bet · GE01FiU29 · 1991-04-18 00:00:00 — Den ekonomiska utvecklingen ikommunsektorn är därmed av stor betydelse för hela ekonominsutveckling. Som en följd av socialdemokraternas misslyckande medden ekonomiska politiken är inte bara ekonomi i starkobalans. Även ekonomin i kommuner och landsting är i starkobalans.Den kommunala sektorn har haft en besvärligekonomisk situation. Kommunerna själva menar att detta i alltväsentligt beror på att staten har minskat statsbidragen,avskaffat den kommunala beskattningen av juridiska personer ochgenomfört andra liknande besparingsåtgärder. Verkligheten äremellertid betydligt mer komplicerad än så.Under 1970-talet var den kommunala sektorns volymökningungefär . Många stora och för medborgarna viktigaförbättringar genomfördes t.ex i fråga om barnomsorg,gymnasieskola och sjukvård. En tillväxt av denna omfattning komemellertid i konflikt med andra angelägna anspråk påanvändningen av de totala resurserna. harriksdagen därför uttalat att den kommunala volymökningenmåste begränsas till . I detta syfte har också begränsningargenomförts i statsbidragen och skatteregler för kommunerna. Denkommunala expansionen har trots detta varit ungefär dubbelt såstor som det av uttalade målet, eller perår. beräknas ökningen ha varit något lägre, ca 1,5%.Sedan 1985 har kommunsektorn haft ett negativt finansielltsparande. Vissa kommuner har påbörjat en större och merasystematisk omprövning av verksamhets- och organisationsformer,men det mesta återstår att göra. Enligt utskottet förtjänar detatt nämnas att erfarenheterna av gjorda förändringar nästanenbart är positiva, inte minst vad avser effekterna påkostnadsutvecklingen. I många fall är skälen till att inte merhar kunnat göras att det finns statliga regler ochdetaljbestämmelser som försvårar eller omöjliggör förändringar.Enbart av verksamheten sker t.ex. underkonkurrens.Kommunernas ekonomi påverkas starkt av pris- ochlöneökningstakten. Regeringens misslyckande med att dämpainflationen har därför varit en viktig bidragande faktor till deuppkomna finansiella underskotten.För att säkerställa inkomstskattesänkningen i skattereformenbeslutade om ett kommunalt skattestoppunder . Många kommuner har reagerat på dettamed att i stället höja avgifter och taxor.Den svenska samhällsekonomin är tillbaka i djupobalans. En omläggning av den ekonomiska politiken i syfte attdämpa inflationen och främja en bättre ekonomisk utvecklingunder kommer med nödvändighet att påverkakommunsektorn, om inte annat därför att denna svarar för drygt20% av bruttonationalprodukten, dvs. mer än en femtedel avhela ekonomin.Regeringen upprepar sitt krav på att den kommunala expansionendämpas till högst . I bilaga 9 tillbudgetpropositionen står det "". Mot bakgrund avde stora ekonomiska obalanserna i finner utskottet atten volymökning på inte är möjlig att förena med ettåterställande av ekonomisk balans. Regeringens ekonomiskapolitik har lett till en situation där bruttonationalprodukten iår väntas minska och öka mycket blygsamt eller intealls. Mot denna bakgrund anser utskottet att den kommunalavolymökningen måste begränsas till ca 0,under de närmasteåren. Inom ramen för denna blygsamma ökning måste dessutom enförskjutning ske från konsumtion till investeringar igator, vägar, vatten och avlopp, dvs. det infrastrukturnät varsunderhåll har eftersatts under flera år.En begränsning av den kommunala ökningstakten till ca 0,5%kommer att ställa stora krav på både förnyelse,omstruktureringar och prioriteringar. Det är bara omproduktiviteten kan öka som medborgarnas berättigade krav kommeratt kunna tillgodoses, särskilt med hänsyn till väntadeförändringar i befolkningens åldersstruktur. Statsmakterna hartidigare uttalat att till prioriterade områden bör höraäldreomsorg, barnomsorg, sjukvård och skola. Sådana uttalandenär enligt utskottets uppfattning alltför vaga och ger fögavägledning i kommuners och landstings faktiska beslutssituation.