studerande att undersjukdom behålla sitt studiestöd. Utskottet var därför inteberett att tillstyrka ett frångående av kravet på att denstuderande skulle uppbära angivet studiestöd. Utskottetkonstaterade dessutom att även den som enbart uppbärbidragsdelen av de olika stödformerna har rätt att behålla sinSGI . Utskottet erinrade om att enligtriksförsäkringsverkets kungörelse (RFFS 1981:5) omsjukpenninggrundande inkomst den som är ledig från sinanställning för studier inom det egna yrkesområdet eller i annatfall för högst bedriver studier inom det egnayrkesområdet skall ha kvar sin SGI. Om vederbörande inte uppbärstudiestöd gäller i dessa fall ingen begränsning av rätten attunder utbildningstiden erhålla sjukpenning enligt denna SGI.Utskottet anser att skall vidhålla sin tidigareinställning och avstyrker bifall till motion Sf514 yrkande6.Frivillig sjukpenningförsäkringFr.o.m. har den frivilligasjukpenningförsäkringen byggts ut. Den är öppen för alla sominte är obligatoriskt försäkrade för en sjukpenning som uppgårtill garantinivån inom föräldraförsäkringen, 60kr. per dag, och som inte uppbär hel ålders- ellerförtidspension. Det högsta ersättningsbeloppet skall motsvaragarantinivån och det lägsta ersättningsbeloppet är . Densom har fyllt får inte inträda i försäkringen.I motion Sf207 av m.fl. begärs att regeringenskall lägga fram förslag om lagändring som ger möjlighet attinträda i den frivilliga sjukförsäkringen ålder.Utskottet behandlade senast under föregående tvåmotioner med samma syfte (1989/90:SfU10). Utskottet erinrade dåom att fr.o.m. villkoren för tecknande avfrivillig sjukförsäkring hade mjukats upp genom att ett tidigarevillkor om att den försäkrade måste ha god hälsa togs bort.Utskottet framhöll att det kvarvarande åldersvillkoret fick sessom ett resultat av en försäkringsmässigt kalkylerad risk ochatt avskaffandet av detta villkor skulle rubba förutsättningarnaför försäkringens finansiering. Utskottet vidhåller sin tidigareinställning och avstyrker bifall till motion Sf207.SjukvårdI budgetpropositionen föreslås bl.a. mot bakgrund avkostnadsutvecklingen vissa förändringar av sjukvårds- ochläkemedelsförmånerna.Avgifter för sjukhusvårdNär en sjukpenningförsäkrad vårdas på sjukhus görförsäkringskassan avdrag på den försäkrades sjukpenning med65kr. per dag, dock högst en tredjedel av sjukpenningbeloppet.För pensionärer gäller en motsvarande ordninginnebärande att för varje vårddag tas ut en avgift som utgör entredjedel av summan av utbetalda pensionsförmåner från denallmänna försäkringen, dock högst 55kr. Avgiften tas ut genomavdrag vid utbetalning av förmånerna. Individuell nedsättning avavgiften kan ske i särskilda fall med hänsyn till pensionärensekonomiska förhållanden och behov av medel för att betala egenbostad eller för särskilda rehabiliteringsinsatser.Vad som sagts om avgift vid sjukhusvård gäller dock intepensionärer med hel förtidspension. När det tidigare gällandes.k. avgiftsfria året för pensionärer avskaffades gjordesundantag för dem med tanke på deras behov av egna ekonomiskamedel för rehabilitering.I propositionen föreslås nu dels att sjukpenningavdraget vidsjukhusvård höjs till 70kr. och att den högsta avgiften förpensionärer höjs till 65kr., dels att det s.k. avgiftsfriaåret avskaffas även för förtidspensionärer. I denna senare delhänvisas till att den grupp yngre förtidspensionärer, som iförsta hand var de som ansågs ha behov av egna medel förrehabilitering, utgör en mycket liten del av hela gruppenförtidspensionärer på ca 360000, medan flertaletförtidspensionärer lever under ekonomiska förhållanden som ärjämförbara med vad som gäller för ålderspensionärerna. Dennuvarande ordningen anses därför ur rättvisesynpunkt intetillfredsställande. För den grupp av framför allt yngreförtidspensionärer som på grund av sjukdom eller handikappbedöms ha särskilda behov av egna ekonomiska medel för sinrehabilitering bör enligt propositionen åtgärder vidtas så attde på annat sätt får erforderlig kompensation för detta.Föredragande statsrådet aviserar därför att utredningen(S1990:4) om det samlade