bet · GE01SoU23 · 1991-05-30 00:00:00 — De anser också attförslaget att tillsynsmyndigheterna skall intensifiera sintillsynsverksamhet har låg trovärdighet när regeringen samtidigtdrar in resurser från dessa myndigheter.I motion 1989/90:So321 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande om regeringens övergripande ansvarför alkoholpolitiken (yrkande 1). Enligt motionärerna måsteregeringen effektuera den beställning om en betydligtaktivare alkoholpolitik som gjorde hösten 1989.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet har tidigare i detta betänkande tillstyrktinrättandet av ett folkhälsoinstitut. Enligt propositionenförutsätts alkoholfrågorna spela en väsentlig roll i institutetsarbete. Alkohol- och drogprogrammet kommer att bli institutetsmest omfattande program och innefatta preventiva insatser,information och opinionsbildning, stöd till folkhälsorörelsernasdrogförebyggande arbete samt stöd till forskning inom alkohol-och drogområdet. Institutet skall också förse politiker,myndigheter, organisationer m.fl. med planerings- ochdiskussionsunderlag samt utgöra en informationskälla förmassmedierna.Folkhälsoinstitutet skall ledas av en styrelse. Till alkohol-och drogprogrammet skall enligt propositionen knytas ettsärskilt programråd med representanter för folkrörelser ochorganisationer som skall ha inflytande på verksamhetensinriktning och policy. Utskottet utgår från att framför alltinstitutets styrelse men även programråden kommer fåparlamentariska inslag. En sådan ordning måste nämligen vara enfördel om institutet skall kunna lägga fram förslag tillåtgärder som fordrar politiska beslut. Detta är inte minstviktigt inför en förestående EG-anslutning. Med hänvisning tilldet anförda och till vikten av att insatserna på detalkoholpolitiska området inte splittras avstyrker utskottetförslaget om tillsättande av en alkoholkommission i motion1990/91:So83 (fp), yrkande 5.Utskottet anser att motion 1989/90:So321 (c) i allt väsentligtär tillgodosedd genom den föreslagna satsningen påfolkhälsoinstitutet och dess alkoholprogram samt de riktlinjerför alkoholpolitiken som regeringen lagt fram. Motionen avstyrksdärför såvitt nu är i fråga (yrkande 1).Minskning av totalkonsumtionenI flera motioner tas upp behovet av en minskning av den totalaalkoholkonsumtionen i Sverige.I motion 1989/90:So259 av m.fl. (m) yrkande1 och i motion 1990/91:So239 av samma motionärer (m),yrkande 1, begärs tillkännagivanden om vad som i motionernaanförs beträffande tidigare beslut om en 25-procentigminskning av alkoholkonsumtionen fram . Enligtmotionärerna är det ett svårt men ytterst angeläget mål att nå.I de nu nämnda motionerna (m) yrkandena 11 resp. 9 framförsyrkanden med samma innebörd.I motion 1989/90:So278 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom åtgärder för att minska alkoholkonsumtionen. Motionären ärkritisk till handlingsprogram, vars syfte äratt uppnå en 25-procentig nedskärning av alkoholkonsumtionen,och framhåller att förutsättningen för att skall kunnasänka en internationellt sett redan låg alkoholkonsumtion ärdels att alkoholpolitiska åtgärder möts av sympati ochaccepteras hos allmänheten, dels att man öppet talar omalkoholkonsumtion och missbruksrisker. Socialstyrelsenshandlingsprogram måste därför revideras.I motion 1990/91:So215 av m.fl. (m) framförsen annan åsikt om totalkonsumtionen. Motionärerna anser att denalkoholpolitik som bedrivs i i alltför hög utsträckningkoncentreras till den s.k. totalkonsumtionen, vilket inneburitatt det verkliga problemet, nämligen överkonsumtionen, inteuppmärksammats . Motionärerna hänvisar till undersökningarsom de menar visar att det inte finns något klart samband mellantotalkonsumtion och alkoholskador. Motionärerna avvisar förslagom restriktioner på alkoholområdet och påpekar att det krävsacceptans från en bred opinion för att åtgärder för att minskaalkoholkonsumtionen skall vara verkningsfulla. Vad som imotionen anförts om