bet · GE01FiU30 · 1991-05-30 00:00:00 — ökadeinflationstrycket i , och Storbritannien.Penningpolitiken stramades åt vilket förstärkte avmattningstendenserna i dessaländer.Även i de kontinentala skedde en åtstramning av penningpolitiken.Orsaken var det stigande budgetunderskottet i till följd av deåtgärder som vidtogs i samband med återföreningen av de båda tyska staterna.Tabell 1. Bruttonationalproduktens utveckling i vissa OECD-länderÅrlig procentuell förändring1990 1991 1992 Fi-plan KI Rev.fi- Fi-plan KI Rev.fi-plan plandec. mars april dec. mars april1990 1991 1991 1990 1991 1991USA 1,0 0,5 0,5 0 1,5 1,8 2,8Japan 5,6 4,3 3,6 3,8 4 3,3 4,3Tyskland 1) 4,6 3 3,1 2,8 2,8 2,8 2,5Stor- 1,2 1 0,1 -1,5 1,8 1,5 1,8britannienNorge 1,8 2,5 2,4 2 1,8 2,5 2,5Danmark 1,2 1,3 1,5 1,3 1,8 2,1 1,8Finland 0,3 0 -0,5 -1,5 1,3 1,0 0,8Sverige 2) 0,3 -0,2 0,0 -0,2 1,0 0,9 1Norden 3) 1,1 1,3 0,7 0,8 1,5 1,5 1,8OECD-Europa 2,9 2,3 2,6 1,3 2,5 2,2 2,3OECD-totalt 2,6 1,8 1,6 1 2,3 2,2 2,81) F.d. Västtyskland2) Alt. 1 Finansplan 19903) Exkl. SverigeSammanfattningsvis ger den här beskrivna utvecklingen för en tillväxtför hela OECD-området på , vilket innebär en betydande minskning i denekonomiska aktiviteten. Inte har industriländernahaft en så låg tillväxt i den samlade produktionen.Mycket talar emellertid för att den låga tillväxten främst förklaras avutvecklingen i början av detta år. Under andra hälften av väntas enbetydande återhämtning äga rum i flera av . Enligt den ikompletteringspropositionen redovisade prognosen förutses mot denna bakgrund enväsentlig förbättring . För hela OECD-området väntas tillväxten stigatill något och för till nära 2,5%.Det som talar för en vändning i konjunkturen redan under andra halvåret 1991är, som anförs i propositionen, bl.a. den lättare penningpolitiken i FörentaStaterna och de lägre oljepriserna som är en följd av krigsslutet i . Oljepriset väntas och stabiliseras kring 18--perfat, dvs. de nivåer som nåddes . Krigsslutet och detlägre oljepriset har positiva effekter på realinkomsterna, räntorna ochinflationen i OECD-området men också på konsumenternas och näringslivetsförtroende för en kommande bättre ekonomisk utveckling. En annan faktor somtalar för en snar återhämtning av konjunkturen är att företagen--tillskillnad från tidigare nedgångar--inte genomfört stora lageruppbyggnader.Därmed får ökad efterfrågan ett snabbare genomslag i produktionen.En avgörande faktor för den internationella konjunkturens utveckling är somnämnts att utvecklingen i de stora sannolikt vänds tilldet bättre redan i slutet av innevarande år. En viktig förutsättning för att engynnsam utveckling i världsekonomin skall komma till stånd är en fortsatt godtillväxt i och , även om viss dämpning av tillväxten förutspåsockså i dessa länder. En återhämtning av konjunkturen i OECD-området bordekunna förenas med en relativt dämpad pris- och kostnadsutveckling.Avmattningen i den japanska ekonomin under innevarande år är till stordel en effekt av den förda politiken. Penningpolitiken har stramats åt på grundav överhettning i ekonomin. Företagens investeringar har dämpats, bl.a. tillföljd av höga lånekostnader och en mer restriktiv kreditgivning från bankerna.Under de närmaste två åren förutses dock den inhemska efterfrågan fortsättavara motorn i expansionen, men tyngdpunkten väntas förskjutas fråninvesteringar till privat konsumtion. Den senare stimuleras av lägre inflation,god