bet · GE01SkU26 · 1991-05-23 00:00:00 — I propositionen föreslås enrad ekonomiska stimulansåtgärder som tillsammans med nuföreslagna skatteändringar utgör viktiga steg mot de mål sommotionerna ytterst syftar till, nämligen energihushållning ochmiljöhänsyn. Med vad nu har sagts avstyrks motion 1990/91:N88(m) yrkande 2 i ifrågavarande del, motion 1990/91:N69 (c),motion 1990/91:N73 (v) yrkande 8 och motion 1990/91:68 (mp)yrkandena 56--61 och 63.Åtgärder för främjande av kraftvärmeproduktion, m.m.Avdrag för allmän energiskatt vid kraftvärmeproduktionRegeringen föreslår (prop. s. 54 f.) att den allmännaenergiskatten på insatt bränsle skall få dras av vidkraftvärmeproduktion. I övrigt skall nuvarandebeskattningsprinciper behållas. Förslaget syftar till attkraftvärmetekniken skall främjas. Kraftvärmeteknikensenergieffektiva och därmed miljövänliga samproduktion avelenergi och nyttiggjord värme har inte fått någonsärskild fördel i beskattningshänseende. Dess konkurrenskraftbör, sägs det i propositionen, generellt stärkas gentemot såvälkondenskraftsproduktion som ren värmeproduktion. Förslagetinnebär att endast koldioxidskatt skall tas ut för det bränslesom åtgår för värmeproduktionen i kraftvärmeanläggningar.Härigenom uppnås konkurrensfördelarna utan att beskattningenspåverkan på valet av bränsle för kraftvärmeproduktionen upphävs.Biobränslenas relativa konkurrenskraft bedöms inte bli nämnvärtförsämrad. Intäktsbortfallet, som beräknas till ca 130 milj.kr.per år, förutsätts bli kompenserat genom att skattebefrielsenför avkopplingsbara elpannor upphör (se i det följande).Lagtekniskt består ändringen i dels tillägg till24 och25 §§ lagen (1957:262) om allmän energiskatt, dels enföljdändring i3§ lagen (1990:582) om koldioxidskatt.Ikraftträdandet föreslås till den 1 juli 1991.Regeringens förslag om att kraftvärmeproduktionen skallfrämjas på detta sätt tillbakavisas i motion 1990/91:N68 (mp)yrkande 68 i ifrågavarande del. Formellt täcker yrkandet ävenden lagändring som föreslås beträffande avkopplingsbar el (se idet följande). Vid behandlingen inom näringsutskottet haremellertid från motionärernas sida klargjorts att avsikteninte har varit att regeringens förslag i detta senare avseendeskulle avstyrkas. I yrkande 70 i samma motion föreslås i ställetatt kraftvärmeverk och värmeverk befrias från mervärdeskatt försina leveranser såvitt gäller kapitalkostnadsandelen.Upphovsmännen till motion 1990/91:N90 (s) ansluter sig tilluppfattningen att kraftvärmetekniken bör premieras men ställersig frågande till att den metod som regeringen anvisar är denrätta. De begär ett uttalande av om vikten av attstödet till kraftvärmeproduktion utformas så attbiobränsleeldade verk inte missgynnas.Näringsutskottet fäster uppmärksamheten på den definition avbegreppet kraftvärmeverk som är knuten till det aktuellaförslaget till ändring i 24 och 25 §§ lagen om allmänenergiskatt. Därav följer att avdrag för sådan skatt på insattbränsle får göras endast om elproduktionen vid anläggningen ärav icke obetydlig omfattning. konstaterar attdet får ankomma på att precisera innebörden avdenna bestämning. Med erinran härom tillstyrker näringsutskottetde föreslagna ändringarna i 24 och 25 §§ lagen om allmänenergiskatt och i 3 § lagen om koldioxidskatt. Härav följer attutskottet avstyrker motion 1900/91:N68 (mp) yrkande 68 iifrågavarande del och yrkande 70 samt motion 1990/91:N90 (s)yrkande 1.Föredragande statsrådet uttalar (s. 55) att han avser att nogafölja utvecklingen när det gäller såväl utbyggnaden avkraftvärme som utnyttjande av de befintliga anläggningarna.Näringsutskottet utgår från att också tillämpningen ochkonsekvenserna av de här behandlade reglerna för skatteavdragkommer att beaktas i detta sammanhang och att erfarenheternahärvidlag kommer att delges i den årliga redovisningrörande de energipolitiska programmens resultat somförutskickas i propositionen (s. 8).Skattebefrielse för avkopplingsbara elpannorRegeringen föreslår (prop. s. 55 f.) att hittillsvarandeskattebefrielse