bet · GF01UU1 · 1991-10-10 00:00:00 — Betänkandet behandlar regeringens skrivelse 1990/91:163 om densvenska krigsmaterielexporten samt motioner som väckts dels underallmänna motionstiden , dels med anledning av nämnda skrivelse.SkrivelsenRegeringen har med skrivelse 1990/91:163 lämnat enredogörelse för den svenska krigsmaterielexporten . Iskrivelsen redovisas inledningsvis vilka regler som gäller förtillverkning och export av krigsmateriel och vilken rollkrigsmaterielinspektören () har.I skrivelsen konstateras att den svenska tillverkningen,försäljningen och exporten av krigsmateriel kontrolleras avstatsmakterna.Tillverkning och tillhandahållande regleras genom lagen (1983:1034)om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m.(tillverkningslagen, ändrad senast SFS 1989:504) och förordningen(SFS 1983:1036, ändrad senast 1989:565) i samma ämne.I råder ett generellt förbud mot export avkrigsmateriel. Regeringen kan enligt skrivelsen dock medge undantagfrån förbudet. Att en utförsel på detta sätt tillåts har sin grund ivår säkerhetspolitik och den därav betingade nödvändigheten att kunnaupprätthålla en hög självförsörjningsgrad avseende krigsmateriel.Enligt utförsellagen krävs tillstånd till utförsel av varor somutgör krigsmateriel. Tillstånd krävs vidare för att till någon utomriket upplåta eller överlåta tillverkningsrätt avseende krigsmaterielsamt att utveckla krigsmateriel åt någon i utlandet. Bestämmelser omvad som avses med krigsmateriel finns i den nyssnämnda förordningen.Beslut i ärenden rörande dispens från utförselförbudet fattas avregeringen. Regeringsärendena bereds av KMI. Nära samråd sker därvidmed politiska avdelning, försvarsdepartementetoch i vissa fall med industridepartementet. Utrikeshandelsministernhar bemyndigats att pröva utförselärenden som inte avser utförsel istörre omfattning eller i övrigt inte är av större vikt.Riksdagen fastställde (prop. 1971:146, UU21, rskr.343) deriktlinjer som skall ligga till grund för tillståndsprövningen.Riktlinjerna har sedermera bekräftats genom godkännandet avproposition med förslag till lag om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, m.m. (prop. 1981/82:196, UU26, rskr. 345).Det är enligt skrivelsen inte möjligt att utforma riktlinjer förtillståndsprövningen så att alla svårigheter i tillämpningen kanundanröjas. Det är därför naturligt att prövningen av de enskildatillståndsärendena tillmäts särskild betydelse. 6§regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större viktöverlägga med utrikesnämnden före avgörandet, om så kan ske. Vissautförselärenden rörande krigsmateriel är av den arten attöverläggning med nämnden skall äga rum. Även om sådana överläggningarinte bedöms erforderliga, har det likväl ansetts önskvärt attprövningen av vissa enskilda dispensärenden ges en bredareförankring. beslutade på grundval av propositionen(1984/85:82) om ökad insyn och samråd i frågor som rörkrigsmaterielexport att en rådgivande nämnd ikrigsmaterielexportfrågor skulle inrättas (UU 1984/85:5, rskr. 61).Nämnden, som består av sex ledamöter tillsatta på parlamentariskgrund, inledde sin verksamhet . Den höll tiosammanträden. Nämnden har till uppgift att lämna råd i enskildakrigsmaterielexportfrågor.Alla principiellt viktiga ärenden görs till föremål för samråd inomnämnden. Dess månatliga sammanträden ger ledamöterna en fortlöpandeinsyn i regeringens handläggning av krigsmaterielexportärendena.Nämnden ersätter dock inte utrikesnämnden i sådana ärenden somregeringen enligt regeringsformen har att överlägga medutrikesnämnden om.För att bistå krigsmaterielinspektören med beredning av ärendenrörande klassificering av krigsmateriel inrättades ettsärskilt tekniskt-vetenskapligt råd med företrädare för flera olikainstitutioner, som äger kunskap om teknologins tillämpning på civilaresp. höll rådet sex sammanträden.I nämnda proposition (1984/85:82) uttalade regeringen sinavsikt att lämna en redogörelse för den