Även om denna allmänna prioritering är giltig måsteomprövning och förnyelse ske också inom dessa prioriteradeområden.Utskottet instämmer i vad som sägs i budgetpropositionen omatt staten inte bör lägga på kommunsektorn nya kostnadskrävandeuppgifter utan att anvisa metoder att finansiera dem.Utskottet vill påpeka att det inte kommer att varamöjligt att tillskjuta ytterligare statsbidrag, utan kommunernamåste liksom andra sektorer vara beredda att medverka till dennödvändiga saneringen av svensk ekonomi.Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fi309 (fp)yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den kommunalaekonominatt med bifall till motion 1990/91:Fi309yrkande 1 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi224 yrkande 15,1990/91:Fi227 yrkande 4 och 1990/91:Fi303 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Inriktningen av den kommunala ekonomin (mom.1)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet vill" och på s. 11 slutar med "yrkande 15"bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att den kommunala konsumtionen under detsenaste decenniet vuxit med en genomsnittlig årstakt på ,dvs. väsentligt mera än den takt som uttalat sig för.Ökningstakten har till stor del orsakats av statliga direktivoch pålagor, exempelvis inom omsorgs- och tillsynsverksamheten.Regeringen föreslår nu i budgetpropositionen ett uttalande omatt den kommunala sektorns volymtillväxt måste begränsas tillhögst . Det nödvändiggör, enligt föredraganden,rationaliseringar och omprövningar i befintlig verksamhet.För att åstadkomma en verklig förnyelse måste kommunernaenligt utskottet känna det egna ansvaret, inte minst gentemotkommuninnevånarna, vilket försvåras av det kommunalaskattestoppet. En verklig förnyelse av verksamheten är dessutomsvår att genomföra under en mycket ansträngd ekonomi. För attåstadkomma förnyelse måste medelsanvändningen bli friare genomatt statsbidragen görs mer generella och merparten förs övertill skatteutjämningssystemet.Den kommunala sektorns ekonomi är mycket svag. Under år 1990beräknas den kommunala sektorns utgifter bli 20 miljarder kronorstörre än inkomsterna. I många kommuner och landsting ärrörelsekapitalet förbrukat. De tvingas låna tilldriftskostnader. har den försämrade ekonomin medförtatt kommunernas upplåning fördyrats.Den ekonomiska situationen har ytterligare försvagats av densocialdemokratiska regeringen. Kommunsektorn har under1980-talet påförts nya uppgifter motsvarande . har kommunalskatterna höjts meddrygt 1,70 kr.Enligt utskottets uppfattning måste offentlig och privatkonsumtion hållas tillbaka för att skapa utrymme förinvesteringar. Utskottet kan därför under vissa förutsättningaracceptera det mål, högst volymtillväxt , somregeringen anger. Förutsättningarna måste bl.a. vara att denkommunala sektorn inte åläggs nya uppgifter utan att godtagbarfinansiering kan anvisas från statens sida. Vidare måste denkommunala självstyrelsen respekteras. Med det anförda tillstyrksmotion Fi227 (c) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den kommunala ekonominatt med bifall till motion 1990/91:Fi227yrkande 4 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi224 yrkande 15,1990/91:Fi303 yrkande 1 och 1990/91:Fi309 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Inriktningen av den kommunala ekonomin (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet vill" och på s. 11 slutar med "yrkande 15"bort ha följande lydelse:Utskottet vill med anledning härav anföra följande.I budgetpropositionen anges att kommuner och landstingframöver måste inrikta sig på att klara sin verksamhet med envolymtillväxt som är . Enligt utskottetsmening måste denna tillväxttakt anses som otillräcklig motbakgrund av de stora förbättringar av verksamheten som ärnödvändiga.I den kommunala sektorn utförs flera av samhällets