bet · GF01NU6 · 1991-11-12 00:00:00 — 1991/92NU6ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1990/91:183 om ändrad träfiberprövning(industridepartementet),dels de sju motioner som har väckts med anledning av dennaproposition,dels -- helt eller delvis -- åtta motioner från allmännamotionstiden ,dels -- delvis -- en motion som har väckts med anledningav proposition 1989/90:88 om vissa näringspolitiska frågor,dels -- helt eller delvis -- sju motioner från allmännamotionstiden 1991.Skrivelser i ärendet har inkommit från FöreningenSkogsindustrierna, Svenska träskivor, ochRottneros . Regeringen har föreslagit att regleringen avträfiberanvändning skall avskaffas när det gällerskogsindustriella anläggningar. Beträffande spån föreldningsändamål föreslås prövningsplikten bibehållas, medmotivet att råvaruförsörjningen för skivindustrin annars anseskomma i fara.Utskottet ställer sig bakom det första förslaget. Vad gällerprövningsplikten för spån för eldningsändamål anser utskottetatt också denna kan avskaffas. I likhet med vad som anförs iflera motioner (m, fp, c) menar utskottet att skogsindustrinsråvaruförsörjning bäst tillgodoses på en fri marknad. Med hänsyntill de omställningsproblem skivindustrin kan komma att ställasinför föreslår utskottet dock en viss övergångsperiod -- framtill -- under vilken den i propositionenföreslagna ändrade träfiberlagen skall gälla.I en reservation (s) förordas, såsom i propositionen, attprövningsplikten för spån för eldningsändamål skall bibehållastills vidare. En kortare övergångsperiod anses inte tillräckligför att skivindustrin skall kunna ställa om sig till ändrademarknadsförutsättningar.Med hänvisning till pågående berednings- och utredningsarbeteavstyrker utskottet dels två motioner (c) med krav på en översynav prisbildningen och konkurrensförhållandena på marknaden förskogsråvara, dels två motioner (mp) med yrkanden om vedråvaransanvändning. FörslagI proposition 1990/91:183 föreslår regeringen -- efterföredragning av industriminister -- att riksdagenantar förslag till lag om ändring i lagen (1987:588) omträfiberråvara. Lagförslaget återges i bilaga (s. 18).Huvudsakligt innehållDen föreslagna ändringen i lagen (1987:588) om träfiberråvarainnebär vissa inskränkningar i den prövningsplikt som föreskrivsi lagen. Kravet på tillstånd för att använda träfiberråvara iskogsindustriella anläggningar upphävs helt. Lagen skall ifortsättningen endast avse prövning av användningen av såg- ochkutterspån för eldningsändamål med syfte att motverkaråvarubrist inom träskiveindustrin. De motioner som har väckts med anledning av proposition1990/91:183 är följande:1990/91:N117 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skivindustrins tillgång till vedråvara.1990/91:N118 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen1. beslutar upphäva träfiberlagen (1987:588),2. som sin mening ger regeringen till känna att den bör verkaför införande av koldioxidskatt i alla länder,3. som sin mening ger regeringen till känna att ettrestitutionssystem skall utarbetas för att kompenseraträskiveindustrin för de merkostnader som koldioxidskattenförorsakar, på sätt som i motionen anförts.1990/91:N119 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen1. med avslag på proposition 1990/91:183 upphäver lagen(1987:588) om träfiberråvara,2. hos regeringen begär förslag om restitution tillträskiveindustrin.1990/91:N120 av m.fl. (fp) vari yrkas att riksdagenbeslutar att den av regeringen föreslagna lagen om ändring avlagen (1987:588) om träfiberråvara skall gälla från den 1 juli1991 till och att lagen om träfiberråvaradärefter upphävs.1990/91:N121 av () och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändringar i träfiberlagen.1990/91:N122 av Per m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen beslutar att den av regeringen föreslagna lagen omändring i lagen (1987:588) om träfiberråvara skall gälla frånden till samt att lagen (1987:588)om träfiberråvara därefter upphävs.1990/91:N123 