svenskakrigsmaterielexporten. Härigenom skulle förses med ensamlad information om krigsmaterielexporten som underlagskulle ges för en bredare allmän debatt.I enlighet härmed har regeringen förelagt riksdagenen årlig skrivelse med redogörelse för den svenskakrigsmaterielexporten.I en bilaga till skrivelsen lämnas statistik förkrigsmaterielexporten . Av redovisningen framgår bl.a. attutförseltillstånd för försåld krigsmateriel lämnatstill ett värde av 2980 milj.kr. jämfört med 7247 milj.kr. Detta innebär räknat priser en minskning med60%. skedde i motsats härtill en ökning med 6,och år1988 med 14,, allt räknat priser.Svenska tillverkares faktiska krigsmaterielexport under år 1990uppgick enligt skrivelsen till 3327 milj.kr. mot 6006milj.kr.under år 1989. priser motsvarar detta en minskning med46,. Värdet av krigsmaterielexporten för ligger därmed påsamma nivå som . Det framgår vidare avredovisningen att krigsmaterielens andel av totalavaruexport för uppgår till mot för år 1989.I bilagan ges även redogörelser bl.a. för krigsmaterielexportensfördelning på produkthuvudområden och fördelningen av exporten påregionala och enskilda länder.En inhemsk försvarsindustri har enligt skrivelsen fördelar frånberedskaps- och underhållssynpunkt och är av värde när det gäller atttillhandahålla vapensystem och avancerad militärteknologi som är välanpassade till svenska villkor. Härom råder enligt skrivelsen bredenighet. Det svenska försvaret har emellertid inte ansettsvara en tillräcklig avnämare för att upprätthålla kapaciteten hossvensk försvarsindustri. Det svenska försvarets beställningar kommermed ibland långa och oregelbundna mellanrum. En viss export hardärför bedömts som nödvändig för att svensk försvarsindustri skallkunna behålla sin utvecklingskraft och tekniska kompetens. Regeringentillsatte en parlamentarisk utredning för att närmarebelysa dessa förhållanden, utredningen om krigsmaterielexporten (dir.1988:41). Utredningen har haft i uppdrag att analysera sambandetmellan den svenska försvarsindustrins förmåga att tillgodose kravetpå en ur neutralitetspolitisk synvinkel acceptabel självförsörjningav krigsmateriel och denna industris beroende av exportmöjligheter.Den skulle även utreda konsekvenserna av och villkoren förförsvarsindustriellt samarbete med utlandet samt pröva behovet avändringar i nu gällande riktlinjer för krigsmaterielexporten och iförekommande fall formulera förslag till sådana ändringar.Utredningen avgav sitt betänkande Utlandssamverkan påkrigsmaterielområdet (SOU 1989:102). Betänkandet harremissbehandlats.I juni 1988 fick även en särskild utredare i uppdrag att se överkrigsmaterielbegreppet, utredningen om krigsmaterielbegreppet (dir.1988:42). Översynen avsåg dels nuvarande krigsmaterielförteckning,dels principerna för klassificeringen. Utredaren avgav i oktober 1989sitt betänkande Begreppet krigsmateriel (SOU 1989:66). Även dettabetänkande har remissbehandlats.Regeringen avser att under nästa återkomma i frågan om nylagstiftning på krigsmaterielområdet på grundval av bl.a. dessautredningar.I 1990 hölls i en konferens till vilkensamtliga krigsmaterieltillverkare inbjöds. Under denna gavs enorientering till försvarsindustrin och krigsmaterielpolitiken samt omde nämnda utredningarna.En särskild handbok utgavs av KMI till ledning fördem inom försvarsindustrin och hos statliga myndigheter som harbefattning med ärenden rörande tillverkning och utförsel avkrigsmateriel. redovisar nu gällande regelverk ochhandläggningsordning för tillståndsärenden. 