bet · GE01NU31 · 1991-05-21 00:00:00 — 1990/91NU31ÄrendetI detta betänkande behandlas tre motioner med yrkanden om attden ökande förekomsten av kollektiv sakförsäkring skallföranleda ett kritiskt uttalande från sida, ettbeslut om utvärdering samt olika slags lagstiftningsåtgärder.En av försäkringsinspektionen genomförd undersökningav utvecklingen på gruppsakförsäkringsområdet redovisas. Utskottet avstyrker alla motionsyrkanden rörande kollektivsakförsäkring och hänvisar bl.a. till den undersökning påområdet som försäkringsinspektionen just har gjort. Ireservationer begärs en särskild utvärdering (m, fp, c) samtlagregler om att kollektiv sakförsäkring normalt skall baseraspå individuell anslutning (m, fp, c, mp) och att anbud på sådanförsäkring skall inhämtas från flera konkurrerandeförsäkringsbolag (m, fp, c). YrkandenDe motioner som behandlas här är följande:1990/91:N256 av () och () variyrkas att riksdagen1. hos regeringen begär förslag till lagändring i syfte attstärka berörda myndigheters möjlighet att bevakakonkurrensförhållandena på försäkringsmarknaden,2. hos regeringen begär förslag till lagstiftning som innebäratt kollektiv sakförsäkring skall vara baserad på individuellanslutning,3. hos regeringen begär en utvärdering av vilka konsekvenserden kollektiva hemförsäkringen med reservationsrätt får, såvälför konsumenterna som för en sund utveckling avförsäkringsväsendet på kort och lång sikt.1990/91:N285 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom kollektiva försäkringsformer.1990/91:N330 av () och ()vari yrkas att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning som innebär att kollektiv sakförsäkring, om intesärskilda skäl talar för undantag, skall vara baserad påindividuell anslutning.MotiveringI motion 1990/91:N256 (m) riktas kritik mot de kollektivasakförsäkringarna i flera olika hänseenden. När en fackligorganisation tecknar sakförsäkring för medlemmarna i en grupputan inträdesanmälan beskärs konsumenternas valfrihet påförsäkringsmarknaden. Möjligheten att ställa sig utanför enkollektiv försäkring utnyttjas i en del fall inte, eftersomsystemet upplevs som obehagligt och den som avsäger sig intealltid får någon ekonomisk kompensation. Kollektiv sakförsäkringmed reservationsrätt medför en uppenbar risk fördubbelförsäkring. Upphandlingen av kollektivasakförsäkringar baseras ofta på intressegemenskap mellan denfackliga organisationen och ett enskilt försäkringsbolag. Det ärdå stor risk för att den fria konkurrensen sätts ur spel.Kollektiva sakförsäkringar utan individuell anslutning ochgynnande av försäkringsbolag på andra grunder än affärsmässigasnedvrider konkurrensen på försäkringsområdet. Kollektivetsmedlemmar mister sin valfrihet som lösningar för demsom inte tillhör kollektivet riskerar att bli dyrare. Berördamyndigheter måste, säger motionärerna, även när det gällerkollektiva sakförsäkringar ges möjlighet att värna omövergripande konsument- och marknadsintressen.Enligt motiveringen till motion 1990/91:N285 (m) ärobligatoriska hemförsäkringar liksom hemförsäkringar med enbartreservationsrätt exempel på fackliga åtaganden som kränker denenskilde medlemmens integritet. De fackliga organisationernasagerande undergräver medlemmarnas och allmänhetens förtroendeför dem, hävdar motionärerna. Det skulle vara olyckligt,fortsätter de, om utvecklingen gick dithän att skullese sig tvungen att genom lagstiftning fastställa gränserna förde fackliga organisationernas handlingsfrihet.Kollektiv sakförsäkring medför, anförs det i motion1990/91:330 (fp), en rad negativa konsekvenser somförsäkringsverksamhetskommittén, regeringen och intehar tagit hänsyn till. Mot bakgrund av den storapremieskillnaden mellan individuell och kollektiv försäkring,avseende försäkringsskydd till samma maximibelopp, kan manenligt motionärerna fråga sig vilka försäkringstagare sombetalar för mycket. Antingen subventioneras kollektivhemförsäkring av individuellt tecknad försäkring eller harpremienivån för kollektiv