bet · GE01SfU11 · 1991-03-28 00:00:00 — I fråga ombehandlingsperiodens längd föreslogs en striktare begränsningtill ett år.Regeringen aviserar i propositionen en ändring avtandvårdstaxans högkostnadsskydd fr.o.m. den 1 juli 1991innebärande att tandvårdsersättningen för behandlingskostnadmellan 3000kr. skall utgå med istället för som . När behandlingskostnadenöverstiger 7000kr. skall tandvårdsersättningen även ifortsättningen utgå . förutsätter regeringenatt genomför den skärpning avföreskrifterna om behandlingsperiodens längd som verketföreslagit i sin rapport. Dessa åtgärder beräknas medföra enminskning av försäkringens utgifter med ca 270 milj.kr.I frågan om införande av bastandvård anser föredragandestatsrådet att ytterligare utredning och överväganden behövs.Hon bedömer det därför angeläget att genom försöksverksamhetskaffa underlag för ett beslut samt redogör för utrednings- ochutvecklingsarbete som påbörjats inom några landsting, främstlandstingen i , , och Kristianstadsamt . I propositionen begärsgodkännande av vissa riktlinjer för försöksverksamhet inomtandvårdsområdet. De olika försöksverksamheterna skall syftatill en jämnare resursfördelning inom riket och en bättrehushållning med resurserna. De skall vidare innebäradecentralisering av ansvaret från central statlig nivå tilllokal nivå och möjlighet till ökad avreglering. Olika systemskall prövas för ersättning från försäkringen till huvudmännenmed utgångspunkt från att ersättningen beräknas efter ett visstbelopp per individ som omfattas av försöket. Några av försökenomfattar även en satsning på undersökande och förebyggandeåtgärder, bl.a. i form av bastandvård. En ersättningsmodell medklara incitament för patienterna att genom bättre förebyggandearbete -- främst i form av egeninsatser -- kunna förbättratandhälsan och därmed sänka sina vårdavgifter har utvecklats förförsöksverksamhet. Det bör också öppnas möjlighet att försöksvishelt eller delvis tillämpa lokalt anpassade ersättningssystem istället för den nuvarande tandvårdstaxan. En viktig utgångspunktför samtliga försöksverksamheter är att patienterna inte skallkomma att vidkännas några avgiftshöjningar. Inom försöken kansåväl som roll komma attförändras väsentligt. I något av försöken kan det också bliaktuellt att frångå nuvarande regler för anslutning tillförsäkringen. Försöksverksamheterna bör enligt propositionenkunna påbörjas den 1juli 1991 och pågå av med årlig uppföljning.De föreslagna riktlinjerna för försöksverksamhet har föranletttre motioner.I motion Sf296 kritiserar m.fl. att förändringenav taxesättningen inom tandvården motiveras med att utgifternaför tandvård har ökat mer än beräknat och attkostnadsökningen bedöms i första hand bero på försäkringensprestationsinriktade ersättningssystem, medan dessa antagandeninte bekräftas av något sifferunderlag i propositionen.Motionärerna framhåller att det av riksförsäkringsverketsfördjupade anslagsframställning /92--1993/94 framgåratt utfallet 1989 överstigerberäknad kostnad med 85 milj.kr. på en totalt beräknad kostnadpå 3410 milj.kr. Detta är enligt motionärerna inte någonanmärkningsvärd avvikelse, och tillgängligt material ger inteunderlag för slutsatser om att nuvarande taxesystem orsakatkostnadsökningarna. Motionärerna hänvisar i fråga om tänkbaraorsaker till kostnadsökningarna till vad anfört-- ökad andel vuxentandvård inom folktandvården, ökadproduktivitet framför allt inom folktandvården, ökad användningav privata laboratorier från folktandvårdens sida, förändradtandvårdstaxa fr.o.m. , ökad användning avtandhygienister inom vuxentandvården, en ökad ambitions- ochkvalitetsnivå samt en minskad användning av amalgam medåtföljande ökad användning av dyrare ersättningsalternativ. Detillägger som tänkbara skäl till höjda tandvårdskostnader enändrad befolkningsutveckling med ökad andel äldre och då ocksågenomsnittligt större tandvårdsbehov, en växande flykting- ochinvandrarbefolkning med eftersatt tandhälsa samt ökade krav påutbyte av redan gjorda