1990/91:U18 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna attländer som brutit mot svenska vapenexportregler för en bestämdtidsperiod skall uteslutas som mottagarland av svensk krigsmateriel,2. att som sin mening ger regeringen till känna attlagförslaget rörande krigsmateriel bör läggas under hösten 1991.1990/91:U402 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att regeringen tar initiativ till och tillsätter en nordiskkommission för utvärdering av det övergripande samhällsansvaret isamband med de nordiska vapensmugglingsaffärerna enligt de i motionenframförda principerna,2. att hos regeringen begär lagförslag om totalt förbudför export av krigsmateriel och en plan för avveckling av svenskkrigsmaterielexport ,3. att som sin mening ger regeringen till känna attsamtliga riksdagspartier skall vara representerade i kommandeutredningar om krigsmaterielexporten,4. att som sin mening ger regeringen till känna attfredsrörelsen bör vara företrädd i rådgivande nämnden förkrigsmaterielfrågor i första hand direkt genom attfredsrörelseföreträdare utses, i andra hand indirekt genom att ocksåriksdagspartier med negativ syn på vapenexport ges representation inämnden,5. att beslutar att riktlinjer för svensk vapenexport,inkl. licensförsäljning och samarbetsavtal, skall fastställas i lag,6. att beslutar att militär materiel av svenskt ursprunginte kan försäljas till stater som befinner sig i eller kan befaraskomma i väpnad konflikt, inom eller utom landet, eller stater som ärengagerade i stridshandling utanför det egna territoriet eller somhålls kvar där, efter att striderna upphört, undantaget om närvaronär en följd av beslut i ,7. att hos regeringen begär lagförslag rörandekrigsmateriel ,8. att hos regeringen begär lagförslag omexportrestriktioner av produkter som kan användas vid framställningav kemiska vapen, ,9. att hos regeringen begär förslag om att helt avbrytasvensk vapenexport, enligt direktiv 1988:41 och utrikesutskottetsbetänkande /91:UU1.1990/91:U414 av i m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att försvarsmaterielindustrins exportreglerfastställs.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Fö202.1990/91:U420 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpning av lagen om förbud mot utförsel av krigsmaterielm.m.1990/91:U424 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkrigsmaterielexporten.1990/91:U426 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att begär att regeringen framlägger förslag till enfemårig avvecklingsplan för vapenexporten,2. att som sin mening ger regeringen till känna attstaten inte bör acceptera samarbetsavtal (joint venture-avtal) mellansvensk försvarsindustri och utländska vapenindustrier.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:N312.1990/91:U427 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär lagförslag om totalt förbudmot export av krigsmateriel, samt att en plan för avveckling avkrigsmaterielexporten tas fram,2. att begär att regeringen skall planera och förberedastöd till regioner, företag och enskilda som drabbas vidnedläggningar och omstruktureringar av svensk krigsindustri,3. att begär att regeringen till dess attkrigsmaterielexporten är avvecklad skall föreslå skärpt lagstiftningsåa) att riktlinjerna för krigsmaterielexport skärps,b) att export vid samarbetsavtal mellan svensk och utländskkrigsindustri underställs de svenska exportreglerna,c) att riktlinjerna utökas så att krigsmateriel inte skall kunnasäljas till "stat med militära styrkor, som är engagerad istridshandling utanför det egna territoriet, eller som hålls kvar därefter det att striderna upphört",d) att inte reglerna om export av "följdleveranser" får urholkas ienlighet med vad som beskrivs i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna attstater som brutit mot gällande regler för svensk vapenexport inte fårkomma i fråga för ytterligare inköp av svenska vapen under deföljande tio åren,5. att som sin mening ger regeringen till känna attöppenheten i redovisningen av den svenska krigsmaterielexportenutökas på det sätt som anges i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att måste verka internationellt förbegränsning och kontroll av den internationella vapenhandeln.1990/91:U433 av m.fl. (v) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att verkar för begränsning och kontrollav den internationella vapenhandeln.1990/91:U602 