bet · GE01JoU26 · 1991-05-16 00:00:00 — Ändring i jordförvärvslagen m.m. I detta betänkande behandlas förslag om ändringar ijordförvärvslagen m.fl. lagar. Förslaget innebär en omfattandeavreglering av jordförvärvslagen. Bestämmelserna som tar siktepå jordbrukets och skogsbrukets rationalisering utmönstras urlagstiftningen utom i fråga om starkt ägosplittrade områden.Även reglerna om prisprövning föreslås slopade. Lagstiftningenförstärks som regionalpolitiskt instrument. Juridiska personersförvärvsrätt begränsas på samma sätt som tidigare.Vidare föreslås en ändrad instansordning för överklagande avbeslut om förvärvstillstånd. Lantbruksstyrelsens beslut skall ifortsättningen kunna överklagas till kammarrätten i stället förtill regeringen.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1991.Utskottet tillstyrker förslaget i dess helhet och avstyrkersamtliga motioner.Till betänkandet fogas 12 reservationer. Regeringen () föreslår i proposition1990/91:155 att antar förslagen till1. lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230),2. lag om ändring i lagen (1990:1492) om ändring ijordförvärvslagen (1979:230),3. lag om ändring i förköpslagen (1967:868),4. lag om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rättatt förvärva arrendestället,5. lag om ändring i lagen (1990:1484) om ändring i lagen(1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället.Lagrådet har avgett yttrande över lagförslagen.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås ändringar i jordförvärvslagen(1979:230). Förslagen innebär en omfattande avreglering. Bl.a.föreslås att reglerna om prisprövning slopas. Ävenbestämmelserna som tar sikte på jordbrukets och skogsbruketsrationalisering utmönstras ur lagstiftningen utom i fråga omstarkt ägosplittrade områden. Lagstiftningen förstärks somregionalpolitiskt instrument. Juridiska personers förvärvsrättbegränsas på samma sätt som för närvarande.Vidare föreslås en ändrad instansordning för överklagande avbeslut om förvärvstillstånd. Lantbruksstyrelsens beslut skall ifortsättningen kunna överklagas till kammarrätten i stället förtill regeringen.Lagändringarna föreslås träda i kraft . Motioner väckta med anledning av propositionen1990/91:Jo142 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen beslutar ändra jordförvärvslagen så att endastjuridiska personers och offentliga organs förvärv skall prövas ienlighet med vad som anförts i motionen.1990/91:Jo143 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att denföreslagna lagen om jordförvärv är otillräcklig och bör utvidgasi enlighet med motion 1990/91:JoU252.1990/91:Jo144 av och () variyrkas att beslutar ändra jordförvärvslagen så attendast juridiska personers och offentliga organs förvärv skallprövas i enlighet med vad som anförts i motionen.1990/91:Jo145 av () vari yrkas1. att beslutar utvidga begreppet glesbygd iförhållande till förslaget i propositionen enligt vad i motionenanförts,2. att beslutar att jordförvärvslagen icke skallgälla -- förutom make eller avkomling -- förälder, far- ochmorförälder, syskon, syskons make, syskons avkomling ellerdödsbo vari förvärvaren eller någon av nämnda personer ärdelägare.1990/91:Jo146 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om sådan ändring i den föreslagna jordförvärvslagen atttillståndsprövning avskaffas i glesbygd enligt vad som anförts imotionen.1990/91:Jo147 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om jordfondens möjligheter tillfastighetsförvärv,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en uppföljning av lagändringen ijordförvärvslagen.1990/91:Jo148 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att det livsmedelspolitiska beslutet börvara utgångspunkten för jordförvärvslagens avgränsning avglesbygdsområde,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om församlingarna som grund förområdesindelningen.1990/91:Jo149 av och ()vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om