amalgamfyllningar. De nämndaförändringarna sammanfattas av motionärerna somstrukturförändringar, motsvarande . Motionärernaanser med hänvisning till det anförda att den av regeringenföreslagna försöksverksamheten inte är motiverad och begärdärför i yrkande2 avslag på förslaget. I motionen anges ocksåvissa riktlinjer som enligt motionärerna ovillkorligen måstegälla om regeringens förslag om försöksverksamhet ändå skullegodkännas av . Dessa riktlinjer innefattar delssamförstånd mellan berörda vårdgivare, försäkringskassor ochstatsmakterna samt att skall varahuvudansvarig, dels försäkringsersättning till patienterna iform av fast återbäringstaxa och rätt för ochvårdgivarna att besluta om taxesystemets tillämpning ochutformning, dels frivillighet för deltagande iförsöksverksamheten och utvärdering i samråd med berörda partersamt dels ersättande av etableringskontrollen med ettanmälningsförfarande.Sigge Godin m.fl. anser i motion Sf358 att en viktigförklaring till att tandvårdens reala kostnader stigit mer änden allmänna pris- och lönenivån är att de äldre blir fler, somlever och har egna tänder. Även dessa motionärerframhåller de av anförda ytterligareförklaringarna till ökningen av tandvårdsförsäkringenskostnader. Motionärerna anför att beskrivningen av denföreslagna försöksverksamheten i budgetpropositionen ärknapphändig och väcker frågor om de rättsliga och ekonomiskakonsekvenserna för privattandläkarna som svarar för huvuddelenav vuxentandvården i landet, om hur försökslandstingen skallförena sina olika roller och om patienternas rätt till fritttandläkarval. Riktlinjerna behöver enligt motionärernakompletteras genom att följande faktorer framhålls: vikten av enopartisk utvärdering, önskvärdheten av att storstadsområden kaningå och att försöksverksamheten inte får leda till reformstopp.Motionärerna redovisar fem försöksmodeller som var för sig elleri kombination skulle prövas inom ramen för planeradförsöksverksamhet. En modell avser överföring avtandvårdsförsäkringen till försäkringskassa innebärande attkassan inom ramen för en klumpsumma ges rätt att i samråd medvårdgivarna besluta om taxesystem och ersättningsregler. Enannan modell gäller försök med ett ersättningssystem grundat påöverenskommelser mellan enskilda privattandläkare ochförsäkringskassan, där tandläkaren gör ett flerårigtvårdåtagande för sina patienter och ersättningen till viss delberäknas per patient, till viss del per prestation. Försökenligt denna modell skulle göras i storstadsområden. Den tredjemodellen innebär att landstingen uppmuntras att privatiserafolktandvårdskliniker. En fjärde modell skulle syfta till attpröva olika former för upphandling av barn- och ungdomstandvårdinom och utom egen organisation. Enligt den femtemodellen skulle försök göras med avreglerat taxesystem ochåterbäringstaxa. Nuvarande taxesystem skulle ersättas av ettsystem med rekommendationer till vårdgivarna med rätt för dematt avvika från rekommendationerna inom ett givet intervall, ochtandvårdsförsäkringen skulle ge patienterna ersättning förutförd tandvård enligt en särskild återbäringstaxa med fastakrontalsbelopp. Motionärerna framhåller att samtliga försökmåste ske i samförstånd mellan berörda vårdgivare,och statsmakterna och att försäkringskassanäven fortsättningsvis skall vara huvudansvarig förtandvårdsförsäkringen med uppgiften att handha administrationen,ombesörja utbetalning av försäkringsersättning och utövatillsynen över vårdgivarna. De begär iyrkande6 etttillkännagivande om vad de anfört om olika försöksmodeller.I motion Sf234 av betonas vikten av atttandsköterskor får använda hela sin yrkeskompetens. Detta gerdels möjlighet att frigöra tandläkartid för äldretandvård, delsstörre arbetstillfredsställelse för tandsköterskorna. Enstyrning mot detta mål kan ske genom att i tandvårdstaxan intemedges högre arvode för de åtgärder som får utföras avtandsköterska eller tandhygienist även om åtgärderna utförs avtandläkare. Motionären anser att det i den aviseradeförsöksverksamheten