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i enlighet med socialdemokratiska kongressensbeslut avbryta all export av krigsmateriel till Indonesien.1990/91:U629 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bör avbryta sinvapenexport till /91:U637 av m.fl. (s) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att exporten av krigsmateriel till Indonesienskall upphöra helt till dess att rätt till självbestämmandesäkrats.1990/91:U642 av m.fl. (mp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvecklandet av den internationella vapenhandeln.1990/91:U668 av m.fl. (mp) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till känna attSverige omgående skall stoppa all utförsel av krigsmateriel till dekrigförande parterna,13. att som sin mening ger regeringen till känna attSverige skall ta förnyade initiativ till bindande regler underFN-kontroll som förbjuder eller begränsar handeln med krigsmaterieloch substanser och komponenter som kan användas för tillverkning avABC-stridsmedel. Utskottet har tagit del av regeringens skrivelse omkrigsmaterielexportens utveckling . i betänkandetåterges en sammanfattning av regeringens skrivelse.Utskottet konstaterar att svenska tillverkares krigsmaterielexporträknat i fasta priser minskat med jämfört med och attvärdet av exporten ligger på samma nivå som i början av1980-talet.I två motioner, U424 (s) och U427 (v), framförs synpunkter på denoffentliga redovisningen av krigsmaterielexporten. I båda motionernaanförs att det krävs en större öppenhet om svensk vapenexport,exempelvis beträffande vilken typ av materiel som har sålts tillolika stater. bör enligt motionerna bidra till öppenhet,vilket gynnar avspänning. Vidare föreslås att regeringen redovisarhur stor del av exporten som regleras av slutanvändarintyg resp.intyg om egen tillverkning. Regeringen bör enligt motionerna ocksåredovisa hur många samarbetsavtal med rätt till vidareexport tillstater förbjudna för svensk vapenexport som tecknats.Utskottet delar uppfattningen att den offentliga redovisningen avkrigsmaterielexporten bör vara så öppen som möjligt. Utskottet finneratt de redogörelser för krigsmaterielexporten som lämnas genomregeringens årliga skrivelse i ärendet uppfyller de krav som kanställas. Enligt vad utskottet erfarit är regeringens redovisning avsvensk krigsmaterielexport mer öppen jämfört med vad som gäller iflertalet övriga europeiska länder. Regeringen bör fortsattefterkomma önskemålet om att ta med alla uppgifter som det inte finnsskäl att hemlighålla. En gräns utgörs dock av hänsyn till berättigadekrav på sekretess som motparten i ett avtalsförhållande kan ha.Utskottet noterar att regeringen i årets skrivelse är mer utförligän i sin redovisning på vissa punkter, bl.a. beträffandekrigsmaterielexportens uppdelning på kategorier av vapenslag.Som framgår av regeringens skrivelse och som redogörs för senare ibetänkandet har frågorna kring utlandssamverkan påkrigsmaterielområdet behandlats i en utredning (SOU 1989:102).Förslag därom kommer att avhandlas i den proposition om nykrigsmateriellag som regeringen avser förelägga 1991/92.Det kan då finnas anledning att återkomma till frågan om öppenhet iredovisningen om svensk krigsmaterielexport.Med det ovan anförda får motion U424 (s), berörd del och yrkande 5i motion U427 (v) anses besvarade.Med vad som ovan anförts om regeringens skrivelse får utskottetföreslå att lägger den till handlingarna utan erinran.I ett antal motionsyrkanden framförs förslag som syftar till enavveckling av svensk krigsmaterielexport. I yrkande 2 i motion U402(mp), yrkande 1 i motion U426 (mp) och yrkande 1 i motion U427 (v)föreslås en femårig avvecklingsplan för vapenexporten och i yrkande 9i motion U402 (mp) anförs att förslag om att helt avbryta svenskvapenexport bör framläggas för riksdagen.Vidare framförs i en rad yrkanden förslag om skärpning av gällanderegler och riktlinjer för svensk krigmaterielexport. I motion U402(mp) yrkande 5 anförs