inriktningen av alkoholpolitiken bör gesregeringen till känna (yrkande 4).Utskottet gör följande bedömningSom framgått av den tidigare redovisningen uttalade utskottetenhälligt att det var mycket angeläget att vända desenaste årens ökning av alkoholkonsumtionen till en minskning isyfte att uppnå WHOs mål om en nedskärning av konsumtionen med25 % fram till år 2000.I propositionen uttalar regeringen att målet för den svenskaalkoholpolitiken även fortsättningsvis skall vara att minska dentotala alkoholkonsumtionen för att därigenom begränsa alkoholensskadeverkningar. Detta sägs bl.a. kunna ske genom en aktivprispolitik och genom att det restriktionsprogram somkringgärdar hanteringen av alkoholdrycker upprätthålls. Enligtregeringens uppfattning förefaller det inte omöjligt att nå25-procentmålet inom ramen för den förda alkoholpolitiken. Detfinns därför knappast skäl för vare sig en drastisk skärpningeller en liberalisering av den svenska alkoholpolitiken, anserregeringen. Utskottet delar den bedömningen. Syftet medmotionerna 1989/90:So259 (m) yrkandena 1 och 11, 1990/91:So239yrkandena 1 och 9 samt 1989/90:So278 (c) får därmed ansestillgodosett. De nu nämnda motionerna avstyrks därför.Totalkonsumtionens samband med alkoholskadorna i ett samhällehar bekräftats av analyser av data för många länder, däriblandSverige. Det är alltså empiriskt belagt att ju mer alkohol somtotalt sett dricks i ett samhälle, desto fler storkonsumenterkommer det att finnas och desto fler kommer att få skador avsitt drickande. Enligt propositionen (s. 91) har denhittillsvarande forskningen visat att det finns ett säkertsamband mellan den totala alkoholkonsumtionen i samhället ochdödligheten i levercirrhos, pancreatit (inflammation ibukspottkörteln) och cancer i matstrupen samt sjuklighet ilevercirrhos, pancreatit, alkoholpsykos (delirium) ochalkoholförgiftning. Detta förhållande hindrar på intet sätt attockså överkonsumtionen måste ägnas stor uppmärksamhet. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1990/91:So215 (m) yrkande 4.Alkoholpolitiken och EGI motion 1990/91:So90 av m.fl. (v) hemställsatt vid en EG-ansökan villkorar Sverigesalkoholpolitik (yrkande 6). Motionärerna anser att ettinträde i EG utgör ett hot mot den relativa enighet ochmedvetenhet om alkoholens risker för folkhälsan som finns hosden svenska befolkningen. Den nu aktuella propositionenförhåller sig enligt motionärerna passiv, överslätande och i detnärmaste förhoppningsfull när det gäller EG och akoholen.I motion 1990/91:So91 av m.fl. (c) liksomi motion 1990/91:So237 av samma motionärer (c) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom bevarandet av den svenska alkoholpolitikens särart vid ettnärmande till EG (yrkande 5 i båda motionerna). Det ärenligt motionärernas mening av största vikt att denna särart kanbevaras vid internationaliseringen och den allt friarerörligheten av människor och varor. Vi måste därför slå vakt omdet svenska systemet för inköp och distribution av alkohol, etteffektivt gränsskydd som begränsar införseln och en aktivbeskattning på alkoholpolitiska grunder.I motion 1989/90:So317 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om en europeisk alkoholpolitik (yrkande 5).Enligt motionärerna har man inom EG mer bekymrat sigöver det alltför stora utbudet än över den alltför storaefterfrågan. bör aktivt verka för en ansvarsfulleuropeisk alkoholpolitik som tar sikte på att förverkligaWHO-målet, heter det i motionen.