borde ingå användning av tandvårdstaxan föratt genomföra en effektivare användning av samtligapersonalkategoriers formella behörighet. Hon begär etttillkännagivande härom.Utskottet delar regeringens bedömning att försöksverksamhetbör komma till stånd och avstyrker därför bifall till motionSf296 yrkande 2. Utskottet, som utgår från att en del av de imotionerna Sf234 och Sf358 yrkande 6 framförda synpunkterna börkunna beaktas inom ramen för de i propositionen redovisadeförsöksverksamheterna, avstyrker bifall till dessa motioner ochtillstyrker att godkänner de av regeringen föreslagnariktlinjerna. Efter det att försöksverksamheterna avslutats ochinför ett ställningstagande till fortsatta förändringar inomtandvårdsförsäkringen bör en redogörelse lämnas till riksdagenom erfarenheterna av försöksverksamheterna och för utvärderingenav dem. Utskottet utgår från att en sådan redogörelse kommer attlämnas.I motion Sf296 yrkande1 motsätter sig m.fl.också den aviserade försämringen av högkostnadsskyddet ochföreslår att besparingar i stället görs genom att en självriskpå . införs för varje behandlingsperiod. Med bibehållnaprocentsatser för tandvårdsersättningen vid olika kostnadsnivåerskulle det innebära en fördyring för den enskilde på . viden behandlingskostnad på . Förslagetinnebär enligt motionärerna både en förbättrad social profil ochen minskning av de finansiella utgifterna inomtandvårdsförsäkringen med drygt 1000 milj.kr.Utskottet, som konstaterar att det i motionen föreslagnasystemet med självrisk gynnar patienter med högabehandlingskostnader och missgynnardem som genom regelbundna tandläkarbesök lyckas hållakostnaderna nere, är inte berett att nu förorda detta system ochavstyrker bifall till motion Sf296 yrkande 1.MedelsanvisningI propositionen föreslås att till Bidrag till sjukförsäkringenför /92 anvisas ett förslagsanslag på7867milj.kr.Anslagets storlek tas upp i fyra motioner. begär i motion Sf328 yrkande2 med hänvisning till sittyrkande om återställande av kompensationsnivån inomsjukpenningförsäkringen att anslaget ökas med 500milj.kr.Margó m.fl., som motsätter sig förslagen ipropositionen om att avskaffa det s.k. avgiftsfriasjukhusåret för förtidspensionärerna och om att höja denenskildes avgift för läkemedelsinköp, begär i motion Sf226 attanslaget ökas med 300milj.kr. avseende friåret (yrkande1)och med 180milj.kr. avseende avgiften vid läkemedelsinköp(yrkande2). m.fl., som också motsätter sigatt friåret för förtidspensionärer avskaffas, begär i motionSf256 yrkande2 en ökning av anslaget med 145milj.kr.Slutligen begär m.fl. i motion Sf353 yrkande8 attanslaget minskas med 700milj.kr. till följd av den besparingsom motionärerna begär i fråga om rätten till sjukpenning underutbildning.Utskottet har ovan tillstyrkt de i propositionen framlagdaförslagen om ändring av reglerna om avgift m.m. vid sjukhusvårdoch om avgift vid läkemedelsinköp samt avstyrkt motionsyrkandenom avslag på propositionen i dessa delar och om återställande avkompensationsnivån inom sjukpenningförsäkringen. Till följdhärav avstyrker utskottet också motionerna Sf226 yrkandena 1 och2 i dessa delar, Sf256 yrkande 2 och Sf328 yrkande2.Utskottet har också ovan avstyrkt bifall till motioner om attförändra rätten till sjukpenning under utbildning. Avstyrkandethar motiverats främst av att regeringen väntas läggafram en proposition med förslag till nya regler omrehabilitering och rehabiliteringsersättning m.m. och av attutskottet anser att bör ta ställning till frågan omrätten till ersättning från sjukförsäkringen under utbildningi det sammanhanget. Utskottet, som noterar att det förslag ominförande av rehabiliteringsersättning som läggsfram i lagrådsremissen kostnadsberäknats till 325 milj.kr. /92, anser att den ändring av reglerna omsjukpenning under utbildning som föreslås i motion Sf353inledningsvis knappast kan medföra några besparingar. Utskottetavstyrker bifall till yrkande 8 i motionen.Med det anförda tillstyrker utskottet den av regeringenföreslagna