att riktlinjer för svensk vapenexport, inkl.licensförsäljning och samarbetsavtal, skall fastställas i lag. Sammamotions yrkande 7 samt i motion U18 (mp) yrkande 2 anförs attregeringen dröjt med att avlämna förslag till ny lag på området, ochlagförslag bör framläggas under våren 1991.I motion U420 (s) föreslås att lagen om utförsel av krigsmaterielbör skärpas i två avseenden. Dels bör begreppet krigsmaterielexportersättas med militär export för att understryka att det ärmottagarens användning som är avgörande, dels bör enligt motionensamma villkor beträffande slutanvändning m.m. gälla församarbetsavtal, licensförsäljning och exportavtal. Enligt motionenbör stater som befinner sig i eller kan befaras komma i väpnadkonflikt -- inom eller utom landet -- inte få köpa vapen frånSverige. Det bör heller inte stater som undertrycker de mänskligarättigheterna få. I de båda motionerna samt också i motion U402 (mp)yrkande 6 anförs att länder med militära styrkor som är engagerade istridshandlingar utanför det egna territoriet, eller som hålls kvardär efter det att striderna upphört, såvida inte stationeringen är enföljd av beslut i FN, inte heller bör få komma i fråga som köpare avsvenska vapen. Dessa villkor bör enligt motionen lagfästas somovillkorliga hinder för export av militär materiel.I motion U424 (s), berörd del och motion U427 (v) yrkande 3framförs liknande förslag, dvs. att riktlinjerna för vapenexport börlagfästas och utökas med ett förbud att sälja krigsmateriel till statmed militära styrkor som är eller har varit engagerade i striderutanför det egna territoriet, med undantag för styrkor medFN-uppdrag. Motionärerna kräver en skärpt skrivning av riktlinjernavad gäller mänskliga rättigheter. I motionerna yrkas vidare på attförslag om att liberalisera den svenska vapenexportpolitiken medavseende på följdleveranser bör avvisas. Härutöver yrkas på att allaformer av svensk krigsmaterielexport till stater som är stängda fördirekt svensk export bör avvisas. Samma regler bör gälla vidsamarbetsavtal som vid "vanlig" krigsmaterielexport, dvs. exportenskall godkännas av utifrån de av riksdagbeslutade och lagfästa riktlinjerna.Samarbetsavtal berörs också i yrkande 2 i motion U426 (mp) variyrkas att staten inte bör acceptera samarbetsavtal mellan svenskförsvarsindustri och utländska vapenindustrier.I motion U414 (m) anges att rimliga regler förkrigsmaterielexporten är en förutsättning för en livskraftigförsvarsindustri, vilken i sin tur är en förutsättning för attförsvaret skall kunna få tillgång till de resurser man behöver.Motionärerna konstaterar att utredningarna Begreppet krigsmateriel(SOU 1989:66) och Utlandssamverkan på krigsmaterielområdet(SOU1989:102) ännu inte lett till förslag från regeringen. Detta ärenligt motionen olyckligt, och regeringen bör lämna förslagtill i denna fråga.Med anledning av yrkandena rörande riktlinjer och lagstiftning omsvensk krigsmaterielexport samt frågan om avveckling vill utskottetframföra följande. Regeringen tillsatte en utredningom krigsmaterielexporten och en om krigsmaterielbegreppet. , , (SOU 1989:102) somkrigsmaterielbegreppsutredningen (SOU1989:66) har avlämnat sinabetänkanden till regeringen, och remissbehandlingen är avslutad. KMUhar haft till uppgift att analysera sambandet mellan en fortsattlivskraftig svensk försvarsindustri och denna industris export, attutreda konsekvenserna av och villkoren för försvarsindustrielltsamarbete med utlandet och prova behovet av ändringar i nu gällanderegler. Vidare hade utredningen till uppgift att göra en bedömning avmöjligheterna att ytterligare begränsa eller helt avbryta den svenskakrigsmaterielexporten.Utskottet konstaterar att arbetet med en proposition omkrigsmaterielexporten som avses täcka in båda de nämndautredningarnas förslag pågår inom regeringskansliet.Det är inom ramen för propositionsarbetet också bl.a. fråga om vissakompletterande utredningar beträffande neutralitetsreglerna, denkonstitutionella