bet · GE01FiU30 · 1991-05-30 00:00:00 — Konsekvenserna av den tredje vägensmisslyckande blev alltmer tydliga.Konjunkturnedgången fördjupas under år 1991.Industriproduktionen minskar liksom orderingång och industrinsleveranser. Utvecklingen är samstämmig i alla branscher.Resursutnyttjandet är tillbaka nivå föredevalveringen.Läget på arbetsmarknaden har fortsatt att försämras.Arbetslösheten ökar, medan sysselsättningen och antalet ledigaplatser minskar. fortsätter varslen om uppsägningaroch permitteringar att öka. Antalet lediga platser har halveratspå och antalet sysselsatta har minskat -- mest iindustrin där 40000 personer färre var sysselsatta i mars i årjämfört med motsvarande tid i fjol.Konsumentprisernas ökningstakt var rekordhög försvenska förhållanden -- hela 13,räknat på tolv månader.Nettoprisindex -- inflationen sedan indirekta skatter ochsubventioner räknats bort -- steg med 6,6%.Redan detta var dock betydligt mer än i omvärlden.Inflationstakten avtar nu något, men ligger på en mycket högnivå om hänsyn tas till rådande konjunkturläge.Såväl export som import har fortsatt att minska under år 1991.Värdet av importen sjunker inte minst på grund av de lägreoljepriserna.Utskottet anser det klarlagt att den svenska lågkonjunkturen iallt väsentligt är hemmagjord. Denna uppfattning delas avoberoende bedömare. skriver bl.a. i sinsenaste konjunkturlägesanalys: "Pris- ochkostnadsstegringarna har varit avsevärt snabbare än i omvärldenunder en följd av år. Till en stor del kan konjunkturnedgången iden svenska ekonomin därför sägas ha inhemska orsaker. "Utskottet konstaterar att regeringen ikompletteringspropositionen tecknar en påtagligt ljusare bild änvad som gjordes i finansplanen i januari.I budgetpropositionen ställde regeringen upp två alternativför konjunkturutvecklingen . Alternativ1, som innefattade ett stabiliseringsavtal för arbetsmarknaden,skulle enligt regeringen leda till timlöneökningar på år1991 och . Alternativ 2, där lönerna antogs heltbestämmas av läget på arbetsmarknaden, skulle enligt regeringeninnebära att lönerna ökade och år 1992.Regeringens senaste konjunkturbedömning följer i stort settupp finansplanens alternativ 1, utan att ange ettsidoalternativ. Det innebär således att man anteciperar enlöneutveckling på Rehnberggruppens nivå. Ännu saknas dockstabiliseringsavtal på betydande områden. Denna osäkerhetbehäftar därmed också regeringens konjunkturprognos.Regeringen tecknar en optimistisk bild av den internationellakonjunkturutvecklingen. Beträffande de inhemska faktorernaunderskattar regeringen sparkvotens utveckling och överskattardärmed den privata konsumtionen. Regeringen är också alltföroptimistisk när det gäller konsumentprisernas utveckling.Regeringen underskattar vidare arbetslöshetens utvecklingmed anvisad ekonomisk politik.Sammantaget bedömer regeringen att konjunkturen i kanvända uppåt . Utskottet anserinte att det finns tillräckliga belägg för detta.Kompletteringspropositionen tecknar enligt utskottetsuppfattning en alltför ljus bild av utsikterna både ochnästa år. Den hittillsvarande utvecklingen , denosäkerhet som finns beträffande utvecklingen och det faktum attregeringen konsekvent bygger sin bedömning på den mestoptimistiska bedömningen för varje enskild faktor i sammanhangettalar för att regeringens alternativ inte slår in. De oberoendekonjunkturbedömningar som gjorts är också, med något undantag,genomgående mer pessimistiska än regeringens.Utskottet gör beträffande utvecklingen åren 1991 och 1992följande bedömning. Tillväxten blir negativ . ökaråter produktionen, men mindre än enligt regeringens prognos.Tillväxten blir en följd av en något ökad privatkonsumtion och i viss mån offentlig konsumtion och export, medaninvesteringarna bidrar negativt till tillväxten. Arbetslöshetoch priser stiger mer än enligt regeringens bedömning. Ävenbytesbalansen fortsätter att försämras.Utskottet vill också fästa uppmärksamheten på att detförhållandet att konjunkturen vänder uppåtingalunda innebär att landets ekonomiska problem är lösta. Degrundläggande strukturproblemen kvarstår i allt väsentligt,vilket medför att den svenska ekonomin trendmässigt utvecklasmer oförmånligt än jämförbara länder.Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenI motionerna Fi36 (m, fp) och Fi37 (c) föreslås allmännariktlinjer för den ekonomiska politiken, som utskottet i alltväsentligt kan ställa sig bakom. Den politik som motionärernaförordar står i klar kontrast till kompletteringspropositionensom synes utskottet i allt väsentligt bygga på förhoppningar.Utskottet anser att den period av stagnation, balansproblemoch svag utvecklingskraft som de socialdemokratiskaregeringarnas politik lett till måste brytas. I detta syftekrävs en genomgripande förändring av den ekonomiska politiken.Utskottet vill mot denna bakgrund anföra följande.En första utgångspunkt för den ekonomiska politik utskottetförordar gäller det ekonomiska systemet. I likhet medmotionärerna förordar utskottet en politik som har sin grund imarknadsekonomin. Den ger möjlighet att fritt fatta egna beslutom konsumtion, arbete och sparande. Den är oöverträffad när detgäller att skapa välstånd och öka ett lands samlade resurser.Grundläggande inslag i en marknadsekonomi är fungerandekonkurrens, näringsfrihet samt enskilt ägande och sparande.Marknadsekonomin skapar möjligheter till en uthållig ekonomisktillväxt, vilken i sin tur är en förutsättning för ökad välfärdoch god miljö.En andra utgångspunkt är det sätt på vilket statsmakterna börbedriva finans- och penningpolitik. Grundläggande är en stramfinanspolitik. Statsbudgeten skall i normalläget vara balanseradoch summan av förändringar i den offentliga ekonominfinanspolitiskt neutral. Finanspolitiken bör inriktas på att genomföra destrukturella förändringar av ekonomin som är nödvändiga. Denödvändiga skattesänkningarna måste kombineras med minskadeoffentliga utgifter.Grundläggande för den ekonomiska politiken är också att denvalutapolitiska om en fast växelkurs upprätthålls.Penningpolitiken skall understödja den fasta växelkursen ochmedverka till att balansera samhällsekonomin.Riksbankens oberoende bör öka i förhållande till regeringen.Riksbanken skall dock även i fortsättningen ha somhuvudman.Den ekonomiska politiken måste ges en större långsiktighetgenom att de grundläggande strukturfrågorna ges en ökadprioritet, genom att den ekonomiska politiken utformas så att enlångsiktigt hållbar tillväxt skapas samt genom att statsmakternaställer upp långsiktigt stabila spelregler för ekonomin.Inflationsbekämpningen skall prioriteras. Därmed stärkskonkurrenskraften, vilket gör det möjligt att ökasysselsättningen.Med dessa utgångspunkter som grund vill utskottet peka påföljande betydelsefulla uppgifter för den ekonomiska politikenunder de närmaste åren.1. skall bli delaktigt i det ekonomiska ochkulturella samarbete som växer fram i . Det betyder attSverige eftersträvar att bli medlem i EG. Medlemskap i ochden ökade internationella integrationen i övrigt leder till attden ekonomiska politiken måste inriktas på att ge deförutsättningar som behövs för att rätt kunna möta den nyaeuropeiska utmaningen.Det är angeläget och nödvändigt att blir fulltdelaktigt i den integration som pågår mellan EG- ochEFTA-länderna. Genom denna delaktighet kommer bl.a. iåtnjutande av många av de ekonomiska fördelar som integrationeninnebär. Tilltron till svensk ekonomi torde öka och därmed bl.a.intresset för investeringar i produktion och sysselsättning här.Full delaktighet i den europeiska integrationen ger också storamöjligheter till utbyte när det gäller kultur, utbildning ochforskning m.m. möjligheter att påverka utvecklingen iövriga ökar, vilket är viktigt inte minst påmiljöområdet.I likhet med motionärerna anser utskottet att skalllämna in en medlemsansökan till Europeiska gemenskapen.