förmånssystemet för försäkrade medbetydande kostnader för sjukdom eller handikapp skall gestilläggsdirektiv för att utarbeta förslag till lämpliga åtgärderför nämnda grupp.De föreslagna åtgärderna, som föreslås träda i kraft den1juli 1991, beräknas minska försäkringsutgifterna med ca 120milj. per år.Karin m.fl. kritiserar i motion Sf256 yrkande1att det i budgetpropositionen inte finns några ekonomiskakalkyler som visar på en förbättrad ekonomisk situation förförtidspensionärerna. Enligt motionärerna finns det åtskilligtsom tyder på att även de förtidspensionerade under senare tidfått det sämre, och motionärerna befarar att rehabilitering avförtidspensionerade som tvingas till längre tids sjukvård kommeratt försvåras genom att de inte kommer att få råd att behållasin bostad vid sjukhusvistelse. I motionen begärs därför etttillkännagivande om att friåret inom sjukvården förförtidspensionerade skall behållas. Även Margó m.fl.motsätter sig i motion Sf226 yrkande1 (delvis) förslaget attavskaffa friåret för förtidspensionärer.Enligt beslut vid regeringssammanträde harutredningen om det samlade förmånssystemet för försäkrade medbetydande kostnader för sjukdom och handikapp fått de ibudgetpropositionen aviserade tilläggsdirektiven (dir. 1991:5).Kommittén skall enligt dessa utarbeta förslag till lämpligaåtgärder som kompensation för att det avgiftsfria året vidsjukhusvård för pensionärer med hel förtidspension bliravskaffat. Kommittén bör därvid i första hand beakta denekonomiska situationen för de yngre förtidspensionärer som pågrund av sjukdom eller handikapp bedöms ha särskilda behov avegna ekonomiska medel för sin rehabilitering. I första hand bören kompensation genom handikappersättningen utredas ochövervägas.Utskottet delar regeringens bedömning att samma regler börgälla för ålders- och förtidspensionärer i fråga om avgift försjukhusvård och avstyrker därför motionerna Sf226 yrkande 1 idenna del och Sf256 yrkande 1. Utskottet delar också motbakgrund av den allmänna kostnadsutvecklingen bedömningen ipropositionen av behovet att höja avdraget från sjukpenning ochfrån pensionsförmåner vid sjukhusvård.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag tilländring i lagen om allmän försäkring.Avgifter för läkemedelLäkemedelsförmåner utgår enligt lagen (1981:49) om begränsningav läkemedelskostnader, m.m. i form av antingen prisnedsättningeller kostnadsfrihet för läkemedel eller skydd mot högakostnader för läkemedel och sjukvård. Med läkemedel förståssådana varor för vilka läkemedelsförordningen är tillämplig.Prisnedsättningen gäller också vissa livsmedel till barn under16 år enligt vad som finns angivet i en särskild förordning,förordningen (1979:1132) om prisnedsatta livsmedel vid vissasjukdomar.Prisnedsättning på läkemedel sker genom att den kostnad somvid varje expeditionstillfälle överstiger . ersätts genomden allmänna försäkringen. Patientens kostnad blir härigenomhögst . per expeditionstillfälle.I propositionen framhålls att sjukförsäkringens utgifter förläkemedelsförmånerna fortsätter att öka i ungefär samma högatakt som tidigare och att ökningen till stor del kan hänförastill prisutvecklingen, i synnerhet vad gäller tillkomsten av nyaprodukter. Vidare hänvisas till att i den överenskommelse somstaten träffat med sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningarfrån sjukförsäkringen till huvudmännen m.m. anges att parternagemensamt skall utreda förutsättningarna för att gesjukvårdshuvudmännen i stället för detdirekta kostnadsansvaret för läkemedel inom den öppna hälso- ochsjukvården. Detta utredningsarbete skall bedrivas skyndsamt ochen första redovisning lämnas som grund för ettställningstagande i denna fråga vid överläggningarna mellanparterna om ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen frånsjukförsäkringen för tiden . I avvaktan pågenomförandet av denna systemförändring på läkemedelsområdetförordas en höjning av den enskildes avgift för läkemedel tillhögst 90kr. för varje inköpstillfälle fr.o.m. den ljuli1991. Åtgärden beräknas minska sjukförsäkringens kostnader medca 