bet · GE01SoU12 · 1991-03-28 00:00:00 — Förslagen, som kommer att behandlas i senarebetänkanden av socialutskottet och av andra utskott, tar bl.a.sikte på barns rättigheter vid skilsmässa, barns rätt tillbarnombudsman resp. till barnomsorg, barn i missbrukarhem, barnsrätt till sina föräldrar och till förebyggande vård,handikappade barns rättigheter, ungdomsmottagningar och barnsrätt utanför gränser.När det gäller det familjepolitiska området har imotion So631 av m.fl. (mp) yrkat att riksdagenbeslutar att föräldrar skall ha rätt att bli kommunaladagbarnvårdare åt eget barn med i stort sett samma villkor somandra dagbarnvårdare beträffande lön, sociala förmåner,utbildning m.m. I samma motion begärs att 2 miljarder kronoravsätts för denna reform. Motionen behandlas under F-anslagetsenare i detta betänkande -- se s. 75.Vårdnadsbidrag m.m.I en trepartimotion So621 av m.fl. (m, fp, c)hemställs att fattar principbeslut om enfamiljepolitisk reform enligt de riktlinjer som anges i motionen(yrkande 1). Barnens situation måste enligt motionärerna ståi centrum för familjepolitiken. Politiken måste förändras såatt den bättre tillgodoser barnfamiljernas önskemål.Förutsättningar måste skapas för föräldrarna att själva väljaden arbetsfördelning och den vård och fostran av barnen sompassar just dem och barnen bäst och som passar just då.Familjepolitiken måste självfallet vara så utformad att den ärneutral i förhållande till familjernas önskemål omarbetsfördelning och barnomsorg, heter det vidare i motionen.Det måste finnas större ekonomiska möjligheter för föräldrar somså önskar att själva ta hand om sina barn när de är små,som de som väljer att förvärvsarbeta skall fåekonomiskt utbyte av detta.Rätten att själv bestämma hur barnomsorgen skall utformas ärenligt motionärerna särskilt viktig för enföräldersfamiljerna,där man inte har fördelen att kunna dela på det löpande ansvaretför vården och tillsynen av barnen på två.En verklig förändring kan åstadkommas om en väsentlig del avdet allmännas stöd utformas som ett stöd som följer barnet framtill skolstarten i stället för ett stöd för främst kommunalbarnomsorg.En sådan förändring kan inte genomföras med omedelbar verkan,utan måste delvis bli beroende av den samhällsekonomiskautvecklingen. Med tanke på de grava orättvisor som vidlåderdagens familjepolitik måste dock en reformering av stödet tillbarnomsorgen prioriteras högt.I motionen läggs fram förslag till vårdnadsbidrag kombineratmed avdrag för styrkta barnomsorgkostnader. Förslaget sägs syftatill att ge familjerna ökad valfrihet, mer tid för barnen ochrättvisa villkor för alla delar av landet och innebär i sinahuvuddrag att:ett skattepliktigt vårdnadsbidrag som utgår per barn och årinförs för alla förskolebarn ,avdragsrätt per barn och år införs för styrktabarnomsorgskostnader,statsbidragen till den kommunala barnomsorgen minskas,pensionsår inom ATP räknas för arbete med egna barn i hemmetfram till och med året för barnets skolstart.Enligt motionärerna är det angeläget att så snabbt som möjligtinföra ett vårdnadsbidrag. Tidpunkten liksom nivån för och dennärmare utformningen av vårdnadsbidraget får dock avgöras bl.a.mot bakgrund av det samhällsekonomiska läget. bör nuuttala sig för införande av ett vårdnadsbidrag enligt deredovisade riktlinjerna och det får därefter ankomma påregeringen att återkomma till med förslag omvårdnadsbidragets närmare utformning och om finansieringen.