viktigasteuppgifter såsom vård, omsorg, skola och kultur. Resurser krävspå flera plan, både när det gäller ökade insatser för att klaramänniskors behov inom dessa områden och när det gäller deanställdas förhållanden, arbetsmiljö, arbetstid och lön.Problemen inom den offentliga sektorn är till icke oväsentligdel ett resultat av mer än av besparingspolitikgentemot sektorn. Saneringen av statens budget och skyddandet avde stora vinsterna inom näringslivet och finanssektorn har fåttgå före en behövlig utbyggnad/upprustning av den offentligasektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. Denoffentliga sektorn har inte utvecklats i takt med kraven pådensamma.Utskottet vill understryka att krav måste ställas på eneffektiv och ändamålsenlig offentlig sektor. Meneffektiviseringar räcker inte. Det behövs mer resurser.Drastiska åtgärder behövs för att sanera kommunernas ochlandstingens finanser, minska deras lån etc. Utan extra resurserförvärras krisen inom flera kommunala verksamhetsområden --tjänster som berör människors vardag på ett fundamentalt sättsåsom barnomsorg, äldreomsorg och sjukvård.På kort sikt måste därför extraordinära åtgärder vidtas.Utskottet tillstyrker därför förslaget i motion Fi224 yrkande 15att tillföra till kommuner ochlandsting för sanering av deras ekonomi.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den kommunala ekonominatt med bifall till motion 1990/91:Fi224yrkande 15 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi227 yrkande 4,1990/91:Fi303 yrkande 1 och 1990/91:Fi309 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Begränsningar i den kommunala utdebiteringen (mom.2)(), (), (), LarsDe () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 12 sombörjar med "kräver" och slutar med "yrkande 2"bort ha följande lydelse:Den kommunala konsumtionstillväxten ligger fortfarande enligtutskottets uppfattning på en alltför hög nivå. Med hänsyndärtill är det bra att ett kommunalt skattestopp införts. Det äremellertid inte acceptabelt att skattestoppet skall gälla endastunder . Förbudet mot kommunalskattehöjningarbör förlängas i första hand t.o.m. . Utskottet vill meddet anförda tillstyrka motion Fi303 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande begränsningar i den kommunalautdebiteringenatt med bifall till motionerna1990/91:Fi303 yrkande 2 och 1990/91:Fi309 yrkande 3 samt medavslag på motionerna 1990/91:Fi302 och 1990/91:Fi320 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Begränsningar i den kommunala utdebiteringen (mom.2)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 12 sombörjar med "Regeringen anger" och slutar med "yrkande 2" bort haföljande lydelse:Utskottet konstaterar för sin del att kommunernas ochlandstingens rätt att sig själva beskatta är en utomordentligtviktig princip. De kommunala tjänsterna har stor betydelse förmedborgarna. Behovet av barnomsorg, äldreomsorg, vård,transporter m.m. måste kunna tillgodoses på etttillfredsställande sätt. Enligt utskottet fordrar flexibiliteteni ekonomin att man vid omläggningar av kommuners och landstingsaktiviteter kan variera beskattningsuttaget. Utskottet anserdärför att det kommunala skattestoppet skall hävasoch tillstyrker motionerna Fi302 och Fi320 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande begränsningar i den kommunalautdebiteringenatt med bifall till motionerna1990/91:Fi302 och 1990/91:Fi320 yrkande 2 samt med avslag påmotionerna 1990/91:Fi303 yrkande 2 och 1990/91:Fi309 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Den kommunalekonomiska kommittén (mom.3)och de (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "I kommitténs uppdrag" och slutar med "Fi309 yrkande2" bort ha följande lydelse:I kommitténs uppdrag ingår att kartlägga och pröva samtligastatsbidrag i syfte att så långt som möjligt fördela de statligatransfereringarna efter generella principer. Den statligastyrningen av verksamhetsformen sker oftast direkt ellerindirekt via statsbidragssystemet. Det är därför enligtutskottets uppfattning mycket väsentligt att dessa bestämmelserförändras så att kommunerna stimuleras till alternativaverksamhetsformer och aktivt anbudsförfarande framför allt inomområdena vård, omsorg och utbildning. Utskottet tillstyrkerdärför att kommittén ges tilläggsdirektiv med innebörd attstimulera uppkomsten av enskilda alternativ.