löneutveckling och en fortsatt sysselsättningstillväxt--om än ilångsammare takt . De japanska myndigheterna har klargjort attpenningpolitiken kommer att förbli stram så länge inflationstrycket i ekonominkvarstår. Den dämpade tillväxten samt de lägre oljepriserna kan väntas medföraen avtagande prisökningstakt under loppet av . Detta skulle skapaförutsättningar för en viss lättnad i penningpolitiken. Ävenfinanspolitiken--som under en rad år varit inriktad på att konsolidera destatliga finanserna--väntas bli något mer expansiv och1992. I propositionen förutses mot denna bakgrund tillväxten vara fortsatt godäven om den minskar till 3,. bedöms den återigen öka ochuppgå till 4%.Osäkerhetsmomentet i här redovisade bedömning är främst knutet till prognosenför och . Det kan därför finnas skäl till att någotmer ingående belysa utvecklingen i dessa länder.Produktionen och efterfrågan fortsatte att falla i Förenta Staternaäven , och ekonomin är nu inne i en recession. Underårets första månader fortsatte industriproduktionen, kapacitetsutnyttjandet,orderingången och sysselsättningen att falla. ökade konsumentprisernaoväntat mycket om hänsyn tas till den svaga konjunkturen och nedgången ioljepriset. Även om den nedåtgående trenden i ekonomin ännu inte har brutits,talar flera faktorer för att en vändpunkt kan nås relativt snart. Krisen iPersiska viken var som nämnts en viktig orsak till konsumenternas ochföretagens växande negativa förväntningar om framtiden. De allierades snabbaseger gav emellertid upphov till en återhämtning av förtroendet för denekonomiska utvecklingen . En annan faktor som talar för en snarvändning i den amerikanska ekonomin är den gradvisa lättnad i penningpolitikensom påbörjades och som har fortsatt . Finanspolitiken, varsutrymme begränsas av det alltjämt ihållande rekordstora budgetunderskottet(5,av BNP), väntas dock få en viss kontraktiv effekt och år 1992.En lättare penningpolitik samt konjunkturavmattningen har inneburit attFörenta Staternas tidigare stora positiva räntemarginal gentemot ochTyskland har blivit kraftigt negativ. Detta har bidragit till en successivdepreciering av dollarn , vilket har gjort amerikanska varormycket konkurrenskraftiga. har dock dollarn apprecierat, isynnerhet mot D-marken. Amerikanska produkter är emellertid alltjämt mycketkonkurrenskraftiga. Ytterligare ett skäl till att konjunkturen snart bör vändaär att företagen--till skillnad från tidigare nedgångar--gradvis haravvecklat sina lager med förväntning om att efterfrågan skulle dämpas. Dettainnebär att produktionen kan komma att ta fart igen när orderingångenförbättras.Sammantaget förutses sålunda den amerikanska konjunkturen snart vända uppåt.Tillväxten väntas gradvis tillta och . Mättmellan årsgenomsnitten innebär den prognos som redovisas i propositionenoförändrad totalproduktion och en tillväxt på ca 2,, dvs. ijämförelse med innebär detta en ökning av tillväxten med inte mindre ännära . Det kan tilläggas att det som kännetecknat denamerikanska ekonomin i samband med tidigare konjunkturväxlingar är attåterhämtningen efter en lågkonjunktur gått mycket snabbt. Det som främst kanhota en positiv utveckling av den amerikanska ekonomin ärinflationsutvecklingen. För att undgå en åtstramning av penningpolitiken,vilken skulle kunna förhindra återhämtningen, krävs att den sedan mitten av1980-talet observerade utvecklingen med ständigt stigande inflation bryts.Den