frihet från förvärvsprövning inomgeografiskt vidsträckta kommuner,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av arrendatorernas situationgenom den nya jordförvärvslagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vidgad ram för jordförvärvslagen.1990/91:Jo150 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bo- och brukarprincipen skall gälla ihela landet.1990/91:Jo151 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skärpt bo- och brukarplikt,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om nödvändigheten av att bo- ochbrukarplikten skall gälla hela länet,3. att beslutar att i skallförsamling utgöra det geografiska område för vilkettillståndsplikt ej erfordras,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utländska medborgares fastighetsförvärv,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om det livsmedelspolitiska beslutet som grundför jordförvärvslagens avgränsning av glesbygdsområde.1990/91:Jo152 av m.fl. (c) vari yrkas1. att beslutar avslå proposition 1990/91:155,2. att , vid avslag på yrkande 1, som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omvitessanktionering,3. att , vid avslag på yrkande 1, som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att bopliktenskall gälla hela landet,4. att , vid avslag på yrkande 1, som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att skärpalagstiftningen vad gäller juridiska personers förvärv,5. att , vid avslag på yrkande 1, som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en samordnadförhandlingsstrategi hos de nordiska länderna iEES-förhandlingarna vad gäller förvärv av fastigheter och mark.Motioner väckta under allmänna motionstiden 19911990/91:Jo224 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av 4 § fjärde stycketjordförvärvslagen.1990/91:Jo234 av och ()vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om jordförvärvslagen.1990/91:Jo236 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådanändring i jordförvärvslagen att prisprövning och prövning avfysiska personers förvärv upphör senast vid årsskiftet1991-1992.1990/91:Jo252 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär att en parlamentariskutredning tillsätts med uppgift att utarbeta förslagtill lag om bo- och brukarplikt samt förslag tillkompletteringar av , allt i enlighet med deprinciper som angivits i motionen,2. att hos regeringen begär förslag till sådanaskärpningar i skötsellagen att effektivt ingripande kan ske motden som missbrukar odlingsmark.1990/91:Jo268 av m.fl. (fp) vari yrkas4. att hos regeringen begär förslag till ändring avjordförvärvslagen så att fysiska personer undantas fråntillståndsplikt.1990/91:Jo306 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om jordförvärvslagstiftningen.1990/91:Jo314 av m.fl. (m) vari yrkas5. att hos regeringen begär förslag om ändringar ijordförvärvslagen i enlighet med vad som i motionen anförts. Utskottet behandlar i betänkandet regeringens proposition1990/91:155 om lag om ändring i jordförvärvslagen m.m. samt demotioner som väckts med anledning av propositionen. Utskottettar i sammanhanget upp även motioner om jordförvärvslagen väcktavid den allmänna motionstiden i januari 1991.InledningDen förordnade chefen förjordbruksdepartementet professorn att utreda vissafrågor rörande jordförvärvslagstiftningen. Utredaren avlämnade iseptember 1989 en rapport över resultatet av utredningsarbetet.Rapporten har remissbehandlats.Under rubriken överväganden anför jordbruksministernbl.a. att det i den jordpolitiska lagstiftningen haruppställts hinder mot vissa förvärv av jordbruks- ochskogsfastigheter i syfte att begränsa jordinnehavet till vissaägarkategorier och att underlätta rationalisering avfastigheterna. I lagstiftningen har också ställts krav när detgäller skötseln av jordbruk och skogsbruk.Såväl gällande jordförvärvslag som lagen (1979:425) om skötselav jordbruksmark kom till för att tillgodose