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande den kommunalekonomiska kommitténatt med bifall till motion 1990/91:Fi309yrkande 2 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi305 och1990/91:Fi310 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Den kommunalekonomiska kommittén (mom.3)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med "avstyrksdärför" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att det är betydelsefullt att få till stånd enkartläggning och analys av förutsättningarna för en ny företags-eller fastighetsskatt. Utskottet vill i sammanhanget peka på attkommunerna blivit av med sin beskattningsrätt både vad gällerjuridiska personer och vad gäller schablontaxeringen m.m. avfastigheter. får kommunerna svara för stora kostnaderför näringslivet när det gäller teknisk försörjning ochmiljöproblem. Även en översyn av hur nuvarandeskattelagstiftning verkar för kommuner med stort antalfritidshus är enligt utskottet angelägen. Utskottet tillstyrkerdärför motion Fi305.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande den kommunalekonomiska kommitténatt med bifall till motion 1990/91:Fi305 och medavslag på motionerna 1990/91:Fi309 yrkande 2 och 1990/91:Fi310som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,9. Statsbidragen till kommunsektorn (mom.4), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet vill" och på s. 16 slutar med "avutskottet" bort ha följande lydelse:Som utskottet tidigare anfört måste den statliga styrningen avkommuner och landsting radikalt minskas. Mångaspecialdestinerade statsbidrag har en snedvridande effekt ochmotverkar dessutom effekten av skatteutjämningsbidragen.Kommuner lockas av bidragsbestämmelser att välja för dem genombidragen gynnsammare men samhällsekonomiskt dyrareverksamhetsformer. Exempelvis leder de högre statsbidragen tillatt många kommuner satsar mer på utbyggnad av daghem i ställetför familjedaghem. De senare är för samhället totalt sett enbilligare och smidigare verksamhetsform.Utskottet noterar att regeringen nu förefaller acceptera våraförslag om att slå samman specialdestinerade statsbidrag tillett allmänt bidrag. Efter alltför lång tidsutdräkt tillsattesunder den kommunalekonomiska kommittén, som har iuppdrag att presentera förslag till nytt statsbidragssystem. Detframtida systemet skall, enligt direktiven, vara mer generelltän det nu gällande.Redan nästa år bör flertalet specialdestinerade statsbidragtill kommuner och landsting omvandlas till ett allmänt kommunaltbidrag, som fördelas mellan kommunerna på ett med despecialdestinerade statsbidragen ekonomiskt likvärdigt sätt.Neddragningar av det statliga stödet till kommuner och landstingkan sedan ske över detta allmänna bidrag. skallbestämmelser och detaljregleringar kopplade till statsbidragenavvecklas. Kommunerna kan på så sätt utan hinder av statligabidragsvillkor bestämma om uppläggning, inriktning ochomfattning av skilda verksamheter, så att dessa blir utformadepå det sätt som bäst passar den enskilda kommunen och dessinvånare.Regeringen förutsätts lägga fram sitt förslag i sådan tid attkommunerna får största möjliga frihet att disponeraöver de nu specialdestinerade medlen. Detta ökar kommunernasmöjligheter att tillgodose kommuninvånarnas behov och önskemål.Av budgettekniska skäl föreslås för /92 ingenminskning av de specialdestinerade statsbidrag som kan bliaktuella att ingå i det allmänna bidraget, trots att utskottetnedan