positiva utvecklingen i efter lågkonjunkturen i börjanav har varit av avgörande betydelse för en positiv utveckling i detövriga . I uppgick BNP-tillväxten till drygt 4,5%.Det var främst en snabb ökning av den inhemska efterfrågan som drev påutvecklingen. Den privata konsumtionen stimulerades av inkomstskattesänkningar,stigande sysselsättning samt goda löneökningar. Dessutom ledde den tyskavalutaunionen till en betydande förstärkning av efterfrågan på västtyska varor.De senaste konjunkturindikatorerna pekar på att den tyska ekonomin nu harpasserat konjunkturtoppen. Orderingången i tillverkningsindustrin har sjunkit,detaljhandeln--som slog rekord --visar på en lägreomsättning, och aktuell statistik anger att fler företag väntar sig enkonjunkturdämpning . Kostnadsuppskattningarna för dentyska återföreningen har reviderats upp , och ytterligarerevideringar kan inte uteslutas. Enligt budgetförslaget för beräknasstatsbudgetens underskott--inberäknat de beslutadeskattehöjningarna--uppgå till av BNP. Skattehöjningarna motsvararca av BNP såväl som . Det växande budgetunderskottet harbidragit till ett tryck uppåt på de tyska räntorna. Tillväxten i uppgå till 2,8%år 1991 och 2,. Fortsatt svagaexportmarknader under större delen av som D-marken är starktalar för en fortsatt avmattning av exporten. Detta bidrar till en ytterligareminskning av bytesbalansöverskottet.Ett ökat inflationstryck kombinerat med en oundviklig stark ökning avarbetslösheten i det forna innebär ett hot mot en stabil utvecklingi det nya och ställer den tyska ekonomiska politiken inför svåraproblem. Högt kapacitetsutnyttjande, höga lönekrav och fortsatt stark inhemskefterfrågan utgör sammantaget ett inflationshot i den tyska ekonomin. Dettaföranledde också en ytterligare åtstramning av penningpolitiken.De nordiska länderna har noterat lägre tillväxt änövriga . Någon förändring härvidlag väntas inte de närmaste två åren.Två olika förlopp kan särskiljas mellan å ena sidan och --medfortsatt återhämtning av tillväxten, låg inflation samt positivexternbalans--och å andra sidan med negativ tillväxt på 1,ochstort underskott i bytesbalansen. I och ökar den inhemskaefterfrågan igen av fallande investeringar och privatkonsumtion. Produktionstillväxten väntas öka svagt , till 1,i Danmarkoch i . I båda länderna förutses tillväxten fortsätta öka under år1992, och i ökande grad med bidrag från inhemsk efterfrågan. I både ochNorge bidrar dock utrikeshandeln positivt till produktionstillväxten.Ett osäkerhetsmoment som nämns i propositionen rör detglobala sparandet och det internationella investeringsbehovet. som detyska och japanska sparandeöverskotten minskar, leder omstruktureringsprocesseni och återuppbyggnaden av och till ökad efterfrågan påkapital. Risk finns att det globala sparandet -- vid nuvaranderealräntenivå -- inte kan mäta sig med efterfrågan på kapital, vilketskulle leda till en press uppåt på realräntorna. I detta sammanhang kan ävennämnas att det funnits farhågor i framför allt för att enalltför restriktiv kreditgivning från bankernas sida skulle kunna leda till ennedåtgående spiral i ekonomin. Minskningen av kreditgivningen verkar dockfrämst vara en följd av lågkonjunkturen.Utvecklingen i har varit kraftigt negativ.Industriproduktionen beräknas sålunda ha minskat med i Central- ochÖsteuropa och i vissa länder som och med ända upp till 20%.Samtidigt har inflationen nått en praktiskt taget