bet · GE01TU26 · 1991-05-14 00:00:00 — Frågorna om en högbro överSundsvallsfjärden och byggande av den s.k. Bergslagsdiagonalenkommer att behandlas inom ramen för planeringsprocessen.Motorvägar byggs och kommer att byggas -- förutsätter utskottet-- i syfte att utveckla trafikens infrastruktur till främjandeav samhällets ekonomiska tillväxt samt med beaktande inte minstav trafiksäkerhets- och framkomlighetsskäl, något som torde varagynnsamt även från miljösynpunkt. Pågående motorvägsbygge iHalland har beslutats i laga ordning. Utskottet ser inga skälatt stoppa bygget. Med det sagda avstyrks motionsyrkandena.I motion T320 (fp) yrkas att hos regeringen begäratt en statlig förhandlare tillsätts för att avhjälpa demiljöproblem som E4:s sträckning genom medför.I tillväxtpropositionen framhålls att i sittfortsatta utredningsarbete särskilt bör överväga möjligheten atthelt eller delvis avgiftsfinansiera en utbyggnad tillmotorväg av väg E4, omfattande även en bro överSundsvallsfjärden, för att komma till rätta med Sundsvallsvägtrafikproblem. I avvaktan på resultatet av vägverketsutredningsarbete avstyrker utskottet motionsyrkandet.I motionerna T68 (fp), T250 (fp), T305 (m), T307 (fp), T635(s) och T647 (m) uttalas önskemål om att den del av bron påE4 över , som rasade , skallåterställas i sitt gamla skick och därmed ha en segelfri höjd av42 meter.Regeringen har fattat ett beslut somtillgodoser motionärernas önskan. Något uttalande ifrågan är sålunda inte erforderligt, varför yrkandena häromavstyrks.Utskottet väljer att i detta sammanhang behandla motion T11(m), vari framhålls att regeringen bör uppdra åt sjöfartsverketatt göra en ekonomisk analys av förutsättningarna för enutbyggnad av . En utbyggnad skulle enligtmotionären innebära en förbättrad ekonomi för sjöfarten påMälaren och därmed underlätta etablering av ny verksamhet iBergslagen. En utbyggnad förutsätter självfallet -- betonarmotionären -- att kraven på fri passage enligt 1962 årsvattendom uppfylls.Som utskottet framhållit i sitt av riksdagengodkända betänkande 1990/91:TU16 nämner i sintreårsplan för åren 1991--1993 planer på en utbyggnad avSödertälje kanal för att göra det möjligt för fartyg med endödvikt av , i stället för dagens , atttrafikera . Ett genomförande av planerna bör enligtverket diskuteras med den s.k. . I avvaktan påresultatet av sådana överläggningar avstyrker utskottetmotionen.I motion T44 (c) föreslås att riksväg 73Stockholm--och --Oskarshamnförlängs till . Att på detta sätt inlemma i detsvenska trafiknätet innebär -- framhåller motionären -- ettnytänkande som inte minst har psykologisk betydelse förturismen.I det nämnda betänkandet 1990/91:TU16 förordade utskottet enöversyn av färjetrafiken på mot bakgrund inte minst avdess betydelse för turismen på ön. Utskottet förutsätter att maninom ramen för en sådan översyn även beaktar önskemål av nuaktuellt slag. I avvaktan härpå avstyrker utskottetmotionsyrkandet.5.2.4B4. Byggande av länstrafikanläggningarFrån anslaget betalas kostnader för byggande avlänsvägar och kostnader för investeringar ilänsjärnvägar. Vidare lämnas från anslaget bidrag till byggandeav sådana statskommunvägar som inte är riksvägar, till väg- ochgatuanläggningar, till spåranläggningar för kollektivpersontrafik och till cykelleder. Från anslaget lämnas ocksåbidrag till kollektivtrafikåtgärder som främjar miljö,energieffektivitet och samordning.Regeringen föreslår en medelsanvisning på 1073,5milj.kr. för nästa budgetår.Departementschefen anger hur medelsförbrukningen underanslaget i stort beräknas fördela sig för enligtföljande sammanställning och framhåller att det är en uppgiftför regeringen att göra den slutliga fördelningen.Investeringar i länstrafikanläggningar 966,5 milj.kr.Bidrag till investeringar i trafikmedel m.m. 87,0 milj.kr.Bidrag till byggande av cykelleder 20,0 milj.kr.Summa 1 073,5 milj.kr.I motion T215 (c) yrkas att under anslaget anvisar1 333,5 milj.kr., vilket innebär en ökning