för elkraft som används i s.k. avkopplingsbaraelpannor skall upphöra. Undantag för skatt av detta slag harfunnits och infördes för att man ville främjaatt olja i värmepannor skulle ersättas med billig elenergi frånvatten- och kärnkraftverk då det fanns godtillgång på sådan energi. En avsevärt minskad oljeförbrukninghar också åstadkommits. har emellertid oljans andel avenergiinsatsen i fjärrvärmeverk minskat från till11 % , bl.a. genom att olja har ersatts med fastabränslen, spillvärme och utnyttjande av värmepumpar. Därför harde tidigare skälen för skattebefrielse försvagats. Dessutom harsystemet kritiserats för att ha medfört att investeringar ipannor för fasta bränslen har skjutits upp. De ökadeskatteintäkterna beräknas motsvara det bortfall (ca 130 milj.kr.per år) som följer av avdraget för bränsle vidkraftvärmeproduktion (se i det föregående).Lagtekniskt innebär ändringen att 2 § andra stycket punkt e)lagen (1957:262) om allmän energiskatt slopas. Ikraftträdandetföreslås till den 1 juli 1991.Invändningar mot förslaget förs fram i motion 1990/91:N88 (m).Motionärerna pekar på att systemet har varit effektivt när detgäller att utnyttja de variationer i elproduktionen som ärofrånkomliga på grund av den stora andelen vattenkraft ochkärnkraft i det svenska systemet.Näringsutskottet tillstyrker att antar förslaget omändring i 2 § lagen (1957:262) om allmän energiskatt. Av detsagda följer att motion 1990/91:N88 (m) yrkande 14 avstyrks avutskottet.Koldioxidskatt m.m.Information om koldioxidskattenKoldioxidskatt -- och i vissa fall svavelskatt -- skall tas utpå råvaran per kilo utsläpp av koldioxid resp. svavel, sägs deti motion 1990/91:N68 (mp) yrkande 62. Av praktiska skäl, heterdet vidare, bör skatten omräknas till belopp per vikt- ellervolymenhet för de olika bränslena. För att man skall kunnaåstadkomma bättre jämförbarhet bör skatten alltid omräknas tilloch anges som skatt per kWh.Enligt lagen (1990:582) om koldioxidskatt, som trädde i kraftden , tas sådan skatt ut för bränslen som vidförbränning tillför fossilt bundet kol till kretsloppet mellanatmosfären och biomassan. Koldioxidskatten utgår med belopp sommotsvarar per kg utsläppt koldioxid. Skatt tas inte ut påbiobränslen, avfall, torv, metanol och etanol. (SOU 1989:83) är det inte praktisktmöjligt att införa pålagor som beräknas på faktiska utsläpp.Utredningen förordade därför att skatten tas ut påinsatsvarorna. Detta är också den lösning som sedermera valdes.I bilaga till lagen anges således skatten per ton, per m3 ellerper liter, alltefter bränslets beskaffenhet. Statens energiverklämnar i sina sammanställningar av gällande skattesatser ocksåinformation om punktskatterna, beräknade i öre per kWh.Näringsutskottet finner att de krav som framställs i motioneni huvudsak är tillgodosedda genom de uppgifter avseendekoldioxidskatten som anges i lagen. Med det sagda avstyrkerutskottet motion 1990/91:N68 (mp) yrkande 62.Återföring av koldioxidavgiftOckså i motion 1990/91:N93 (mp) tas en fråga med anknytningtill koldioxidskatt upp. Innebörden är att koldioxidutsläpp ihögre utsträckning än som gäller borde belastas medkostnader, som dessutom borde justeras i takt med inflationen.En höjning av den införda koldioxidskatten skulle varabefogad, hävdas det. Motionären anser i andra hand att enkoldioxidavgift -- förslagsvis på per kg koldioxid -- ut på all förbränning av fossila bränslen som används förproduktion av elkraft. Avgiftsmedlen skall härefter återbetalasi proportion till genererad elmängd från alla källor utomvattenkraft och kärnkraft.Ett system liknande det som föreslås i motionen, med en"återföring" av det totala inbetalda beloppet, har behandlats imiljöavgiftsutredningens betänkande Ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken. Utredningen anger såväl fördelar som nackdelarmed ett sådant system (s. 301 f.). Bland de senare nämns dessomfattning och komplexitet samt behovet av en omfattandeadministration.I det föregående har en redovisning lämnats