okontrollerbar nivå. ISovjetunionen har den för beräknats till och i till 250%.Det enda undantaget bland östeuropeiska länder, som uppvisar en utveckling somkan jämföras med , är , där industriproduktionen år1990 minskade och inflationen stannade vid . Det kan sålundakonstateras att det ekonomiska läget i dessa länder under de påbörjade försökenatt ändra det ekonomiska systemet har blivit kaotiskt. Det förefaller rimligtatt anta att den ekonomiska situationen inte kommer att stabiliseras under deförsta åren av . På kort sikt är det därför sannolikt att försökenatt reformera Central- och och ekonomier får litendirekt inverkan på industriländerna. Exporten till dessa ekonomier är nämligenliten, och de rådande starka restriktionerna vad gäller handels- ochskuldsituationen pekar inte mot att exporten till dem under de närmaste årenkommer att öka.De internationella förutsättningar som utgör en viktig utgångspunkt förbedömningen av den svenska ekonomins utveckling sammanfattas i tabell 2.Tabell 2. Internationella förutsättningar1990 1991 1992BNP i , % 2,6 1 2,8Konsumentpriser i 4,9 4,5 4(KPI årsgenomsnitt), %Råoljepris, dollar per fat 23,6 18 20Dollarkurs i kr. 5,91 6,07 6,19Utvecklingen i SverigeÅren 1991 och 1992I finansplanen gjordes bedömningen att skulle dentotala produktionen -- bruttonationalprodukten (BNP) -- minska med 0,. Ikompletteringspropositionen och i () prognos förutsesatt produktionen i stort blir oförändrad. Som framgår av tabell 3 liggerpropositionens bedömning med en tillväxt i BNP på för endastobetydligt över KIs prognos. De mindre skillnader som kan avläsas mellan KIsoch propositionens försörjningsbalansprognoser faller helt inom ramen för defelmarginaler som är ofrånkomliga i sådana prognoser.Tabell 3. Försörjningsbalans och vissa nyckeltalÅrlig procentuell förändring1990 1991 1992 Fi-plan KI Rev.fi- Fi-plan KI Rev.fi-plan plandec. mars april dec. mars april1990 1991 1991 1990 1991 1991BNP 0,3 -0,2 0,0 -0,2 1,0 0,9 1,0Import 0,5 2,0 0,5 0,2 2,8 2,8 2,3Privat kons. -0,3 0,7 1,0 1,2 1,0 1,5 1,2Off. 1,9 0,5 0,6 0,5 0,5 0,3 0,3stat 3,0 -0,7 -0,5 -0,5 -0,8 -1,2 -0,3kommun 1,4 1,0 1,0 0,8 1,0 0,9 0,5Bruttoinv. -1,8 -1,4 -0,2 -1,9 -0,6 -1,6 -1,4därav industri -4,5 -13,0 -10,0 -12,0 -5,0 -5,0 -3,0Lagerinv. 0,1 -0,3 -0,6 -0,6 0,0 0,4 0,4Export 1,2 1,9 0,5 0,5 3,4 2,8 3,0Timlönekostn. 10,3 5,0 5,9 5,0 3,0 5,0 3,5KPI (genom-snitt) 10,4 9,8 9,5 9,6 3,0 3,7 3,2Disp. inkomst 4,2 1,7 1,5 0,9 2,3 2,8 2,0(inkl. till- (3,6) (2,4) (2,5)fäll. sparande)Produktivitet 0,3 0,2 1,0 1,0 0,7 1,0 1,6(näringslivet)Industriprod. -2,8 -1,0 -1,9 -2,8 1,8 2,2 2,5Handelsbalans 15,7 9,1 18,0 20,5 13,7 20,4 25,5(miljarder kr. )Bytesbalans -33,3 -48,8 -42,5 -43,4 -58,6 -52,0 -47,0(miljarder kr. )Arbetslöshet 1,5 2,2 2,7 2,6 2,7 3,5 2,8(procent avarbetskraften)I motionerna Fi36 (m, fp) och Fi37 (c) framförs kritik motpropositionens bedömning av den svenska ekonomins utveckling.I motion Fi37 (c) anförs att regeringen underskattar sparkvotens utvecklingoch därför överskattar den privata konsumtionen. I prognosen finns också enunderskattning av den kommande ökningen i arbetslösheten och konsumentpriserna.Bedömningen ses som en "skönmålning" av den kommande utvecklingen.I motion Fi36 (m, fp) riktas mycket stark kritik mot den i propositionenredovisade bedömningen av den svenska ekonomin. De redovisade prognoserna sessom meningslösa och är därför inte användbara som underlag