med 260 milj.kr. iförhållande till regeringens förslag. Motionärerna framhållerockså att den inbördes fördelningen av dessa medel rör mycketcentrala politiska frågeställningar. Det är därför rimligt attriksdagen får ta ställning till huvudinriktningen genom attanslaget delas på specificerade delanslag. De ytterligare medelsom motionärerna vill tillföra anslaget bör i första handanvändas i syfte att förstärka miljöprofilen. Trafikhuvudmännenmåste få en rejäl chans att utveckla länsjärnvägarna.I motion T249 (v) yrkas att under anslaget anvisar1500 milj.kr., vilket innebär en ökning med 426,5 milj.kr. iförhållande till regeringens förslag.I motion T508 (mp) yrkas att under anslagetanvisar1617 milj.kr., vilket innebär en ökning med 543,5 milj.kr.i förhållande till regeringens förslag. Vidare föreslås imotionen att anslaget skall delas upp på fyra anslag enligtföljande.Investeringar i länsjärnvägar 700 milj.kr.Investeringar i övriga länstrafikanläggningar 700 milj.kr.Bidrag till byggande av cykelleder 130 milj.kr.Bidrag till investeringar i trafikmedel m.m. 87 milj.kr.Summa 1 617 milj.kr.I motion T353 (v) yrkas att beslutar att höjaanslaget till cykelbefrämjande åtgärder till 50 milj.kr.I motion T206 (mp) yrkas att beslutar öka anslagettill cykelbanor till 130 milj.kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning samt avstyrker motionsyrkandena om en ökning avanslaget som helhet och om en ökning av den del av anslaget somregeringen avser att använda för bidrag till byggande avcykelleder.1988 års trafikpolitiska beslut innebar bl.a. att den sedanmånga år välutvecklade och decentraliserade planeringsprocessenför byggande av allmänna vägar utvidgades till att omfatta äveninvesteringar i länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar. Ibeslutet framhölls att investeringar i väganläggningar resp.kollektivtrafikanläggningar i viss mån är utbytbara och att detbl.a. därför är viktigt att lokala och regionala anläggningarför vägtrafik och kollektivtrafik prioriteras samordnat pålänsnivå. Den decentraliserade ordning som enligtriksdagsbeslutet sålunda numera tillämpas för beslut ominvesteringar inte bara i vägar utan också i länsjärnvägar ochkollektivtrafikanläggningar m.m. är enligt utskottets meningmera ändamålsenlig än en centraliserad beslutsprocess. Det börframhållas att det i beslutet uttalades att spårbunden trafikhar betydande fördelar inte minst från miljösynpunkt och attbidragssystemet för länstrafikanläggningar därför borde utformasså att investeringar i sådan trafik kunde främjas. Utskottet ärför sin del inte berett att ompröva riksdagsbeslutet i fråga ochavstyrker motionsyrkandena om en uppdelning av anslaget för deolika ändamål som motionärerna anger.I motion T35 (v) yrkas att beslutar att vägverketsansvar för fördelningen av länstrafikanslag på järnvägsområdetskall överlåtas på banverket.Frågan om att överföra handläggningen av länstrafikanslagetfrån till någon annan myndighet behandlas ibudgetpropositionen. I remissyttranden över betänkandet (SOU1990:4) har flera remissinstanser, däriblandbanverket, framhållit att det bör vara ett i förhållande tilltrafikgrenarna neutralt organ som fördelar medlen på de olikalänen. Självfallet ligger det mycket i detta, framhållerdepartementschefen, som emellertid också konstaterar att deremissinstanser som företräder de bidragsmottagande kommunernaoch trafikhuvudmännen funnit att sköttuppgiften på ett tillfredsställande sätt. Departementschefensöverväganden leder honom till slutsatsen att även ifortsättningen bör handlägga länstrafikanslaget. Utskottet görsamma bedömning och avstyrker därför motionsyrkandet om attbanverket skall svara för fördelningen av länstrafikanslag påjärnvägsområdet.I budgetpropositionen framhåller departementschefen attinvesteringar i stomjärnvägsnätet, som i första hand ärbetingade av lokal och regional trafik, kanbekostas till via anslaget för byggande avlänstrafikanläggningar. Resterande andel