medelsanvisningen.Ersättning vid närståendevårdRiksdagen beslutade vid 1988/(prop.1987/88:176, 1988/89:SoU6, rskr. 55) en ny lag (1988:1465) omersättning och ledighet för närståendevård, som trädde i kraftden l . Genom lagen ges en anhörig som vårdar en svårtsjuk person i hemmet rätt till ersättning motsvarandesjukpenning från sjukförsäkringen och ledighet från sitt arbeteunder högst 30 hela arbetsdagar. Dagantalet räknas för denperson som vårdas. Kostnaderna för ersättningen finansierasenligt samma regler som gäller för sjukförsäkringen, dvs. till15 % med statsbidrag och till genom socialavgifter frånarbetsgivare och egenföretagare.I tre motioner begärs tillkännagivanden om förändringar irätten till ersättning vid närståendevård. I motion Sf204 avSigrid Bolkéus och motion Sf205 av ansermotionärerna att ersättningsreglerna tolkas restriktivt och attlagen är så begränsad att i praktiken endast ett ytterst litetfåtal människor har möjlighet att utnyttja reformen.Motionärerna begär att en översyn skall göras av rätten tillnärståendepenning så att fler människor får möjlighet till sådani svåra situationer. framhåller i motion Sf221att ersättningsreglerna är stelbenta och inte tar tillräcklighänsyn till de varierande omständigheter som kan föreligga i detenskilda fallet. Motionären begär förslag om ändrade regler såatt ersättning för enstaka dagars vård kan utgå med sammaflexibilitet som inom föräldraförsäkringen.Vid behandlingen av regeringens förslag till lag om ersättningoch ledighet för närståendevård yttrade sigsocialförsäkringsutskottet till socialutskottet övermotionsyrkanden som syftade till en vidgad ersättningsrätt(1988/89:SfU1y). Utskottet anslöt sig till propositionensinriktning att ledighet och ersättning skulle ges enbart isådana situationer där det finns ett mycket starkt behov försåväl den vårdade som den närstående vårdaren att kunna varatillsammans i hemmet, t.ex. i livets slutskede, medan reformeninte skulle kunna användas för att avlasta landsting ochkommuner deras ansvar för att ge vård och stöd. Utskottetavstyrkte därför bifall bl.a. till en motion om att ersättningskulle kunna utges när man följer med en anhörig ålderspensionärtill läkare.Utskottet uttalade vid sin behandling av motsvarande motionerunder förra årets (se 1989/90:SfU10) förståelse för attdet kan uppkomma situationer där lagen och tolkningen av den kanupplevas som restriktiva. Med hänsyn till att lagen då endastvarit i kraft ansåg utskottet att betydligtstörre erfarenheter av lagens tillämpning måste vinnas innan detfanns anledning att företa någon översyn av lagen eller föreslåförändringar i ersättningsreglerna.Av årets budgetproposition framgår att under budgetåret1989/90 totalt 11milj.kr. utbetalats i ersättning vidnärståendevård och att kostnaderna blivit lägre än deberäkningar som gjordes när närståendepenningen infördes. Dettatorde enligt bero på att kännedom omersättningsmöjligheterna ännu inte hade nått ut till allaberörda. För kommande budgetår räknas med viss volymökning.I regeringens särskilda direktiv till riksförsäkringsverketför anslagsframställningen för budgetåren 1991/92--1993/94betonas behovet av uppföljning av nya reformer och i kraftvarande socialförsäkringar. Verket har också enligt vad somredovisas i dess anslagsframställning för de nämnda budgetårengjort upp program för att åstadkomma en mera systematiskuppföljningsverksamhet. I programmet ingår projekt som behandlarnya ersättningsregler, av vilka ett gäller närståendepenningen.Uppföljningen av nya regler kommer främst att inrikta sig på attbelysa huruvida kassorna med stöd av författning och allmännaråd behandlar dessa nya ärenden på ett likformigt sätt samt ivilken omfattning de nya försäkringsförmånerna utnyttjas, vad dekostar och vilka grupper av försäkrade som utnyttjar dem.Resultatet av uppföljningen av närståendepenningen skallredovisas i en rapport bl.a. till försäkringskassorna.