för överväganden ominriktningen av den ekonomiska politiken. Prognosen i propositionen ses även idenna motion som en "skönmålning" av den kommande ekonomiska utvecklingen "somkan tas som ursäkt för att inget göra". I prognosen förförsörjningsbalanskomponenterna är det främst bedömningen av den privatakonsumtionens och exportens utveckling som ifrågasätts.Innebörden av kritiken mot konsumtionsprognosen är följande. Hushållensdisponibla inkomster, som motionärerna ser det, kan realistiskt väntas öka meddrygt både och . När disponibelinkomsterna ökademed 4,föll den privata konsumtionen med 0,. Sparkvoten förbättradessåledes med 4,och hamnade därmed på noll. Detta kan ses som en reaktion påde sämre tiderna, inte minst den ökade risken att drabbas av arbetslöshet, ochden försiktighet med skuldsättning som de nya skattereglerna framkallat. Detär, menar motionärerna, mot denna bakgrund svårbegripligt att regeringen räknarmed ett tillfälligt trendbrott i utvecklingen av hushållens sparbeteende underjust . De faktorer som verkade under föregående år har snarastförstärkts. Den uppgång i detaljhandeln som skett jämförtmed motsvarande månader förklaras främst av tillfälliga förhållandenvåren , som bankkonflikt, regeringskris m.m. Motionärerna är därför av denuppfattningen att konsumtionsökningen blir obetydlig såväl som år 1992.Utskottet delar inte den bedömning av den privata konsumtionens utvecklingsom görs i motion Fi36 (m, fp). Såvitt utskottet förstår underskattarmotionärerna i betydande omfattning ökningen i hushållens köpkraft både för år1991 och och får därigenom endast en marginell ökning av den privatakonsumtionen . Utgångspunkten för en bedömning av hushållens köpkraftredovisas i tabell 4.Tabell 4. Inkomster och tillfälligt sparandeÅrlig procentuell förändring, priser1989 1990 1991 1992Disponibel inkomst 1,6 4,2 0,9 2,0Tillfälligt sparande(bidrag i procentenheter)Sparavdrag -0,5 -0,6 1,1Återbetalning 0,4 0,5Inkomster inkl. till-fälligt sparande 1,2 3,6 2,4 2,5Som framgår blir köpkraftsökningen mer än dubbelt så stor ijämförelse med vad som antas i motion Fi36 (m, fp). Motionärerna haruppenbarligen inte beaktat det tillskott till den disponibla inkomsten somhushållen får genom återbetalningen och upphörandet av det tillfälligasparandet. Det kan också tilläggas att med det antagande som motionärerna görom kraftigare timlöneökningar och endast en mindre höjning av propositionensinflationsprognos blir köpkraftsökningen ännu större än vad som anges itabell4.Även exportprognosen saknar, enligt motionärerna, realism. KIs marsprognosvisar att fortsatt sänkta relativpriser på sammantaget0,inte kan hindra att marknadsandelarna sjunker med ytterligare drygt6%. Det ligger nära till hands, menar motionärerna, att här se ett sambandmed den pågående utflyttningen av svenskt investeringskapital. Mycket talar föratt de stora svenska företagen kommer att svara på en kommande internationellefterfrågeökning med att höja produktionen vid sina enheter utomlands. Enligtmotionärerna framstår därför de officiella prognoser som förutser en relativtkraftig exportförbättring som orealistiska.Exportprognosen är behäftad med stor osäkerhet. Den totala varuexportenstagnerade praktiskt taget mätt i fasta priser . I denreviderade nationalbudgeten beräknas volymen även för i det närmastebli oförändrad. Den svenska exporten har missgynnats starkt av försvagningen iden internationella