bet · GE01BoU12 · 1991-03-14 00:00:00 — Dessutom försfram förslag om inriktningen av de kommunalabostadsförsörjningsprogrammen och av översiktsplanearbetet föratt främja landsbygdens bostadsförsörjning (yrkande 2), behovetav olika upplåtelseformer för bostäder på landsbygden (yrkande3) samt ändrade låneregler så att byggande i egen regi pålandsbygden kan ske med belåning avlåneunderlaget (yrkande 4).För att i första hand ge ungdomen en chans att bo kvar ihembygden och stimulera till att hålla landsbygden levandeföreslås i motion Bo244 (c) yrkande 10 att ett stimulansbidragför byggande av hyreslägenheter på landsbygden skall införas.Enligt förslaget skall bidraget uppgå till . perpåbörjad hyreslägenhet under /92 och avsebyggnation på landsbygden och i orter med mindre än 300invånare.Som en del i en regionalpolitisk satsning föreslås i motionBo248 (v) yrkande 1 att åtgärder skall genomföras för att främjaboende i glesbygd för i första hand äldre och yngre. Enligtmotionärerna är dessa grupper inte alltid attraherade av detvillaboende som dominerar i glesbygd. Stöd bör därför ges tillökad självförvaltning, självbyggande och ekohusbyggande m.m. ibl.a. Vidare förordas att bostadsfinansieringenses över så att den ges en bättre anpassning till situationen pålandsbygd och i skärgård. I fråga om de äldres boende föreslåsatt detta ges en inriktning mot mindre institutioner mycket näraden ursprungliga hemmiljön.Med anledning av vad som i de nu behandlade motionerna anförtsom stöd till boende på landsbygden m.m. anför utskottetföljande.Bostadsutskottet delar motionärernas uppfattning om behovet avett allsidigt och till efterfrågan anpassat boende pålandsbygden och i mindre orter. Även i dessa delar av landet börnaturligtvis målet vara att de boende skall erbjudas bostädersom med avseende på storlek och upplåtelseform m.m. svarar motde behov som finns. I den utsträckning en viss boendeform ärdåligt representerad i ett område eller i en region bör strävandärför vara att rätta till detta förhållande. Även om frågan ombostädernas fördelning på upplåtelseformer främst är en kommunalangelägenhet anser utskottet att det finns fog för uppfattningenatt en berättigad efterfrågan på hyres- ochbostadsrättslägenheter på de platser där dessa upplåtelseformeri dag är underrepresenterade bör tillgodoses. Av samma skäl börsträvan dessutom vara att i möjligaste mån erbjuda olika formerav alternativt boende, som t.ex. gruppboende, i alla delar avlandet. Det är naturligtvis viktigt att de bostadssökande och dåinte minst ungdomar och äldre kan erbjudas ett varierat och tillderas särskilda behov anpassat boende också utanför de störretätorterna.I anslutning till de nu behandlade förslagen vill utskotteterinra om att det genom boendeservicedelegationen har bedrivitsett arbete med att utveckla nya former för samverkan i fråga omsådan service till de boende som kan förbättra möjligheterna förbl.a. äldre och handikappade att bo i vanliga bostäder. Entredjedel av de projekt med denna inriktning som genomdelegationen fått statligt stöd bedrivs i byar och mindretätorter på landsbygden. I samband med en redovisning averfarenheterna av verksamheten har boendeservicedelegationentill regeringen lämnat vissa synpunkter och förslag i syfte attstimulera en fortsatt utveckling på området. Beredningen häravpågår inom regeringskansliet.Även om det inte kan uteslutas att t.ex. lånereglerna iundantagsfall kan ha utgjort hinder för tillkomsten av hyres-och bostadsrättsbostäder eller av olika alternativa boendeformerutanför våra tätorter har utskottet uppfattningen att reglernaavseende bostadsfinansieringen medger byggande av sådanabostäder som motionärerna eftersträvar också i glesbygd och imindre orter. Det bör även beträffande denna fråga erinras omkommunernas ansvar för bostadsbyggandet.