de riktlinjer förjordbrukspolitiken som hade antagits . Detjordbrukspolitiska beslutet byggde på grundsatsen attjordbrukspolitiken skulle främja ett rationellt utnyttjande avlandets naturliga resurser för jordbruksproduktion. att den brukningsvärda åkerarealen skulle behållas iungefär dåvarande omfattning och att den skulle brukas på ettändamålsenligt sätt. Såväl jordförvärvslagen som skötsellagenkom att innehålla samverkande bestämmelser som syftade till atttillgodose ett effektivt och rationellt brukande avjordbruksmarken.En omfattande översyn av gällande jordförvärvslag genomfördesunder . I proposition 1986/87:122 med förslag tilländringar i lagen framhölls bl.a. att behovet avstorleksrationalisering inte var lika stort som . Motbakgrund av att ett rationellt utnyttjande av jordbruks- ochskogsmarken får anses vara ett samhällsintresse var detemellertid viktigt att även i fortsättningen fortlöpandeförbättra ägoförhållandena i jordbruket och skogsbruket. Enmodernisering av lagen var i det sammanhanget viktig.Ändringarna tog sikte på att jordförvärvslagen skall slåvakt om familjejordbruket, främja främst skogsbruketsrationalisering, begränsa juridiska personers förvärvsrätt ochgöra det möjligt att i glesbygderna ta till varasysselsättningsmöjligheterna i jordbruket och skogsbruket. Dessasyften skulle förenas med lättnader i möjligheterna att fåförvärvstillstånd, vilket skulle stimulera till en ökadomsättning av fastigheter.Samtidigt med denna översyn ändrades också reglerna iskötsellagen. Visserligen behölls det gällande tillståndskravetför den som ville ta jordbruksmark ur produktion, menbestämmelserna ändrades så att sådant tillstånd lättare skullekunna erhållas. Bakgrunden till ändringarna varproduktionsutvecklingen inom jordbruket som innebär att landetsåkerareal är för stor i förhållande till möjligheterna att påett lönsamt sätt avsätta produktionen. Under sådana förhållandenkunde det inte anses skäligt att jordbruksföretagarna skullevara skyldiga att hålla all den dåvarande åkerarealen iproduktion.Sedan år 1987 har de jordbrukspolitiska förutsättningarnaförändrats. har fattat beslut om enny livsmedelspolitik (prop. 1989/90:146, JoU25, rskr. Dennya livsmedelspolitiken innebär en marknadsanpassning ochavreglering av jordbruket. En utgångspunkt för den ändradepolitiken har varit att jordbruksproduktionen i principskall vara underkastad samma villkor som andra näringar.Producenterna skall endast ersättas för efterfrågade varor ochtjänster. Avregleringen kommer att leda till att produktionen avtraditionella jordbruksprodukter minskar och att marken får nyanvändning. Med hänsyn till detta och att lantbrukarna skallagera på en avreglerad inhemsk marknad är det enligtpropositionen inte lämpligt att bevara bestämmelser som hindraren jordbruksföretagare att själv avgöra hur marken skallutnyttjas. En anpassning av skötsellagen till den nyalivsmedelspolitiken har redan skett. Bl.a. har brukningspliktenupphört liksom kravet på tillstånd för den som vill ta mark urjordbruksproduktion.Behovet av åtgärderPropositionenMed en ändrad livsmedelspolitik där större krav ställs pålantbrukarna att agera som företagare på en marknad måste enligtjordbruksministern lantbrukarna ges en ökad handlingsfrihet vidöverlåtelse av mark. Onödiga regler bör utmönstras urlagstiftningen och kvarvarande regler omformas så att deeffektivt kan verka för att uppställda mål uppnås. Det ärframför allt i tre skilda hänseenden som förvärvslagstiftningenbör upprätthållas i fortsättningen. Det gäller 1)prövning avjuridiska personers förvärv, 2)möjligheten att förvärvaegendom i glesbygd och 3)möjligheten att förvärva egendom isärskilt ägosplittrade områden.Någon generell prövning av samtliga förvärv av jordbruksmarkmed hänsyn till jordbrukets rationalisering kan knappast ansesändamålsenlig när brukningsplikten och tillståndskravet iskötsellagen har slopats. I den utsträckning en