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att en sådanmedlemsansökan förbereds. Denna tidsplanmöjliggör ett fullt svenskt medlemskap i , vilketutskottet anser värdefullt. Ett beslut om svenskt medlemskap bördessförinnan godkännas i en folkomröstning i samband med deallmänna valen år 1994.En av följderna av internationaliseringen är att utrymmet förskillnader i den ekonomiska politiken, som kanupprätthålla gentemot andra länder, snävas in. Stora skillnaderriskerar att straffa sig genom utflyttning av kapital ochmänniskor med nyckelkunskaper samt mindre intresse för såvälsvenska som utländska investeringar i . En av deviktigaste utmaningarna för den ekonomiska politiken är motdenna bakgrund att ställa om den svenska ekonomin för att mötainternationaliseringen.Genomförandet av "de fyra friheterna" inom ramen för deneuropeiska integrationen ställer också en rad andra krav, bl.a.vad avser harmonisering av regler för marknadstillträde ochhandel. skall också, bl.a. inom , arbeta för en ökadfrihandel i världsekonomin.2. Den ekonomiska politiken skall främja ökad produktivitetoch tillväxt.Utskottet anser liksom motionärerna att den ekonomiskatillväxten hämmas av det höga skattetrycket i . Det ärdärför nödvändigt att sänka skatterna.Kravet på sänkt skattetryck följer också avinternationaliseringen och den europeiska integrationen.Sänkningen av skattetrycket måste ske stegvis, men den måstepåbörjas . Förändringen underlättas av dels minskadeoffentliga utgifter, dels en förbättrad tillväxt. Mest angelägetför staten blir det att sänka kapitalbeskattningen,mervärdeskatten och arbetsgivaravgifterna. Exempel på skattersom är så skadliga att de bör avskaffas är skatten på arbetandekapital i små och medelstora företag samt omsättningsskatten påvärdepapper.För att inte nödvändiga skattesänkningar skall leda tillbudgetunderskott som späder på inflationen måste den offentligautgiftsandelen minska. Såväl den statliga som den kommunalakonsumtionen måste hållas tillbaka. Den offentliga sektorn måstereformeras. Det gäller både socialförsäkringarna och denegentliga tjänsteproduktionen. Med utgångspunkt i system medgemensam finansiering bör offentliga bidrag i stor utsträckningfölja de val den enskilde själv träffar.Räntelånesystemet för bostadsfinansiering skall avskaffas.Bostadssubventionerna måste långsiktigt minska. Bättre möjlig-heter behöver skapas för dem som bor i allmännyttan attfriköpa sina lägenheter.För att förbättra tillväxten är ett gott företagsklimatnödvändigt. Investeringar, av såväl svenska som utländskaföretag i , måste främjas. Bättre villkor behöver skapasför nyföretagande liksom för mindre och medelstora företag. Detgäller bl.a. dessa företags riskkapitalförsörjning och derasbeskattningsregler. Det måste i högre utsträckning bli möjligtoch lönsamt att i utveckla forskningsidéer och omsättaforskningsresultat i produktion i företag.3. Den ekonomiska politiken skall inriktas på att komma tillrätta med grundläggande strukturproblem i svensk ekonomi.Den svenska ekonomin uppvisar stora strukturella brister. Inteminst det faktum att trots låg tillväxt uppvisat enstark överhettning är belägg för detta. Denekonomiska politiken bör nu i större utsträckning ägnas åt attundanröja flaskhalsar och att öka dynamiken i ekonomin.Stora satsningar måste göras på att rusta upp infrastrukturenoch skapa ett modernt väg- och järnvägsnät. Betydandeförbättringar krävs också inom utbildningsområdet -- det gällersåväl grundskola och gymnasium som högre utbildning -- samtforskning. Utskottet föreslår att satsningarna bl.a. finansierasgenom försäljning av statliga företag samt att stöd tillforskning också ges i samband med avvecklingen avlöntagarfonderna.Tillgången till elkraft och annan energi i tillinternationellt konkurrenskraftiga priser måste säkerställas.Energiproduktionens gränser bör endast bestämmas av politisktfastställda säkerhets- och miljökrav. För detta talar inte minstomsorgen om miljön och behovet av att minska förorenande ochklimatpåverkande utsläpp. bör vara ett föregångsland