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Bo243 (c)yrkandena 1--4, Bo244 (c) yrkande 10 samt Bo248 (v) yrkande 1.5.2.7 Villkor för olika upplåtelseformer m.m.På den svenska bostadsmarknaden finns i huvudsak tre olikaupplåtelseformer, hyresrätt, bostadsrätt och äganderätt. Enligtde gällande bostadspolitiska mål som har bekräftats i ettflertal riksdagsbeslut bör neutralitet råda mellan de olikaupplåtelse- och ägarformerna vad gällerfinansieringsförutsättningar m.m. I flera motioner ifrågasättsom så är fallet samt föreslås olika åtgärder med syfte attförbättra neutraliteten mellan upplåtelseformerna.Moderata samlingspartiet begär i sin partimotion Bo402 yrkande12 att åtgärder vidtas för att låne- och finansieringsreglernaskall vara lika för alla fastigheter oavsett vem som äger dem.Vidare anförs att regler som favoriserar allmännyttigabostadsföretag måste avskaffas. I princip motsvarande förslagåterfinns även i motionerna Bo237 (m) yrkande 2 (motiveringenfinns i motion A766) och Bo411 (m) yrkande 6. I det sistnämndamotionsyrkandet tas särskilt upp frågan om vissa lånekostnaderdär de allmännyttiga företagen anses vara gynnade. Motionärernaanför att dessa företag genom borgen är befriade frånatt ta ut pantbrev som säkerhet för sina lån och därmed fårlägre lånekostnader än en privat fastighetsägare. Mot dennabakgrund föreslås att även allmännyttiga företag med kommunalborgen skall ta ut pantbrev.Även i yrkandena 12 och 13 i motion Bo411 (m) samt i yrkande 2i partimotionen Bo402 från moderata samlingspartiet föreslås attåtgärder vidtas för att bl.a. återupprätta kostnadsneutralitetenmellan olika upplåtelseformer. Dessa yrkanden motiveras främstmed att egnahemsboendet enligt motionärerna missgynnas iförhållande till andra upplåtelseformer. Ägandet av småhus ansesha försvårats och resulterat i att det byggsmycket få småhus med äganderätt. Mot denna bakgrund föreslås attåtgärder vidtas i syfte att underlätta för människor att skaffaett eget hus.Bostadsutskottet har vid ett flertal tillfällen tidigare haftatt ta ställning till motioner om neutraliteten mellan olikaupplåtelseformer m.m. Utskottet har vid dessa tillfällenunderstrukit att bostadsfinansieringssystemet är avsett att varaneutralt i förhållande till olika upplåtelseformer m.m. föregående år behandlade motionsyrkanden i denna frågaanfördes dock att det med tanke på att systemet fick sinhuvudsakliga utformning genom ett riksdagsbeslut intekunde uteslutas att det skett sådana förändringar atten viss obalans uppkommit (se 1989/90:BoU13 s. 29). Närregeringen presenterade sitt förslag om enny bostadsfinansiering (prop. 1990/91:34) anfördebostadsministern också att det nuvarande räntebidragssystemetinte ger tillräcklig neutralitet i fråga om kapitalutgiftermellan olika upplåtelseformer och fastighetsägarkategorier. Enav utgångspunkterna för förslaget om ny bostadsfinansiering vardärför att reglerna skulle utformas så att alla upplåtelseformerbehandlades på ett så enhetligt sätt som möjligt.Med tanke på att beslutet om ett nyttbostadsfinansieringssystem nu är fattat (1990/91:BoU4) finnsenligt utskottets mening inte tillräckliga skäl att vidare idetalj diskutera eventuella brister i det nuvaranderäntebidragssystemet. Utskottet vill dock framhålla att det isamband med det senaste årets skatteomläggning skett fleraförändringar även i räntebidragssystemet för att inteneutraliteten mellan upplåtelseformerna skall rubbas. Någraobalanser av den omfattning som skulle motivera åtgärder iavvaktan på att det nya bostadsfinansieringssystemet införs kaninte anses föreligga.Utskottet delar inte heller vad som i en av motionernaförslagits om att krav bör ställas på uttag av pantbrev även närtillräcklig säkerhet kunnat ställas på annat sätt. Det bör isammanhanget framhållas att några särregler för de allmännyttigabostadsföretagen inte finns i bostadslåneförordningarna vadgäller kravet på säkerhet för lånet.