investeringskonjunkturen och den kraftiga nedgången ibilefterfrågan på flertalet marknader. Trots att relativpriserna bedöms sjunkaytterligare kommer svensk export att i betydande utsträckning förloramarknadsandelar. Fallande råvarupriser, framför allt på trävaror och massa,medverkar till att exportpriserna totalt stiger endast obetydligt. Men motslutet av året bör exporten gynnas av en vändning uppåt i efterfrågan påexportmarknaden. Den betydande förbättring av exporten med år 1992som anges i propositionen, förklaras av den allmänna internationella uppgångeni den ekonomiska aktiviteten, en förbättrad konkurrenskraft hos den svenskaindustrin och att den nuvarande ogynnsamma marknads- ochproduktsammansättningen för den svenska exporten vänds till fördel.Mot denna bakgrund borde möjligheter finnas att väsentligt öka exporten.Osäkerheten i exportprognosen är emellertid, som nämnts, stor. Bl.a. kangivetvis de "läckage", som anges i motion Fi36 (m, fp), dvs. att företagenlägger en större del av ökningen i produktionen till sina utlandsbaseradeanläggningar, bli större än vad som har förutsatts i propositionens prognos. Enosäkerhetsfaktor av större betydelse är utfallet av lönebildningen och därmedkostnadsutvecklingen. Det betyder sannolikt mer än med vilken styrka och vidvilken tidpunkt den internationella konjunkturen kommer att förbättras.Av det senaste meddelandet från SCB om utrikeshandelns utveckling framgår attför första tertialet 1991, jämfört med , har värdet avexporten minskat och importen . Överskottet i handelsbalansenhar ökat till att jämföras med 6,7 miljarder kronorför . Den positiva utvecklingen av handelsbalansen ,jämfört med , har uppnåtts främst genom en kraftigt minskad varuimport(-6,för jan.--april) samt ett minskat underskott (-1,4miljarder kronor) i vår handel med oljeprodukter.I de borgerliga partimotionerna hävdas att arbetslösheten och1992 kommer att bli högre än vad som anges i propositionen. I motion Fi37 (c)framhålls att och kommer inte arbetslösheten attunderstiga 3 resp. . Det kan nämnas att KI för anger enarbetslöshet på 3,medan motsvarande bedömning i propositionen är 2,8%.I sitt meddelande angående arbetsmarknadsläget uppger SCB atthittills har 44 000 personer varslats om uppsägning, vilket kan jämförasmed 9 000 . Antalet permitterade uppgicktill drygt 4000 mot 100 . Utskottet är av samma uppfattning sommotionärerna att dessa uppgifter är mycket oroande. Men varselstatistiken ärsvårtolkad, och något enkelt samband mellan varsel och arbetslöshet föreliggerinte. I nämnda meddelande från SCB konstateras att arbetslöshetenjämfört med förra månadens notering inte har stigit utan är oförändrad.Det kan mot denna bakgrund finnas skäl att redovisa förklaringen tillskillnaden mellan KI och i vad avser bedömningen avutvecklingen på arbetsmarknaden. Den viktigaste förklaringen är att KI i sinprognos inte hade möjlighet att beakta effekterna av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som föreslås i kompletteringspropositionen. Fråndras effekternafrån den bedömningen som redovisas i propositionen är KIs prognos något meroptimistisk än regeringens vad gäller utvecklingen på arbetsmarknaden. Även ibedömningen av arbetskraftsutbudet föreligger olikheter mellan KI ochpropositionens prognos.I motion Fi37 (c) hävdas att bedömningen i propositionen av den svenskaekonomins utveckling i det korta perspektivet måste ses som en "skönmålning" avverkligheten. Utskottet vill här peka på att i alternativ tillpropositionens BNP-prognos är skillnaden för och enhalv procentenhet för . måste tillskriva sig en större precisionän någon annan prognosmakare om man hävdar att sådana små avvikelser inteligger inom felmarginalen.Formuleringen i motion Fi36 (m, fp) att de i finansplanen presenteradeprognoserna är utförda på ett sådant sätt att de "kan tas som ursäkt för attinget göra", ökar inte tilltron till motionärernas analys. En kritik med dennainnebörd kräver inte någon ingående kommentar från utskottets sida.Den 15 maj meddelade riksbanksfullmäktige att den svenska kronan knyts tillden europeiska valutaenheten, ecu. Detta föranleder inte några avgörandeförändringar i här redovisade prognoser. En förväntad lägre ränta böremellertid verka positivt på investeringsbenägenheten och bidra positivt tillansträngningarna att få ner inflationen.En kalkyl över utvecklingen åren 1991--1995I propositionen redovisas även en bedömning av den svenska ekonominsutveckling --1995. Två kalkyler redovisas. I huvudkalkylengörs en bedömning av utvecklingen utifrån ett antagande om en årliggenomsnittlig produktivitetstillväxt på 1,. I ett andra alternativförutsätts en snabbare produktivitetsutveckling där den årliga tillväxten antasbli 2,. Båda kalkylerna bygger på förutsättningen att världshandeln framtill kommer att öka med 5,per år.Under den kommande femårsperioden antas lönerna stiga långsammare i Sverigeän i omvärlden. Den genomsnittliga årliga löneökningstakten är 4,. Dettaförutsätter att den inhemska efterfrågan hålls tillbaka och att en nyöverhettning kan undvikas. Vidare antas att stabiliseringsavtalet fårlångsiktigt positiva effekter på den svenska lönebildningen. Skattereformenförutsätts också få en dämpande inverkan på lönekraven. Dessutom börinflationsförväntningarna påverkas nedåt av den ökade trovärdighet som regimenmed en fast växelkurs vunnit . De låga löneökningarnamedför att konsumentpriserna inte efter 1992 ökar med mer än3%. Trots en gradvis uppgång i hushållens sparkvot till 1,,förutses en relativt stabil tillväxt av den privata konsumtionen med igenomsnitt 1,. Kommunalt skattestopp gäller , ochåren därefter förutsätts att en svag finansiell ställning kommer att motverkaen expansion. Inom den statliga verksamheten genomförsbesparingsprogram. Åren 1990--1995 beräknas därför den offentligakonsumtionen öka med i genomsnitt 0,. De återhållnalöneökningarna, tillsammans med en genomsnittlig årlig produktivitetstillväxt inäringslivet på 1,, ger utrymme för företagen att öka vinsterna. De svenskaexportpriserna för bearbetade varor beräknas ändå stiga långsammare änvärldsmarknadspriserna. Konjunkturuppgången inleds därför med enexportökning. De högre vinsterna och ett ökat kapacitetsutnyttjande ledertill en uppgång i investeringarna . Till följd av bl.a.skattereformen beräknas bostadsinvesteringarna minska under hela perioden.Bruttonationalprodukten växer --1995 med i genomsnitt 1,6%per år. Det är dock en stor skillnad mellan och perioden1993--1995. När den exportledda konjunkturen väl tar fart beräknas tillväxtenuppgå till nästan 2,. Den starkare tillväxten får märkbara effekterpå arbetsmarknaden först . Mot slutet av perioden växersysselsättningen markant, men ökar utbudet av arbetskraft snabbare äntidigare. Det medför att arbetslösheten minskar långsamt, och år 1995motsvarar den ca 2,av arbetskraften.