hemförsäkring satts lågt för att manskall "köpa in sig" på marknaden. Systemet innebär vidare,anförs det, att kollektivt hemförsäkrade hushåll i landsortensubventionerar kollektivt hemförsäkrade hushåll i storstäderna.En konsekvens av systemet med negativ avtalsbindning är attmånga hushåll blir dubbelförsäkrade. Information löser intedetta problem. Negativ avtalsbindning på området bordeförbjudas.Uppgifter i anslutning till motionernaBakgrund, m.m.Kollektiv sakförsäkring i olika fackförbunds regi börjadeinföras och har fått enbetydande utbredning. De båda första försäkringarna av denna typvar obligatoriska för medlemmarna i resp. fackförbund. Sedanregeringen uttalat att den förväntade attförsäkringsinspektionen skulle ingripa mot obligatoriskakollektiva sakförsäkringar har inga nya avtal om sådanaträffats. De kollektiva hemförsäkringar som har kommit tillstånd därefter har visserligen gällt alla medlemmar i denavtalsslutande organsationen men har varit förenade medreservationsrätt för dessa.Det nämnda regeringsbeslutet var ett resultat avförsäkringsverksamhetskommitténs förslag i betänkandet (SOU1985:34) Gruppförsäkring. I övrigt har betänkandet ännu inteslutbehandlats av regeringen. En rad aktioner och uttalandenrörande kollektiv sakförsäkring har emellertid förekommit frånolika myndigheters sida. Detta framgår av en redogörelse somnäringsutskottet tidigare under detta har lämnat ibetänkandet 1990/91:NU8. I det betänkandet hänvisas i sin turtill mera utförliga uppgifter vid tidigare tillfällen, framförallt i betänkandet NU 1987/88:1 (s. 4--29). Detta var förstagången ämnet aktualiserades. Förutom i de redan nämndabetänkandena har det sedermera behandlats i betänkandena NU1987/88:14 och 1989/90:NU1. Utskottet rekapitulerar inte här desakförhållanden som har redovisats tidigare utan åberopar iförsta hand framställningen i det förstnämnda betänkandet. har ämnet tangerats ien frågedebatt i vilken i aktuell del refereras i detföljande. Vidare har försäkringsinspektionen genomfört enundersökning av de senaste årens utveckling pågruppsakförsäkringsområdet, vilken också redovisas.SkattebestämmelseI den mån premien för en kollektiv sakförsäkring betalas medavgiften till en fackförening kommer en vidtagenändring i lagen (1982:1193) om skattereduktion förfackföreningsavgift att få betydelse. Skattereduktionen uppgårfortsättningsvis till av underlaget mot tidigare 40%.Fr.o.m. taxering gäller följande (2§): "Underlag förberäkning av skattereduktion är medlemsavgift samt mätnings- ochgranskningsavgift som den skattskyldige under inkomståret harerlagt till arbetstagarorganisation." Den gällandemaximeringen av underlaget till . -- inom vilket beloppen merkostnad för försäkringspremie inte torde rymmas -- hardärmed borttagits. Frågan om skattereduktionen har behandlats iskatteutskottets betänkande 1990/91:SkU10 (s. 168, 230).Borttagandet av maximeringen -- liksom avdragsrätten över huvudtaget -- kritiserades i en reservation (m, fp, c, mp).FrågedebattStatsrådet besvarade den 4december 1990 (RD1990/91:38 s. 36 f.) en fråga (1990/91:260) av () om avdragsrätten för avgifter till fackföreningar.Frågeställaren konstaterade i debatten att kostnader förexempelvis kollektiva hemförsäkringar och kollektivabilförsäkringar skulle kunna inkluderas ifackföreningsavgiften. Ämnade statsrådet, undrade hon, tainitiativ till några begränsningar, så att denna typ avavdragsbara utgifter till fackföreningen inte skulle förekomma.Statsrådet anförde att det fanns ett mycket starkt motstånd motavgiftshöjningar och sade sig vara övertygad om att mycket storåterhållsamhet skulle komma att visas på detta område. Hanpåpekade också att procentsatsen för avdraget hade halverats.Undersökning och ställningstagande av försäkringsinspektionenInom försäkringsinspektionen har upprättats enpromemoria om gruppsakförsäkring. Promemorian, som behandlarutvecklingen på gruppsakförsäkringsområdet beträffande tidenefter en större undersökning i ämnet som inspektionen