fortsattrationalisering är påkallad bör den ske med andramedel. Prövningen bör i stället begränsas till att avse endastarronderingsförbättringar i mycket starkt ägosplittrade områden.En ytterligare förutsättning för att behålla kravet påförvärvsprövning bör vara att det finns en särskild plan för attförbättra ägostrukturen i området. Prövningen kan då bli ett ledi planens genomförande. Härigenom kan prövningen begränsas tillområden där den kan utgöra ett effektivt medel för att uppnåredan uppställda och preciserade mål. I mycket starktägosplittrade områden bör tillstånd kunna vägras, om ettgenomförande av strukturrationaliseringen skulle försvåras.Det regionalpolitiska inslaget i jordförvärvslagen har efterhand fått allt större betydelse. De ändringar som gjordes år1987 innebar bl.a. ett ökat sådant hänsynstagande. Det måsteanses angeläget att det tillgängliga sysselsättningsunderlagetinom jordbruket och skogsbruket kan tas till vara. Det är ocksåav stor betydelse för en levande landsbygd medtillfredsställande samhällsservice att tillräckligt många ärbosatta på en ort. Jordbruksministern anser att möjligheternaatt genom bestämmelser i jordförvärvslagen beaktaglesbygdsintressena bör förstärkas så att bestämmelserna kananvändas som ett självständigt regionalpolitiskt instrument. Omen förvärvsegendom är belägen i ett glesbygdsområde, bör den somredan bor i området och den som avser att bosätta sig påfastigheten få förvärva egendomen utan tillstånd.I andra fall skall förvärvet liksom tillståndsprövas.Tillstånd skall då kunna vägras om egendomen behövs försysselsättningen eller bosättningen i området. Avsikten medbestämmelserna är inte att i första hand ta till varasysselsättningen i lantbruket. Också annan verksamhet änjordbruk skall kunna bedrivas på fastigheterna. Det område inomvilket glesbygdsbestämmelserna skall kunna tillämpas bör ihuvudsak överensstämma med det område som gäller förglesbygdsstöd enligt förordningen (1990:643) om glesbygdsstöd.Med glesbygd avses då stora sammanhängande områden med glesbebyggelse och långa avstånd till sysselsättning eller servicesamt skärgårdar.Med en sådan definition ger en mycket grov uppskattning tillresultat att ungefär hälften av alla överlåtelser som i dagkräver tillstånd kan antas komma att ske inom område som klassassom glesbygd enligt jordförvärvslagen. Det bosättningskrav ochden kontroll i övrigt som föreslås gälla för förvärv inomglesbygdsområde får också den effekten att förvärv som görs ikapitalplaceringssyfte motverkas. Förvärvsregeln inom ettglesbygdsområde av den omfattning som föreslås bidrar därförtill att de särskilda bestämmelserna om prisprövning bör kunnaslopas.En lagstiftning enligt de riktlinjer som har redovisatsinnebär en mycket begränsad tillståndsplikt. En stor del av denomfattande prövning som sker kan då helt slopas.Lagstiftningen bör i fortsättningen ha följande innehåll.Bestämmelserna som enbart tar sikte på jordbrukets ochskogsbrukets rationalisering utmönstras ur lagstiftningen, utomi fråga om starkt ägosplittrade områden. Lagstiftningenförstärks som regionalpolitiskt instrument. Juridiska personersförvärvsrätt begränsas på samma sätt som för närvarande.MotionernaI kommittémotion Jo152 yrkas avslag påpropositionen (yrkande 1). Enligt motionen behövs prisprövningenför att dämpa prisutvecklingen och ge dem som vill möjlighet attförsörja sig som lantbrukare. Vidare ökar risken förägosplittring i hela landet om regeringens förslag skullegenomföras, vilket bl.a. skulle försvåra möjligheterna attbedriva ett rationellt lantbruk. Framför allt inom skogsbruketfinns det behov av en fortsatt strukturrationalisering. Enförändring av jordförvärvslagen bör vänta till dess omläggningenav jordbrukspolitiken är klar. Omläggningens syfte kan riskerasom många enskilda jordägare uppmuntras att sälja fastighetertill spekulanter som bjuder höga priser. Lättnader ilagstiftningen kan också leda till omfattande