bet · GE01SfU11 · 1991-03-28 00:00:00 — I propositionen anges att regeringenför /91 har angivit som mål att ohälsotalet skallminska med två dagar.För att snabbt komma till rätta med kostnadsökningarna inomsocialförsäkringarna och för att samhället även fortsättningsvisskall kunna garantera inkomsttryggheten för personer vidsjukdom, ålderdom eller handikapp har beslutat omsänkta kompensationsnivåer inom sjukpenningförsäkringen ochföräldraförsäkringen fr.o.m. . harriksdagen begärt att regeringen skall lägga fram förslag till enarbetsgivarperiod innebärande att arbetsgivare utan ersättningfrån svarar för ersättning till de anställdaför av varje sjukperiod.Arbetsgivarperioden beräknas kunna införas den 1 januari 1992.Regeringen har även aviserat en proposition med förslag omrehabilitering, bl.a. ett system med obligatoriskrehabiliteringsutredning och krav på rehabiliteringsplan.Regeringen har vidare angivit att en mera fullständig samordningav sjuk- och arbetsskadesjukpenningen senare bör ske.För att minska utgifterna för sjukvårdsförmåner m.m. görskontinuerligt en anpassning av avgiftsnivåerna till den allmännakostnadsutvecklingen. Inom sjukvårdsområdet pågår också ettförändringsarbete för att åstadkomma ett effektivare utnyttjandeav resurserna. Regeringen har lagt fram en propositionom att huvudmannaskapet för sjukresorna skall överföras frånförsäkringskassorna till sjukvårdshuvudmännen fr.o.m. år 1992.Regeringen har i proposition 1990/91:121 lagt fram förslag omförsöksverksamhet med kommunalt huvudmannaansvar för primärvårdm.m. I propositionen anges bl.a. att en försöksverksamhet skallinledas i några primärvårdsområden med en finansiell samordningav resurserna för hälso- och sjukvård, läkemedel, sjukresor,sjuk- och arbetsskadeförsäkring samt förtidspension. Försök böräven övervägas där den finansiella samordningen läggs på någoneller några försäkringskassor.Pensionssystemet har varit föremål för översynav pensionsberedningen. Pensionsberedningen har i november 1990överlämnat sitt slutbetänkande (SOU 1990:76) Allmän pension. Ibetänkandet redovisas överväganden om bl.a. förutsättningarnaför finansiering av den allmänna pensioneringen,reglerna för intjänande av rätt till ATP, indexering avpensionsrätt och pensionsförmåner samt den övre gränsen förberäkning av pensionsgrundande inkomst. Beredningen har ävenprövat möjligheterna till integrering av folk- ochtilläggspensioneringen och presenterar olika modeller tillpensionssystem. Av betänkandet framgår att möjligheterna attfinansiera pensionsutfästelserna inom ramen för ett oförändratskatte- och avgiftstryck är starkt beroende av den ekonomiskatillväxten. Beredningen har även påtalat bristen på sambandmellan avgifter och förmånsgrundande inkomster, och beredningenanser att det kan övervägas om det inte finns skäl att försökaförstärka det försäkringsmässiga inslaget i ATP-systemet.Pensionsrätt som intjänas utan samband med förvärvsarbete skalli princip motsvaras av avgifter till försäkringen. Beredningenföreslår att avgifter skall tas ut från staten fört.ex. Pensionsberedningen har även behandlat fråganom en anpassning av folkpensionssystemet till EGs regelsystem.Beredningen föreslår att det för rätt till svensk folkpensionbör uppställas krav på bosättning här i landet under minst 40 årmellan 16 och . börfolkpensionen reduceras med 1/40 för varje felande år. För rätttill pension bör dock krävas bosättningstid iSverige. Pensionsberedningen, som inte lyckats få någon bredpolitisk majoritet för förändringar i övrigt avpensionssystemet, anvisar ett flertal möjligheter tillförändringar beträffande vilka det finns anledning till fortsattutredning. Beredningens betänkande har sänts ut förremissbehandling, och regeringen avser att återkomma medkonkreta förslag till förändringar av pensionssystemet.Regeringen har även tillkallat en särskild utredare för attutarbeta förslag till de förändringar i lagen om allmänförsäkring som blir erforderliga vid ett svenskt deltagande iett