Även i motion 1989/90:So319 av och (båda s) framhålls vikten av att i olikainternationella sammanhang agerar för att förbättraförutsättningarna för en framgångsrik alkoholpolitik och sökerinstrument för att ytterligare pressa ned alkoholskadorna. Påmånga områden inom alkoholpolitiken är det svårt att nåavsedd effekt med enbart inhemska åtgärder, anför motionärernaoch tar som exempel förbud mot exponering av alkohol ietermedia, trafiknykterhetsbestämmelserna, avvecklingen avskattefri försäljning och alkoholkapitalets exploatering avu-länderna. I motionen hemställs att regeringen ges till kännavad som anförts, dels om det internationella arbetet kringalkoholpolitiska frågor (yrkande 1), dels om att i motionenangivna riktlinjer skall vara vägledande vid EG-förhandlingarnasamt i det svenska arbetet i , , olikaFN-organ samt i andra internationella sammanhang (yrkande2).I motion 1990/91:So228 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad som i motionen anförts omfortsatt restriktiv alkoholpolitik i EG-sammanhang.Motionärernas slutsats är att som medlem i EES och EGkan och bör arbeta för en fortsatt restriktiv alkoholpolitik.Riksdagens klara ställningstagande att måste fåmöjligheter att fullfölja en återhållande politik bör tas påstörsta allvar av regeringen. Motionärerna förutsätter attregeringen noga bevakar denna fråga i de förhandlingar som nupågår om ett EES-avtal.Även i motion 1990/91:So336 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om en europeisk alkoholpolitik (yrkande 5).I motion 1990/91:So258 av () begärs enutredning om EG-anpassningens effekter på alkoholskadorna iSverige. Motionären undrar bl.a. hur alkoholkonsumtionenpåverkas om vi inför fri försäljning och marknadsföring.I motion 1990/91:So267 av m.fl. (s)understryks att det inte får uppstå några frågetecken kringSveriges ståndpunkt i alkoholpolitiken inför de pågåendeEES-förhandlingarna. måste, enligt motionärerna, drivahögprislinjen, sträva efter att bevara Systembolaget och Vin &Spritcentralen och att avskaffa den fria införseln vidutlandsresa samt betona hälsoaspekten inom alkoholpolitiken. Vadsom i motionen anförts om EG och alkoholpolitiken bör gesregeringen till känna.I motion 1990/91:So293 av m.fl. (mp)begärs ett förslag från regeringen till om huralkoholens skadeverkningar skall minimeras vid ett närasamarbete eller medlemskap i . Enligt motionärerna kan manräkna med en betydande ökning av alkoholmissbruket i vidett svenskt EG-medlemskap, eftersom den samhälleliga kontrollenöver import, produktion och konsumtion kommer att minska.I motion 1990/91:So296 av och (båda fp) framhålls vikten av att regeringen i deåterstående EES-förhandlingarna lyfter fram svenskalkoholpolitik inom främst tre delområden. Det gällerpunktskatternas utformning (yrkande 1), reglerna förgränshandel med alkohol (yrkande 2)och möjligheterna att behålla alkoholhandelsmonopol och strängabestämmelser om utskänkningstillstånd (yrkande 3). Enligtmotionärerna måste regeringen klargöra att innebörden av denrekommenderade minimiskattenivån inom EG inte får tolkas så attländer med en skattenivå över den rekommenderade skulle varaförhindrade att fortsätta att långsiktigt användaskatteinstrument för att påverka prisnivån. Vidare måstegränskontrollfrågan ägnas särskild uppmärksamhet iförhandlingarna. Kraven på uppmjukningar av bestämmelserna kringalkoholhandelsmonopolet och utskänkningstillstånden måsteavvisas, eftersom de är avgörande förutsättningar för att måletom en kraftig konsumtionsminskning skall kunna uppnås.Även i motion 1990/91:So303 av () och IvarFranzén (c) begärs ett tillkännagivande till regeringen om attde svenska företrädarna i EG-förhandlingarna skall slå vakt omSveriges rätt att bibehålla gällande monopolordning inomalkoholhandeln, dvs. Systembolagets detaljhandelsmonopol och ABVin & Sprits import-, grossist- och tillverkningsmonopol.Sten () i begär i motion1990/91:So322 att alkoholpolitiken anpassas till vad somgäller genomsnittligt för . Det innebär, enligtmotionärerna, sänkta alkoholpriser, framför allt på restaurangeroch att onödiga och inkonsekventa alkoholrestriktioner slopas.I motion 1990/91:So512 av och (båda c) föreslås att frågan om alkoholkonsumtionens kostnaderför sjukvården aktualiseras som en faktor vid beskattningen vidSveriges förhandlingar med EG. Att alkoholen vid prissättningenskall bära de faktiska kostnader den förorsakar samhället borderimligen ligga i linje med EGs syn på en fri