Även i motionerna So535 av m.fl. (c)yrkande 2, So632 av m.fl. yrkande 5 och So638 avGunilla och (båda c) yrkande 4 läggs framförslag om vårdnadsbidrag med i stort sett samma utformning somi den ovan redovisade motionen So621 (m, fp, c) yrkande 1.I motion So626 av () begärs att, till dessatt ett statligt vårdnadsbidrag införs, kommunerna ges möjlighetatt utge ett tillfälligt kommunalt vårdnadsbidrag. Detta vore,enligt motionären, ett första steg i en ny och rättvisfamiljepolitik. Förutsättningen för ett kommunalt vårdnadsbidragskulle vara att det utformas så att det minskar klyftan mellanolika barnomsorgsalternativ och mellan dem som har och inte haroffentlig barnomsorg. Bidraget skall dessutom utgå efterlikställighetsprincipen. Motionären pekar på flera fördelar medett kommunalt vårdnadsbidrag. Föräldrarna ges möjlighet attsjälva bestämma hur de vill lösa omsorgen om de egna barnen,köerna inom den kommunala barnomsorgen minskar liksomkommunernas kostnader, vilket möjliggör skattesänkningar somfrämst gynnar låginkomsttagare. Vidare minskar den orättvisa somi dag råder för småbarnsfamiljer i glesbygd.I motion So622 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts i motionenom de stora nackdelarna med vårdnadsbidrag (yrkande 1).För är vårdnadsbidrag inget alternativ. Ettvårdnadsbidrag skulle enligt motionärerna motverka jämlikhetenmellan män och kvinnor och konservera de traditionellakönsrollerna med ett hushållsansvar och ett försörjningsansvar.En majoritet av kvinnorna vill ha ett arbete utanför hemmet,påpekar motionärerna, och de skall inte behöva varadubbelarbetande, vilket många tvingas till med det ansvar somkvinnorna traditionellt har för barn och hem. Det kan varalockande att ta emot ett vårdnadsbidrag, men man får inte låtavardagens vedermödor skymma de konsekvenser som detta kanmedföra som lägre livslön, mindre sjukpenning och en fattigareålderdom.I motionen framhålls att jämställdhetsfrågorna är centrala ivänsterpartiets familjepolitik. Därför måste männen få ökadmöjlighet att ta ansvar för barn och hem. Motionärerna anserdärför att när det finns två vårdnadshavare i familjen skallföräldrapenningen kvoteras mellan föräldrarna. En särskildmotion föreslår att föräldraförsäkringenförlängs enligt tidigare riksdagsbeslut.Vänsterpartiet vill också införa sex timmars arbetsdag medbibehållen lön. Detta skulle enligt motionärerna innebära mertid med familjen och ge båda föräldrarna möjlighet att på likavillkor ha både barn och yrkesarbete.UtskottetUtskottet vill i likhet med vad som sägs i budgetpropositionenunderstryka att socialpolitiken även i fortsättningen skallbygga på generella åtgärder och vara en socialpolitik för helafolket. Utskottet ställer sig också bakom den inriktning avfördelningspolitiken som förordas i propositionen och sominnebär en rättvis och solidarisk omfördelning av resursermellan olika grupper och skeden i livet.Moderata samlingspartiet, , ochvänsterpartiet har i olika motioner lagt fram förslag tillsocialpolitiska åtgärder med delvis annan inriktning.Moderata samlingspartiet lägger i motion So332 (m) framsitt förslag till inriktning av socialpolitiken och i motionSo635 (m) yrkande 1, redovisas förslag tilllångsiktig inriktning av familjepolitiken.I motion So332 avfärdas den socialdemokratiska generellavälfärdspolitiken och förordas i stället privata alternativeller stöd från familj och vänner. Enligt motionärerna är denvälfärdspolitik socialdemokraterna kallar generell inte generellnär många inte får erforderlig vård och omsorg. Utskottet villemellertid påpeka att moderata samlingspartiet i annatsammanhang har lagt fram förslag till besparingar ochnedskärningar som -- om de genomfördes -- skulle medföralångtgående ingrepp såväl i de sociala trygghetssystemen som isamhällsinsatser på viktiga välfärdsområden. framhåller i sitt betänkande om den ekonomiskapolitiken (l990/9l:FiU 20) skulle förslag tillskattesänkningar och indragningar av statens överföringar tillkommunerna snart rasera grundvalen för vår välfärd.Socialutskottet avvisar bestämt de förslag som framförs imotionen och som enligt utskottets uppfattning leder till avstegfrån den generella välfärdspolitiken. Utskottet avstyrker alltsåmotion So332 (m) yrkandena 1, 5 och 6.När det gäller motionärernas förslag om familjepolitiskaåtgärder har kommunförbundets kommunalekonomiska avdelning gjorten beräkning av vad det skulle innebära för barnfamiljerna ombåde det statliga och kommunala stödet till barnomsorgen, ca . per barn, betalades ut direkt till föräldrarna så som demoderata