föreslår att såväl skatteutjämningsavgiften som densärskilda skatteutjämningsavgiften skall avskaffas ,vilket förutses kompenseras genom motsvarande neddragning av detallmänna bidraget. Regeringen bör i stället--som en tekniskövergångslösning för detta budgetår--innehålla motsvarandesumma av de andra medel som skall överföras till kommunerna.Detta bör göras så att för resp. kommun dras i princip av ensumma som är proportionell i förhållande till summan av utgåendespecialdestinerade statsbidrag.Utskottet får med hänvisning till det anförda tillstyrkamotionerna Fi303 yrkandena 3 och 8, Fi316, Fi509 och Fi516yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande statsbidragen till kommunsektornatt med bifall till motionerna1990/91:Fi303 yrkandena 3 och 8, 1990/91:Fi316, 1990/91:Fi509och 1990/91:Fi516 yrkande 2 samt med avslag på motionerna1990/91:Fi224 yrkande 9, 1990/91:Fi304 och 1990/91:Fi502 yrkande6 som sin mening ger regeringen till känna att10100000000kr. som en teknisk övergångslösning skallinnehållas av de medel staten överför till kommunernaeller, för det fall moderata samlingspartiets förslag om sänktaarbetsgivaravgifter inte vinner bifall,6100000000kr.,10. Statsbidragen till kommunsektorn (mom.4)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "I motionerna Fi502" och på s.16 slutar med"yrkande 2" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att ungefär en fjärdedel avkommunsektorns inkomster består av statsbidrag, och merparten avdessa är specialdestinerade för särskilda ändamål. De är därförförknippade med villkor av skilda slag. Systemet med statsbidragmåste förändras så att graden av specialdestinering kraftigtminskar. kan det finnas skäl att utforma ett statsbidragså att viss verksamhet inledningsvis uppmuntras, t.ex.stimulansbidraget för gruppboende. Det bör då utformas som etttillfälligt bidrag, inte som ett permanent driftstillskott. Detkan också i speciella fall finnas skäl för statliga bidrag tillkommuner som bedriver viss verksamhet av nationell karaktär.Sammantaget bör dock kommunerna i mycket högre utsträckning änför närvarande få bestämma själva över hur statsbidragen skallanvändas.Hösten 1990 togs ett litet steg i rätt riktning när det gälleratt möjliggöra alternativ inom barnomsorgen. Även med de nyareglerna står emellertid fortfarande vissa alternativ utanstatsbidrag. Den bestämmelse i statsbidragsförordningen förbarnomsorg som kommit att kallas , som säger attbarnomsorg som bedrivs i "uppenbart vinstsyfte" inte skall fåstatsbidrag måste avskaffas. Statsbidrag bör därför enligtutskottet utgå till all barnomsorg som uppfyller grundläggandekvalitetskrav.Utskottet vill också peka på att stasbidragsbestämmelserna börändras så att ökad konkurrens, entreprenadlösningar och ökademöjligheter till alternativa finansieringsformer stimuleras.Med det anförda tillstyrker utskottet motionerna Fi502 yrkande6 och Fi509.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande statsbidragen till kommunsektornatt med bifall till motionerna1990/91:Fi502 yrkande 6 och 1990/91:Fi509 samt med avslag påmotionerna 1990/91:Fi224 yrkande 9, 1990/91:Fi303 yrkandena 3och 8, 1990/91:Fi304, 1990/91:Fi316 och 1990/91:Fi516 yrkande2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,11. Statsbidragen till kommunsektorn (mom.4)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet vill" och på s. 16 slutar med "avutskottet" bort ha följande lydelse:Utskottet vill i sammanhanget kraftigt understryka attstatsbidragen till kommunerna även i fortsättningen skall utgåsom riktade sektorsbidrag. Två avgörande skäl ligger bakom dennaståndpunkt.För det första har dessa bidrag en viktig funktion genom attde stimulerar utbyggandet av viktiga och av samhälletprioriterade sociala tjänster. Statsbidragen skall således intebara ses som en allmän inkomstförstärkning åt kommunerna. Detandra huvudskälet är att sektorsbidrag underlättar för statenatt utvärdera om bidragen fått den effekt som var avsedd. Meddet anförda tillstyrker utskottet motion Fi224 yrkande 9.