marknad, anförmotionärerna.I avsnittet 10.7 Riktlinjer för den fortsattaalkoholpolitiken, som föreslås godkänna, anförregeringen att det europeiska perspektivet ofrånkomligen kommeratt vara av betydelse vid framtida överväganden om den svenskanationella alkoholpolitiken. Detta sägs gälla oavsett om Sverigeblir medlem i EG eller ej. Den utjämning som håller på att skeinom när det gäller alkoholvanorna bör enligtpropositionen ses som en del av en mer omfattande process avtilltagande kulturellt utbyte över gränserna. Det är regeringensavsikt att inför ett svenskt närmande till EG hävda grundernaför den svenska alkoholpolitiken, dvs. de grunder som lades fastgenom beslut och som innebär att den totalaalkoholkonsumtionen skall begränsas med hjälp av en aktivprispolitik, försäljning av alkohol i kontrollerade former ochen omfattande opinionsbildning.I propositionen hänvisas till att det inom EG inte finns någongemensam alkoholpolitik. Alkoholfrågan har tidigare i huvudsakbetraktats som ett jordbruksproblem och endast ett fåtalmedlemsländer har haft ambitioner att utveckla nationellaalkoholpreventiva program, sägs det i propositionen.Ministerrådets uppmaning till medlemsländerna att anpassa EGsagerande på området till WHOs verksamhet och att därvid nogaväga produktions-, distributions- och reklamintressen inomalkoholområdet mot allmänna hälsointressen visar emellertidenligt propositionen på en växande medvetenhet om alkoholensbetydelse för folkhälsan.När det gäller alkoholbeskattningen är, enligt propositionen,ambitionen inom EG att utjämna punktskatterna på bl.a.alkohol. Tanken på en omedelbar harmonisering har emellertidövergivits på grund av starkt motstånd från högskatteländernainom EG. Enligt vad kommissionen nu föreslagit skall man föreutgången av införa en obligatorisk miniminivå på olikapunktskatter. Om detta förslag går igenom innebär det enligtpropositionen att länder med en hög alkoholskatt kan behålla sinhöga skatt.Å andra sidan ingår det även i kommissionens förslag att allaframtida ändringar av punktskatterna skall ske i riktning mot ens.k. målskattenivå som medlemsländerna inte får avlägsna sigifrån. Målskattenivån skall ligga något högre än denobligatoriska miniminivån.I propositionen uppges att principerna föralkoholbeskattningen inte kommer att beröras i de pågåendeförhandlingarna om ett mellan Efta och EG. Hur frågankommer att ställa sig vid ett eventuellt svenskt medlemskap ärdet ännu för tidigt att uttala sig om, heter det. Kommissionensförslag om en s.k. målskattenivå för olika punktskatter kommer-- om det genomförs -- i realiteten att innebära atthögskatteländerna fortsättningsvis inte kommer att kunna höjasina skatter. I propositionen anförs vidare att frågan om eneventuell harmonisering av punktskatterna emellertid är mycketkontroversiell och att det därför är ytterst oklart hur och närman kommer att fortsätta att behandla frågan. Beträffandealkoholmonopolen hänvisas i propositionen till att dessa utgörett väsentligt inslag i den svenska alkoholpolitiken och tillatt de har tillkommit i syfte att skydda folkhälsan. Motivenbakom dessa är således inte konkurrensbegränsande. IEES-förhandlingarna har Efta-länderna gemensamt framhållit attde monopol på alkoholområdet som finns i vissa Efta-länder intestår i motsättning till artikel 37 i Romfördraget.Utskottet underströk så sent som att deteuropeiska integrationsarbetet från svensk sida inte fårbedrivas så att en effektiv svensk alkoholpolitik försvåras(1990/91:SoU4y). Utskottet vidhåller denna inställning som måsteanses vara ett förtydligande av vad som uttalas i propositionenom att grunderna för den svenska alkoholpolitiken skall hävdasinför de fortsatta överläggningarna om ett svenskt närmande tillde europeiska gemenskaperna. De nu aktuella motionerna har istort sett samma syfte som utskottets här gjordaställningstagande. Vad utskottet sålunda anfört omalkoholpolitiken och det europeiska integrationsarbetet börriksdagen