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet förslageni moderata samlingspartiets partimotion Bo402 yrkandena 2 och 12samt i motionerna Bo237 (m) yrkande 2 och Bo411 (m) yrkandena 6,12 och 13.Frågan om en utförsäljning av de allmännyttigabostadsföretagen behandlas i två partimotioner. I folkpartietspartimotion Bo247 föreslås -- motiveringen finns i motion Fi610-- att skall göra ett tillkännagivande i frågan.Motionärerna anser att kommunala bostadsföretag i ökadutsträckning bör sälja sina bostadsfastigheter tillhyresgästerna när dessa så önskar. I moderata samlingspartietspartimotion Bo402 förs den principiella uppfattningen fram attkommuner inte bör äga bostadsföretag. Enligt motionens yrkande 2bör därför en avveckling av de allmännyttiga bostäderna ske.Denna bör i första hand genomföras så att de boende får förvärvalägenheterna och bilda bostadsrättsföreningar eller innehabostäderna som ägarlägenheter. Om hyresgästerna inte vill övertahuset bör fastigheten säljas på den öppna marknaden.Utskottet kan inte dela uppfattningen som förs fram ifolkpartiets partimotion att en ökad utförsäljning avallmännyttigt ägda bostadsfastigheter bör eftersträvas. Änmindre har utskottet någon förståelse för moderatasamlingspartiets uppfattning att de allmännyttigabostadsföretagen helt skall avvecklas. Enligt utskottetsuppfattning är de allmännyttiga bostadsföretagens roll viktig påbostadsmarknaden, inte minst när det gäller förverkligandet avden sociala bostadspolitiken. Något agerande från statligt hållför att stimulera försäljning av dessa företags fastigheter bördärför inte komma i fråga. Det kan dock i sammanhanget påpekasatt något förbud för kommunerna att sälja sina bostadsföretaginte finns. Vissa bestämmelser som reglerar villkoren förövertagande av lån vid sådana försäljningar behandlas nedan avutskottet (se avsnitt 5.7.1). Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet partimotionerna från Bo247respektive från moderata samlingspartiet Bo402 yrkande 13.Frågor med anknytning till villkoren för de allmännyttigabostadsföretagen har även tagits upp i motion Bo241 (c). Imotionen ifrågasätts den nuvarande regeln att ett bostadsföretagmåste vara helägt av en kommun för att få klassas somallmännyttigt. Motionärerna föreslår att en parlamentariskutredning tillsätts med uppgift att utreda frågan ommöjligheterna att ändra ägarförhållandena hos allmännyttigabostadsföretag. Kravet på kommunalt ägande bör enligtmotionärerna kunna begränsas till av aktierna. Övrigaaktier bör i första hand säljas till anställda och boende iföretagen, men även försäljning på öppna marknaden bör tillåtas.Som utskottet ovan framhållit har de allmännyttigabostadsföretagen en central roll på bostadsmarknaden och i densociala bostadspolitiken. Denna roll som en stabiliserandefaktor på bostadsmarknaden är till stor del baserad på attföretagen genom sin ägarform kan agera utan enskiltvinstintresse. En mer splittrad ägarbild skulle kunna riskeradet förtroende som företagen åtnjuter och skulle dessutom kunnamedföra att en effektiv förvaltning av bostadsbeståndetförsvårades. Utskottet kan inte ställa sig bakom förslaget imotion Bo241 (c) om en förändring av ägarförhållandena hos deallmännyttiga bostadsföretagen. Motionen avstyrks.Enligt motion Bo252 (fp) önskar många människor bo medbostadsrätt. Många uppskattar enligt motionärernas mening denförening av enskilt ägande och gemensamt ansvarstagande idemokratiska former som bostadsrättsboendet erbjuder. För atttillfredsställa valfriheten och människors önskemål behövsenligt motionärerna en omfattande omvandling av hyresrätter tillbostadsrätter. Med hänvisning härtill hemställs i motionensyrkande 2 om ett tillkännagivande om ökademöjligheter att bo i bostadsrätt.Utskottet behandlade även föregående år motsvarande yrkande omökade möjligheter att bo i bostadsrätt och anförde vid dettatillfälle (se 1989/90BoU13 s. 30):Den rådande ansvarsfördelningen mellan stat och kommun i frågaom bostadsbyggandet innebär att staten i första hand har attsvara för de ekonomiska åtgärder som behövs för att garanteraett nödvändigt byggande, medan kommunerna har att svara förbostadspolitikens genomförande. Det kommunala ansvaretinnefattar sålunda