utvidgat europeiskt ekonomiskt samarbete (dir. 1991:2).Pensionsberedningens förslag till intjänandetid inomfolkpensionssystemet skall därvid utgöra grunden för ettlagförslag.För att kompensera pensionärer med låg eller ingen ATP föreffekterna av finansieringen av det nya skattesystemet harpensionstillskotten och de kommunala bostadstilläggen höjts. Dekraftiga hyreshöjningar som skett därutöver har dock medfört attregeringen nu lagt fram förslag om ett särskilt kommunaltbostadstillägg för att kompensera de pensionärersom på grund av hyreshöjningarna inte når upp tillsocialbidragsnivå. -- En allmän översyn av hela KBT-systemetskall även göras.Utskottets fortsatta behandling av olikasocialförsäkringsfrågorUtskottet behandlar i detta betänkande såväl anslag sommotioner som rör sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen, folk-och tilläggspensioneringen och delpensionsförsäkringen. Ibetänkandet behandlas även förslaget i propositionen om enförsöksverksamhet inom tandvårdsförsäkringen och motioner somtar upp denna fråga. Vidare tar utskottet upp anslag ochmotioner rörande administrationen av socialförsäkringarna.Utskottet behandlar i ett särskilt betänkandeproposition 1990/91:119 om särskilt kommunalt bostadstilläggtill folkpension.Utskottet räknar med att i skildabetänkanden behandla proposition 1990/91:135 om ändrat huvudmannaskap försjukreseadministrationen m.m., den aviserade propositionen om rehabilitering, i vilketsammanhang även motioner om arbetsskadeförsäkringen skallbehandlas, den aviserade propositionen om en arbetsgivarperiod inomsjukförsäkringen.Övriga delar av socialförsäkringssystemet avser utskottet attbehandla , nämligen tandvårdsförsäkringen i övrigt, socialavgifter, ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen.Fråga om ökad försäkringsmässig uppbyggnad avsocialförsäkringarnaUtskottet tar i detta sammanhang upp motion Sf242 av GullanLindblad m.fl. I motionen anförs att det svenskasocialförsäkringssystemet ursprungligen är uppbyggt som enfristående sektor av ekonomin som bestod av fonder för speciellasyften. Enligt motionärerna har den ursprungliga konstruktionenav försäkringssystemet nu tonats ner. Bl.a. har sambandet mellan"inbetalade ", avgifter och erhållna förmåner luckratsupp. Enligt den s.k. Hagaöverenskommelsen skall avgifter försjukförsäkringen utgå på alla inkomster oavsett om en förmånerhålls eller inte. Samma princip överfördes senare påATP-systemet. Motivet sades vara administrativa förenklingsskäl.Motionärerna anser att dessa förändringar i realiteten harbetytt att avgifterna för sjukförsäkring och ATP delvisförvandlats till skatter. Urholkningen av den ursprungligaförsäkringstanken har emellertid medfört bl.a. följandenackdelar. Små aktiva årskullar får en tung börda när storaårskullar går in i pensionsåldern. är det en stor riskatt förmåner av olika slag utvidgas då de aktivagrupperna är stora och pensionärsgrupperna små. Vid dåligekonomisk tillväxt i ekonomin är det också svårt att låtasjukförsäkringen fördela inkomster över livscykeln och samtidigtfördela inkomster mellan olika inkomstgrupper.Planeringsperioden i det politiska systemet är dessutom förkort. Vidare kräver ett närmande till EG även en samordning avsocialförsäkringssystemet, och sannolikt kommer att blitvunget att i större utsträckning tillämpa försäkringsprinciper.Ett försäkringssystem medför att man inte genom politiska beslutmed kort varsel kan ändra reglerna för utlovade förmåner.Motionärerna hävdar att budgetpropositionsutredningens förslagatt föra in hela sjukförsäkringen i statbudgeten helt skullegöra slut på försäkringstanken. Om man inte utformarsocialförsäkringen med utgångspunkt från fasta, entydiga ochlogiska principer kommer detta enligt motionärernas mening attförr eller senare leda till svåra systemfel inomsocialförsäkringen. Systemen kommer att upplevas som orättvisaoch inbjuda till fusk. Motionärerna anser därför att regeringenbör tillsätta en offentlig utredning som skall analysera