får bekostas av resp.region. Investeringar i länsjärnvägar kan till bekostasvia anslaget till byggande av länstrafikanläggningar. Dettaförhållande kan enligt departementschefen medföra en mindreändamålsenlig användning av regionens resurser. Han anser därföratt investeringar i stomjärnvägar av det nämnda slaget inomramen för tillgängligt anslag till bör kunna bekostas viaanslaget för byggande av länstrafikanläggningar.Regeringens sålunda återgivna förslag stämmer enligtutskottets mening väl överens med den trafikpolitiskabeslut uttalade målsättningen att bidragssystemet förlänstrafikanläggningar borde utformas så att investeringar ispårbunden trafik kunde främjas. Utskottet tillstyrkerförslaget.I motion T245 (fp) framhålls att länsstyrelserna bör ges rättatt överklaga planeringsramar förlänstrafikanslagen till regeringen.Som utskottet framhållit under avsnitt 4 i detta betänkande,Investeringsplanering, anger planeringsramar somlänsstyrelserna har att beakta vid upprättandet avflerårsplanerna för länstrafikanläggningarna. Iplaneringsramarna återfinns bedömningar av denmedelstilldelning som resp. län kan förväntas erhålla underplaneringsperioden. Till grund för bedömningar liggerriktlinjer fastställda av statsmakterna. Målen för vägpolitiken,sådana de fastställts av , utgör de primärariktlinjerna. Eftersom regeringen skall pröva frågan omfastställelse av en flerårsplan i sådana fall då ochlänsstyrelsen inte når enighet, kan regeringen sägas samtidigtpröva i vad mån planen uppfyller de fastställda målen. Detsammagäller då ett beslut av eller omfastställelse av en flerårsplan överklagas hos regeringen. Meddet anförda torde syftet med motionsyrkandet få ansestillgodosett, varför utskottet avstyrker ett bifall tilldetsamma.I motion T345 (s) begärs bl.a. en ändring av reglerna omstatsbidrag till byggande av cykelleder. Motionärerna erinrarom att statsbidrag kan utgå av anläggningskostnadenoch föreslår att det skall stå varje län fritt att bestämmabidragsnivån. Med en högre flexibilitet i bidragsgivningenskulle sannolikt de anslagna medlen ge ett bättre resultat änvad som varit fallet. Vidare vill motionärerna ha tillstånd någon form av allmänna föreskrifter i syfte att underlättaför cyklister att medföra sina cyklar på allmänna färdmedelsåsom flyg, tåg, bussar och båtar.Utskottet är för sin del inte nu berett att förorda denbegärda regeländringen. Enligt utskottets mening ankommer det påberörda transportföretag att överväga vad som kan göras för atttillgodose det sistnämnda önskemålet. Med det sagda avstyrksmotionen.I motion T353 (v) aktualiseras åtgärder till främjande avcykling. Motionärerna vill att regeringen redovisar depositiva ekonomiska konsekvenser som ökat cyklande innebär församhället och individen.Utskottet delar motionärernas uppfattning att cykling ärmiljövänligt och "energisnålt" och att den kan vara nyttig förbåde hälsa och humör. Det är därför värdefullt att kommunernastimuleras att bygga cykelleder genom det särskildastatsbidraget härför. Utskottet ser också positivt på deinsatser till cyklismens främjande som, med visst statsbidrag,utförs på frivillig väg. Någon sådan redovisning sommotionärerna begär kan emellertid utskottet inte finnamotiverad, varför yrkandet härom avstyrks.I motion T357 (c) aktualiseras brobyggen över Vallsundet ochRödösundet i i . Motionären framhåller attfärjorna över de båda sunden behöver repareras och inom kortförnyas. Medel som avsätter för reparationerna och föratt skaffa nya färjor bör i stället avsättas till en fond attanvändas vid de båda brobyggena.Enligt vad utskottet erfarit har regeringen beslutatatt ge rätt att ta upp ett lån i förbyggande av en avgiftsbelagd bro över Rödösundet. I det avtal omprojektet som träffat med berörda intressenter berörsäven möjligheterna att kunna uppföra en bro överVallsundet. Med det sagda finner utskottet syftet medmotionsyrkandet i huvudsak tillgodosett, varför ett bifall tilldetsamma avstyrks.5.2.5B5. Bidrag till drift och underhåll avstatskommunvägar m.m.Från anslaget lämnas driftbidrag till statskommunvägar samtväg- och gatuanläggningar för kollektiv persontrafik m.m.I budgetpropositionen föreslås en medelsanvisning på811,4 milj.kr. för nästa budgetår.I motion T211 (m) yrkas att under anslaget anvisar1215 milj.kr., vilket innebär en ökning med 403,6 milj.kr. iförhållande till regeringens förslag.Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkermotionsyrkandet.I tillväxtpropositionen föreslås att det politiska ochekonomiska ansvaret för huvuddelen av statskommunvägarna samtenskilda vägarna överförs på kommunerna så snart detta ärpraktiskt genomförbart. Regeringen avser att uppdra åt denkommunalekonomiska kommittén (Fi 1990:04) att utarbeta förslagtill hur överföringen av bidragen på lämpligt sätt skall kunnaske i ett framtida förändrat skatteutjämningssystem. I avvaktanhärpå finner regeringen ingen anledning att genomföra någraändringar i nu gällande ordning.I motion T60 (c) yrkas avslag på regeringens förslag ochframhålls att en överföring av ansvaret innebär en klar risk föratt staten småningom helt upphör med sitt ekonomiska engagemangi statskommunvägarna och de enskilda vägarna.I motion T362 (m) framhålls att regeringen bör låta utarbetaett förslag till finansiell omläggning av den kommunala väg- ochgatuhållningen. Omläggningen bör enligt motionärerna genomförasenligt principer liknande dem som samma motionärer förordar förden statliga väghållningen. Det innebär bl.a. att en del av denuvarande skatteintäkterna från vägtrafiken omvandlas tillavgifter som förs direkt till väghållningen.Regeringen framhåller att planeringen och prioriteringen avolika åtgärder på statskommunvägarna och på de enskilda vägarnaär av utpräglat lokal karaktär och att därför också hanteringenav de ekonomiska medlen bör ske på lokal nivå. Utskottet delardenna uppfattning. Vidare vidhåller utskottet att enspecialdestinering av statens inkomster -- såsom t.ex.skatteintäkterna från vägtrafiken -- inte bör ske. Med det sagdatillstyrks regeringens förslag och avstyrks motionsyrkandena.5.2.6B6. Bidrag till drift och byggande av enskilda vägarFrån anslaget lämnas bidrag till drift och byggande av vissaenskilda vägar.Regeringen föreslår en medelsanvisning på 629,6 milj.kr.för nästa budgetår.I motion T211 (m) yrkas att under anslaget anvisar818 milj.kr., vilket innebär en ökning med 188,4 milj. iförhållande till regeringens förslag.I motionerna T215 (c) och T361 (c) yrkas att underanslaget anvisar 709,6 milj.kr., vilket innebär en ökning med80 milj.kr. i förhållande till regeringens förslag.Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkermotionsyrkandena.I motion T368 (c) behandlas bidragsnormerna för de enskildavägarna. Motionärerna är missnöjda med nuvarande normer ochvill ha en återgång till tidigare gällande bidragssystem.Som utskottet framhållit avser regeringen att uppdra åtkommunalekonomiska kommittén att utarbeta förslag till huröverföringen av bidragen till de enskilda vägarna skall kunnaske i ett framtida förändrat skatteutjämningssystem. I avvaktanpå resultatet av kommitténs arbete finner utskottet i likhet medregeringen ingen anledning att genomföra några ändringar i nugällande ordning. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen.5.2.7B7. : Särskilda bärighetshöjande åtgärderRiksdagen beslutade om ett tioårigtinvesteringsprogram för bärighetshöjningar på vissa delar avvägnätet i syfte att så långt möjligt anpassa detta till denstandard som gäller inom EG (prop. 1986/87:100 bil. 8, bet.TU19, rskr. En sådan anpassning bedömdes vara av storbetydelse för svenskt näringsliv, inte minst för den industrisom utnyttjar skogsråvaror. Kostnaden för programmet beräknadestill 5750 milj.kr. -- utöver ordinarie vägbyggnadsmedel -- i1988 års prisnivå. För finansieringen beslutade bl.a.i april 1987 (prop. 1986/87:82, bet. SkU 35, rskr. 194) om enhöjning av fordonsskatten för vissa lastbilar och släpvagnar.