arbetsfördelningen mellan riksdag och regering ochbeträffande vissa förvaltningstekniska frågor. Såsom tillkännagivitsav utrikeshandelsminister i planerar regeringen attlägga fram en proposition för under /92.Mot bakgrund av att de förslag som framförs i de olikamotionsyrkandena är föremål för ett nu pågående utrednings- ochpropositionsarbete finner utskottet inte anledning att göra någranärmare uttalanden om förslagen. Utskottet konstaterar att frågornaom regler och riktlinjer för svensk krigsmaterielexport inkl. fråganom samarbetsavtal kommer att behandlas i i anslutning tillbehandlingen av den planerade propositionen.Med det ovan anförda avstyrks yrkandena 2, 5, 6, 7 och 9 i motionU402 (mp), motionerna U420 (s) och U424 (s), berörd del, yrkandena 1och 2 i motion U426, yrkandena 1 och 3 i motion U427 (v) och yrkande2 i motion U18 (mp). Motion U414 (m) angående vikten av attförsvarsmaterielindustrins exportregler fastställs får anses besvaradmed vad utskottet anfört.I motion U427 (v) yrkande 2 begärs att regeringen skall planera ochförbereda stöd till regioner, företag och enskilda som drabbas vidnedläggningar och omstruktureringar av svensk krigsindustri.I utrikesutskottets betänkande 1990/91:UU1 angavs att ökade kravkommer att ställas på försvarsindustrin när det gällerstrukturrationalisering och formatanpassning. Vidare ansåg utskottetatt åtgärder från offentlig sida för att underlättastrukturomvandling och omställning till civil produktion liksomsysselsättningsskapande åtgärder kan komma att aktualiseras. Dennauppfattning kvarstår.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att frågorna omförsvarsindustrins omstrukturering bl.a. behandlas i den ovannämndakrigsmaterielexportutredningen, , (SOU 1989:102) och iförsvarsutskottets betänkande 1990/91:FöU8. Utredningen, , ansågatt man i omstruktureringsarbetet borde använda traditionella medelgenom arbetsmarknads-, utbildnings-, industri- och regionalpolitik.Utredningen tog avstånd från omställning av försvarsindustrin påadministrativ väg, t.ex. genom omställningsfonder. angavutredningen att staten som dominerande beställare och köpare avsvensk krigsmateriel och som tillståndsgivare vid utlandssamverkanhar ett särskilt ansvar för utvecklingen inom försvarsindustrin,varför staten måste ha en god beredskap att gå in med olikautbildnings- och regionalpolitiska åtgärder om sysselsättningsproblemskulle uppstå. I försvarsutskottets betänkande 1990/91:FöU8 redovisasbl.a. den av uttryckta hållningen att det i första hand ären uppgift för de berörda företagen att själva strukturera sinverksamhet utifrån marknadens villkor.Ett exempel på den omstrukturering som pågår ärsammanslagningen av de två största krigsmaterieltillverkandeföretagen i , AB och Ordnance.Utskottet har inte anledning att erinra mot vad som framförts iförsvarsutskottets betänkande. Med hänvisning till attkrigsmaterielexportutredningens förslag är föremål för beredning iregeringskansliet finner utskottet inte anledning att nu kommenterautredningen i denna del.Med det ovan anförda anser utskottet att yrkande 2 i motion U427(v) är besvarat.I yrkande 2 i motion U602 (mp), yrkande 1 i motion U629 (v) ochyrkande 2 i motion U637 (s) förordas att export avkrigsmateriel till avbryts, mot bakgrund av Indonesienspolitik vad gäller Östtimor.I utskottets betänkande 1990/91:UU1 konstaterades att den utförselav krigsmateriel som skett till endastavsett reservdelar och liknande utrustning. Utförseln ansågs ha sketti enlighet med gällande riktlinjer. Utskottet noterar nu att någonändring av karaktären av den krigsmaterielexport som sker tillIndonesien inte ägt rum. Utskottet noterar att enligt den statistiköver krigsmaterielexporten som återges i skrivelsen 1990/91:163 haringen export av krigsmateriel till ägt rum . Närdet gäller framtida ställningstaganden beträffande tillstånd tillexport av krigsmateriel är det regeringen som enligt gällande lagarhar att lämna tillstånd.