bet · GE01JuU36 · 1991-05-14 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omändringar i och polislagen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Lagförslagen innebär att polisens möjligheter att ta medpersoner till förhör vid utredning om mycket allvarliga brottutvidgas. En utökad möjlighet till husrannsakan i transportmedelför att söka efter den som skall gripas, anhållas eller häktassom misstänkt för ett brott för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse eller försök till sådantbrott införs. Vidare får polisen rätt att i vissa fall undersökatransportmedel för att söka efter den som har avvikit efter attha intagits i en kriminalvårdsanstalt eller den som har avvikitfrån en sjukvårdsinrättning.Lagändringarna föreslås träda i kraft i år.Vid betänkandet har fogats fyra reservationer. I proposition 1990/91:129 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen att anta genom propositionen framlagda förslag till1. lag om ändring i ,2. lag om ändring i polislagen (1984:387).Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 5.De vid propositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. Motioner väckta med anledning av propositionen1990/91:Ju43 av () vari yrkas1. att beslutar att fängelse skall utgöragräns för husrannsakan i transportmedel vid allvarliga brott,2. att beslutar att fängelsestraff i lägst två årskall utgöra gräns för husrannsakan i transportmedel föreftersökande av rymling.1990/91:Ju44 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att avslår förslaget till ändring av 23 kap. 8 §rättegångsbalken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kraven på en framtida reglering avidentitetskontroller eller liknande åtgärder i anslutning tillextremt allvarliga brott.Motion väckt under den allmänna motionstiden1990/91:Ju205 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en ändring av polislagen. InledningEn av polisens viktigaste och mest grundläggande uppgifter äratt upprätthålla den allmänna ordningen och säkerheten. Det ärdärför angeläget att lagstiftningen lämnar utrymme för sådanaingripanden i detta syfte som framstår som sakligt motiverade.Intresset av att upprätthålla ordning och säkerhet måsteemellertid alltid vägas mot intresset att värna om enskildamänniskors frihet och integritet. Bakgrunden till den nuaktuella propositionen är två skrivelser från rikspolisstyrelsentill regeringen som behandlar sådana frågor om ingripanden. ena, , har föreslagit attpolisen ges befogenhet att genomföra generella identitets- ochfordonskontroller. I den andra, , harrikspolisstyrelsen tagit upp frågan om polisens möjligheter attingripa mot deltagare i en folksamling som allvarligt stör denallmänna ordningen.Skrivelserna, som fogats vid propositionen (s. 32--49), harremissbehandlats.Propositionens huvudsakliga innehållPolisens möjligheter att ta med personer till förhör vidutredning om mycket allvarliga brott utvidgas. Enligt förslagetskall den som befinner sig inom ett område där ett brott nyligenhar förövats kunna tas med till förhör, om han inte frivilligtmedföljer till förhöret. En sådan åtgärd får vidtas endast isamband med utredning av ett brott, för vilket inte ärföreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försöktill sådant brott.Vidare föreslås en utvidgad möjlighet till husrannsakan föratt söka efter den som skall gripas, anhållas eller häktas sommisstänkt för ett brott för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse eller försök till sådantbrott. Åtgärden får vidtas i transportmedel på en viss plats därdet finns särskild anledning att anta att den som kan misstänkasför brottet kan komma att passera. Husrannsakan enligtbestämmelsen får inte syfta till annat än att söka efter denmisstänkte.De båda nu nämnda ändringarna föreslås upptagna irättegångsbalken (RB).Slutligen föreslås en bestämmelse i polislagen (PL) som gerpolisen rätt att undersöka transportmedel för att söka efter densom har