slutfördei , är fogad till detta betänkande som bilaga(s.10).Inspektionen -- generaldirektör -- harfunnit att genom undersökningen inte framkommit någraomständigheter som föranleder inspektionen att nu vidta någonsärskild åtgärd. Genom beslut har promemorianlagts till handlingarna. har antecknats attutvecklingen på gruppsakförsäkringsområdet ocksåfortsättningsvis med uppmärksamhet måste följas av inspektionen.Frågans behandling hösten 1990I betänkandet 1990/91:NU8 behandlade näringsutskottet tremotioner rörande kollektiv sakförsäkring. I en motion (fp)begärdes en sådan utvärdering som påyrkas i motion1990/91:N256 (m). I en annan (m) framfördes samma krav på ettkritiskt uttalande av som finns i motion1990/91:N285 (m). I en tredje motion (m) efterlysteslagstiftning av den art som föreslås i motion 1990/91:N256(m) och delvis också i motion 1990/91:N330 (fp).Yrkandena om utvärdering och om en lagbestämmelse av innebördatt kollektiv sakförsäkring skall vara baserad på individuellanslutning avstyrktes av utskottet med följande motivering:Som tidigare ser utskottet positivt på att möjligheterna tillsakförsäkring i kollektiv form utnyttjas. Härigenom kan------ stora kostnadsfördelar uppnås, som antaletoförsäkrade eller underförsäkrade hushåll reduceras. På nytthänvisar utskottet till att försäkringsinspektionen fortlöpandeägnar uppmärksamhet åt de kollektiva sakförsäkringarnasutformning och konsekvenser och till att regeringens slutligaprövning av försäkringsverksamhetskommitténs förslag i ämnetåterstår. Ett faktiskt förbud mot gruppsakförsäkring medobligatorisk anslutning råder redan.Beträffande förslaget om en lagändring som skulle stärkaberörda myndigheters möjligheter att bevakakonkurrensförhållandena på försäkringsmarknaden anfördeutskottet:Motionärernas syfte är uppenbarligen att en organisation somavser att upphandla en kollektiv sakförsäkring skulle vara ålagdatt inhämta anbud från olika försäkringsbolag. Konkurrenslagen(1982:729) ger inte grund för ålägganden av detta slag. Denriktar sig mot konkurrensbegränsande åtgärder frånnäringsidkares sida. Snarare skulle det bli fråga om en särskildföreskrift om hur organisationernas upphandling av deifrågavarande försäkringstjänsterna skall gå till.Det kan erinras om att upphandlingsregler för den statligasektorn finns i upphandlingsförordningen (1986:366) och attstatsmakterna har avstått från att reglera den kommunalaupphandlingen (se 1989/90:FiU1 s. 5). En lagreglering av denkommunala upphandlingen har emellertid begärts från moderatasamlingspartiets och sida. De flesta kommuner ochlandsting har anslutit sig till upphandlingsregler somLandstingsförbundet och harrekommenderat.Liksom motionärerna anser utskottet att det är önskvärt att enorganisation som önskar träffa avtal om en kollektivsakförsäkring skaffar in anbud från olika försäkringsbolag föratt i medlemmarnas intresse få ett så bra beslutsunderlag sommöjligt. Man bör dock, anser utskottet, kunna räkna med att ensådan ordning iakttas på grundval av demokratiska beslut inomorganisationerna utan att staten inskrider med lagstiftning aven typ som inte har ansetts nödvändig för den kommunala sektornsdel, trots att denna finansierar sin verksamhet huvudsakligenmed skattemedel. Införande av lagregler på detta område skulleenligt utskottets mening vara ett från principiell utgångspunktallvarligt steg, eftersom det skulle stå i strid med hittillsvedertagna grundsatser för i vilken mån staten skall begränsafackliga och andra ideella organisationers självbestämmanderätt.Motionerna fick stöd i två reservationer, en om lagstiftningom kollektiv sakförsäkring (m, fp, c, mp) och en om upphandling(m, fp, c). följde utskottet och avslog motionerna. De tre motioner om kollektiv sakförsäkring som föreliggerhar väsentligen samma innehåll som de tre motioner i ämnetvilka, såsom har redovisats i föregående avsnitt, avslogs avriksdagen hösten 1990.En utvärdering av vilka konsekvenser den kollektivasakförsäkringen med