iEuropa och världen i dessa hänseenden.Strukturförändringar inom en rad områden måste till. Utskottethar ovan bl.a. berört infrastrukturella investeringar,satsningar på forskning och utbildning, förbättrade villkor försmå- och nyföretagandet, sänkt skattetryck och minskadeoffentliga utgifter samt övriga krav som föranleds avinternationaliseringen och den europeiska integrationen.Utskottet vill därutöver peka på och utveckla följande.Den offentliga sektorn skall genomgå en omfattandeförnyelseprocess. Nyckelorden är avreglering, konkurrens ochslopande av monopol. Ett självklart inslag i en sådan politik äratt bidragsvillkor m.m. utformas så att de stimulerar tillprivata alternativ. Förnyelsen kommer därvid att leda till ökaddecentralisering, personalinflytande och avbyråkratisering.Samtidigt skapas en kraftig ökning av valfriheten för deenskilda konsumenterna.Den offentliga sektorn skall rikta sina resurser till det somär kärnan i det offentliga ansvaret. Statsbidragssystemet måsteförenklas och antalet lagar och tvingande detaljregler frånstatens sida gentemot kommunerna minskas. Systemet för kommunalskatteutjämning måste förbättras.Utskottet anser att mångfalden och valfriheten när det gällervaror och tjänster som produceras i den offentliga sektornmåste öka. Den enda möjligheten att nå detta mål är att tillåtaoch uppmuntra alternativ till offentlig produktion.Anbudskonkurrens och en åtskillnad mellan beställare ochproducent måste vara utgångspunkten. Sociala tjänster inom vårdoch omsorg kräver flexibilitet och nära kundkontakt som särskiltlämpar sig för småföretag.Monopol är en dyr och ineffektiv produktionsform. Detta gällerbåde privata och offentliga monopol. Utskottet anser att en ökadkonkurrens måste skapas för att öka effektiviteten ianvändningen av resurserna. Det innebär att utskottet taravstånd från den nuvarande inriktningen av politiken somkännetecknas av ett vaktslående kring de offentliga monopolen.T.ex. förordar utskottet att den s.k. somdiskriminerar privat barnomsorg avskaffas.Inte bara den offentliga sektorn kännetecknas av brist påkonkurrens. Detsamma gäller även andra sektorer, bl.a.energisektorn, byggsektorerna och livsmedelssektorn. Utöverförenklingar och minskningar i regelsystemen anser utskottet atten skärpt konkurrenslagstiftning är nödvändig.Fungerande marknader kräver att alla företag, små såväl somstora, ges förutsättningar att verka under konkurrens på likavillkor. Näringsfriheten bör grundlagfästas.Statliga och kommunala bolag bör säljas. Utskottet ställer sigbakom den inriktning och omfattning av försäljning av statligabolag som redovisas i en trepartimotion (m,fp,c).Ett krav på den ekonomiska politiken måste vara att dentillväxt som uppnås skall vara långsiktigt hållbar. Dettaförutsätter att de restriktioner som miljön ställer äruppfyllda. Det kan ske genom marknadsekonomiska styrmedel,exempelvis miljöavgifter, varvid produkter och verksamheter fårbära sina miljökostnader. Det är även från miljösynpunktönskvärt med en snabb ekonomisk tillväxt, eftersom det ökarmöjligheterna att bedriva en ambitiös miljöpolitik. Ett svensktmedlemskap i ger oss medinflytande på europeisk miljöpolitik.Det kanske största problemet i ekonomin har varit den iförhållande till konkurrentländerna alltför snabba pris- ochkostnadsutvecklingen. Den konkurrensutsatta sektorn har minskatoch blivit för liten i förhållande till andra samhällssektorer,vilket resulterat i kroniska bytesbalansunderskott. Dettaproblem har bl.a. sin grund i svagheter på lönebildningensområde.Lönebildningen bör ske i fria förhandlingar mellanarbetsmarknadens parter. Statsmakterna skall inrikta sig på attskapa goda förutsättningar för en samhällsekonomiskt försvarbarlöneutveckling. Arbetsmarknadens parter bör i störreutsträckning själva få bära ansvaret för alltför storalöneökningar. Det är angeläget att skapa ekonomiska incitamentför att motverka en kostnadsstegring som urholkarkonkurrenskraften, t.ex. genom