motionärerna föreslår. Det skulle enligt denutredningen krävas en årsinkomst på . för attdet skulle löna sig att arbeta för en förälder med två barn pådaghem.Enligt utskottets mening innebär det moderata förslaget,förutom den här redovisade tröskeleffekten, attförutsättningarna för kommunerna att ordna barnomsorg helt rycksundan, eftersom de varken ges bidrag eller ansvar förverksamheten. Utskottet motsätter sig bestämt så allvarligaförsämringar för den majoritet av småbarnföräldrar som villförena föräldraskap och förvärvsarbete och avstyrker därförmotion So635 (m) yrkande 1.Utskottet återkommer i det följande till motionärernas förslagom valfrihet i vård och omsorg.I motion So315 (fp) lägger fram sinariktlinjer för den framtida socialpolitiken och hemställer attde läggs till grund för regeringens politik (yrkande 1).I en annan partimotion, So217 (fp) begärs ettsocialpolitiskt reformprogram för "det glömda ", dvs. förde människor som mitt i välfärden lever i ofärd. De grupper sombehandlas i motionen är bl.a. handikappade barn och vuxna,utsatta barn, demenssjuka, psykiskt sjuka, missbrukare,brottsoffer m.fl.Motionärerna i motion So315 (fp) understryker att de socialatjänster som erbjuds av kommuner och landsting måste varatillgängliga för alla oavsett inkomst och försvarar kravet på ensolidarisk finansiering av de grundläggande sociala tjänsterna.Utskottet anser att detta stöd för en generell välfärdspolitikstämmer väl med den syn på socialpolitiken som redovisas ibudgetpropositionen och som utskottet ställt sig bakom.I motionen uttrycks också oro för den snabba kostnadsökningenpå socialförsäkringsområdet. En ökande andel av de offentligaresurserna har kommit att tas i anspråk av socialförsäkringen,vilket har skärpt skattetrycket och minskat utrymmet för denoffentliga sektorns insatser, heter det i motionen.Som framgått av det inledande referatet av innehållet ibudgetpropositionen är man från regeringens sida väl medveten omden påfrestning på samhällsekonomin som de kraftiga ökningarnaav socialförsäkringskostnaderna har inneburit. Därför harnya regler inom sjukförsäkringen införts fr.o.m. den 1 mars 1991och i en lagrådsremiss har förslag om rehabilitering ochrehabiliteringsersättning lagts fram för att stärka arbetslinjeninom socialförsäkringen och om möjligt minska antaletförtidspensioneringar. Enligt vad utskottet erfarit kommerregeringen också att tillsätta en utredning om bl.a. en merfullständig samordning av sjukpenningen inom den allmännaförsäkringen och arbetsskadesjukpenningen.Sammanfattningsvis anser utskottet att det inte behövs någraåtgärder av med anledning av motionen. Utskottetavstyrker därför motion So315 (fp) yrkande 1.Utskottet framhöll , då en motion (fp) om detglömda behandlades, att de utsatta grupper sommotionärerna behandlar i motion So217 (fp) är sådana grupper somregeringen enligt utskottets mening särskilt värnar om i sinpolitik. I budgetpropositionen framhålls att, trots attförutsättningarna för reformer är begränsade, genomomprioriteringar ändå ett visst reformutrymme har skapats inomhandikappområdet. Således föreslås statsbidraget tillhandikapporganisationerna höjt med 21 milj.kr. till drygt 100milj.kr. Vidare erinras om att , i enlighet med vad somföreslogs i propositionen om ansvaret för service och vård tilläldre och handikappade, inrättat ett femårigt statligtstimulansbidrag för att påskynda utbyggnaden av gruppboende föråldersdementa och psykiskt utvecklingsstörda. I propositionenföreslås också att minst 8 milj.kr. avsätts under anslaget H 4för att öka kompetensen i det sociala arbetet med de utsattabarnen. En utvecklad barnkompetens och en ökad observans påbarnens situation är enligt propositionen en förutsättning föratt skall upptäcka vilka barn och föräldrarsom är i behov av särskilt stöd. Här kan också nämnas attpsykiatriutredningen (S 1989:01) fått itilläggsdirektiv att bl.a. överväga åtgärder för att de psykisktstördas livssituation i ökad omfattning skall kunna präglas avgemenskap