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att lagen om träfiberråvara skall varaavvecklad till den 31 december 1992.De motioner från allmänna motionstiden sombehandlas här är följande:1989/90:N224 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (3 delvis) att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om ASSI:s produktval och omanvändning av fiberråvara,1989/90:N252 av () vari yrkas att riksdagenupphäver lagen (1987:588) om träfiberråvara.1989/90:N253 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen1. avskaffar träfiberlagen,2. om yrkande under 1 inte bifalles, beslutar om sådan ändringi träfiberlagen att utnyttjande av träfiberråvara förenergiändamål får ske utan särskilt tillstånd.1989/90:N258 av m.fl. (fp) vari -- medmotivering i motion 1989/90:Jo310 -- yrkas att riksdagenavskaffar lagen om träfiberråvara.1989/90:N260 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (1) -- med motivering i motion 1989/90:Jo311 -- attriksdagen avskaffar träfiberlagen.1989/90:N261 av m.fl. (m) såvitt gälleryrkandet (1) -- med motivering i motion 1989/90:Jo312 -- attriksdagen beslutar att träfiberlagen avskaffas fr.o.m. den 1juli 1990.1989/90:N282 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagenupphäver lagen om träfiberråvara den 1 juli 1990.1989/90:N304 av m.fl. (c) vari -- medmotivering i motion 1989/90:Jo315 -- yrkas att riksdagen1. hos regeringen begär en översyn av prisbildningen inommarknaden för skogsråvara och tillämpningen av lagen om kartell-och monopolbildning på denna marknad,2. avskaffar träfiberlagen (1987:588).Den motion som har väckts med anledning av proposition1989/90:88 och som behandlas här är1989/90:N58 av m.fl. (mp) såvitt gäller yrkandet(8) att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om användning av landets träråvara.De motioner från allmänna motionstiden sombehandlas här är följande:1990/91:N201 av () och ()vari yrkas att avskaffar träfiberlagen.1990/91:N202 av () och () variyrkas att avskaffar träfiberlagen.1990/91:N217 av (m) och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett avskaffande av träfiberlagen.1990/91:N232 av () och ()vari yrkas att hos regeringen begär förslag till sådanändring att träfiberlagen (1987:588) avskaffas.1990/91:N252 av m.fl. (c) såvitt gälleryrkandena -- med motivering i motion 1990/91:Jo306 -- attriksdagen2. hos regeringen begär en översyn av prisbildningen inommarknaden för skogsråvara och tillämpningen av konkurrenslagen(1982:729) på denna marknad,3. avskaffar träfiberlagen (1987:588).1990/91:N313 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (1) -- med motivering i motion 19[C90/91:Jo311 -- attriksdagen avskaffar träfiberlagen.1990/91:N326 av m.fl. (m) såvitt gälleryrkandet (1) -- med motivering i motion 1990/91:Jo314 -- attriksdagen avskaffar träfiberlagen. Lagen om träfiberråvaraGällande bestämmelserLagen (1987:588) om träfiberråvara trädde i kraft den 1 juli1987 (prop. 1986/87:105, NU 1986/87:40). Den innehållerbestämmelser om tillståndsprövning av skogsindustrins ochbränslesektorns träfiberanvändning. Med bränslesektorn avses häreldningsanläggningar och anläggningar för framställning avträfiberbränsle. Kompletterande bestämmelser finns iförordningen (1987:589) om träfiberråvara. En liknande regleringfanns tidigare -- -- i 136 a § byggnadslagen(1947:385).Lagen om träfiberråvara syftar till att motverka brister iskogsindustrins råvaruförsörjning. Lagen innebar vissabegränsningar av prövningspliktens omfattning jämfört medtidigare bestämmelser. Prövningsplikten gäller (2 §) förrundvirke och sådana råvaror som härrör från rundvirke.Prövningsplikten avser (3 §) skogsindustriella anläggningar somårligen förbrukar fast måttträfiberråvara. För bränslesektorn gäller prövningspliktenanvändning av fast mått . I november1990 beslutade regeringen om en ändring i förordningeninnebärande vissa undantag från prövningsplikten (SFS1990:1067). Därigenom undantogs bränslesektorn inom ,, , , , ochHallands län från prövningsplikt