för den nyligeninförda koldioxidskatten. finner inte att någonåtgärd i enlighet med motionärens förslag är påkallad. Motion1990/91:N93 (mp) yrkande 4 avstyrks härmed.RåtalloljaVissa effekter av energibeskattningssystemet uppkommerdärigenom att energiråvara i vissa industriella processer kananvändas även som råvara eller insatsvara. Även det omvändaförhållandet förekommer, nämligen att en industriråvara ocksåkan användas såsom bränsle. I några motioner har härmedsammmanhängande frågor uppmärksammats.Råtallolja framkommer som biprodukt inom massa- ochpappersindustrin. Produkten kan försäljas externt förframställning av specialkemikalier. Råtalloljan kan ocksåanvändas som bränsle vid massa- och pappersproduktion. Inomdenna sätts därför priset på råtalloljan till externa köpare såatt det motsvarar priset -- inkl. energiskatter -- för deneldningsolja som skulle kunna ersätta råtalloljan som bränsle.Härigenom kommer en indirekt skattebelastning att drabbaråtallolja i industriell användning.Våren 1990 aktualiserades denna fråga i genom tvåmotioner (m; c). I yttrande (1989/90:NU10y s. 14 f.) tillskatteutskottet betecknade näringsutskottet det som uppenbartatt de successiva höjningarna av skatten på olja hade lett tillatt den svenska råtalloljebaserade industrin hade fått sinakonkurrensförutsättningar kraftigt försämrade i förhållande tillframför allt motsvarande industri i länder med lågenergibeskattning. anförde vidare:Näringsutskottet anser att det från sysselsättningssynpunktoch beredskapssynpunkt är angeläget att den förädlingsindustrisom baserar sin tillverkning på tallolja kan fortsätta sinverksamhet och att det hinder för en konkurrens på likvärdigavillkor som angivna förhållanden utgör kan undanröjas.Möjligheterna att finna en lösning på det här angivna problemetbör därför prövas. Bestämmelserna i 24 § första stycket f) lagen(1957:262) om allmän energiskatt, enligt vilken avdrag medgesför skatt på bränsle som har förbrukats eller försålts förförbrukning för annat ändamål än energialstring, ger enligtnäringsutskottets mening stöd åt detta krav. Olika alternativtill lösning kan diskuteras och det är angeläget att behovet aven konkurrensneutral lösning uppmärksammas vid prövningen.Prövningen bör ske så att en ändrad ordning kan komma till ståndinnan de nya punktskatterna på energi träder i kraft den1 januari 1991.Den utredning inom som, enligt uppgift tillnäringsutskottet, skulle komma att behandla frågan om denberörda industrins situation med avseende bl.a. på försörjningenmed råtallolja borde beakta de synpunkter som utskottet haderedovisat. ansåg att med anledning avde berörda motionerna som sin mening borde ge regeringen tillkänna vad utskottet hade anfört.Skatteutskottet (1989/90:SkU31 s. 128 f.) delade visserligennäringsutskottets uppfattning om att det hinder för enkonkurrens på likvärdiga villkor som de angivna förhållandenautgjorde borde undanröjas, men ansåg att de redovisadesynpunkterna skulle komma att beaktas av den aviseradeutredningen utan något särskilt uttalande av . Enreservation (m) förelåg. beslöt enligtskatteutskottets förslag och avslog motionerna.I två motioner har frågan om den indirekta effekten avenergibeskattningen på priset på råtallolja återkommit. I motion1990/91:Sk720 (c) framförs krav på bestämmelser som innebärnågot slags kompensation för "skatten". Motionären anger tvåalternativ. Antingen bör avdrag medges för skatten påeldningsolja om köparen försäkrar att oljan skall användas föratt ersätta försåld råtallolja eller bör en återbetalning avskatten medges i likhet med vad som gäller för utländskabeskickningar. Också i motion 1990/91:Sk630 (s) begärs åtgärdersom medför att konkurrens på lika villkor möjliggörs för denindustri som använder råtallolja som industriråvara. Motionärenerinrar om behandling av frågan ochpåpekar att något förslag i det aktuella avseendet inte harlagts fram för . Inte heller har regeringen vidtagitandra åtgärder för att problemet skall undanröjas.Näringsutskottet