reservationsrätt får, såväl förkonsumenterna som för en sund utveckling av försäkringsväsendetpå kort och lång sikt, begärs i motion 1990/91:N256 (m). Somframgår av den föregående redogörelsen och av en bilaga tilldetta betänkande har försäkringsinspektionen just gjort enuppföljning av en tidigare, utförlig undersökning rörandekollektiva sakförsäkringar. Inspektionen redovisar nu hurbeståndet av sådana försäkringar och det totala beståndet avhemförsäkringar har utvecklats t.o.m. och vilka slagsorganisationer som är parter i gruppförsäkringsavtal. Vidareberörs dubbelförsäkringsproblematiken samt premiesättningen ochlönsamheten i grupphemförsäkring. Slutsatsen iundersökningspromemorian är att resultaten inte bör föranledainspektionen att ändra sin i allt väsentligt positiva syn pågruppsakförsäkring som en bra lösning när det gäller attmotverka takten i premiehöjningarna.Utskottet anser att kravet på en utvärdering av den kollektivahemförsäkringens konsekvenser är tillgodosett genom denundersökning som försäkringsinspektionen har redovisat. Yrkandeti motion 1990/91:N256 (m) att regeringen skall anmodas attföranstalta om en sådan utvärdering avstyrks alltså.Med hänvisning till sin motivering när samma fråga behandladesi höstas avstyrker utskottet vidare de yrkanden, i motionerna1990/91:N256 (m) och 1990/91:N330 (fp), som syftar till enlagstiftning innebärande att kollektiv sakförsäkring skall varabaserad på individuell anslutning. Utskottet noterar att det iden senare motionens yrkande markeras att det kan finnas fall dåsärskilda skäl talar för undantag från den angivna principen.I sammanhanget avstyrker utskottet också motion 1990/91:N285(m), enligt vilken regeringen skulle anmodas att rikta ettvarnande uttalande till de fackliga organisationerna om attderas agerande på försäkringsområdet kan komma att tvingariksdagen att genom lagstiftning fastställa gränserna för derashandlingsfrihet.Ett återstående yrkande i motion 1990/91:N256 (m) avser enlagändring i syfte att stärka berörda myndigheters möjlighet attbevaka konkurrensförhållandena på försäkringsmarknaden. Liksom ihöstas konstaterar utskottet att motionärernas syfteuppenbarligen är att en organisation som avser att upphandla enkollektiv sakförsäkring skulle vara ålagd att inhämta anbud frånolika försäkringsbolag, ett slag av åläggande somkonkurrenslagen (1982:729) inte ger någon grund för.Utskottet hänvisar till sitt utförliga resonemang närmotsvarande yrkande behandlades förra gången och avstyrkermotionen i denna del. beträffande utvärderingatt avslår motion 1990/91:N256 yrkande 3,res. 1 (m, fp, c)2. beträffande lagstiftning om individuell anslutning,m.m.att avslår motion 1990/91:N256 yrkande 2 ochmotionerna 1990/91:N285 och 1990/91:N330,res. 2 (m, fp, c, mp)3. beträffande upphandling av kollektiv sakförsäkringatt avslår motion 1990/91:N256 yrkande 1.res. 3 (m, fp, c)den 21 maj 1991På näringsutskottets vägnarÅke WictorssonNärvarande: Per (), (),(), (), GunnarHökmark (m), (), (), (), (), (), Sven-ÅkeNygårds (s), (), (), KjellEricsson (c), (), () ochChristina Raud (s). Utvärdering (mom. 1)Per (), (), (),(), (), () ochKjell () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.6 sombörjar med "Utskottet anser" och slutar med "avstyrks alltså"bort ha följande lydelse:Invändningarna mot den form av grupphemförsäkring somdiskussionen om kollektiv sakförsäkring i huvudsak handlar omkvarstår med oförändrad styrka. Utifrån intresset av att detfinns ett effektivt försäkringsväsen har särskilt följandeinvändningar tyngd. Ett utbrett bruk av sådana kollektivasakförsäkringar som det nu gäller kan komma att leda tillvittgående strukturförändringar inom försäkringsbranschen. Förpersoner som inte ingår i de kollektiv som kan avtala omgruppförsäkringar kan det bli svårt att fåerforderligt försäkringsskydd till rimlig kostnad. Densolidaritetstanke som har präglat försäkringsväsendetblir sålunda åsidosatt. En utveckling är i gång som det kanvisa sig omöjligt att vända.I