med anledning av motionerna 1990/91:So91 (c) yrkande5, 1990/91:So237 (c) yrkande 5, 1989/90:So317 (fp) yrkande 5,1989/90:So319 (s) yrkandena 1 och 2, 1990/91:So228 (fp),1990/91:So336 (fp) yrkande 5, 1990/91:So267 (s), 1990/91:So293(mp), 1990/91:So296 (fp) yrkandena 1--3, 1990/91:So303 (fp, c)och 1990/91:So512 (c) som sin mening ge regeringen till känna.Utskottet kan emellertid inte förorda att vid enEG-ansökan helt undantar alkoholpolitiken från förhandlingar,såsom begärs i motion 1990/91:So90 (v) yrkande 6. Motionenavstyrks därför.Utredningar om en EG-anpassnings effekter på alkoholskadorna iSverige har utförts och bl.a. redovisats i CANs ,, EG och alkoholpolitiken. Utskottet avstyrker därförmotion 1990/91:So258 (c), i vilken begärs en sådan utredning.Mot bakgrund av utskottets tidigare ställningstagande avstyrksockså motion 1990/91:So322 (m), i vilken begärs attalkoholpolitiken anpassas till vad som genomsnittligt gäller förEG-länderna.Ransoneringar och inköpsbegränsningarI flera motioner föreslås olika former av inköpsbegränsningareller registreringar.I motion 1990/91:So90 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom beredskapsplan för införandet av inköpsregistrering(yrkande 10). vill inte ha tillbaka deproblem som fanns . Om utvecklingen gårmot en ökning av alkoholkonsumtionen till närmare perperson är för någon form avinköpsregistrering. Motionärerna tror att en inköpsbegränsningkan få en viss hämmande effekt som även kan påverkakonsumtionsmönstret.I motion 1989/90:So236 av och (båda fp) föreslås att regeringen ger iuppdrag att utreda en inköpsbegränsning av alkohol (yrkande1). Vidare föreslås att Systembolagets försök medsjälvbetjäningsbutiker skall upphöra, eftersom sådana butiker,enligt motionärerna, ökar försäljningen (yrkande 2).Motionärerna anser också att en effektivt fungerande avstängningfrån inköp på Systembolaget bör införas (yrkande 4). Ensådan avstängning bör kunna ske då någon dömts för langningeller annan alkoholbetingad brottslighet. Avstängning bör ocksåkunna ske för att underlätta missbrukarvård och kontraktsvårdsamt som ett led i kriminalvård eller på egen begäran.I motion 1989/90:So249 av m.fl. (mp)föreslås att regeringen tillsätter en utredning med uppgift attta fram förslag till begränsningar av alkoholkonsumtionen förutsatta individer genom införande av inköpstillstånd i enlighetmed motionens innehåll (yrkande 1) och -- underförutsättning av bifall till yrkande 1 -- att utredningen får iuppdrag att se över sekretessbestämmelserna för att möjliggörakontrollen av utfärdandet av tillstånd (yrkande 2).Motionärerna anser att ett tillstånd för spritinköp, kallatalkoholkort, bör införas. Alkoholkortet skall kunna lösas ut avden som fyllt och som enligt social- och polisregistreninte har drogproblem eller är kriminellt belastad.Kortinnehavare som fälls för nykterhetsbrott, droghanteringeller liknande bör fråntas sitt kort på längre ellet kortaretid.I motionerna 1989/90:So275 av () och1990/91:So272 av samme motionär (c) föreslås ett treårigtförsök med inköpsbegränsning av alkohol. Tilldelningen skallutan undantag vara lika för alla som fyllt . Enligtmotionären har de som yrkesmässigt sysslar med missbruksproblemenat sig om att inköpsbegränsningar är den enda realistiskamöjligheten att minska alkoholskadorna. De av befolkningensom är måttliga alkoholkonsumenter bör solidariskt ställa upp påen inköpsbegränsning för att hjälpa de av svenska folketsom missbrukar alkohol.