bet · GF01JuU6 · 1991-12-10 00:00:00 — Internationellt samarbete i brottmål I proposition 1991/92:46 () harregeringen föreslagit att anta genom propositionenframlagda förslag till1. lag om ändring i lagen (1991:435) med vissa bestämmelser ominternationellt samarbete på brottsmålsområdet,2. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt,3. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott,4. lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brotttill , , och Norge.Lagförslagen under 1 och 2 har granskats av lagrådet.De vid propositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. InledningI lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationelltsamarbete på brottmålsområdet finns regler omimmunitet för vissa vittnen m.m. I förevarande ärende föreslårregeringen att lagen skall utvidgas och innefatta även bl.a.regler om överförande av frihetsberövade personer för förhörutomlands.Till grund för regeringsförslaget ligger endepartementspromemoria (Ds Ju 1987:12) Beslag, kvarstad ochvittnesförhör i internationella förhållanden som upprättadesinom . Efter remissbehandling avpromemorian utarbetades en proposition med förslag om beslag ochkvarstad i internationella förhållanden som har antagits avriksdagen (prop. 1989/90:82, JuU30, rskr. I förevarandeärende behandlas den återstående frågan om överförande avfrihetsberövade personer för förhör utomlands m.m.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att en person som är berövad friheteni , efter begäran från en främmande stat, skall kunnaföras över till den främmande staten för förhör ellerkonfrontation i samband med utredning om brott eller vidrättegång. På motsvarande sätt skall en person som ärfrihetsberövad utomlands kunna överföras till för förhöreller konfrontation här i riket. Förutsättningar för att enöverföring från till ett annat land skall få ske är attförhöret eller konfrontationen avser annat än denfrihetsberövades egen brottslighet och att den frihetsberövadesamtycker till åtgärden. Överföring kan vidare vägras bl.a. omden gärning som förhöret eller konfrontationen avser inte är ettbrott enligt svensk lag eller om den är ett politiskt ellermilitärt brott.Lagändringen gör det möjligt för att återta etttidigare gjort förbehåll beträffande artikel 11 i den iStrasbourg undertecknade europeiska konventionen ominbördes rättshjälp i brottmål (rättshjälpskonventionen).Härutöver innehåller propositionen förslag till följdändringartill den nya regleringen och förslag till ändringar i fråga ombeslutanderätten när det gäller att fastställa ersättning tilloffentlig försvarare i utlänningsärenden som avgörs avregeringen.Lagförslagen föreslås träda i kraft den 1 april 1992.BakgrundI frågor som gäller utredning och lagföring av brott pågårsedan gammalt ett omfattande internationellt samarbete somSverige deltar i. Samarbetet gäller bl.a. vad som i harkommit att betecknas inbördes rättshjälp, dvs. olika former avbistånd stater emellan främst i syfte att staterna skall kunnainleda eller fullfölja rättsliga processer med internationellanknytning. Det rättsliga regelsystem som detta internationellasamarbete bygger på är för svenskt vidkommande delslagstiftning, dels olika internationella konventioner ochbilaterala avtal som har ingåtts med andra stater.En av de viktigaste överenskommelserna inom detinternationella rättshjälpsområdet är den nyssnämndarättshjälpskonventionen. ratificerade konventionen år1967, och den trädde för svenskt vidkommande i kraft den 1 maj1968. har 18 huvudsakligen västeuropeiska stateranslutit sig till konventionen.I rättshjälpskonventionen åtar sig de fördragsslutandestaterna att i enlighet med konventionens bestämmelser i störstamöjliga utsträckning lämna varandra rättshjälp i brottmål somhandläggs av en judiciell myndighet i en annan konventionsstat.De former av rättshjälp som regleras i konventionen gäller bl.a.bevisupptagning, husrannsakan och beslag för bevisändamål,delgivning och utlämnande av straffregisterutdrag.I samband med ratificeringen gjorde förbehållbeträffande flera artiklar i konventionen. Ett sådant förbehållgällde bl.a. de regler i artikel 11 som innehåller bestämmelserom överförande av personer som är frihetsberövade för förhöreller konfrontation utomlands. Reglerna innebär att en personsom är berövad friheten under vissa förutsättningar skallöverföras till den stat där förhöret eller konfrontationen skalläga rum om personlig inställelse begärs av konventionsstaten.Artikel 11 innehåller också bestämmelser som innebär atttransitering genom en konventionsstats område av personer som ärberövade friheten i princip skall beviljas omjustitiedepartementet i den ansökande staten begär det ocherforderliga handlingar bifogas.Av konventionsstaterna har tre, inkl. , gjort förbehållmot artikel 11 i dess helhet. Åtta stater har inte gjort någotförbehåll, två stater har godtagit artikel 11 och gjortuttalanden om tillämpningen beträffande överförande av personerutomlands, och fem stater har gjort olika förbehåll beträffandetransiteringar.Bakgrunden till att det svenska förbehållet gjordes var attdet saknades regler i den svenska lagstiftningen som gjorde detmöjligt att överföra frihetsberövade personer för förhörutomlands m.m. på det sätt som anges i konventionen. Man valdealltså att göra förbehåll i stället för att kompletteralagstiftningen (se prop. 1961:48, 1LU29).Enligt artikel 23 i rättshjälpskonventionen har åtagitsig att återkalla gjorda förbehåll så snart omständigheternamedger det.ÖvervägandenSverige är relativt ensamt i om att vägrainternationell rättshjälp som består i att föra över en personsom är berövad friheten till en annan stat för förhör ellerkonfrontation i en där pågående rättegång eller förundersökning.Några sakliga skäl för att behålla den ordningen finns knappast,särskilt som överföring skall vägras om den det rör motsättersig åtgärden. Även för andra fall innehåller regeringsförslagettillräckliga möjligheter att avslå en ansökan om överföring omden skulle anses strida mot svenska intressen. gör denallt större rörligheten i att det finns ett starkt ochväxande behov av att kunna överföra frihetsberövade personer förförhör m.m. mellan de europeiska länderna. Inte minst enframgångsrik kamp mot narkotika och annan grov brottslighettorde kräva sådana möjligheter.Sammantaget finner utskottet att starka skäl talar för den avregeringen föreslagna ordningen, och utskottet tillstyrkerregeringsförslaget. Utskottet hemställerbeträffande internationellt samarbete i brottmålatt antar de genom proposition 1991/92:46 framlagdaförslagen tilla. lag om ändring i lagen (1991:435) med vissa bestämmelser ominternationellt samarbete på brottmålsområdet,b. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt,c. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brottsamtd. lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brotttill , , och Norge.Stockholm den 10 december 1991På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),() ochChristel ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Rättelse av lagtext sid. 3,5 § Om det inte är uppenbart att framställningen skall avslås, skall yttrande över framställningen inhämtas från den myndighet som svarar för omhändertagandet av den frihetsberövade. Myndigheten skall i yttrandet lämna de upplysningar som kan vara av betydelse för prövningen enligt 3 §.