försäkringsinspektionens undersökning (se s. 10) har de härpåtalade problemen inte fått någon närmare belysning.Inspektionens slutsats att det inte nu finns anledning att vidtanågon särskild åtgärd synes vara svagt grundad.Utskottet finner det anmärkningsvärt att inspektionen tycksbortse från de allvarliga påpekanden om skadeverkningar avsystemet med kollektiv sakförsäkring som hargjorts i . Det är angeläget att regeringen nu med detsnaraste, såsom begärs i motion 1990/91:N256 (m), föranstaltarom en utredning av de konsekvenser som den kollektivahemförsäkringen i den form som är vitt utbredd får förkonsumenterna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande utvärderingatt med bifall till motion 1990/91:N256 yrkande3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Lagstiftning om individuell anslutning m.m. (mom. 2)Per (), (), (),(), (), (), IsaHalvarsson (fp) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.6 sombörjar med "Med hänvisning" och slutar med "derashandlingsfrihet" bort ha följande lydelse:De fackliga organisationerna kränker sina medlemmarsintegritet genom att upphandla försäkringar som medlemmarna blirbundna av därest de inte särskilt reserverar sig häremot.Gentemot detta självklara konstaterande har bl.a. från fackligthåll hävdats att en lagstiftning som slår vakt om kravet på attgruppförsäkringar skall grundas på individuell anslutning skulleinnebära intrång i föreningsrätten. Utskottet står främmande fördetta synsätt. Staten måste ha möjlighet att skydda individernamot kollektiva beslut som i onödan begränsar deras valfrihet.Vad det gäller är endast att förhindra att vissa organisationermedverkar till skadliga förändringar inom försäkringsväsendet.Frågan om en allmän föreningsrättslig lagstiftning får prövas iannat sammanhang.Av det sagda följer att utskottet anser det angeläget attregeringen med det snaraste tar slutlig ställning tillförsäkringsverksamhetskommitténs betänkande om gruppförsäkringoch därvid låter de synpunkter som har framförts avreservanterna i kommittén bli vägledande. bör sålundafå förslag till en lagstiftning som innebär att kollektivsakförsäkring, om inte särskilda skäl talar för undantag, skallvara baserad på individuell anslutning.Genom ett uttalande till regeringen av nu angiven innebörd,såsom påyrkas i motionerna 1990/91:N256 (m) och 1990/91:N330(fp), blir också syftet med motion 1990/91:N285 (m)tillgodosett.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande lagstiftning om individuell anslutning,m.m.att med bifall till motion 1990/91:N256 yrkande 2och motion 1990/91:N330 och med anledning av motion 1990/91:N285som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.3. Upphandling av kollektiv sakförsäkring (mom. 3)Per (), (), (),(), (), () ochKjell () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.6 sombörjar med "Utskottet hänvisar" och slutar med "denna del"bort ha följande lydelse:För att kollektiva sakförsäkringar som tecknas av fackligaeller andra stora organisationer i en omfattning som ansenligtkan påverka försäkringsbranschens sunda utveckling över huvudtaget skall kunna godtas är det enligt utskottets mening ettoavvisligt krav att den avtalsslutande organisationen harinhämtat anbud från flera konkurrerande försäkringsbolag. Förnärvarande torde i stor utsträckning gälla att endast ,som står den fackliga rörelsen nära, får lämna offert. Detta ärtill nackdel för de organisationsmedlemmar som försäkringen äravsedd för och kan också komma att snedvrida strukturen påförsäkringsmarknaden. En lagstiftning som på angivet sättreglerar tillkomsten av avtal rörande kollektiv sakförsäkringskulle passa väl in i det system för tillsyn överförsäkringsväsendet som redan tillämpas. Den borde rimligen intekunna betraktas som ett förebud om statliga ingripanden påområden som tillhör de fackliga organisationernas egentligaverksamhetssfär.Utskottet ställer sig alltså bakom det nu aktuella yrkandet imotion 1990/91:N256 (m).dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande upphandling av kollektiv sakförsäkringatt med bifall till motion 1990/91:N256 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.00>Försäkringsinspektionen 61>PM00>Kerstin Lindecrantz 55>1991-04-23BilagaGRUPPSAKFÖRSÄKRING1. BakgrundI slutfördes inom försäkringsinspektionen entämligen grundlig undersökning av utvecklingen avgruppförsäkringsavtal på sakförsäkringsområdet. I en promemoria1989-01-13 redovisades resultatet av undersökningen som gjordesi form av en enkät till berörda försäkringsbolag. I promemorianlämnades också en översikt över behandlingen avgruppförsäkringsfrågan, alltifrån det frågan fick särskilduppmärksamhet genom ett avtal mellan och som avsåg hemförsäkring förmedlemmarna i förbundet och som byggde på en obligatoriskanslutning.Inspektionen sammanfattade sina synpunkter enligt följande: Inspektionen fann ingen anledning att frångå sin i princippositiva inställning till gruppsakförsäkringar. För gruppbildningarna borde gälla att en grupp skall ha ettsjälvständigt och varaktigt ändamål.Förbudet mot lösningar med obligatorisk anslutning borde --med vissa undantag -- upprätthållas. Försäkringsbolagen får sluta gruppavtal med gruppföreträdare(s.k. äkta gruppförsäkring) också där denne använder sig avreservationsrättsmetoden som anslutningsform. Därvid förutsättsatt gruppmedlemmarna får fullödig information omreservationsrätten och att de som inte omfattas av försäkringeninte drabbas av några avgifter för organisationensförsäkringspremie.Vad avser tillämpningen av skälighetsprincipen fanninspektionen inte skäl för en inställning som innebar att enriskklassindelning nödvändigtvis måste gälla vidgruppsakförsäkring. Detta oavsett om anslutningen sker viafrivillig anmälan eller på annat sätt. Inspektionen konstateradeemellertid att frågan om riskklassindelning skulle komma attbehandlas vid statsmakternas ställningstagande till föreliggandeutredningsförslag angående den närmare innebörden avskälighetsprincipen. Lagregler om konsumentskydd för gruppmedlemmarna på grundvalav försäkringskommitténs förslag måste vara likvärdiga medreglerna för individuella avtal. Tendenser till en utveckling med negativa konsekvenser för demedborgare som inte omfattas av gruppförsäkringslösningar bordeuppmärksammas.Inspektionen framhöll slutligen attgruppsakförsäkringsmarknaden är stadd i snabb utveckling och attinspektionen avsåg att följa utvecklingen och vid behov påtalaförhållanden som kunde stå i strid med de grundläggandeprinciperna i försäkringsrörelselagen.På grundval av promemorian avgav inspektionen enskrivelse till med synpunkter på några av defrågor som kan väntas bli föremål för särskild uppmärksamhet närregeringen skall ta slutlig ställning tillgruppförsäkringsfrågan.Skrivelsen till har ännu inte behandlatsav departementet. Skrivelsen ingick emellertid inäringsutskottets beslutsunderlag när utskottet i oktober 1989behandlade fem stycken motioner -- 1988/89:N201, N210, N221,N335 och N350 -- vilka i huvudsak gick ut på att kollektivhemförsäkring skall tillåtas bara om den grundas på individuellanslutning. I utskottets betänkande (1989/90:NU1) avstyrktemajoriteten motionerna. beslöt i enlighet därmed.Det kan nu tilläggas att frågan ånyo tagits upp i två motionertill årets riksdag. Två riksdagsmän tillhörande moderatasamlingspartiet har i motion 1990/91:N256 bland annat hemställtatt hos regeringen begär dels förslag tilllagstiftning som innebär, att kollektiv sakförsäkring skall varabaserad på individuell anslutning, dels en utvärdering avvilka konsekvenser den kollektiva hemförsäkringen medreservationsrätt får såväl för konsumenterna som för en sundutveckling . Vidare har två folkpartister iMot 1990/91:N330 också hemställt om lagstiftning av nämnd art.Under 1990 har inspektionen gjort en uppföljning av 1988-89års undersökning. Genom en enkät, som slutfördes under hösten1990, har från försäkringsbolagen inhämtats olika uppgifter förbelysning av den pågående utvecklingen.