och delaktighet i samhällslivet (dir. 1990:71). Depsykiskt långtidssjukas behov av boende, sysselsättning ochkvalificerat stöd i öppenvård skall belysas. Kommittén skallockså överväga frågor om arbete och arbetsrehabilitering förpsykiskt störda i arbetsför ålder samt behovet av att förordnastödpersoner åt långtidssjuka.Utskottet konstaterar att den socialdemokratiskasocialpolitiken redan nu i hög grad styrs av hänsyn till deutsatta och svaga grupper som värnar om i sin motionom det glömda . Inte heller motion So217 (fp) påkallardärför någon åtgärd av utan avstyrks.I motion So253 (c) begärs ett tillkännagivande omprinciperna för en förnyelse av den sociala välfärden. Imotionen framhålls vikten av en kraftfullt fördfördelningspolitik. Motionärerna betonar också att en rättvisregional fördelning är en utgångspunkt för politik.Även i motion So316 (c) understryks att en rättvisfördelning av välfärden mellan medborgarna är en grundläggandefråga för . I den sistnämnda motionen begärs ettriksdagsuttalande om att välfärdspolitiken bör bygga på vadmotionärerna kallar grundtrygghetsprincipen, vilken sägsinnebära samma sociala och ekonomiska trygghet för alla, medmöjlighet till individuella lösningar därutöver (yrkande 1).Motionärerna begär också ett tillkännagivande beträffande vadsom anförts i motionen om principen om ekonomisk och socialgrundtrygghet som vägledare inom olika samhällsområden, t.ex.inom familjepolitiken, vården och socialförsäkringssystemet(yrkande 2).Utskottet konstaterar att motionärerna har samma uppfattningsom regeringen när det gäller behovet av en fördelningspolitiksom bygger på solidaritet och rättvisa. Utskottet delar dennauppfattning. På flera punkter där motionärerna för fram konkretaförslag har utskottet emellertid en avvikande mening. familjepolitiken, där förordar införande avvårdnadsbidrag, något som utskottet inte kan ställa sig bakom.Utskottet återkommer till frågan om vårdnadsbidrag senare idetta betänkande. Utskottet vill också, när det gällercenterpartiets förslag till grundtrygghet, hänvisa till vadsocialförsäkringsutskottet anfört vid sin behandling avmotsvarande fråga, nämligen att den bärande principen försocialförsäkringen även fortsättningsvis bör vara attsocialförsäkringsförmånerna i huvudsak skall varainkomstrelaterade (se bl.a. 1990/91:SfU1). Utskottet vill alltsåinte tillstyrka de förslag som bygger på s.k.grundtrygghetsprincip. Mot bakgrund av vad utskottet häranfört avstyrks motionerna So253 (c) och So316 (c) yrkandena 1och 2.I motion So320 (v) lägger fram sitt förslagtill mål och inriktning av socialpolitiken och hemställer attdet ges regeringen till känna.Utskottet delar motionärernas syn på socialpolitiken som ettmedel för en rättvis fördelning av sociala och ekonomiskaresurser. Utskottet har emellertid inte samma uppfattning sommotionärerna när det gäller marknadsekonomi och ekonomisktillväxt. Utskottet vill tvärtom understryka det som sägs ibudgetpropositionen om att den viktigaste förutsättningen för enframgångsrik välfärdspolitik är en stark ekonomi med godtillväxt, stabila priser, hög sysselsättning och starkaoffentliga finanser. Det innebär emellertid inte attmarknadskrafterna skall få råda inom socialtjänst och hälso- ochsjukvård. Såsom utskottet tidigare understrukit är det socialavälfärdssystemet ett uttryck för en fördelningspolitik sombygger på solidaritet och rättvisa. Även de som inte har råd attbetala måste självfallet få vård och omsorg -- av samma kvalitetoch på ett likvärdigt sätt som alla andra.Utskottet kan heller inte dela motionärernas negativainställning till kooperativ verksamhet. Utskottet anser tvärtom,i likhet med regeringen, att kooperativa lösningar kan ge högkvalitet utan ökade kostnader -- och ibland till lägre kostnad-- som medborgarna och de anställda får bättremöjligheter att påverka och utforma verksamheten (se bilaga 2till budgetpropositionen, s. 41). I motsats till vänsterpartietser utskottet också positivt på den förändringsprocess