--Rapporten beräknades då anslagsframställningen avlämnadesvara klar före utgången av men har blivit försenad pågrund av arbetssituationen inom verket.Av det anförda framgår att en uppföljning sker av de nyareglerna om ersättning vid närståendevård. Utskottet är inte nuberett att medverka till någon ytterligare översyn av reglerna isyfte att utvidga rätten till ersättning från sjukförsäkringenvid vård av närstående. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna Sf204, Sf205 och Sf221.I propositionen föreslås att till Bidrag till ersättning vidnärståendevård för /92 skall anvisas ettförslagsanslag på 3milj.kr. Utskottet har ingen erinran motregeringens förslag till medelsanvisning.III Föräldraförsäkring m.m.Under avsnittet Föräldraförsäkring m.m. behandlas de iproposition 1990/91:100, bilaga 7 (), underlitt C. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer m.m. upptagna anslagenC 2. Bidrag till föräldraförsäkringen och C 3. Vårdbidrag förhandikappade barn. Vidare behandlas ett antal väckta motioner med anknytning till anslagen.Allmänt om föräldraförsäkringenFöräldraförsäkringen, som infördes , omfattar numeraersättningsförmånerna föräldrapenning, tillfälligföräldrapenning och havandeskapspenning.Försäkringsförmånerna har successivt byggts ut, ochföräldrapenning med anledning av barns födelse utges förnärvarande . Under 360 av utgesföräldrapenning med belopp på sjukpenningnivå(kompensationsnivån ), dock lägst med ett garantibelopp somför närvarande är . Under resterande utgesersättning med garantibeloppet.Tillfällig föräldrapenning utges under per årtill förälder som behöver avstå från förvärvsarbete för attvårda barn bl.a. till följd av sjukdom ellersmitta hos barnet eller barnets ordinarie vårdare. För barn somhar fyllt tolv men inte kan ersättning utges i vissafall. Tillfällig föräldrapenning kan även utges för s.k.kontaktdagar för barn som har fyllt t.o.m. detkalenderår då barnet fyller . Sådan ersättning utgesunder per barn och år. Härutöver har en far rätttill i samband med barns födelse.Tillfällig föräldrapenning utges fr.o.m. med80% av den sjukpenninggrundande inkomsten delad medårsarbetstiden. Efter det att förmånen utgivits församma barn utges ersättning av densjukpenninggrundande inkomsten beräknad på samma sätt.Havandeskapspenning kan utges till gravida kvinnor som harfysiskt påfrestande arbetsuppgifter och som inte kan omplacerastill ett mindre ansträngande arbete. Havandeskapspenning utgestidigast fr.o.m. den sextionde dagen före den beräknadetidpunkten för barnets födelse och längst t.o.m. den elfte dagenföre denna tidpunkt. Ersättning utges med belopp som motsvararkvinnans sjukpenning.Kompensationsnivån inom sjuk- och föräldraförsäkringen vartidigare av den sjukpenninggrundande inkomsten. Fr.o.m. den1 har kompensationsnivån sänkts i vissa avseenden(prop. 1990/91:59, SfU9, rskr. Kompensationsnivån försjukpenning, liksom för havandeskapspenning, är enligthuvudregeln i varjesjukperiod, för tid därefter t.o.m. den och 90 %för tid därefter. Sjukpenningen minskas om den försäkradesamtidigt får lön eller s.k. AGS-ersättning som överstiger vissnivå. Kompensationsnivån för tillfällig föräldrapenning är 80%för de första 14 dagarna per barn och år och för tiddärefter. Kompensationsnivån för föräldrapenning i samband medbarns födelse är även fortsättningsvis 90 %.I motion Sf314 yrkar m.fl. mot bakgrund av detsamhällsekonomiska läget och behovet av åtstramning av deoffentliga utgifterna att kompensationsnivån inomföräldraförsäkringen skall sänkas till av densjukpenninggrundande inkomsten fr.o.m. . I motionSf321 begär m.fl. i yrkande 2 attkompensationsnivån för den del av en försäkrads inkomst somöverstiger 4,5 basbelopp sänks till . Härigenom sänkskostnaderna för försäkringen utan att föräldrar med lågainkomster drabbas.I motion Sf328 yrkande 1 i denna del begär Margó Ingvardssonm.fl. att kompensationsnivån för den tillfälligaföräldrapenningen skall återställas till . Motionärerna anför att den försämrade kompensationenslår fördelningspolitiskt orättvist och innebär ett avsteg frånett generellt