bl.a. att upprätta kommunalabostadsförsörjningsprogram med utgångspunkt i de bostadsbehovsom finns i den egna kommunen. Häri ingår naturligtvis ocksåöverväganden avseende såväl nyproduktionens som det befintligabostadsbeståndets fördelning på olika upplåtelseformer. Inomramen bl.a. för de finansieringsförutsättningar somstatsmakterna har givit och de planeringsinstrument somkommunerna tilldelats är det i första hand en uppgiftatt svara för bostädernas fördelning på upplåtelseformer.Utskottet vidhåller sin uppfattning i den aktuella frågan ochavstyrker motion Bo252 (fp) yrkande 2 med hänvisning till detanförda.I partimotion Bo224 yrkande 14 föreslås,såvitt yrkandet behandlas i detta betänkande, att ett förbud motomvandling av hyresrätt till bostadsrätt tills vidare införs.Detta förbud bör gälla i avvaktan på att hembudsskyldighet ochpriskontroll införs. Motionärerna framhåller dock attbostadsrätten i sig är en bra idé men att det är omöjligtför flertalet att överta en bostadsrätt i ett bristområde.Som utskottet ovan anfört är det inte en statlig uppgift attsvara för bostädernas fördelning på upplåtelseformer. Det kaninte heller anses vara motiverat att införa ett generelltförbud mot omvandling av hyresrätter till bostadsrätter.Yrkande 14 i partimotion Bo224 avstyrks såledesav utskottet såvitt nu är i fråga.I motion Bo411 (m) yrkande 9 begärs ett riksdagenstillkännagivande om att mångfalden av producenter bör ökas vidnyproduktion av bostadsrättslägenheter. Motionärerna anför attmånga kommuner via politiska beslut i form av markanvisning m.m.favoriserar HSB och Riksbyggen.Inte heller frågan om vilka byggherrar som skall erhållamarkanvisning är en uppgift för att ta ställning till.Motion Bo411 (m) yrkande 9 om producenter vid nyproduktion avbostadsrätter avstyrks.5.2.8 Vissa bostadspolitiska åtgärder i övrigtI två motioner föreslås att åtgärder vidtas för att stödja ochstimulera självbyggarinsatser. Motionärerna framhåller attsjälvbyggeriet kan ge mycket låga byggkostnader. Mot dennabakgrund föreslås i partimotion Bo224 yrkande 3att hos regeringen skall begära förslag om stimulanstill självbyggarinsatser. I de grönas partimotionBo233 yrkande 7 föreslås att skall utreda möjligheternaatt öka och stödja självbyggeriet.Bostadsutskottet delar motionärernas positiva syn påsjälvbyggarinsatser i bostadsbyggandet. Som motionärernaframhåller kan sådana insatser påtagligt bidra till att begränsabyggnadskostnaderna. finns således starka incitamentför dem som med en egen arbetsinsats önskar att begränsasina boendekostnader. Villkoren för bostadslån m.m. lägger inteheller hinder i vägen för självbyggarinsatser. Tvärtom gäller en lägre garanterad ränta för lån till ombyggnader av småhussom i huvudsak skett med egen arbetsinsats. I sammanhanget börockså framhållas att flera kommuner på ett aktivt sättstimulerar självbyggeriet inom den bostadsproduktion som sker ikommunen. Exempelvis har sedan många år tillbakagenom sitt organ SMÅA bidragit till en omfattande produktion avsjälvbyggda småhus. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet partimotion Bo224 yrkande 3 samtmiljöpartiets partimotion Bo233 yrkande 7.I partimotion Bo224 föreslås vidare -- yrkande8 -- att hos regeringen begär förslag om hur enuppdelning av alltför stora lägenheter kan stimuleras. Det ärenligt motionärerna önskvärt att de som bor för stort kan fåstimulans och hjälp med en avspjälkning av en mindre lägenhet.Några särskilda stimulansbidrag till uppdelning av storalägenheter som går utöver samhällets stöd i övrigt tillombyggnader är utskottet inte berett att förorda.Vänsterpartiets partimotion Bo224 yrkande 8 avstyrks avutskottet.I samma motions yrkande 4 föreslås att ställer sigbakom en definition av vad som är att betrakta som en rimligbostadskostnad. Motionärerna anser själva att en maxhyra på20% av en genomsnittlig industriarbetarlön för en nyproduceradlägenhet om 2 rum och kök kan vara en lämplig utgångspunkt fören sådan definition.Utskottet anser