ikommuner och landsting som innebär en ökad decentralisering ochett ökat demokratiskt inflytande. Utskottet återkommer i detföljande till behovet av förnyelse av den offentliga sektorn.Sammanfattningsvis anser utskottet inte att motion So320 (v)bör föranleda någon åtgärd av . Motionen avstyrksdärför.I en trepartimotion, So621, av m.fl. (m, fp, c)läggs fram förslag som sägs syfta till en familjepolitik medökad valfrihet (yrkande 1). Enligt motionärerna börriksdagen uttala sig för införandet av ett skattepliktigtvårdnadsbidrag kombinerat med avdrag för barnomsorgskostnaderoch minskade statsbidrag till den kommunala barnomsorgen.Regeringen bör därefter återkomma till med förslag omvårdnadsbidragets närmare utformning och om finansieringen.Förslag till vårdnadsbidrag läggs också fram i motionernaSo535 (c) yrkande 2, So632 (c) yrkande 5 och So638 (c) yrkande4. I motion So622 (v) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som anförts i motionen om de stora nackdelarnamed vårdnadsbidrag (yrkande 1).Utskottet gör följande överväganden.Under har förvärvsfrekvensen blandkvinnor ökat starkt i . Kvinnornas krav på jämställdhet,arbete och egen försörjning har lett fram till den utvecklingen.År 1990 var andelen förvärvsarbetande kvinnor med barn under sjuår . Bland kvinnor med barn i åldern 7--16 årförvärvsarbetade . En fullt utbyggd barnomsorg är bl.a.mot denna bakgrund mycket viktig. Det borgerligavårdnadsbidraget hotar emellertid utbyggnaden genom den kraftiganedskärning av statsbidraget till barnomsorgen som skullebehövas för att finansiera vårdnadsbidraget.En annan nackdel med förslaget är att bidraget blir alltförlågt för att ersätta en förlorad arbetsinkomst. De enda som kantjäna på ett system med vårdnadsbidrag är familjer där någonredan är hemma -- oftast kvinnan. De verkliga förlorarna ärensamföräldrar med låg inkomst. Föräldraförsäkringen däremot gerskydd mot inkomstbortfall så att även ensamstående föräldrar ochföräldrar med låga inkomster kan stanna hemma med barnet ellerminska sin arbetstid. Om föräldrarna inte ges ekonomiskaförutsättningar att välja råder ingen verklig valfrihet.Föräldraförsäkringen gynnar dessutom jämställdheten, eftersombåda föräldrarna ges möjlighet att vara hemma med barnen,antingen helt eller på deltid under enlängre följd av år. Genom att ersättningen betalas ut påsjukpenningnivå förlorar inte familjen om den som tjänar mest(oftast pappan) är hemma. Det föreslagna vårdnadsbidragetmotverkar däremot jämställdheten, eftersom det inte ärinkomstrelaterat.Systemet med vårdnadsersättning leder också till ökadbyråkrati och rundgång, eftersom man först får ett bidrag ochsedan skall dra av kostnaderna för barnomsorg.Förvärvsfrekvensen kommer också att påverkas negativt genom detröskel- och marginaleffekter som uppstår för den som villövergå från hemarbete till förvärvsarbete. Det leder i sin turtill en lägre produktion i samhället i ett läge när en alltförlåg produktivitet utgör ett av de största problemen i vårekonomi.Sammanfattningsvis anser utskottet att det föreslagnavårdnadsbidraget motverkar jämställdheten mellan föräldrarna,äventyrar utbyggnaden av barnomsorgen, skapar storamarginaleffekter och innebär rundgång och byråkrati. Detförstärker dessutom orättvisorna och minskar valfriheten.Samhällets familjepolitik bör enligt utskottets uppfattning istället grundas på följande fyra hörnstenar:Det ekonomiska stödet -- främst barnbidraget ochbostadsbidraget -- som skall utjämna inkomsterna mellanbarnfamiljer och icke barnfamiljer. Barnbidraget har höjtskraftigt , . per barn och år ochkommer att höjas med ytterligare 1 020 fr.o.m. år 1992.Föräldraförsäkringen, som bör byggas ut såsnart de ekonomiska förutsättningarna härför föreligger.Barnomsorgen, som omfattar av barnen i åldern , varav har kommunalt daghem ellerfamiljedaghem. Barnomsorgen bör byggas ut till fullbehovstäckning.En väl utbyggd gemensam sektor med mödra- och barnhälsovård,skola, bibliotek, fritidsanläggningar m.m.