avseende träfiberråvara, medundantag för spån och kutterspån, under åren 1990 och 1991.TräfiberutredningenRegeringen beslutade om direktiv för en översyn avträfiberlagen (dir. 1990:38). Översynen borde enligt direktivenutmynna i förslag om en avreglering eller förenklingar i denprövning som sker med stöd av lagen. Landshövding som särskild utredare. Utredningen avlämnade sitt betänkande (SOU 1991:22) Översyn avlagstiftningen om träfiberråvara. Betänkandet harremissbehandlats.I betänkandet konstaterades beträffande den prövning som avserdet skogsindustriella området att denna inte har spelat någonavgörande roll för balansen på virkesmarknaden. Prövningspliktenansågs därför kunna upphöra på detta område.Beträffande prövningen inom bränslesektorn ansåg utredaren attlagen inte är tillräckligt distinkt för att fungera väl. Hanmenade dock att träfiberlagens regler avseende råvaruanvändningför bränsleändamål inte kan upphävas utan att andra åtgärdervidtas. Detta beror på att de energipolitiska styrmedelsskattersom har påförts de fossila bränslena, bl.a. för att förstärkabiobränslenas konkurrenskraft, kan komma att avsevärt driva upppriset på spån, om inga särskilda åtgärder vidtas. Dettabedömdes främst komma att drabba träskiveindustrin negativt.Utredaren föreslog därför att ett restitutionssystem skulleinföras, varigenom skivindustrin skullekompenseras för den prishöjning på industrispån som beror påstyrmedel och stimulanser för att öka användningen avbiobränslen. Restitutionen skulle avse skillnaden mellan det avenergistyrmedlen påverkade spånpriset och ett med en anvisadmetod framräknat normalt pris på industrispån.PropositionenI propositionen hävdas att träfiberlagen inte har visat sig pånågot avgörande sätt bidra till att upprätthålla balans mellanråvaruutbud och efterfrågan på virkesmarknaden. Regeringen anseratt skogsindustrins råvaruanvändning kan avregleras helt; debestämmelser på detta område som finns i träfiberlagen föreslåssåledes bli upphävda. I propositionen sägs vidare att regeringenutgår från att närings- och teknikutvecklingsverket ()kommer att följa utvecklingen inom skogsindustrin, bl.a. vadgäller råvaruförsörjningen i de regionalpolitiskt viktigainlandssågverken.Beträffande bränslesektorn föreslås i propositionen attträfiberlagen skall fortsätta att gälla men inskränkas till attendast avse spån från den träbearbetande industrin som avsesanvändas för eldningsändamål. I fråga om det avträfiberutredningen föreslagna restitutionssystemet varremissutfallet splittrat. Ett restitutionssystem skullevisserligen innebära att träfiberlagen kunde upphävas, sägs deti propositionen. konstateras att det skulle krävassärskilda tekniska och administrativa lösningar. Det anses ocksåföreligga risk att restitutionen vid granskning iEG-kommissionen skulle kunna komma att klassificeras som ettdriftstöd vilket är oacceptabelt frånkonkurrensneutralitetssynpunkt. Mot denna bakgrund menarregeringen att förslaget om restitution inte bör genomföras.Vad som enligt propositionen motiverar att träfiberprövningenbör bibehållas för spån för eldningsändamål är de effekter somutvecklingen på biobränslemarknaden kan få förträskiveindustrins råvaruförsörjning. I propositionen sägs attdet vore olyckligt om energipolitiska styrmedel, som harbeslutats bl.a. för att främja biobränsleanvändning i allmänhet,kortsiktigt får ett sådant genomslag på träskiveindustrinsråvarupris att produktion och företag slås ut. Förutom attskivindustrin har regionalpolitisk betydelse framhålls att detinom branschen finns kunnande och teknik, med inriktning påutveckling av nya träfibermaterial och produkter som ersättningför miljöstörande produkter. I propositionen aviseras att, i detfall att antar lagförslaget, undantag frånprövningsplikten kommer att göras i de regioner i landet därspån kan användas för eldningsändamål utan att råvarubristriskeras inom framför allt träskiveindustrin.MotionsyrkandenFrån samtliga dåvarande oppositionspartiers sida