ochlägga fram förslag om hur socialförsäkringssystemens uppbyggnadkan göras mer konsekvent i förhållande till sitt syfte samtidigtsom människors intjänade rättigheter i form av framtidaersättningar ges ett fast skydd. Motionärerna påpekar också attden allt snabbare internationaliseringen accentuerar behovet avatt man går över till försäkringslösningar. I detta sammanhangmåste också socialförsäkringssystemens inverkan påkapitalmarknaden, den offentliga sektorns tillväxt, skattetrycketc. beaktas.Utskottet vill med anledning av motionen framhålla följande.Det är riktigt att socialförsäkringssystemet inte är uppbyggtefter enbart försäkringsmässiga principer. Utskottet har ovan ikorthet redovisat vad de olika försäkringarna omfattar. Församtliga försäkringar gäller att avgifterna beräknas på ettunderlag som inte alltid ger rätt till försäkringsförmåner. Ivissa fall då förhållandet är det omvända lämnar staten bidragtill försäkringssystemet. T.ex. skall staten bidra avsjukförsäkringskostnaderna. Vid underskott i sjukförsäkringenblir statsbidraget i praktiken högre. I övrigt kan sägas attdelpensioneringen i mycket följer försäkringsmässiga principer.Även sjukpenning- och föräldraförsäkringarna samtarbetsskadeförsäkringen, där ersättningsförmånerna i storutsträckning är inkomstrelaterade, har stora inslag avförsäkringsmässighet. Folkpensioneringen är däremot avsedd attge en allmän ekonomisk grundtrygghet oavsett tidigareinkomstförhållanden, och denna försäkring bygger därför främstpå fördelningspolitiska grunder. När det gällertilläggspensioneringen har pensionsberedningen framhållit bör överväga att förstärka det försäkringsmässiga inslaget.Även EG-aspekterna gör att pensionsberedningen föreslagit attdet försäkringsmässiga inslaget ökar även förfolkpensioneringen, nämligen genom att rätt till folkpensionskall tjänas in under . Beredningen har också lagt frammodeller för en samordning av folkpensions- ochtilläggspensionssystemen. Beredningens betänkande är nu ute påremissbehandling. I övrigt har en särskild utredare tillkallatsför att lägga fram förslag till de ändringar i lagen om allmänförsäkring som erfordras för en samordning med EGs regelsystem.Utskottet vill vidare erinra om att finansutskottet i sittbetänkande 1990/91:FiU20 behandlat en motion vari angavsatt bedömningen av statsbudgeten försvåras av att fonder avskilda slag används för särskilda ändamål. hardärvid anfört att inrättandet av fonder och särskilt vidtagnaöverföringar mellan statsbudgeten och sådana fonder kan försvåraöverblicken och minska möjligheterna till analys avbudgetutvecklingen. Enligt finansutskottet bör dylikatransaktioner därför användas med försiktighet och begränsastill sådana situationer där det med hänsyn till andraomständigheter ter sig särskilt påkallat. När så trots allt skerär det angeläget att regeringen i finansplanen ochkompletteringspropositionen kommenterar de vidtagnadispositionerna och i sammanställningar ger en överblick överåtgärderna. har även hänvisat till attbudgetpropositionsutredningen i sitt slutbetänkande (SOU1990:83) Ny budgetproposition föreslagit att principen ombruttoredovisning bör tillämpas mer konsekvent i statsbudgeten.Denna princip innebär att både inkomster och utgifter blirtydligt synliga. Enligt utredningen bör det inte få förekommaatt verksamheter finansieras över statsbudgeten genom underskottpå inkomsttitel som inte blir föremål för riksdagensutgiftsbeslut. Om fonder används bör det, enligt utredningen,vara fråga om aktiva fonder med fristående förvaltning av dentyp som AP-fonderna och den nyinrättade arbetslivsfondenrepresenterar. Utredningen har mot denna bakgrund funnit attsocialförsäkringarna, med huvudsakligt undantag för ATP, börbruttoredovisas över statsbudgeten. Även finansutskottet haransett att mycket talar för att man bör gå över till attbruttoredovisa inkomster och utgifter över statsbudgeten, vilketriksdagen också tidigare uttalat (1988/89:FiU23, rskr. 169).Finansutskottet har