ökade s.k. egenavgifter tillarbetslöshetsförsäkringen. Regional balans motverkaröverhettning och dämpar därmed löneglidningen.Arbetslöshet skall inte användas som ett medel i denekonomiska politiken. Arbetslöshet skall motverkas genomsatsningar på bl.a. en väl fungerande arbetsmarknad,arbetsmarknadsåtgärder med tonvikt på utbildning, utbyggdinfrastruktur över hela landet och satsning på rehabiliteringoch bättre arbetsmiljö. På lång sikt finns inte motsättningenmellan inflation och arbetslöshet -- låg inflation är nödvändigför att klara jobben. I detta perspektiv bestäms i ställetlönerna av produktivitetens utveckling. På kort sikt finns däre-mot ett samband. En effektiv arbetsmarknad möjliggör lägrearbetslöshet vid en given inflationsnivå. Det enda sättet attlångsiktigt bekämpa arbetslöshet är att föra en ekonomiskpolitik som skapar nya jobb. Det är också nödvändigt att detskapas rimliga utvecklingsförutsättningar i alla delar av vårtland.Utbyggd infrastruktur och modern kommunikationsteknik minskarbetydelsen av geografiska avstånd. Den produktionsförmåga somfinns i alla delar av landet måste tillvaratas. Bättre regionalbalans minskar risken för överhettningssituationer och bidrardärmed till att hålla nere inflationen.Det totala sparandet i ekonomin måste öka. Det är inte minstviktigt för att minska underskotten i bytesbalansen och geutrymme för ökade investeringar.Utskottet avvisar en politik som leder till beståendeöverskott i den offentliga sektorn. Detta skulle leda till ettsuccessivt överförande av ägande från den privata till denoffentliga sektorn, vilket skulle innebära en fortgåendesocialisering av ekonomin. I stället förordar utskottet enpolitik som stimulerar till ökat enskilt sparande.Enskilt sparande bidrar till en decentraliseradsamhällsutveckling. Vidare medför det enskilda sparandet ökadekonomisk trygghet för hushållen genom att sparandet blir enfinansiell buffert. Ett högt hushållssparande dämpar risken förinflation och bytesbalansunderskott. Ett ökat hushållssparandesom ersättning för offentligt sparande ökar möjligheterna attsänka skattetryck och offentliga utgifter. Utskottet anser motdenna bakgrund att hushållens sparande måste prioriteras. Det ärsärskilt viktigt att höja det långsiktiga målsparandet. Det ärockså angeläget att ytterligare sprida det enskilda, direktaaktieägandet och motverka ökat institutionellt ägande.I detta syfte förordar utskottet bl.a. stimulanser till fortsattutbyggnad av olika system för anställdas andel-i-vinst.Utskottet avvisar bestämt olika typer av fondsocialistiskaförslag. Löntagarfonderna skall avvecklas och deras tillgångarbl.a. utnyttjas som spar- och ägandestimulans. AP-fonden skallinte ges vidgade placeringsregler. Det nu aktuella förslaget attmångdubbla AP-fondens rätt att köpa aktier i företagen skulleleda till ett kraftigt ökat statligt ägande i näringslivet.Hotet om en sådan socialisering skulle underminera möjlighetenatt skapa framtidstro och förtroende för somindustrination. Därigenom skulle välfärd och sysselsättninghotas. Framtidens pensioner tryggas inte genom ett omfattandeförstatligande av näringslivet utan genom en god ekonomiskutveckling i kombination med ökat personligt sparande.Vad utskottet anfört om inriktningen av den ekonomiskapolitiken med anledning av motionerna Fi36 yrkande 1 och Fi37yrkande 1, 4 och 5 bör som sin mening ge regeringentill känna.Den inriktning av den ekonomiska politiken som förordas imotionerna och de gröna skiljersig i väsentliga delar från de riktlinjer utskottet härförordat. Dessa motioner avstyrks därför av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitikenatt med avslag på regeringens förslag i proposition1990/91:150 bilaga I:1 mom.1 och motionerna 1990/91:Fi38yrkandena 1, 3, 10 och 11, 1990/91:Fi39 yrkandena 1, 3 och 7,1990/91:Fi53, 1990/91:Fi64 yrkande 3, 1990/91:Fi67 och1990/91:Fi68 samt med anledning av motionerna 1990/91:Fi36yrkande 1, 1990/91:Fi37 yrkandena 1, 4 och 5 samt 1990/91:Fi65yrkande 3 godkänner vad utskottet anfört och som sin mening gerregeringen detta till känna,2. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 43börjar med "befinner" och på s. 55 slutar med "somåterstår" bort ha följande lydelse:I det föregående har utskottet redovisat och på några punkterockså bemött den kritik som riktats mot den prognos sompresenterats i den reviderade nationalbudgeten.Sammanfattningsvis kan konstateras att senast vi hade eninternationell konjunkturnedgång var 1985--1986. Den passeradetämligen obemärkt i vårt land. Produktionstillväxten avstannadevisserligen inom industrin, men den svenska ekonomin i sinhelhet kan knappast sägas ha varit utsatt för någon kris.Sysselsättningen fortsatte t.ex. att utvecklas i positivriktning. klarar vi oss förmodligen inte lika lättundan. Som framgått av redovisningen av prognoserna pekarbedömningarna mot en sammantagen sänkning av landets produktionmed kraftigt stigande arbetslöshet som följd. går över100000 människor arbetslösa. Det är 40000 fler än för ett årsedan. Den främsta orsaken till att vi hamnat i detta läge ärsuperdevalveringen 1982, infarten till den tredje vägen, sominnebar att ett alltför lågt löneläge etablerades i vårtland. Fel signaler sändes därmed ut till näringslivet. Det lågalöneläget gjorde att investeringarna framför allt hamnade itraditionell sammansättningsindustri. Den tredje vägens politikinnebar därmed att en gammal förlegad industristruktur byggdesfast. Den internationellakonjunkturnedgången har i själva verket endast bidragit till attpå ett alltför snabbt och plågsamt sätt lyfta fram problemen iljuset.Den förda politiken och förslagen ikompletteringspropositionenHuvuddragen i den kritik som utskottet vill rikta mot dennuvarande inriktningen av den ekonomiska politiken är somföljer.Utskottet är kritiskt till regeringens betoning avlönekostnadskonkurrens. Vad som behövs är ett starktkonkurrenskraftigt näringsliv baserat på gedigen kunskap, högteknisk utveckling och demokratisk arbetsorganisation.Regeringens satsning mot arbetslösheten är alltför begränsad.Enligt utskottets mening behövs ytterligare insatser motsvarande4 miljarder under det kommande budgetåret för att möta ökningenav den öppna arbetslösheten och därtill ett mer långsiktigtprogram.Regeringens åtstramning av den kommunala ekonomin är allvarligför den generella välfärdspolitiken och sysselsättningen. Detkrävs i stället ett ekonomiskt stödpaket till kommunerna.Utskottet vill bestämt avvisa den samordning avarbetsskadeförsäkringen och sjukförsäkringen som i propositionenanmäls av regeringen.Regeringen anmäler att det skall komma förslag som underlättarutländska köp av svenska företag. Som utskottet ser det är detett oavvisligt krav att lagen om köp och försäljning av svenskaföretag måste innehålla en vetorätt. De anställda skall genomsin fackförening kunna stoppa ett köp eller en försäljning.I propositionen anmäls ett förslag om att löntagarfondernaskall samordnas med AP-fonderna. Löntagarfonderna skall görastill enbart ett system för att garantera framtida pensionergenom utökade möjligheter att placera tillgångar i aktier somger maximal avkastning. Detta är slutpunkten påsocialdemokratins visioner om ekonomisk demokrati. Förslaget ärfjärran från Meidners tankar om demokratisk makt över företagensutveckling och investeringar samt inflytande över arbetslivetsinnehåll och utformning. Utskottet kan inte ställa sig bakom deti propositionen aviserade förslaget till samordning avlöntagar-och AP-fonderna.Någon form av tvångslag inom ramen för Rehnberggruppensstabiliseringsavtal kan inte utskottet acceptera. Denna typ avstatliga ingripanden tillhör knappast någon förnyelse avarbetarrörelsens politik.Avslutningsvis vill utskottet vad gäller den förda politikenframhålla att regeringens positiva skrivningar om miljö ipropositionen inte följs upp med konkreta åtgärder. behövsen miljö- och resursbevarande energipolitik.