har, ianslutning till propositionen, lagts fram motioner som går emotpropositionens förslag.I motionerna 1990/91:N122 (m), 1990/91:N120 (fp) och1990/91:N123 (c) förordas att den föreslagna ändradeträfiberlagen endast skall gälla . Lagenbör helt upphöra att gälla , sägs det i de tvåförstnämnda motionerna, medan tidsgränsen i den sistnämndamotionen sätts till . Övergångsperiodenmotiveras i alla tre motionerna med att träskiveindustrindärigenom ges möjlighet att anpassa sig till en förändradmarknadssituation. Efter övergångsperioden bör det, enligtmotionärerna, finnas bättre möjligheter för olika användare avträspån att konkurrera på lika villkor. Om efterfrågan på spånökar till följd av de energipolitiska beslut som har fattats,kommer detta sannolikt att leda till att också utbudet avråvaror ökar.Krav på upphävande av träfiberlagen framförs i motionerna1990/91:N119 (v) och 1990/91:N118 (mp). begärs attregeringen skall anmodas att lägga fram förslag om ett systemför restitution till träskiveindustrin av medel motsvarande dendel av spånpriset som föranleds av styrmedel till förmån förbiobränsleanvändning. I den förstnämnda motionen sägs attträfiberutredningens förslag till restitution har avfärdats ipropositionen utan någon ingående analys. Motionärerna uttalaratt träskiveindustrin är värdefull med utvecklingsbart kunnandeoch utvecklingsbar teknik och att den har stor regionalpolitiskbetydelse. I motion 1990/91:N118 (mp) sägs att den riktigalösningen för att uppnå konkurrensneutralitet för skivindustrinvore om konkurrentländer införde koldioxidskatter påsamma nivå som . bör anmoda regeringen attverka för detta, menar motionärerna. I avvaktan på detta bör ettrestitutionssystem införas. Motionärerna förordar dock en annanlösning än den som träfiberutredningen föreslog; de förutsätteratt alternativet till spånbränsle i normalfallet är kol.Vissa förslag till ändringar och preciseringar i anslutningtill propositionens lagförslag förs fram i motionerna1990/91:N121 (s) och 1990/91:N117 (s). I den första motionenföreslås att lagens syfte skall vara att motverka brister ispånförsörjningen inte bara inom träskiveindustrin utan ocksåinom annan industri. Vidare sägs att den hittillsvarandeprövningen för eldningsändamål har varit ineffektiv; prövningenmåste framöver bli effektivare. Slutligen krävs att en noggrannuppföljning av användningen av träfiberråvara skall ske, så atteventuella hot mot massaindustrins råvaruförsörjning kanförhindras. En anmälningsplikt för all användning avträfiberråvara som har en industriell användning ger, enligtmotionärerna, underlag för att bedöma utvecklingen. I den andramotionen sägs att det -- därest det inte är möjligt attbibehålla träfiberlagen -- är av stor vikt att regeringen nogaföljer utvecklingen inom skivindustrin och vidtar erforderligaåtgärder för att säkra tillgången på spån till rimliga priser.I sammanlagt 14 motioner från allmänna motionstiderna åren1990 och 1991 har företrädare för samtliga dåvarandeoppositionspartier krävt att träfiberlagen skall upphävas.Motiven är genomgående att träfiberlagen inte anses behövas föratt säkra tillgången på råvara till industrin och att denhindrar användningen av biomassa för energiproduktion.NUTEKs utredning om skivindustrinNärings- och teknikutvecklingsverket () gav i juni 1991konsultföretaget i uppdrag att skyndsamt genomföraen utredning av den svenska träbaserade skivindustrin. Därvidskulle den tekniska, ekonomiska och marknadsmässiga situationeninom skivindustrin studeras. Vidare skulle förslag lämnas tillåtgärder som främjar utvecklingen av svensk skogsråvarubaseradskivindustri på en integrerad Europamarknad.I utredningsrapporten (Branschprogram Träs gröna serie,rapport 9/91) konstateras att skivindustrin i sedan10--är inne i en negativ utveckling med minskad volym,förlorade marknadsandelar och dålig lönsamhet. De akutaproblemen inom branschen har till viss del dolts tillföljd av den starka högkonjunkturen. lönsamhet, somtidigare har varit svag, sjunker