180 milj. kr. per år.Margó m.fl. motsätter sig i motion Sf226yrkande2 (delvis) den föreslagna höjningen av den enskildesläkemedelskostnad.Utskottet anser mot bakgrund av den allmännakostnadsutvecklingen att det är rimligt att nu höja ocksåpatientavgiften vid läkemedelsinköp. Utskottet avstyrker därförbifall till motion Sf226 yrkande 2 i denna del och ansluter sigtill regeringens förslag till ändring i lagen om begränsning avläkemedelskostnader, m.m.TandvårdDen allmänna tandvårdsförsäkringen, som infördes ,ingår i sjukförsäkringen. De grundläggande bestämmelserna omtandvårdsförsäkringen finns i 2 kap. 3§ AFL. Försäkringenomfattar tandvård -- utom barn- och ungdomstandvård -- sommeddelas vid folktandvårdsklinik, odontologisk fakultet ellerannars genom det allmännas försorg eller lämnas av tandläkaresom är uppförd på en av den allmänna upprättadförteckning. Ersättning utges enligt grunder som regeringenefter förslag av fastställer för högst tvåår i sänder. För bl.a. oralkirurgisk behandling utges ersättningenligt bestämmelserna för sjukvård.Grunderna för ersättning från tandvårdsförsäkringen är intagnai tandvårdstaxan (1973:638). Försäkringen ersätter kostnadernaför vuxnas tandvård upp till 3000kr. och med 75%för kostnader därutöver. Återstoden betalas av den försäkradegenom patientavgift. I vissa speciella fall betalar försäkringenhela kostnaden för tandvården. Taxan innehåller ocksåbestämmelser om de högsta belopp som en tandläkare fårtillgodogöra sig. Arvode utgår i allmänhet per behandlingsåtgärd(s.k. styckepris) men kan i vissa fall utgå efter tidsåtgång.I tandvårdslagen (1985:125) anges att varje landstingskommunskall erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inomlandstingskommunen. Även i övrigt skall verka för engod tandhälsa hos befolkningen. I lagen anges vidare attfolktandvården --den tandvård som självt bedriver--skall svara för dels regelbunden och fullständig tandvårdför barn och ungdomar t.o.m. det år då de fyller , delsspecialisttandvård för vuxna, dels övrig tandvård för vuxna iden omfattning som bedömer lämpligt. Barn- ochungdomstandvården skall vara avgiftsfri för patienten.Riksförsäkringsverket avlämnade på regeringensuppdrag en rapport (RFV anser 1990:7) Regeringens uppdrag attutarbeta förslag till ändringar i tandvårdstaxan. Uppdragetavsåg att utarbeta ett detaljerat förslag till en ändradtandvårdstaxa, inkl. erforderliga författningsändringar.Bakgrunden till uppdraget angavs vara att försäkringens utgifterför tandvård fortsatt att öka på ett otillfredsställande sätt,trots att det blivit uppenbart atttandhälsan successivt förbättrats för större delen avbefolkningen. Orsakerna till detta ansågs vara flera, men detprestationsinriktade ersättningssystemet bedömdes ha bidragitstarkt. Som riktlinjer för utformningen av förslaget till enreformerad tandvårdstaxa angavs dels att alla försäkrade skullestimuleras till regelbundna vårdbesök för s.k. bastandvård, delsatt för all övrig tandvård gällande taxekonstruktion i principborde bibehållas, dels att tandvård och tandvårdsmaterial sominte bedömdes vara odontologiskt nödvändiga för att nå ettfunktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat ifortsättningen inte skulle omfattas av tandvårdsförsäkringensersättningsregler och dels att förändringarna avtandvårdsförsäkringen och tillhörande taxesystem skulle rymmasinom ramen för nuvarande försäkringsutgifter.I rapporten lämnade förslag bl.a. omutformningen av bastandvård till en beräknad merkostnad förtandvårdsförsäkringen i storleksordningen 500--700 milj.kr. Översynen av tandvårdstaxan ledde i övrigt till förslag ifråga om högkostnadsskyddet, avgiftsfri tandvård, s.k. estetisktandvård, förhandsprövningsinstitutet, behandlingsperiodenslängd och avlägsnande av visdomständer. Vad gällerhögkostnadsskyddet föreslogs i avsikt att minska de vårdstyrandeeffekterna av tandvårdstaxans ersättningsregler bl.a. att fleranivåer skulle införas. Som exempel angav verket nivåerna 40%vid en behandlingskostnad , vid enbehandlingskostnad mellan . och 75%vid en behandlingskostnad överstigande .