system. Försämringen av den tillfälligaföräldrapenningen slår också hårdast mot vissa redan utsattagrupper.Syftet med sänkningen av kompensationsnivåerna inom sjuk- ochföräldraförsäkringen var att snabbt komma till rätta medkostnadsökningarna inom socialförsäkringen och säkramöjligheterna för samhället att för framtiden genom den ge deförsäkrade inkomsttrygghet vid sjukdom, ålderdom och handikapp.I sitt av godkända betänkande 1990/91:SfU9 anfördeutskottet att utskottet delade departementschefens uppfattningatt den tillfälliga föräldrapenningen har sådana likheter medsjukpenningen att kompensationsnivån från försäkringen bör medvissa avvikelser vara lika beträffande de bådaersättningsformerna. I propositionen hade föreslagits atttillfällig föräldrapenning skulle utges för de första90 dagarna för ett barn och därefter med 90 %.Utskottet ansåg dock att en så innan den högrekompensationsnivån uppnåddes alltför hårt skulle drabba isynnerhet lågavlönade föräldrar och föräldrar med flera barn somofta är sjuka. Till denna bedömning bidrog att kompensation förmistad lön när tillfällig föräldrapenning uppbärs sällan utgesfrån arbetsgivarna. Utskottet föreslog att den högrekompensationsnivån skulle tillämpas när tillfälligföräldrapenning utgetts för ett barn under året.Utskottet ansåg däremot att en sänkning av kompensationsnivåntill beträffande föräldrapenning med anledning av barnsfödelse, som i allmänhet utges utan avbrott,skulle innebära ett alltför kännbart ingrepp iförsäkringsskyddet vid föräldraledighet.Utskottet vidhåller sin uppfattning i dessa avseenden ochavstyrker bifall till motionerna Sf314, Sf321 yrkande2 ochSf328 yrkande 1 i denna del.I motion Sf265 anför att en förälder kan väljamellan hel, halv och kvarts föräldrapenning. Efter de inledande240 dagarna kan föräldern även byta föräldrapenning i sambandmed barns födelse till tillfällig föräldrapenning.Föräldrapenningen kan också bytas mot sjukpenning. Dessutom kanföräldrarna omväxlande ta ut ersättningen. Allt detta gör attföräldraförsäkringen är svår att administrera. Motionären anseratt föräldraförsäkringen behöver förenklas och att detta börges regeringen till känna.I budgetpropositionen anges att möjligheten att ta utersättning i hel, halv eller fjärdedels dag skall finnas även iframtiden. I vissa fall har emellertid flexibiliteten utnyttjatspå ett sätt som förorsakat en icke obetydlig administrativbelastning hos försäkringskassorna. Till detta kommer attuttagsreglerna i vissa fall ter sig svåröverskådliga. Enligtpropositionen skall få i uppdrag att göraen översyn av de administrativa konsekvenserna av det nuvaranderegelsystemet och komma med de förslag till förändringar isystemet som behövs för att underlätta handläggningen avförsäkringen. Inriktningen bör vara att uppdraget skallredovisas så att vissa förändringar beträffande förmånerna skallkunna träda i kraft redan den 1 juli 1991.Med hänsyn till att skall göra enöversyn av och föreslå ändringar i föräldraförsäkringen i detsyfte motionären avser är något uttalande från sidamed anledning av motion Sf265 inte påkallat.Föräldrapenning med anledning av barns födelseSom tidigare nämnts utges föräldrapenning medanledning av barns födelse. Detta gäller även vid adoptivbarnsankomst. Under 360 av utges föräldrapenning påsjukpenningnivå, dock lägst på garantinivån . Underresterande utges ersättning med garantibeloppet.Föräldrapenning utges med beloppmotsvarande förälderns sjukpenning endast om föräldern underminst före barnets födelse eller den beräknadetidpunkten härför har varit försäkrad för en sjukpenning övergarantinivån. Modern har rätt till föräldrapenning tidigastfr.o.m. den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten förbarnets födelse. Ersättningen utges efter barnets födelse tillden av föräldrarna som till huvudsaklig del vårdar barnet. Ombåda föräldrarna är vårdnadshavare har vardera föräldern alltidrätt till 90 egna dagar med föräldrapenning. Denna rätt kan docköverlåtas på den andra föräldern.