nu ytterligare och visar ettnegativt totalresultat för samtliga skivtyper. Investeringarna iden svenska skivindustrin har inte nåtthalvvägs upp till nivån i . Inga investeringar i nyaskivprodukter och produktionsteknologi har genomförts i Sverige.Branschen har ca 2500 anställda, varav 350 är uppsagda ellervarslade om uppsägning.Koldioxidskatten snedvrider, enligt utredningen, konkurrensenmellan eldningsindustri och skivindustrin. Detta medför attråvarupriset riskerar att drivas upp till ensådan nivå att produktion av skivor exklusive plywood heltomöjliggörs i och att förutsättningarna förmassaproduktion försämras. På torde enligtutredarnas bedömning de ekonomiskt betydelsefullaste effekternaav en svag eller obefintlig skivindustri vara dels att denallmänna träindustriella kompetensen inom landet halkar efter ien internationell jämförelse, dels attefterbearbetningsindustrin drabbas av högre råvarupriser än iomvärlden.För att man skall komma till rätta med problemet medråvarupriserna för skivindustrin föreslår utredningen attinternationellt konkurrenskraftiga vedråvarupriser skallsäkerställas. Detta borde i första hand ske genom att införandeav andra energi- eller skatteregleringar än som finns ikonkurrerande länder undviks. Om sådana regleringar ändå införsbör, menar utredningen, motsvarande avgifter belasta eldning ochbrikettproduktion av industriråvara (flis och spån).Förutom att internationellt konkurrenskraftiga råvaruprisersäkerställs anser utredningen att det för skivindustrinsfortlevnad är nödvändigt att omfattande investeringar görs, attägarstrukturen ändras i riktning mot starka ägare och att eninternationaliseringsprocess inleds. Utredningen bedömer att detinom behöver investeras i densvenska skivindustrin. Detta kräver nytt riskkapital.NUTEK överlämnade utredningsrapporten tillregeringen som ett faktaunderlag utan någon formell framställan.I ett förord säger att utredningsrapporten bekräftarskivindustrins utsatta läge och behovet av skyndsamma åtgärder.NUTEK tar inte ställning till de förslag som läggs fram iutredningen men framhåller att en svensk anslutning till EGtorde komma att innebära en anpassning till EGsbeskattningssystem för energi. Detta är en nödvändigförutsättning för att den svenska skivindustrin skall kunnaöverleva och utvecklas. I förordet sägs också att det är NUTEKsavsikt att diskutera utredningsmaterialet med både bränsle- ochskivbranschernas företrädare, i förhoppning att detta kan bidratill idéer, resurser och initiativ till förnyelse ochutveckling.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser, i likhet med vad som anförs i motionerna1990/91:N122 (m), 1990/91:N120 (fp) och 1990/91:N123 (c), attskogsindustrins råvaruförsörjning bäst tillgodoses på en frimarknad där priset bestäms av tillgång och efterfrågan. Statligaregleringar bör undvikas. Även på energiområdet bör frikonkurrens råda. Därmed kan, i enlighet med de beslut riksdagenhar fattat beträffande energipolitikens inriktning,biobränslenas konkurrenskraft stärkas.Önskemålet om en avreglering av marknaden för träfiberråvaraligger också bakom de motioner från allmänna motionstiderna 1990och 1991 som behandlas här. I dessa har företrädare för samtligadåvarande oppositionspartier begärt att träfiberlagen skulleavskaffas.Propositionens förslag innebär ett steg i rätt riktning i detavseendet att regleringen av träfiberanvändning föreslås bliavskaffad när det gäller skogsindustriella anläggningar.Beträffande spån för eldningsändamål föreslås dockprövningsplikten bibehållas. Motivet bakom detta är attråvaruförsörjningen för skivindustrin annars anses komma i fara.Utskottet ansluter sig till bedömningen att skivindustrinkommer att ställas inför vissa omställningsproblem vid etttotalt avskaffande av träfiberlagen. Dessa bör dock inte varaomöjliga att lösa. För att skivindustrin skall få visst rådrumanser utskottet att det är befogat med en övergångsperiod, undervilken företagen får möjlighet att anpassa sig till