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande statsbidragen till kommunsektornatt med bifall till motion 1990/91:Fi224yrkande 9 och med avslag på motionerna 1990/91:Fi303 yrkandena 3och 8, 1990/91:Fi304, 1990/91:Fi316, 1990/91:Fi502 yrkande 6,1990/91:Fi509 och 1990/91:Fi516 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,12. Det kommunala skatteutjämningssystemet (mom.5), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 sombörjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med "och1989/90:U510" bort ha följande lydelse:Den kommunala skattesatsen skall vara ett uttryck för denkommunala självstyrelsen och spegla den avvägning mellanoffentlig och enskild verksamhet som kommunens befolkningväljer.För att ge möjlighet till en god verksamhet över helalandet och ge alla kommuner rättvisa grundförutsättningar krävsett väl fungerande kommunalt skatteutjämningssystem. Detta skallutjämna de yttre förutsättningarna som kommunerna själva intekan påverka i nämnvärd utsträckning. Det gäller i första handkommunens skatteunderlag, befolkningssammansättning ochkostnadsläge men däremot inte kostnadsskillnader orsakade avolika standardval för verksamheten eller misshushållning med dekommunala resurserna.Skatteunderlaget från fysiska personer skall utgöra underlagetför den skattefinansierade delen av den kommunala verksamheten.Rundgång av bidrag och avgifter mellan stat och kommun måsteundvikas.Skatteutjämningssystemet har stimulerat tillskattehöjningar, vilket pressat upp de kommunala skattesatserna.Utskottet förordar i stället ett system för skatteutjämning sommer generellt gynnar skattesänkningar och minskad volymtillväxt.Med hänvisning till vad utskottet här sagt om inriktningen avskatteutjämningssystemet tillstyrks motionerna Fi313 yrkande 3och 1989/90:U510.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande det kommunala skatteutjämningssystemetatt med bifall till motionerna1990/91:Fi313 yrkande 3 och 1989/90:U510 samt med avslag påmotion 1990/91:Fi317 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,13. Det kommunala skatteutjämningssystemet (mom.5)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 sombörjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med "motion Fi317"bort ha följande lydelse:Som utskottet ser det är det mycket betydelsefullt att enöversyn nu sker av statsbidragen till kommunsektorn. som arbetar har fått relativtomfattande direktiv. Enligt utskottets mening är det emellertidviktigt att det som anförs i motion Fi317 kommer att övervägasinom kommittén. Utskottet anser därför att ett tillkännagivandetill regeringen är väl motiverat. Motion Fi317 tillstyrks därförav utskottet.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande det kommunala skatteutjämningssystemetatt med bifall till motion 1990/91:Fi317och med avslag på motionerna 1990/91:Fi313 yrkande 3 och1989/90:U510 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,14. Det kommunala skatteutjämningssystemet (mom.5,motiveringen)och (båda fp) anser att den del avutskottets yttrande på s. 17 som börjar med "När det" och slutarmed "i " bort utgå.15. Extra skatteutjämningsbidrag (mom.6), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 18 sombörjar med "Det som" och slutar med "motion Fi308" bort haföljande lydelse:Som utskottet tidigare framhållit skallskatteutjämningsbidraget inte stimulera till skattehöjningar.Utskottet vill därför förorda ett system därskatteutjämningsbidraget beräknas utifrån en enhetligskattesats. För att stimulera kommunerna att sänka skatterna börkommuner med särskilt hög utdebitering, , redan nu fåextra skatteutjämningsbidrag om de sänker utdebiteringen.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag till ett sådantextra bidrag.