visserligen att olika mått påboendekostnaderna mycket väl kan användas som underlag i denbostadspolitiska debatten men att ett riksdagsuttalande om vadsom är en rimlig bostadskostnad inte skulle fylla någotreellt syfte. Tvärtom skulle ett sådant uttalande endast riskeraatt leda till diskussioner i olika definitionsfrågor m.m. ochkanske motverka att en nödvändig förnyelse av bostadsbeståndetkommer till stånd. Enligt utskottets mening bör i ställetutgångspunkten för såväl statens som övriga parters agerande ibostadspolitiska frågor vara att så långt det är möjligtbegränsa såväl byggnads- som boendekostnaderna utan att andraangelägna mål därför eftersätts. Mot denna bakgrund avstyrkerutskottet partimotion Bo224 yrkande 4.Bostadsbyggandets omfattning och målet för nyproduktionen avbostäder diskuteras i två motioner. I vänsterpartietspartimotion Bo224 yrkande 7 föreslås att ett mål skall sättasupp för nyproduktionen med innebörden att 50000 lägenheterskall produceras . I motion Bo244 (c) yrkande 7 föreslåsatt gör ett tillkännagivande om nybyggnadsbehovet ochförhållandena på bostadsmarknaden. Motionärerna anför att det ärviktigt att undvika tvära kast i byggnadsverksamheten men att enviss sänkning av nybyggnadstakten nu är motiverad. Debostadspolitiska åtgärderna föreslås bl.a. inriktas på att ökaandelen småhus i nyproduktionen samt på att hyresbostäder byggspå landsbygden och i de små orterna.Under år 1990 påbörjades enligt publicerade uppgifterfrån SCB nybyggnad av hus med sammanlagt ca 67600 bostäder.Även under de två föregående åren översteg den faktiskaproduktionen det av föreslagna målet förnyproduktionen. Utskottet anser inte att ett centraltformulerat mål för hela landet i sig skulle tjäna någotpraktiskt syfte för att uppnå ett önskat byggande. En lämpligproduktionsnivå bör i stället vara resultatet av kommunernasbostadsförsörjningsplanering samt de bedömningar som kan görasav de olika parter som är involverade i bostadsproduktionen.Detta innebär givetvis inte att staten bör frånsäga sig sin delav ansvaret för att en erforderlig bostadsproduktion kan fortgå.Detta ansvar innefattar bl.a. de finansiella förutsättningarnaför nyproduktionen av bostäder. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet partimotion Bo224 yrkande 7.Bostadsutskottet anser inte heller att bör uttalasig om hur produktionen skall fördela sig på upplåtelseformer iolika delar av landet i enlighet med vad som föreslås i motionBo244 (c) yrkande 7. Denna fråga bör, som också framgått ovan,avgöras på lokal nivå. Inte heller vad i övrigt anförs som grundför detta yrkande om nybyggnadsbehovet bör bli föremål förnågot tillkännagivande från sida. Motionsyrkandetavstyrks.I partimotion Bo543 yrkande 2 föreslås attstaten skall inventera sitt markinnehav i syfte att kartläggavilka områden som bör kunna utnyttjas som tomtmark förbostadsbyggande i Stockholmsregionen.Ett motsvarande motionsyrkande om en inventering av statensmarkinnehav behandlades även föregående år av utskottet (se1989/90:BoU13 s. 29). Utskottet framhöll attdet primärt är en uppgift att svara för planeringen avi kommunen tillgänglig mark med avseende på lokaliseringen avolika verksamheter m.m. Vidare anfördes:I denna uppgift ingår naturligtvis också att tillse att mark ierforderlig utsträckning planeras för bostadsbyggande. Dettaarbete förutsätter bl.a. en kunskap om tillgången på mark som äranvändbar för ändamålet. Som underlag härför är det vanligt medinventeringar av marktillgången m.m. I den mån staten i enkommun disponerar markområden lämpliga för t.ex. bostadsbyggandefår det sålunda förutsättas att kommunen i sitt planarbeteskaffar sig kännedom härom.Utskottet vidhåller sin uppfattning. Med hänvisning till detanförda avstyrks partimotion Bo543 yrkande 2.5.3Vissa äldre låneformer m.m.Till de hus som uppförts --1985 och tillvilka statsbidrag till hyresrabatter i bostadshus har lämnatskan också s.k. hyresförlustgarantilån utgå. Lån lämnas med ettbelopp som motsvarar