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionernaSo621 (m, fp, c) yrkande 1, So535 (c) yrkande 2, So632 (c)yrkande 5 och So638 (c) yrkande 4. De invändningar utskottet härriktat mot förslaget om vårdnadsbidrag sammanfaller till storadelar med den kritik som framfört i sin motionSo622 (v) om nackdelarna med vårdnadsbidrag. Den sistnämndamotionen får därmed anses tillgodosedd och avstyrks därför(yrkande 1).I motion So626 (m) begärs att, till dess att ett statligtvårdnadsbidrag införs, kommunerna ges möjlighet att utge etttillfälligt kommunalt vårdnadsbidrag.Regeringsrätten har , bl.a. i en dom den 20januari 1986, fastslagit att kommunala vårdnadsbidrag inte ärnågon angelägenhet och att utgivandet av dem såledesstrider mot 1 kap. 4 § kommunallagen.Motionsyrkanden om införande av möjlighet att utge kommunalvårdnadsersättning har ett flertal gånger avstyrkts avkonstitutionsutskottet, senast i betänkande 1990/91:KU3.Regeringen () beslöt att inte vidtanågon åtgärd med anledning av framställningar från sex kommunerom att regeringen skulle verka för en lagändring som gör detmöjligt för en kommun att införa vårdnadsersättning för vård avegna barn.I den proposition med förslag till ny kommunallag som nyligenlagts fram för (prop. 1990/:117) föreslås inte någonändring av den nuvarande kompetensbestämmelsen.Socialutskottet har tidigare avstyrkt motioner ommöjlighet till vårdnadsersättning, se bl.a. SoU1985/86:28.Enligt utskottets mening skulle en möjlighet för kommunernaatt utge kommunalt vårdnadsbidrag få den effekten att vissakommuner föredrog detta framför att bygga ut barnomsorgen. Dettaskulle motverka målet om en full behovstäckning och dessutomförsvåra arbetet för kvinnors jämställdhet. Utskottet avstyrkerdärför motion So626 (m).I fyra motioner tas upp frågan om valfrihet inom vården ochomsorgen.I motion So332 (m) föreslås att rätten till valfrihet ivården skrivs in i såväl socialtjänstlagen som hälso- ochsjukvårdslagen (yrkande 4). Motsvarande förslag läggs ocksåfram i motion So206 (m) yrkande 2 samt, beträffande hälso-och sjukvårdslagen, i motion So447 (m) yrkande 1.I motion So315 (fp) ställs krav på ökad valfrihet inom densociala tjänstesektorn yrkande 2. Motionärerna förordar delsnya och friare organisationsformer inom den offentliga sektornsram, dels ett vidgat utnyttjande av initiativkraften inom denenskilda sektorn.Utskottet vill med anledning av dessa yrkanden anföraföljande.I bilaga 2 till årets budgetproposition, Utveckling avoffentlig sektor, påpekas inledningsvis att problemen med densvenska ekonomins utveckling medför att det är nödvändigt medbesparingar och omprioriteringar av de offentliga utgifterna.Den förnyelse av den offentliga sektorn som utvecklingen kräverbör emellertid bedrivas från vissa grundläggande utgångspunkter,anför civilministern. Välfärdspolitikens mål ligger fast.Sjukvården, skolan och barnomsorgen skall vara tillgängliga föralla på ett likvärdigt sätt. Alla skall ha rätt till trygghetvid ålderdom, handikapp och sjukdom. Den offentliga sektornskall finansieras solidariskt. Utgångspunkten för deomprövningar som kommer att krävas på såväl statlig som kommunalnivå måste enligt civilministern vara att kärnan i denoffentliga sektorn värnas. Dit hör bl.a. omsorg, vård ochekonomisk trygghet vid ålderdom, handikapp och sjukdom.Att öka det demokratiska inflytandet i den offentliga sektornär enligt propositionen en viktig utgångspunkt förförnyelsearbetet. En ökad valfrihet gör att medborgarnasindividuella önskemål kan tillgodoses i ökad utsträckning.Beslutsfattarna får också signaler om vilka verksamheter somfungerar bra och vilka som fungerar mindre bra. I propositionenerinras om att det har gjorts en rad försök medkooperativa lösningar, entreprenader, föreningsdriven verksamhetoch verksamhet i bolagsform. Några landsting har beslutat attskilja beställar- och producentrollerna.Enligt propositionen bör en ökad valfrihet kompletteras meds.k. brukarinflytande för dem som utnyttjar offentligverksamhet.