Åtgärderna enligt programmet skulle inriktas på huvudvägnätet --riksvägar och länsvägar -- samt dessutom på övriga länsvägar ide s.k. skogslänen, dvs. , , ,, , och län.Investeringsprogrammet har gjort det möjligt att i en förstaetapp höja de tillåtna fordonsvikterna på delar av vägnätet iskogslänen och huvudvägarna i övrigt från 51,4 tons bruttovikttill 56 tons bruttovikt, som gäller från den 1 april 1990.Omkring beräknas den maximalt tillåtna fordonsviktenkunna höjas ytterligare till 60 tons bruttovikt, somdet tillåtna boggitrycket kan höjas till 18 ton.I budgetpropositionen föreslås en medelsanvisning på724,7 milj.kr. för nästa budgetår.I motion T249 (v) yrkas avslag på regeringens förslag tillmedelsanvisning och att anslaget skall upphöra.Även i motion T235 (v) motsätter man sig det särskildabärighetsprogrammet.I motion T207 (mp) yrkas att beslutar att detsärskilda bärighetsprogrammet avvecklas med omgående verkan.Utskottet ser för sin del ingen anledning att ompröva 1987års riksdagsbeslut. Regeringens anslagsberäkning har inte hellergivit utskottet anledning till erinran. Den ibudgetpropositionen föreslagna medelsanvisningen tillstyrks,medan motionsyrkandena avstyrks.När bärighetsprogrammets alla delar är genomförda omkring år1997 kvarstår dock -- framhåller regeringen itillväxtpropositionen -- frågan om drivaxel- och boggitrycketför de tyngsta fordonen. I uppgår högsta tillåtnadrivaxeltryck till . Det högsta tillåtnaboggitrycket uppgår till . Inom stora delar av Europatillåts 11,5 tons drivaxeltryck. Denna fråga har således storbetydelse för anpassningen av den svenska transportmarknadentill den som kommer att gälla inom EG. Om inte godtaratt utländska transportörer får trafikera svenska vägar med 11,5tons drivaxeltryck, finns en påtaglig risk att EG inte tillåtersvenska transportörer att ha 11,5 tons drivaxeltryck inom EG.Mot den angivna bakgrunden avser regeringen att ge iuppdrag att utarbeta förslag till finansiering och genomförandeav 11,5 tons drivaxeltryck och 19 tons boggitryck för såväl dennationella som den internationella trafiken.I motionerna T35 (v) och T79 (v) framhålls att de högstatillåtna drivaxel- och boggitrycken bör sänkas till 1988 årsnivå.I motion T207 (mp) yrkas att beslutar attvägfordons maximalt tillåtna längd och vikt skall sänkas till 18meter resp. senast år 1994.Utskottet erinrar om 1988 års riksdagsbeslut om att svenskaåtgärder bör vidtas för att uppnå en gemensam europeisktransportmarknad (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet. TU21, rskr.248). Det nämnda uppdraget till synes utskottet stå igod överensstämmelse med detta beslut. Yrkandena i de v- ochmp-motioner som är i fråga innebär dock inte någon sådanöverensstämmelse. Utskottet är inte för sin del berett attompröva beslutet och avstyrker därför motionsyrkandena.Det särskilda bärighetsprogrammet innehåller framför alltåtgärder -- framhåller regeringen i tillväxtpropositionen --vilka eliminerar de hinder som de äldre och svaga broarna utgör.Det är angeläget att bärighetsproblemen på främst de mindrevägarna motverkas. Det är också viktigt att högre tillåtnabelastningar inte leder till att vägarnas standard försämras.Därför bör det redan nu vara möjligt att öka omfattningen påvägförstärkningarna inom ramen för ett kompletterandebärighetsprogram. Härigenom kommer effekterna av det särskildabärighetsprogrammet att bättre tas till vara. Ett program börutformas av företrädare för en infrastrukturfond i samråd mednäringsliv och regionala intressenter i syfte att säkerställa enhög kapacitet på sådana vägstråk som är av betydelse förskogsindustrin. Syftet med samrådet skall vara att åstadkomma ensamfinansiering med dem som tillgodogör sig nyttan av dessaåtgärder. bör kunna tillföras urinfrastrukturfonden som statlig delfinansiering.I motion T40 (mp) yrkas att avslår regeringensförslag till kompletterande bärighetsprogram.I sitt betänkande 1990/91:TU24 om trafikens infrastrukturföreslår utskottet att ett anslag för investeringar i trafikensinfrastruktur ersätter den av regeringen föreslagnainfrastrukturfonden.Om bifaller utskottets förslag om ett anslag förinvesteringar i trafikens infrastruktur har utskottet ingenerinran mot att 500 milj.kr. av anslaget används på sätt somföreslås i tillväxtpropositionen. Av detta ställningstagandeföljer att motionsyrkandet avstyrks.