försäljning avfastigheter till personer som inte har för avsikt att vare sigbo på eller bruka fastigheten. Detta innebär att helaomställningen av jordbruket till annan produktion riskeras.Moderata samlingspartiet anser enligt kommittémotionerna Jo142och Jo314 yrkande 5 samt enligt motion Jo144 att fysiskapersoners förvärv av fastigheter inte skall prövas enligtjordförvärvslagen. I motionerna anförs att lagen är otidsenlig.Vidare görs gällande att lagen har inneburit en oacceptabelinblandning i handeln med jordbruksfastigheter och att den harsatt normala marknadskrafter ur spel. Som styrinstrument harlagen haft negativa följder. I motionerna yrkas sådana ändringarav jordförvärvslagen att bara juridiska personers och offentligaorgans förvärv skall prövas. I motion Jo236 (m) yrkas sådanaändringar i jordförvärvslagen att prisprövningen av fysiskapersoners förvärv upphör senast vid årsskiftet 1991-1992.Folkpartiet liberalerna yrkar i kommittémotionen Jo268 yrkande4 en sådan ändring av jordförvärvslagen att fysiska personerundantas från tillståndsplikt. I motion Jo146 (fp) yrkas att deni propositionen föreslagna tillståndsprövningen i glesbygdavskaffas.Motion Jo149 (s) tar upp arrendatorernas ställning. I motionenpåpekas att bestämmelserna i jordförvärvslagen gjort det möjligtatt förhindra att en ägare sålt sin egendom till tredje person ide fall då egendomen varit arrenderad och varit en betydande delav arrendatorns samlade markinnehav. Denna möjlighet försvinnernu vilket innebär en påtaglig försämring för arrendatorerna.Problemet bör enligt motionen tas upp via en förändring av denlagstiftning som reglerar jordbruksarrende (yrkande 2).Utskottets övervägandenUtskottet instämmer i vad jordbruksministern anfört om deallmänna utgångspunkterna för en avreglering. Den gällandelagstiftningen har inte varit något effektivt instrument för attnå uppställda mål. I vissa fall har lagen t.o.m. motverkat sinasyften. Även mot bakgrund av den nya livsmedelspolitikenframstår en avreglering som motiverad. Utskottet delarregeringens bedömning att regler som begränsar lantbrukarnasfrihet vid överlåtelse av mark så långt möjligt bör utmönstrasur lagstiftningen.Avregleringen inom livsmedelssektorn kommer att leda till attproduktionen av traditionella jordbruksprodukter minskar ochmarken får ny användning. Förslaget till en avreglering avjordförvärvslagen bör således ses som ett led i ett genomförandeav den nya livsmedelspolitiken och inte som en reform som böranstå till dess att politiken har genomförts.Sedan lång tid har det riktats kritik mot jordförvärvslagensbestämmelser vad avser storleksrationalisering. Det har ansettsatt lagen har bidragit till att minska befolkningsunderlaget iglesbygden och därmed underlaget för en tillfredsställandesamhällsservice. När lagen ändrades framhölls också attproduktionsresurserna inom svenskt jordbruk betydligt överstigerden inhemska efterfrågan på jordbruksprodukter. Det kunde därförinte längre anses lika angeläget från allmän synpunkt att främjaen storleksrationalisering inom jordbruket. Dagensjordbrukspolitiska riktlinjer innebär också en positivinställning till deltidsjordbruket.Med hänsyn till den beslutade avregleringen av jordbruket ärdet vidare viktigt att en strukturomvandling av näringen och enalternativ användning av marken underlättas. Det är ocksåviktigt att mark inte onödigtvis undanhålls marknaden och attden som måste lämna näringen får det pris som marknaden ärvillig att betala. Liksom regeringen anser utskottet att detstår i överensstämmelse med det livsmedelspolitiska beslutet attrationaliseringssträvandena i fortsättningen i princip överlåtstill näringen.Prisprövningsregeln har liksom lagens övriga regler syftattill att främja sambandet mellan ägande, brukande och boende.Enbart det förhållandet att priserna stiger påjordbruksfastigheter kan inte utgöra grund för en sådan regel.Att i ett längre perspektiv försöka hålla priserna påjordbruksfastigheter på en nivå under marknadspriset genombestämmelser om prisprövning torde dessutom knappast varamöjligt. Är avsikten att trygga boendet bör det, som regeringenframhåller, inte ske genom en prisprövningsregel som endast kanverka indirekt utan genom regler som direkt tar sikte på attskapa förutsättningar för ett boende. Inom de områden där ettökat boende är särskilt angeläget tillgodoses detta önskemålgenom de särskilda bestämmelser för glesbygd som föreslås ipropositionen.Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion Jo152 yrkande 1.Rationaliseringssträvandena i jordförvärvslagen har bidragittill att göra lantbruken större. Därigenom har lagen ocksåmedverkat till att avfolka glesbygden. När rationaliseringsmåleti princip slopas skapas förutsättningar för att göralagstiftningen till ett effektivt instrument förregionalpolitik. Utskottet delar regeringens bedömning att detär angeläget att de medel tas till vara som kan verka för enpositiv landsbygdsutveckling.Även om rationaliseringssträvandena i fortsättningen i principöverlåts på näringen bör prövningen, i enlighet med regeringensförslag, behållas i vissa områden med mycket starkägosplittring. Som exempel på sådana områden nämns ipropositionen vissa kommuner i . Som regeringenframhåller i propositionen bör bestämmelserna ses som ettundantag från huvudregeln att rationaliseringsprövningen skallslopas.Mot bakgrund av vad som har anförts avstyrks motionernaJo142, Jo144, Jo146, Jo236, Jo268 yrkande 4 och Jo314 yrkande 5.Med stöd av gällande bestämmelser har förvärvstillstånd kunnatvägras när arrenderad mark förvärvats av någon annan änarrendatorn, om marken av rationaliseringsskäl bör läggas fastighet som arrendatorn själv äger. Denna möjlighetförsvinner när rationaliseringsbestämmelserna slopas. Samtidigtär det emellertid enligt utskottets mening viktigt attarrendatorernas ställning inte försämras genom ändringarna ijordförvärvslagen. Arrendatorernas situation är föremål föröversyn också med anledning av det livsmedelspolitiska beslutet.Översynen är en del av det löpande uppdrag som jordbruksverkethar med anledning av reformen. Utskottet utgår ifrån attjordbruksverket utan något särskilt uttalande från riksdagenssida beaktar också konsekvenserna av de nu aktuellalagändringarna vid den översyn som i övrigt redan pågår. Någotsärskilt uttalande härom såsom yrkas i motion Jo149 yrkande 2torde inte behövas från sida.Utländska förvärv av jordbruksegendomPropositionenUtländska bolags förvärv av skogsmark i kan skeantingen genom förvärv av ett svenskt bolag eller genom förvärvav marken direkt. Frågan om utländska förvärv regleras förnärvarande i lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenskaföretag m.m. och i lagen (1982:618) om utländska förvärv av fastegendom m.m. Inom ramen för pågående EES-förhandlingar torde detbli aktuellt med en ändring av bestämmelserna.Icke-diskrimineringsprincipen inom EG innebär nämligen attföreskrifter som innebär särskilda inskränkningar förmedlemsstaternas medborgare att etablera sig bara får meddelasför att tillgodose säkerhetsintressen och liknande intressen. Enminskad reglering av utländska förvärv kommer således attaktualiseras. Skulle ett ökat utländskt ägande medföra problemför den svenska skogsindustrin, genom t.ex. minskad avverkning,är detta en fråga som får lösas genom bestämmelser i den svenskaskogsvårdslagstiftningen och inte i en lagstiftning somjordförvärvslagen. Den sittande skogspolitiska kommittén harsjälvfallet anledning att följa och överväga också frågor av dethär slaget.MotionernaI kommittémotion Jo152 yrkas att görett tillkännagivande om vikten av att de nordiska länderna haren samordnad förhandlingsstrategi i de pågåendeEES-förhandlingarna vad gäller utländska förvärv av fastigheteroch mark (yrkande 5). I annat fall kommer det land som har denminst restriktiva lagstiftningen att få det störstaefterfrågetrycket.