vidare erinrat om att man i huvudsaktillämpar en nettoredovisning för sjuk- ochföräldraförsäkringen, som till finansieras med statsbidragöver tre olika anslag på huvudtitel. Undersenare år har utgifterna varit större än inkomsterna och såledeshar ett negativt belopp förts upp på inkomsttiteln. I och medatt sjukförsäkringsfonden nu avvecklats talar enligtfinansutskottet starka skäl för att samma redovisningsprincipbör tillämpas för sjukförsäkringen som i fråga omfolkpensioneringen. har tillagt attbudgetpropositionsutredningens betänkande är utepå remiss, och de frågor som motionärerna aktualiserade därmedkommer upp till prövning av regeringen.Mot bakgrund av det anförda anser socialförsäkringsutskottetatt det inte finns skäl att tillsätta den i motionen begärdautredningen om hur socialförsäkringssystemen i ökad utsträckningkan få en mera konsekvent försäkringsmässig uppbyggnad.Utskottet avstyrker därför bifall till motion Sf242.II Sjukförsäkring m.m.Under rubriken m.m. behandlas de i proposition1990/91:100, bilaga 7 (), under litt. DFörsäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom upptagna anslagenD 1. Bidrag till sjukförsäkringen och D 5. Bidrag tillersättning vid närståendevård samt motioner med anknytning tilldessa anslagAllmänt om sjukförsäkringenSjukförsäkringssystemet omfattar hela befolkningen.Försäkringen ger rätt till sjukpenning vid sjukdom samt svararför kostnader i samband med läkarvård och annan sjukvårdandebehandling, läkemedelsinköp, tandvård, sjukhusvård ochsjukresor. Vidare ger försäkringen vid vissa sjukdomar den sjukerätt till kostnadsfria läkemedel och förbrukningsartiklar.Sjukförsäkringen finansieras till med statsbidrag ochtill med socialavgifter från arbetsgivare ochegenföretagare. Avgiften till sjukförsäkringen utgör 10,avavgiftsunderlaget för arbetsgivare och 9,avavgiftsunderlaget för egenföretagare.SjukpenningförsäkringenKompensationsnivånDen som är försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring, AFL, och bosatt i skall vara inskriven hosallmän försäkringskassa fr.o.m. den månad då han fyller 16 år.Inskrivningen medför rätt till sjukpenning om den försäkradessjukpenninggrundande inkomst (SGI) uppgår till minst 6000 kr.Den sjukpenninggrundande inkomsten motsvarar den inkomst ipengar eller andra skattepliktiga förmåner som den försäkradekan antas för år räknat komma att tills vidare erhålla av egetarbete, antingen på grund av anställning eller genom annatförvärvsarbete.Sjukpenning utgår vid sjukdom som sätter ned arbetsförmåganmed minst en fjärdedel. Om den försäkrade är föremål förrehabiliteringsåtgärd, skall arbetsförmågan anses nedsatt i denmån åtgärden hindrar honom att utföra förvärvsarbete. Saknar denförsäkrade arbetsförmåga utges hel sjukpenning. I annat fallutges tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukpenning,beroende på graden av nedsättning av arbetsförmågan.Hel sjukpenning har t.o.m. utgjort av denfastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365(kalenderdagberäknad sjukpenning). Nya regler omkompensationsnivån har trätt i kraft (prop.1990/91:59, SfU9, rskr. 104, SFS 1990:1516). Dessa reglerinnebär att kompensationsnivån sänkts från till förde första med sjukpenning i varje sjukperiod ochtill för tid därefter t.o.m. den . Fr.o.m. den91:a dagen utgör ersättningen . För vissa personer medåterkommande sjukdomsfall gäller särskilda bestämmelser. --Deflesta anställda har genom särskilda avtal ersättning vidsjukdom utöver den ersättning den allmänna försäkringen ger.Sådan avtalsersättning får dock inte utgå med ochendast t.o.m. den . Om avtalsersättningen överstigerden nivån minskas ersättningen från den allmänna försäkringen imotsvarande mån.För beräkning av ersättning från sjukpenningförsäkringen underde första av ett sjukdomsfall gäller följande förförsäkrade som har en SGI som helt eller delvis grundar sig påanställning (tim-/dagberäknad sjukpenning). Ersättningen haranpassats till den ordinarie arbetstiden eller motsvarandenormala