avvikit efter att ha intagits i en kriminalvårdsanstalteller den som har avvikit från en sjukvårdsinrättning. I detförsta fallet får åtgärden vidtas endast om den avvikne hardömts till fängelse och det kan antas att hanutgör en allvarlig fara för annans liv eller hälsa eller förrikets säkerhet. I det senare fallet skall åtgärden kunna vidtasvid sökandet efter den som genomgår psykiatrisk tvångsvård ellerden som av domstol överlämnats till rättspsykiatrisk vård, underförutsättning att det med hänsyn till omständigheterna finnssärskilda skäl att anta att han utgör en allvarlig fara förannans liv eller hälsa eller för rikets säkerhet. Även här skallgälla att endast transportmedel på en viss plats där det finnssärskild anledning anta att den avvikne kan komma att passerafår undersökas.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1991.Utskottets övervägandenMedtagande till förhörAtt delta i ett förhör som hålls inom ramen för enförundersökning är en allmän medborgerlig skyldighet [se 23 kap.6 § RB]. Den som befinner sig på en plats där brott förövas är,på tillsägelse av polisman, skyldig att medfölja till förhör somhålls därefter; den som utan giltig orsak vägrar fårav polismannen medtagas till förhöret (23 kap. 8 § RB). Dennabestämmelse tar sikte på alla personer som befinner sig påbrottsplatsen och således inte endast den som kan misstänkas förbrottet. Den som inte är anhållen eller häktad är skyldig attkvarstanna för förhör i högst ; den som kan misstänkasför brottet är, om det är av synnerlig vikt, skyldig attkvarstanna (23 kap. 9 § RB). För den somär gäller särskilda, kortare, tidsfrister.I propositionen föreslås att bestämmelsen i 23 kap. 8 § RBkompletteras på så sätt att polisen ges rätt att till förhör tamed även den som befinner sig inom ett område i anslutning tillden plats där ett allvarligt brott förövats och som intefrivilligt medföljer till förhöret. Den utökade möjligheten tillmedtagande till förhör föreslås gälla endast i samband medutredning av ett brott för vilket inte är föreskrivet lindrigarestraff än fängelse eller försök till sådant brott.I motion Ju44 yrkas att avslår förslaget tilländring av 23 kap. 8 § RB. Motionärerna riktar kritik motutvidgningen av dels det område inom vilket personer skall havistats för att få tas med till förhör, dels den tid inom vilkenbestämmelsen kan tillämpas; motionärerna anser att förslaget idessa delar inte är tillräckligt avgränsat. Vidare kritiserasatt bestämmelsen kan komma att gälla även personer som intevarit närvarande vid själva brottet. Motionärerna uttryckeremellertid förståelse för behovet av särskilda åtgärder,exempelvis identitetskontroller och avspärrningar, vidutredandet av extremt allvarliga brott. En framtida lagändringkan bli nödvändig enligt motionärerna som anför att frågan måsteberedas med större eftertanke än vad som skett.I propositionen anför justitieministern bl.a. (s. 13) att vidmycket allvarliga brott -- i detta sammanhang brott för vilkainte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i fyra åreller försök till sådana brott -- samhällets intresse av attbrottet upp och att gärningsmannen grips framstår som såangeläget att hänsynen till den personliga friheten i vissutsträckning måste få stå tillbaka. Exempel på sådana brott ärmord, dråp, människorov (som inte är mindre grovt), grovvåldtäkt, grovt rån och grov mordbrand. Justitieministern, somsärskilt framhåller att medtagande till förhör endast kan kommai fråga i de fall där förhörspersonen utan att åberopa giltigorsak vägrar att följa med till förhöret, anför beträffande denföreslagna bestämmelsen.Bestämmelsen i 23 kap. 8 § RB om skyldighet att omedelbartunderkasta sig förhör bör därför såvitt gäller mycketallvarliga brott kompletteras så att även personer som befinnersig inom ett vidare område än vad som omfattas av den regelnåläggs samma skyldighet.Det område inom vilket den utvidgade möjligheten tillmedtagande till förhör bör vara