Även i motionerna 1989/90:So318 av m.fl. (mp)yrkande 7 och 1990/91:So256 av samma motionärer (mp) yrkande 7begärs att regeringen tillsätter en utredning med uppgift attlägga fram förslag till försök i vissa områden med en treårigalkoholransonering -- inte förbud -- för att vinsterna isamhället sedan skall kunna utvärderas i form av minskadealkoholskador, barn- och hustrumisshandel, trafikolyckor,drukningsolyckor, brott och andra missbruksföljder.I motion 1990/91:So74 av m.fl (m), däremot,hemställs att beslutar avskaffa de regleringar sombegränsar Systembolagets öppettider. Motionärerna vänder sig motatt låg- och måttlighetskonsumenter tvingas underkastasig alkoholrestriktioner som ofta uppfattas som renatrakasserier. Motionärerna föreslår att Systembolaget ifortsättningen självt skall få bestämma vilka öppettider sombäst tillgodoser konsumenternas servicebehov.I avsnittet 10.7 Riktlinjer för den fortsattaalkoholpolitiken, som föreslås godkänna, hänvisarregeringen till vad som uttalades när ladefast grunderna för den nuvarande alkoholpolitiken, nämligen attrestriktionerna i handeln med alkohol måste vara av sådant slagatt de av en bred allmänhet kan uppfattas som meningsfulla. Ipropositionen hänvisas också till att såväl skatteutskottet somsocialutskottet har anfört att alkoholransoneringarskulle kunna skapa negativa attityder mot alkoholpolitiskasträvanden över lag. Regeringen säger sig dela den uppfattningenoch finner att det inte är realistiskt attväsentligt trappa upp de restriktiva medlen. Vidare har enligtpropositionen alkoholförsäljningen minskat något under detsenaste året. Bland ungdomar har skett en påtaglig minskning.Enligt regeringens mening finns det därför knappast skäl för endrastisk skärpning av den svenska alkoholpolitiken.I betänkandet om en aktiv alkoholpolitik (1989/90:SoU2)uttalade utskottet som sin uppfattning att alkoholpolitikenmåste ses som en gemensam strävan, grundad på en väl belagdmedicinsk och social erfarenhet, och att den inte får upplevassom krångel och onödig kontroll. är det därför iförsta hand andra åtgärder än inköpsrestriktioner som bör kommatill användning. Frågan om inköpsrestriktioner får dock prövasom utvecklingen mer påtagligt skulle försämras, särskilt vadgäller ungdomens alkoholvanor, ansåg utskottet. Det borde undersådana förhållanden finnas förutsättningar för att genom enmålmedveten opinionsbildning skapa förståelse för sådanaåtgärder (betänkandet s. 41).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet delar uppfattningen att det intefinns skäl för en drastisk skärpning av den svenskaalkoholpolitiken, vilket ett införande av inköpsrestriktionerskulle innebära. Utskottet vidhåller emellertid sin tidigareinställning att frågan om inköpsrestriktioner får prövas omutvecklingen mer påtagligt skulle försämras.Enligt utskottets mening finns det inte heller behov av någonutredning om inköpsregistrering, såsom begärs i flera motioner,eftersom de tekniska förutsättningarna för en sådan registreringredan har belysts av regeringens samordningsorgan föralkoholfrågor (SAMO) i rapporten (Ds S 1981:22) Tekniskaförutsättningar för ransonering och registrering vid inköp avalkoholdryck. Med det anförda avstyrks motionerna 1990/91:So90(v) yrkande 10, 1989/90:So236 (fp) yrkandena 1--2 och 4,1989/90:So249 (mp) yrkandena 1 och 2, 1989/90:So275 (c),1990/91:So272 (c), 1989/90:So318 (mp) yrkande 7 och1990/91:So256 (mp) yrkande 7.När det gäller Systembolagets öppettider, en fråga som tas uppi motion So74 (m), uttalade i sitt alkoholpolitiskabeslut att det bör anförtros åt Systembolaget att självtbestämma när butikerna skall vara öppna. Därvid förutsattes attnågra påtagliga förändringar av då gällande öppthållandetiderinte skulle inträffa. Lördagsstängning av systembutikerna ansågsinnebära en så påtaglig förändring att hördes ifrågan, både beträffande den permanenta lördagsstängningen ochförsöken med sådan (prop. 1980/81:179 och 1981/82:143). Atthålla systembutikerna kvällsöppna och öppna tidiga morgnar harSystembolaget dock självt beslutat om. Skulle lördagsöppetåterinföras måste det återigen anses innebära en så påtagligförändring av öppettiderna att bör besluta i frågan.Utskottet anser inte att det ur alkoholpolitisk synpunkt ärlämpligt att nu återinföra lördagsöppna systembutiker. Utskottetkonstaterar vidare att Systembolaget i övrigt har stor frihetatt självt bestämma vilka öppettider som bäst tillgodoserkonsumenternas servicebehov.