arbetstid då den försäkrade skulle ha utförtförvärvsarbete om han inte blivit sjuk. Ersättning utges enbartför de dagar då den försäkrade avstår från förvärvsarbete ochfastställs med den försäkrades SGI som utgångspunkt.Ersättningen beräknas som kvoten av resp. 80%av den försäkrades SGI och hans årsarbetstid, dvs. den ordinarietid som den försäkrade beräknas utföra förvärvsarbete mätt itimmar per år.Vid s.k. arbetsgivarinträde betalar arbetsgivaren ut sjuklöntill den anställde och erhåller i gengäld enligt bestämmelsernai 3 kap. 16§ AFL den sjukpenning som tillkommer arbetstagarentill den del den inte överstiger den utbetalda lönen. Dettagäller även om sjukpenningen delvis motsvarar inkomst från annatarbete. Den försäkrade kan begära undantag frånarbetsgivarinträdet.Samtidigt som fattade beslut om nyakompensationsnivåer i sjukpenningförsäkringen beslöt den ocksåatt begära att regeringen återkommer till med ettförslag om införande av en arbetsgivarperiod på 14 dagar.Förslaget skulle läggas fram i sådan tid att det kan träda ikraft senast den 1 januari 1992.Margó m.fl. anför i motion Sf328 att beslutet omsänkta kompensationsnivåer i sjukförsäkringen ärfördelningspolitiskt orättvist och innebär ett första avstegfrån ett generellt system. De anser också att ett införande aven arbetsgivarperiod skulle vara ett första steg mot enprivatisering av sjukförsäkringen. De är tveksamma till om ensådan åtgärd skulle få positiva effekter på arbetsmiljön ochtill om frigjorda resurser inom försäkringskassorna skulle kommarehabiliteringsarbetet till godo. Motionärerna begär därför iyrkande1 (delvis) att beslut i dessa frågorupphävs.Margareta och begär i motion Sf338 attregeringen och snabbt skall göra ennoggrann uppföljning av konsekvenserna av de beslutadesänkningarna av kompensationsnivåerna i sjukförsäkringen.Som ett inslag i en arbetsmarknadspolitisk motion anför OlofJohansson m.fl. i motion Sf241 att sjukersättningen för denenskilde i reala termer kan bli högre än lönen för utfört arbeteoch att principen måste vara att inte stimulera människor attstå utanför arbetsmarknaden. Motionärerna begär i yrkande 1 etttillkännagivande härom.Iréne Vestlund m.fl. pekar i motion Sf288 på att försäkradesom uppbär lön från två eller flera anställningar vidtillämpning av reglerna om beräkning av sjukpenning för deförsta av ett sjukfall kan få en kompensation som ärlägre än den avsedda nivån och att detta också kan gälla för densom uppbär bidrag för vård av anhörig. Motionärerna begär etttillkännagivande om aktualisering angående sjukpenninggrundandeinkomst.Bengt Silfverstrand och anser i motion Sf203att möjligheten att begära undantag från arbetsgivarinträdefungerar dåligt och begär att regeringen skall lägga framförslag som innebär att vid arbetsgivarinträde lönenöverskjutande sjukpenning på grund av annat arbete alltidutbetalas till den försäkrade.Som framgår ovan har på förslag av utskottetbeslutat att kompensationsnivåerna inom sjukförsäkringen skullesänkas. Beslutet fattades så sent som . Riksdagendelade därvid i likhet med utskottet regeringens bedömning attdet fanns utrymme för att sänka kompensationsgraden inomsjukförsäkringen i det angelägna syftet att snabbt komma tillrätta med kostnadsökningarna inom socialförsäkringen och säkramöjligheterna för samhället att för framtiden genom den ge deförsäkrade inkomsttrygghet vid sjukdom, ålderdom och handikapp.Utskottet framhöll särskilt att det av regeringen framlagdaförslaget tillgodosåg ett viktigt krav för att man skall sänkakompensationsnivåerna, nämligen att alla så långt möjligt skalldrabbas lika av nivåsänkningen. I fråga om en arbetsgivarperioddelade socialförsäkringsutskottet finansutskottets uppfattningatt en sådan period inom sjukpenningförsäkringenskulle innebära ett starkt incitament för arbetsgivarna attreducera korttidsfrånvarons orsaker. Det skulle också enligtutskottets uppfattning frigöra avsevärda resurser hosförsäkringskassorna för att fortsätta det redan