tillämplig på låter sig dockinte beskrivas i generella termer. Avgränsningen måste ske bl.a.med hänsyn till de praktiska möjligheterna att genomförautredningsåtgärder som framstår som meningsfulla frånförundersökningssynpunkt. En avgörande omständighet i detavseendet är brottsplatsens belägenhet. Har brottet begåtts i enstad, bör de personer som uppehåller sig i de kvarter som liggeri närheten av brottsplatsen i regel kunna åläggas skyldighet attomedelbart underkasta sig förhör. I vissa fall kanske områdetkan sträckas ut till en hel stadsdel. Har brottet förövats i englesbygd, kan det finnas anledning att låta bestämmelsen avsebetydligt större områden.Härutöver anför justitieministern i propositionen beträffandedet område inom vilket en åtgärd enligt bestämmelsen får vidtas(s. 27) att bestämmelsen torde bli tillämplig på ett geografisktmindre område, om brottet har begåtts inom en stadskärna; i ensådan situation kan bestämmelsen främst bli aktuell att tillämpalängs tänkbara flyktvägar från brottsplatsen.I frågan om den tid inom vilken bestämmelsen kan tillämpasanför justitieministern följande (s. 13).Allt eftersom tiden förflyter från det att brottet begåttsminskar i regel sannolikheten för att just de som uppehåller sigi området kring brottsplatsen kan lämna uppgifter som är avsärskild betydelse för det fortsatta utredningsarbetet. Denföreslagna skyldigheten att följa med till förhör bör därförgälla endast under förutsättning att ett mycket allvarligt brottnyligen har begåtts inom det aktuella området. Redan någratimmar efter brottet torde bestämmelsen därför inte bli aktuellatt tillämpa. Omständigheterna i det enskilda fallet måsteemellertid få bli avgörande. Med nödvändighet följer attstorleken på det område som kan vara av intresse för polisen attkontrollera får en avgörande betydelse för under hur lång tiddet kan bli aktuellt att tillämpa bestämmelsen.I den föreslagna lagtexten har varken området inom vilket enåtgärd enligt bestämmelsen får vidtas eller bestämmelsenstillämplighet i tiden efter brottet närmare preciserats. Att såinte skett framstår för utskottet närmast som en självklarhetmed hänsyn till att det är omöjligt att förutse alla situationersom bestämmelsen bör träffa. Som utskottet ser saken låter sigvarken det område inom vilket den utvidgade möjligheten tillmedtagande till förhör bör vara tillämplig eller bestämmelsenstillämplighet i tiden efter brottet beskrivas i mer exaktatermer. Utskottet vill dock tillägga att en förutsättning är attområdet är beläget i anslutning till den plats där ett brottnyligen begåtts. Detta innebär att bestämmelsen inte kantillämpas på platser där det saknas särskild anledning anta attdet befinner sig människor som kan lämna upplysningar avbetydelse för utredning om brottet. Beträffande tidsfaktornligger i sakens natur att sannolikheten för att det finnspersoner inom området som kan lämna upplysningar som är avsärskild betydelse för utredning av brottet avtar med tiden; somsägs i propositionen blir det ofta så att bestämmelsen redanefter inte kan tillämpas.Sammanfattningsvis vill utskottet slå fast att den nyaregleringen kan komma att tillämpas på endast ett mindre antalmycket allvarliga brott, och liksom justitieministern anserutskottet att samhällets intresse av att sådana allvarliga brottsom bestämmelsen avser upp som så angeläget att hänsynentill den personliga friheten i viss utsträckning måste få ståtillbaka. Utskottet vill i detta sammanhang understryka attmedtagande till förhör endast kan komma i fråga i de fall därförhörspersonen utan att åberopa giltig orsak vägrar att följamed till förhöret.Utskottets inställning innebär att utskottet avstyrker bifalltill motion Ju44 och tillstyrker regeringsförslaget i denna del.Husrannsakan i transportmedel vid allvarliga brottEnligt reglerna i RB om s.k. personell husrannsakan (28 kap. 2§ RB) får för eftersökande av bl.a. den som skall gripas,anhållas eller häktas husrannsakan