har inhämtat att utredningen om berördabranscher nu har färdigställts. Frågan bereds för närvarandegemensamt inom försvars-, finans- och industridepartementen.Våren 1990 uttryckte näringsutskottet sina farhågor för de nupåtalade förhållandena. Utskottet erfor, som nämnts, i dettasammanhang att frågan om den berörda industrins situation medavseende bl.a. på försörjningen med råtallolja skulle utredas iregeringskansliet och ansåg att de synpunkter som utskottetdärvid hade redovisat borde beaktas. Enligt vad som harframkommit har den färdigställda utredningen inte letttill det resultat som näringsutskottet hade förutskickat.Näringsutskottet vill på nytt betona att det är angeläget attproblemen för den berörda industrin får sin lösning. Olikamöjligheter står därvid till buds, vilket näringsutskottetvisade på . Med det sagda tillstyrkernäringsutskottet motion 1990/91:Sk630 (s). Genom ett uttalandeav av nu angiven innebörd blir också motion1990/91:Sk720(c) i huvudsak tillgodosedd.Energiintensiv industriPunktskatterna -- allmän energiskatt och koldioxidskatt --påverkar de energiintensiva företagens internationellakonkurrenskraft. För industriell tillverkning vid sådana företagmedges normalt nedsättning av den sammanlagdaenergiskatten för elkraft och bränslen så att den begränsas till1,av de tillverkade produkternas faktiska eller beräknadeförsäljningsvärde fritt fabrik. Enligt regeringens beslut fårhela energiskatten på elkraft, kolbränslen, gasol och naturgasbeaktas vid skattebelastningen. För olja gäller numera att 473kr. per m3 av den allmänna energiskatten får beaktas.Koldioxidskatten på andra bränslen än bensin skall ingå iunderlaget för industrins nedsättning.Våren 1990 tillstyrkte näringsutskottet regeringens förslag omatt koldioxidskatten skall ingå i underlaget.Miljöavgiftsutredningen och EL 90 hade i resp. betänkanden (SOU1989:83 och SOU 1990:21) föreslagit att koldioxidskatten skulleingå i nedsättningsunderlaget i avvaktan på att motsvarandeåtgärder avseende koldioxidutsläpp genomfördes i den svenskaindustrins viktigaste konkurrentländer.Innebörden i den nu aktuella delen av motion 1990/91:N68 (mp)är att skatt skall betalas fullt ut även för sådanaenergiråvaror som används för andra ändamål än energialstring.Detta förslag ligger i linje med inställning attall energiråvara bör vara beskattad. Motionärerna nämner somexempel olja som används vid framställning av plast och kol somanvänds i metallurgiska processer. I motionen sägs vidare attdet system med nedsättning av skatten som gäller enligt lagen(1974:992) om nedsättning av allmän energiskatt ochkoldioxidskatt bör ersättas med restitutioner.En särskild utredare (1990:10) tillkallades föratt göra en översyn av reglerna om skattenedsättning förindustrin och växthusnäringen m.m. I uppdraget ingår (dir.1990:41) att från vissa utgångspunkter pröva de tre systemen förmodifiering av energiskatter, nämligen nedsättning, avdrag ochskattebefrielse.I fråga om nedsättningsreglerna skall utredaren bedöma om det-- för att industrin skall ges rimliga internationellakonkurrensförutsättningar -- finns ett fortsatt behov av sådanaregler inom ett skattesystem på energiområdet med mervärdeskatt,allmän energiskatt och miljörelaterade pålagor. En utgångspunktbör vara att konkurrensneutrala och icke diskriminerande reglerskall eftersträvas. Om utredaren skulle finna ett fortsatt behovav sådana regler bör han föreslå hur de skall utformas. Reglernabör dels stimulera till energihushållning och åtgärder förminskade utläpp av miljöskadliga ämnen med bevarande av rimligainternationella konkurrensvillkor för den energiintensivaindustrin, dels vara väsentligt enklare att tillämpa än denuvarande.Vidare ingår det i uppdraget att pröva om bestämmelserna omskatteavdrag och om undantag från skatteplikt som avser inhemskaprodukter enligt lagen om allmän energiskatt och lagen omkoldioxidskatt bör behållas av miljö-, energi- ochindustripolitiska skäl.Slutligen skall utredaren bedöma gällande och