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.I motion T347 (c) aktualiseras en ändrad geografiskfördelning av medel för särskilda bärighetshöjande åtgärder.Motionärerna vill att även , och Åmålskommuner i skall få del av anslaget.Utskottet är inte för sin del berett att nu ompröva denregionalpolitiska inriktning och avgränsning av de särskildabärighetshöjande åtgärderna som riksdagsbeslut innebär.Emellertid delar utskottet regeringens uppfattning attbärighetsproblemen är särskilt påtagliga i bl.a. Älvsborgslän och förutsätter därför att länet kommer att omfattas avöverväganden om åtgärder enligt det kompletterandebärighetsprogrammet. Med det anförda torde syftet medmotionsyrkandet få anses tillgodosett. Detta bör därför inteföranleda någon åtgärd och avstyrks följaktligen.6 organisationI tillväxtpropositionen framhålls att en förändradplaneringsprocess och ett genomförande av fleravgiftsfinansierade projekt skapar väsentligt förbättradeförutsättningar att också utveckla en effektiv och moderntfungerande vägverksorganisation.Regeringen föreslår att genomgår en omfattandeomorganisation och kraftigt minskar antalet regionala enheter.En ny organisation bedöms kunna medföra besparingar på 300milj.kr. De nya regionerna skall omfatta hela län. Den nyaorganisationen delas under generaldirektören i enproduktionsdel, en del för myndighetsuppgifter samt en del föraffärsverksamhet. Dessa ledningsfunktioner med tillhörandestaber m.m. utgör och skall varalokaliserade till Borlänge.Myndighetsdelen svarar för myndighetsutövning,som omfattar den nya planeringsprocessen, övrigamyndighetsuppgifter samt beställningskontraktering avproduktion. Under chefen för myndighetsdelen indelasmyndighetsorganisationen i vägmyndighetsregioner som var och enleds av en vägdirektör. Regionledningarna är lokaliserade ute ilandet.Produktionsdelen omfattar all väghållningsproduktion(investeringar, underhåll, drift och kompletterande basservice).Verksamheten bedrivs på basis av avtalade uppdrag medfinansiering från myndighetsdelen. Under chefen förproduktionsdelen indelas produktionsorganisationen iproduktionsområden. Huvudorter i produktionsområdena behöverinte nödvändigtvis sammanfalla med regionhuvudorter.Affärsverksamhetsdelen utgör en sammanhållande enhet förverkets hel- och delägda bolag inom områdena kompletterandeprodukter och tjänster, kunskapsexport samt finansiering.Vägverkets styrelse bör enligt regeringen -- med beaktandeav behovet av regional balans -- avgöra valet avetableringsorter.I ett stort antal motioner uttalas önskemål om att vägverketsnuvarande organisation skall behållas eller om att de regionalahuvudkontoren skall förläggas i ett visst län eller i en visskommun m.m.Utskottet har för sin del ingen erinran mot den itillväxtpropositionen föreslagna inriktningen av vägverketsframtida organisation. Utskottet finner det vara en riktigtanke att indela myndighetsorganisationen ivägmyndighetsregioner och produktionsorganisationen iproduktionsområden och har ingen erinran mot att vägverketsstyrelse bestämmer etableringsorterna. Utskottet vill dockunderstryka vikten av att organisationsförändringarna sker medomsorg för berörd personal och att valet av huvudorter görs medbeaktande av nödvändigheten av regional balans. I likhet medregeringen anser utskottet att förslag om en delningav mellan två regioner och om inrättande avsärskilda regionstyrelser inte bör genomföras. Med det sagdatillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker samtligade motionsyrkanden som är i fråga.