högst av hyresförlusterna under en tidav högst från husets färdigställande. Sedan budgetåret1989/90 har dock inga hyresförlustlån utbetalats.Med hänvisning till att några nya hyresförlustgarantilån intelängre kan utgå och till att i sin anslagsframställninguttalat att behov av låneformen saknas förordas i motion Bo244(c) yrkande 13 såvitt nu är i fråga att lånen avvecklas fr.o.m.den 1 juli 1991.Med anledning av förslaget i anslagsframställning omen avveckling av hyresförlustgarantilånen uttalarbostadsministern att någon avveckling inte bör komma till ståndförrän de från husets färdigställande som reglerna angerhar gått till ända för de sist färdigställda husen -- något sominte beräknas ske förrän tidigast . Bostadsutskottetdelar denna uppfattning. Även enligt utskottets mening börstaten stå fast vid gjorda utfästelser och lånemöjligheten börsålunda finnas kvar som ursprungligen bestämts.Motion Bo244 (c) yrkande 13 såvitt nu är i fråga avstyrks.Enligt 33 § bostadslånekungörelse eller motsvarandeäldre bestämmelser har en kommun rätt att under vissaförutsättningar få ersättning av statsmedel för att täcka enförlust som har uppstått vid förvaltning av hus som tillhör ettallmännyttigt bostadsföretag. gäller docksom förutsättning för bostadslån vid ombyggnad att kommunen ochbostadsföretaget, beträffande det hus för vilket bostadslånbeviljas, medger att ersättning av statsmedel enligt den nuaktuella 33 § inte lämnas för förluster som uppkommer efterombyggnaden.I motion Bo244 (c) yrkande 20 föreslås att den s.k. §33-ersättningen av statsfinansiella skäl skall avskaffas fr.o.m.den 1 juli 1991.Med anslutning till tidigare ställningstaganden (senast1989/90:BoU21 s. 23) avseende en avveckling av statensförlustansvar enligt 33 § bostadslånekungörelse villutskottet anföra följande. Det förlustansvar som staten påtagitsig genom de nu aktuella bestämmelserna har uppkommit genom ettcivilrättsligt avtal mellan staten och låntagaren. Det är motbakgrund härav inte möjligt för staten att ensidigt frånsäga sigdetta ansvar. Däremot kan naturligtvis överenskommelse träffasmellan långivare och låntagare om att förlustansvaret skallupphöra. och (BoU 1985/86:13 s. 47)har också medverkat till att underlätta att överenskommelser meddenna innebörd kan träffas genom att ställa sig bakom de ovan ikorthet redovisade bestämmelserna i fråga om förlustansvaret isamband med ombyggnadslångivningen. Motion Bo244 (c) yrkande 20avstyrks sålunda.Frågan om avskaffande av StatensBostadsfinansieringsaktiebolag, , tas upp i motion Bo252(fp) yrkande 16. Enligt motionärerna har det inte redovisatsnågra belägg för att det krävs ett statligtbostadsfinansieringsinstitut. bör enligt deras meningdärför säljas.Med hänvisning till att ett nytt finansieringssystem förbostadsbyggandet bör införas förordas i motion Bo402 (m) yrkande16 såvitt nu är i fråga att skall avvecklas.Utskottet har så sent som (1990/91:BoU4 s. 12 samt BoU7 s. 2) haft att ta ställning tillmotionsyrkanden med krav på avveckling av . härvid anfört om behovet av som en aktör påbostadskreditmarknaden och om statens roll i sammanhanget stårfast. De ökade konkurrensfördelar det onekligen innebär medflera aktörer på bostadskreditmarknaden representerande olikaägarintressen bör enligt bostadsutskottets mening ävenfortsättningsvis tas till vara. I ett sådant sammanhang har SBABen viktig roll. Utskottet är mot bakgrund härav varken berettatt ställa sig bakom förslaget i moderata samlingspartietspartimotion Bo402 (m) yrkande 16 såvitt nu är i fråga om attSBAB helt skall avvecklas eller förslaget i motion Bo252 (fp)yrkande 16 om att bolaget skall säljas. Motionsyrkandenaavstyrks.5.4Förutsättningar och villkor för lån m.m.5.4.1VintertilläggUnder vissa förutsättningar får i det schablonmässigtberäknade låneunderlaget för statligt bostadslån inräknas demerkostnader som uppkommer vid byggande --vintertillägg. Syftet med detta tillägg var när det infördes attnå en jämnare säsongsfördelning av bostadsbyggandet.