föreslagnabestämmelser om nedsättning, avdrag och undantag urhandelspolitisk synvinkel, främst med hänsyn till regelsystemeninom , EFTA och EG.Utredaren skall redovisa sinaöverväganden till regeringen.Näringsutskottet anser att resultatet av den pågåendeutredningen bör avvaktas innan statsmakterna tar ställning ifråga om nedsättningsreglerna för den energiintensiva industrin.Utskottet vill härvid särskilt peka på den del avutredningsuppdraget som rör nedsättningsreglernas förenlighetmed internationella handelsförpliktelser. Motion 1990/91:N68(mp) yrkandena 64 och 65 avstyrks sålunda.VindkraftsproduktionSkattebefrielse för småskalig vindkraftsproduktionEnligt lagen (1957:262) om allmän energiskatt utgår inte skattför elektrisk kraft som framställs inom riket av producent somförfogar över en installerad generatoreffekt av mindre än 100 kWoch som icke yrkesmässigt distribuerar elektrisk kraft.Bestämmelsen tillkom i första hand för att produktionen vid småvattenkraftverk inte skulle drabbas av skatt. Gränsen, som frånbörjan var 50 kW, höjdes till nuvarande nivå genom en ändring ilagen (prop. 1984/85:120, SkU 1984/85:50).Gällande gräns om 100 kW för skattebefrielse har kommit attdiskriminera sådan elkraft som framställs vid små vindkraftverk,anförs det i motion 1990/91:N63 (c). Anledningen är skillnaderna-- när det gäller såväl produktionstid som medeleffekt -- mellanvattenkraftverk och vindkraftverk i denna storleksordning. Enmöjlighet att undanröja detta missförhållande vore att höjagränsen för skattebefrielse. Denna borde, enligt motionärernasuppfattning, vara antingen 500 kW installerad effekt eller700000 kWh i årsproduktion.Våren 1990 behandlades samma fråga av . Motioner (fp,c; vpk) tillstyrktes av näringsutskottet (1989/90:NU10y s.21),som uttalade följande:Regeln om skattebefrielse för elproduktion i anläggningar medhögst 100 kW installerad effekt var ursprungligen anpassad tillmindre vattenkraftverk. Dessa kan emellertid, som framhålls imotionerna 1989/90:Sk644 (fp) och 1989/90:Sk642 (c), inte direktjämföras med vindkraftverk, eftersom de senare har avsevärtlägre tillgänglighet och medeleffektuttag. Näringsutskottetdelar motionärernas uppfattning att skattebefrielse för elkraftfrån små vindkraftverk resp. små vattenkraftverk på så sätt integes på lika villkor. Lagen (1957:262) om allmän energiskatt bördärför ändras så att denna skevhet undanröjs.Enligt näringsutskottets mening bör anmodaregeringen att pröva de olika alternativ till lösning som angesi motionerna och härefter återkomma med förslag till riksdagen.Enligt en avvikande mening (s) borde inte göra någotuttalande i saken; denna förutsattes bli beaktad i den planeradeenergipolitiska propositionen.Skatteutskottet avstyrkte (1989/90:SkU31 s. 126) samtligamotioner med hänvisning till att den energipolitiskapropositionen borde avvaktas. Utskottet erinrade omatt den aktuella effektgränsen motiveras av rent administrativaskäl. Den är avsedd att på ett enkelt och schablonmässigt sätthålla nere antalet registrerings- och skattskyldiga.Skatteutskottet hänvisade också till att kommittén för indirektaskatter hade redovisat sina överväganden i fråga om en justeringav effektgränsen för vindkraftverk i betänkandet (SOU 1989:35)Reformerad mervärdeskatt. Motionerna följdes upp i enreservation (c, v, mp).I propositionen om energipolitiken framhåller regeringen(s.66) som angeläget att småskaliga vindkraftverk erbjudsrimliga villkor för leverans av el till nätet. Det erinras omden ändring av ellagen (1902:71 s. 1) som genomfördes (prop. 1986/87:167, NU 1987/88:7) och som innebär atteldistributionsföretag är skyldiga att köpa elenergi från småelproduktionsanläggningar inom företagets distributionsområde.Samtidigt har givits möjlighet att få skäligheten i pris ochandra villkor prövad av en oberoende statlig instans.Storleksgränsen om 1500 kWh medför att flertalet "oberoende"små vatten- eller vindkraftverk omfattas av bestämmelserna.Regeringen aviserar nu en översyn av alla lagregler och