företas hos honom. En sådanåtgärd får vidtas även hos annan om synnerliga skäl förekommeratt den eftersökte uppehåller sig där.I propositionen föreslås att en bestämmelse förs in i 28 kap.RB som ger möjlighet till husrannsakan i transportmedel på enplats där det finns särskild anledning anta att den som kanmisstänkas för ett brott för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse eller försök till sådanabrott, kan komma att passera. Sådan husrannsakan får syftaendast till att söka efter den misstänkte.I motion Ju43 yrkas att fängelse skall utgöra gränsför husrannsakan i transportmedel vid allvarliga brott.Motionären anför som motiv härför dels att den föreslagna nivån-- lindrigaste straff fängelse eller försök tillsådant brott -- är för hög för att lagstiftningen i praktikenskall få någon betydelse, dels att brytpunkten mellan brott avnormalgraden och grovt brott i svensk lagstiftning ligger vidstadgandet om lägst fängelse.Utskottet finner för sin del att den valda gränsen, fängelse ilägst , är lämplig och ändamålsenlig. Vid denna bedömningbeaktar utskottet särskilt att husrannsakan är ett allvarligtingrepp i den personliga integriteten. Utskottet noterar vidareatt det i svensk strafflagstiftning inte finns någon allmängräns mellan grovt och ej grovt brott som går vid två årsfängelse; som exempel kan nämnas grov stöld där fängelse i sexmånader är minimistraffet, grov skadegörelse där påföljden ärfängelse i högst vilket innebär att minimistraffet ärfängelse samt grov mordbrand där lägsta straff ärfängelse . Vid bifall till motionärens förslag skulleför övrigt endast ett fåtal brott utöver vad som sker enligtregeringens förslag falla under bestämmelsen, och t.ex. brottengrov misshandel och olaga frihetsberövande skulle ändå inteomfattas av bestämmelsen eftersom strafflatituden beträffandedessa brott är fängelse i lägst ett och högst tio år.Utskottet avstyrker bifall till motionen i denna del ochtillstyrker regeringens förslag.Husrannsakan i transportmedel för eftersökande av rymlingarI propositionen föreslås att 20 § PL skall kompletteras med enbestämmelse som ger en polisman befogenhet att i vissa fallundersöka transportmedel för att söka efter den som avvikitefter att ha intagits i en kriminalvårdsanstalt eller avvikitfrån en sjukvårdsinrättning. I förstnämnda fall skall en sådanåtgärd få vidtas endast om den avvikne dömts till fängelse iminst och det kan antas att han utgör en allvarlig faraför annans liv eller hälsa eller för rikets säkerhet.Transportmedel får undersökas också för att söka efter den somgenomgår psykiatrisk tvångsvård eller som av domstol överlämnatstill rättspsykiatrisk vård och som har avvikit från ensjukvårdsinrättning, om det med hänsyn till omständigheternafinns särskilda skäl att anta att han utgör en sådan fara förannan eller för rikets säkerhet. Endast transportmedel på enviss plats där det finns särskild anledning att anta att denavvikne kan komma att passera får undersökas.I motion Ju43 yrkas att dom på fängelse i lägst skallutgöra gräns för husrannsakan i transportmedel för eftersökandeav rymling. Motionären påstår att den föreslagna regeln inteskulle omfatta den som dömts för upprepade grova våldtäkter ochsom avvikit från kriminalvårdsanstalt.Utskottet anlägger härvidlag motsvarande synsätt som iföregående avsnitt samt noterar att minimistraffet för enbartett sådant brott som motionären nämner är fängelse . vill utskottet peka på att den föreslagnakompletteringen av PL innebär att även brott för vilka detlindrigaste straffet understiger fängelse kan kommaatt omfattas av bestämmelsen eftersom begränsningen för lagenstillämpning i detta fall är att någon dömts till fängelse iminst . Således kan husrannsakan få ske i transportmedelför att eftersöka t.ex. en person som dömts för grovtnarkotikabrott trots att straffskalan för detta brott ärfängelse i lägst två och högst tio år.