påbörjadearbetet med att aktivt verka för en rehabilitering avsjukskrivna försäkrade redan i ett tidigt stadium avsjukperioden. Det fanns enligt utskottet anledning förregeringen att återkomma till med ett förslagom införande av en arbetsgivarperiod . Ett berättigatkrav beträffande en sådan period var att kompensationsnivåernablev rättvisa och lika mellan olika grupper på arbetsmarknaden.Förslaget borde läggas fram i sådan tid att det kan träda ikraft senast den 1januari 1992.Utskottet anser inte att det nu -- efter det attlagen om ändringar i kompensationsnivån trätt i kraft -- finnsanledning för att ändra sitt ställningstagande varesig i fråga om kompensationsnivån eller i fråga om införande aven arbetsgivarperiod. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion Sf328 yrkande 1 i denna del.Utskottet utgår vidare från att förändringarna ikompensationsnivån kommer att följas upp, i första hand avriksförsäkringsverket, vilket enligt förordningen (1988:1204)med instruktion för särskilt skall bl.a.följa utvecklingen av de olika grenarna inom trygghetssystemetoch utvärdera trygghetsanordningarnas effekter för individ ochsamhälle. Ett ökat behov av uppföljning har också betonats i desärskilda direktiv för anslagsframställning som verket fått förbudgetåren 1991/92--1993/94. Något uttalande medanledning av motion Sf338 behövs därför inte.Utskottet delar inställningen i motion Sf241 attsjukpenningförsäkringen inte bör stimulera människor att ståutanför arbetsmarknaden. Utskottet, som noterar att beslutet omsänkt kompensationsnivå innebär att den kritik motsjukpenningberäkningen som ligger i motionen knappast har sammarelevans som tidigare, anser dock inte att någottillkännagivande i enlighet med motionen behövs.Frågan om sjukersättning vid anställning hos fleraarbetsgivare, som tas upp i motionerna Sf203 och Sf288, börenligt utskottets uppfattning i stort sett kunna lösas genominförande av en arbetsgivarperiod, och utskottet avstyrkerbifall till motionerna.Som ovan anförts är en förutsättning för att sjukpenning skallutgå att den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt av sjukdom. Imotion Sf272 av och begärsatt en översyn skall göras av reglerna om sjukpenning så att enarbetstagare som är beroende av glasögon för att kunna utförasitt arbete skall kunna få sjukpenning när de har gått sönderoch han väntar på nya.Riksdagen behandlade /frågan omersättning från arbetsskadeförsäkringen vid skada på glasögon. Isitt av godkända betänkande SfU 1980/81:9 erinradeutskottet bl.a. om att ersättning för skadade glasögon undervissa förutsättningar kunde utgå från TFA. hade underen följd av år på förslag av utskottet avslagit motionsyrkandenom ersättning för kostnader för glasögon antingen inom ramen förden allmänna försäkringen eller genom att vissa grupper medbehov av glasögon skulle få ersättning för sina kostnader.Utskottet avstyrkte med hänvisning till tidigareställningstagande bifall till ett föreliggande motionsyrkande.De flesta människor som är beroende av glasögon torde enligtutskottets uppfattning ha tillgång till mer än ett par glasögonsom de kan använda åtminstone tillfälligtvis. För den sombehöver glasögon endast för läsning och liknande finns möjlighetatt snabbt och för en relativt billig penning skaffareservglasögon. Utskottet anser inte --framför allt inuvarande statsfinansiella läge --att det i motionen påtaladeproblemet bör lösas inom sjukpenningförsäkringen och avstyrkerdärmed bifall till motion Sf272.Frågan om skillnaden i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män tasupp i motion Sf353 av m.fl. Motionärerna framhålleratt kvinnorna genomgående har en högre sjukfrånvaro än männenoch att kvinnorna svarar för mer än två tredjedelar av ökningenav antalet ersatta dagar per försäkrad sedan år 1983.Motionärerna menar att det höga sjuktalet för kvinnor är envarningssignal som tyder på brister i arbetslivet och att dessaproblem måste ägnas uppmärksamhet om det höga sjuktalet skallkunna sänkas.