ändrademarknadsförutsättningar. En lämplig tidpunkt då den ipropositionen föreslagna ändrade träfiberlagen skall upphöra attgälla är enligt utskottets mening . Den nuaktuella lagändringen bör träda i kraft den 1 januari 1992.Utskottet utgår från att regeringen och följerutvecklingen inom skivindustrin och övrig skogsindustri.Genom ett beslut av i enlighet med vad som harförordats tillgodoses motionerna 1990/91:N122 (m) och1990/91:N120 (fp) helt och motion 1990/91:N123 (c) i alltväsentligt. Motionerna från allmänna motionstiderna åren 1990och 1991 blir också i sak tillgodosedda, även om träfiberlagen isin helhet inte blir avskaffad förrän . Dessamotioner avstyrks därför av utskottet.Mot bakgrund av utskottets uppfattning att fri konkurrens ochen fri marknad bäst främjar skogsindustrin avstyrker utskottetdet i motionerna 1990/91:N119 (v) och 1990/91:N118 (mp)framförda förslaget att det skall införas ett restitutionssystemför skivindustrin.Prisbildning och konkurrens på skogsråvarumarknadenI två motioner, 1990/91:N252 (c) och 1989/90:N304 (c),ifrågasätts om inte de inköpskarteller som finns påvirkesmarknaden får negativa effekter genomkonkurrenssnedvridning på marknaden. En fri marknad anses avmotionärerna leda till det bästa resultatet för skogsägare,skogsindustri och samhälle. Regeringen bör mot denna bakgrundanmodas att göra en översyn av prisbildningen inom marknaden förskogsråvara och tillämpningen av konkurrenslagen (1982:729) pådenna marknad, anför motionärerna.Marknaden för skogsråvara karaktäriseras av att säljarna ärmånga och köparna få. De större skogsbolagen har gått samman iinköpsbolag eller i norra i en inköpskartell i syfte attsamordna sina inköp. En inköpskartell är en överenskommelse ompriser och volymer, medan man i ett inköpsbolag bedriver ettmera långtgående samarbete. Ett inköpsbolag drivs iaktiebolagsform och ägs av de olika medlemsbolagen. Allt virkesom avverkas och importeras samlas upp i en gemensam pott hosinköpsbolaget, varefter det fördelas enligt ett kvotsystem. Mananser sig genom samarbete av detta slag kunna effektiviseraadministrationen och vinna fördelar genom att undvikakorstransporter m.m. Det finns fyra inköpsbolag och eninköpskartell. De fyra inköpsbolagen, lokaliserade i södra ochmellersta , är Sydved, Västved, Billerud Virke ochIndustriskog. I norra finns inköpskartellen . Inköpsbolagen och inköpskartellen är registreradei kartellregistret hos statens pris- och konkurrensverk (SPK).Hösten 1989 avslog ett likartat yrkande av sammamotionärer (1989/90:NU10). tillkännagav somsin mening att de specialstudier som SPK utförde på uppdrag avkonkurrensutredningen (C 1989:03) borde kompletteras med enstudie avseende skogsråvaran. Beträffandekonkurrensförhållandena på skogsråvarumarknaden konstateradeutskottet att dessa var föremål för en utredning hosnäringsfrihetsombudsmannen (NO).Den utredning som utskottet hänvisade till hade igångsatts påNOs eget initiativ och avsåg en granskning av de s.k.virkeskartellernas betydelse för konkurrenssituationen. I enpreliminär utredningsrapport drogs bl.a. slutsatsen attkartellsamarbetet var samhällsekonomiskt ineffektivt och bordeupphöra. Virkessamarbetet ansågs särskilt missgynnaköpsågverken. Utredningen sändes på remiss tillde berörda företagen, varvid företagen särskilt ombads ange omde var beredda att ompröva sitt deltagande i prissamarbetet.Inget företag uppgav sig vara berett att göra en sådanomprövning. En rad synpunkter av saklig natur och ibedömningsfrågor framfördes av företagen.Enligt vad utskottet har erfarit avser NO att låta SPK göra engenomgång av området, för att NO skall få ytterligare underlaginnan ställning tas till om frågan skall föras vidare tillprövning i . Därvid kommer även prisbildningenpå skogsråvarumarknaden att studeras. Detta har anmälts vidregeringssammanträdet . Därmed anser denriksdagens nyssnämnda tillkännagivande varatillgodosett.Konkurrenslagen (1982:729) har i sin tillämpning tillåtitinköpskarteller men inte säljarkarteller.