andraförutsättningar som kan ha betydelse för utbyggnad och drift avsmåskaliga vindkraftverk.Näringsutskottet ansluter sig till det förslag omskattebefrielse för småskaliga vindkraftverk som förs fram imotion 1990/91:N63 (c). Vindkraftsproduktion i dennastorleksordning är skattemässigt missgynnad.För elproduktionsanläggningar med mindre än 100 kW installeradeffekt råder skattebefrielse på vissa villkor. Maximinivån100 kW har satts med utgångspunkt i den gängse effekten hostidigare små vattenkraftverk. Genom att gränsen förskattebefrielse baseras på installerad effekt missgynnasvindkraften i förhållande till vattenkraften. Ettvattenkraftverk med en installerad effekt på 100 kW har entillgänglighet på och ett medeleffektuttag på ,medan ett motsvarande vindkraftverk har en produktionstid på70% och en medeleffekt på . Uppgifterna omvindkraftverken är hämtade från den danskavindkraftsstatistiken. I årsproduktion betyder det att 100 kWinstallerad effekt för ett vattenkraftverk ger ca 665 000 kWh,medan den för vindkraftverket endast ger ca 180 000 kWh. Dådessutom vindförhållandena i är dokumenterat goda finnsdet skäl att anta att ett landbaserat vindkraftverk i södraSverige endast når upp till en årsproduktion på ca 160 000 kWh.För att man skall komma till rätta med de nu påtalademissförhållandena bör gränsen för skattebefrielse höjas. Skattbör utgå vid en årsproduktion på 700 000 kWh eller vid eninstallerad effekt på 500 kW.Riksdagen bör anmoda regeringen att lägga fram förslagav nu angiven innebörd. tillstyrker sålundamotion 1990/91:N63 (c).Återbetalning av elskattDen som har levererat elenergi från ett vindkraftverk borde fåtillbaka elskatten, hävdas det i motion 1990/91:N73 (v) yrkande11; ett sådant system skulle bidra till den snabba och kraftigautbyggnad av vindkraftsproduktionen som motionärerna ansernödvändig.Regeringen föreslår i den energipolitiska propositionen (s.65--67) åtgärder av olika slag för att utnyttjande av vindkraftskall främjas. Dessa består av dels insatser för utveckling avstorskalig vindkraftsproduktion, dels stöd till investeringar ivindkraftverk. Investeringsbidraget gäller av kostnaden förinvesteringar i verk med en eleffekt på minst 60 kW.Stödsystemet föreslås träda i kraft och gällaunder en femårsperiod. De medel som beräknas, totalt 250milj.kr., bör enligt regeringens mening anvisas i form av årligaanslag på 50 milj.kr. Frågan om investeringsbidrag behandlarnäringsutskottet i betänkandet 1990/91:NU40.Vid remissbehandlingen av miljöavgiftsutredningens förslag omekonomiska styrmedel i miljöpolitiken framkom, anförs det ipropositionen (s. 57), att ett rent driftstöd har betydandenackdelar. Bl.a. framhöll många remissinstanser att ettdriftsbidrag knappast skulle få någon betydande styrverkan vidvalet av anläggning, eftersom det upplevs som mycket osäkert.Ett investeringsbidrag skulle därför vara att föredra eftersomett sådant kan betraktas som en säker post iinvesteringskalkylen.Enligt näringsutskottets mening är det av regeringenföreslagna investeringsstödet till vindkraftsproduktion välägnat att främja en sådan utveckling av denna som motionärernavill åstadkomma med ett system för återbetalning av elskatt.Några insatser härutöver finner utskottet inte erforderliga.Motion 1990/91:N73 (v) yrkande 11 avstyrks med vad nu haranförts.Stockholm den 25 april 1991På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), (fp), RuneJonsson (s)**, (), Bo Finnkvist (s)*, ReynoldhFurustrand (s), ()*, ()**, RolfL (), (), (), MatsLindberg (s), (), ()**, BarbroAndersson (s), ()***, ()*, BjörnKaaling (s), ()** och (). * Avsnitten Riktlinjer för energibeskattningen,Skattebefrielse för avkopplingsbara elpannor, Information omkoldioxidskatten, Energiintensiv industri och Återbetalning avelskatt. ** Avsnitten Avdrag för allmän energiskatt vidkraftvärmeproduktion, Återföring av koldioxidavgift, Råtalloljaoch Skattebefrielse för småskalig vindkraftsproduktion. *** Ej avsnittet Återbetalning av elskatt.Avvikande meningar1.