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju43 i denna del ochtillstyrker bifall till regeringens förslag.Polisingripanden vid upploppI motion Ju205 anförs att gällande lagstiftning inte gerpolisen erforderliga möjligheter att garantera allmän ordning.Motionärerna vill därför att regeringen skall få i uppdrag atttill lämna förslag så att polisens möjligheter attomhänderta störande personer klarläggs. I motionen hänvisas tillrikspolisstyrelsens inledningsvis nämnda skrivelse tillregeringen i juli 1990.I propositionen lämnar justitieministern en utförligredogörelse för vilka möjligheter polisen har att ingripa motfolksamlingar som allvarligt stör eller hotar den allmännaordningen. Denna genomgång syftar till att ge underlag för enbedömning av om det finns behov av någon lagändring i dethänseende som motionärerna tar upp. Hennes slutsats blir attnuvarande regler lämnar tillräckligt utrymme för att polisenskall kunna fullfölja sin uppgift att upprätthålla allmänordning och säkerhet varför några sådana ändringar somifrågasatts inte föreslås.Utskottet ansluter sig till justitieministerns bedömning ochkonstaterar att det saknas anledning att vidta några sådanaåtgärder som begärs i motionen.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju205.I anslutning till den allmänna debatt som förekommit rörandenaturen av justitieministerns redovisning i propositionen i dethänseende som berörts i detta avsnitt vill utskottet för sin delnotera att det här inte är fråga om sådan "lagstiftning genommotiv" -- som inte bör förekomma och som utskottet vid fleratillfällen riktat erinringar mot (se 1990/91:JuU4 s. 7 och därgjorda hänvisningar). Vad hon anfört varken syftar till ellerinnebär ändring av gällande rätt; det utgör endast enredogörelse för dess innehåll.Övriga frågorI övrigt har utskottet inget att anföra med anledning avpropositionen eller motionerna. beträffande medtagande till förhöratt med avslag på motion 1990/91:Ju44 antar detgenom proposition 1990/91:129 framlagda förslaget till lag omändring i såvitt avser 23 kap. 8 §,res. 1 (fp)2. beträffande husrannsakan i transportmedel vid allvarligabrottatt med avslag på motion 1990/91:Ju43 yrkande 1antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i såvitt avser 28 kap. 2 a §,res. 2 (m)3. beträffande husrannsakan i transportmedel föreftersökande av rymlingaratt med avslag på motion 1990/91:Ju43 yrkande 2antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i polislagen (1984:387),res. 3 (m)4. beträffande polisingripanden vid upploppatt avslår motion 1990/91:Ju205,den 14 maj 1991På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (),(), () och (). Medtagande till förhör (mom. 1)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "I den" och slutar med "denna del" bort ha följande lydelse:I den föreslagna lagtexten har varken det område inom vilketen åtgärd enligt bestämmelsen får vidtas eller bestämmelsenstillämplighet i tiden preciserats. Att så inte skett är enligtutskottets mening oacceptabelt. Även om det kan vara förenat medsvårigheter att förutse alla situationer som bestämmelsen börträffa, är det olämpligt att skapa en bestämmelse som lämnarutrymme för ett så stort mått av godtycke som den föreslagna.Härtill kommer att bestämmelsen kommer att gälla även personersom inte varit närvarande vid brottet men som kommit till detaktuella området . Att personer som inte själva ärmisstänkta för brott utsätts för frihetsberövanden ärprincipiellt grundlagsstridigt. Inskränkningar härvidlag måstevara ytterst välmotiverade samt ytterligt noggrant penetreradeoch avgränsade. Regeringens förslag uppfyller inte dessa krav.Enligt utskottets uppfattning bör således propositionen avslåssåvitt avser 23 kap. 8 § . Emellertid villutskottet uttala sin förståelse för behovet av särskildaåtgärder, exempelvis identitetskontroller och avspärrningar, vidutredandet av extremt allvarlig brottslighet. Frågan om enframtida lagändring i detta avseende bör dock beredas med störreeftertanke än vad som varit fallet med det föreliggandeförslaget. En lämplig utgångspunkt härvidlag är vad som anförs imotion Ju44. Det bör ankomma på regeringen att återkomma tillriksdagen med förslag enligt vad utskottet nu uttalat. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande medtagande till förhöratt med bifall till motion 1990/91:Ju44 delsavslår det genom proposition 1990/91:Ju129 framlagda förslagettill lag om ändring i såvitt avser 23 kap. 8 §,dels som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.2. Husrannsakan i transportmedel vid allvarliga brott (mom. 2), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet finner" och slutar med "regeringens förslag" bortha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning är den föreslagna gränsen förbestämmelsens tillämpning alltför högt satt för attlagstiftningen i praktiken skall få någon betydelse. Gränsen förhusrannsakan i transportmedel vid allvarliga brott bör istället, som föreslås i motion Ju43, bestämmas till fängelse ilägst . Härigenom kommer även andra allvarliga brott motliv och hälsa och t.ex. grova narkotikabrott att omfattas avbestämmelsen.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande husrannsakan i transportmedel vid allvarligabrottatt med bifall till motion 1990/91:Ju43 yrkande 1antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i såvitt avser 28 kap. 2 a § med denändringen att uttrycket "fängelse " byts ut mot"fängelse i två år".3. Husrannsakan i transportmedel för eftersökande av rymlingar(mom. 3), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "I motion" och på s. 10 slutar med "regeringens förslag"bort ha följande lydelse:I motion Ju43 yrkas att dom på fängelse i lägst skallutgöra gräns för husrannsakan i transportmedel för eftersökandeav rymling.Enligt utskottets uppfattning är den föreslagna gränsen förbestämmelsens tillämpning alltför högt satt för attlagstiftningen i praktiken skall få någon reell betydelse.Bestämmelsen tar sikte på personer som begått allvarligbrottslighet och som utgör fara för andra personer. Med hänsyndärtill bör, enligt utskottets uppfattning, möjligheten attföreta husrannsakan i transportmedel för att söka efter den somavvikit efter att ha intagits i en kriminalvårdsanstalt gälla omden avvikne dömts till fängelse i minst två år.dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande husrannsakan i transportmedel föreftersökande av rymlingaratt med bifall till motion 1990/91:Ju43 yrkande 2antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i polislagen (1984:387) med den ändringen att uttrycket"fängelse " byts ut mot "fängelse i minst tvåår".4. Polisingripanden vid upplopp (motiveringen)(), (), ()och () anser att den del av utskottets yttrandepå s. 10 som börjar med "I anslutning" och slutar med "dessinnehåll" bort ha följande lydelse:I anslutning till vad justitieministern anfört i propositioneni det hänseende som berörts i detta avsnitt vill utskottetanmärka att den lämnade redovisningen -- med hänsyn främst tillatt justitieombudsmannen, såsom för övrigt också redovisas ipropositionen, beslutat inleda förundersökning med anledning avvissa polisingripanden -- skulle kunna uppfattas som eninblandning från regeringens sida i förestående rättegång.Vidare kan det samråd som enligt propositionen under ärendetsberedning förekommit med företrädare för bl.a. polisen ochJO-ämbetet uppfattas som ett försök från regeringens sida tillindirekt styrning av myndigheternas handlande (jfr Hans HeinrichVogel i Förvaltningsrättslig 1991 s. 73). Utskottetutgår från att regeringen framgent beaktar de synpunkterutskottet nu framfört.Med anledning av den allmänna debatt som förekommit ianslutning till detta lagstiftningsärende vill utskottet endastpåminna om sina tidigare erinringar mot uttalanden i syfte attändra gällande rätt som görs i ärenden som inte gäller detlagrum som uttalandena avser (se 1990/91:JuU4 s. 7 och därgjorda hänvisningar). [Rättelser i lagtext] prop.