bet · GE01JuU23 · 1991-04-09 00:00:00 — Denna fråga har utskottetåterkommande behandlat; under föregående vid tvåtillfällen (se 1989/90:JuU16 s. 5 och 1989/90:JuU28 s. 11).Utskottet anser att en förutsättning för ett effektivtutformat stöd till brottsoffren är kunskap om hur brott drabbarde enskilda människorna -- inte minst i ekonomiskt hänseende.Utskottet vill i sammanhanget peka på att utredningar har gjortssom belyser kostnaderna för den s.k. ekonomiska brottslighetenmedan motsvarande undersökning när det gäller de "vanliga"brotten saknas. Utskottet är mot den bakgrunden nu berett atttillstyrka det här aktuella utredningskravet. Utskottet villtillägga att en positiv sidoeffekt av utredningsarbetet blirökad kunskap om brottsligheten i stort. Detta kommer att ökaeffektiviteten i kampen mot brottsligheten. Arbetet med enutredning om den totala kostnaden för brott mot enskilda börsålunda inledas. Detta bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 46 bort haföljande lydelse:46. beträffande kostnader för brott mot enskildaatt med anledning av motion 1990/91:Ju825 yrkande 10som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.28. Pensionerade polismän (mom. 47), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 31 sombörjar med "Utskottet behandlade" och slutar med "tillmotionsyrkandet" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att ett påtagligtsätt att öka polisens möjlighet att stödja brottsoffer vore attdra nytta av pensionerade polismäns kapacitet och erfarenheter.Med hänsyn härtill anser utskottet att regeringen böröverlägga med om hur en utveckling av ensådan verksamhet med seniorpoliser kan organiseras. Detta börges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 47 bort haföljande lydelse:47. beträffande pensionerade polismänatt med anledning av motion 1990/91:Ju825 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.29. Bevakningsföretag (mom. 49)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 32 sombörjar med "Utskottet, som" och slutar med "del, avstyrks" bortha följande lydelse:Enligt utskottets mening finns det nu anledning att närmaredra upp gränserna för polisens uppgifter i förhållande tillbevakningsföretagen. På grund av den ansträngdaarbetssituationen inom polisen har bevakningsföretagen fått ökadbetydelse och vidgade arbetsuppgifter. Som utskottet ser det kandenna expansion inte godtas i längden, eftersom polisarbete ären sådan grunduppgift som det bör ankomma på det allmänna att haansvaret för. Polisiära uppgifter bör således som utskottet iolika sammanhang tidigare understrukit i första hand fullgörasav polisen. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 49 bort haföljande lydelse:49. beträffande bevakningsföretagatt med anledning av motion 1990/91:Ju821 yrkande 46som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.30. Sjukvårdssekretess i polisarrest (mom. 50)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar på s.32 med "Utskottet behandlade" och slutar på s. 33 med "tillmotionen" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör en sådan reglering somföreslås i motionen utredas, och regeringen bör vidtaåtgärder härför och därefter skyndsamt återkomma med förslagtill så att frågan om uppgiftsskyldigheten förhälso- och sjukvårdspersonal även vid polisarrester får sinlösning. Utskottet vill för sin del understryka att det härmindre är fråga om ett lagstiftningstekniskt problem -- somtidigare hävdats -- än om att söka praktiska lösningar. nu med anledning av motion Ju821 anfört bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 50 bort haföljande lydelse:50. beträffande sjukvårdssekretess i polisarrestatt med anledning av motion 1990/91:Ju821 yrkande 53som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.31. Företagsbot (mom. 51)(), (), (),(), (), () ochBirgit () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 33 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "till motionerna" bortha följande lydelse:Förslaget till bestämmelserna om företagsbot utsattes förmycket hård kritik vid lagrådsgranskningen . Kritikenriktade in sig på lagtextens oklara och alltför öppnaformuleringar, som mer eller mindre gav den karaktär avramlagstiftning. Enligt utskottets mening togs inte tillräcklighänsyn till lagrådets synpunkter vid riksdagsbehandlingen, ochlagstiftningen är präglad av en teknik som inte är godtagbar påstraffrättens område. Det var redan vid förslagets antagandemöjligt att förutse betydande svårigheter vid regeltillämpningenbeträffande såväl gränserna för tillämpningsområdet som deskönsmässiga bedömningar som domstolen i varje enskilt fallmåste göra.Utskottet anser med hänvisning till vad som anförts attlagstiftningen om företagsbot inte kan anses fylla elementärarättssäkerhetskrav och förordar att den upphävs. Ett förslaghärom bör läggas fram för . Detta bör gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 51 bort haföljande lydelse:51. beträffande företagsbotatt med anledning av motionerna 1990/91:Ju622 och1990/91:Ju810 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.Särskilda yttranden1. Brottsförebyggande arbete m.m. (mom. 2)() anför:Vänsterpartiet hälsar med tillfredsställelse civilministernsuttalande om en prioritering av brottsförebyggande ochbrottsförhindrande åtgärder. Som framgår av motion Ju225 är detangeläget att detta arbete ute i polisdistrikten noga följs upp.För den händelse statsmakternas prioriteringsbeslut beträffandede brottsförebyggande och brottsförhindrande åtgärderna inteföljs avser vi att återkomma i denna sak.2. Kvarterspoliser (mom. 4)(), (), (),(), (), (),(), () och () anför:Som utskottet anför gav regeringen tillkänna vikten av en intensifierad verksamhet med kvarters- ochområdespoliser. Utskottet redovisar i betänkandet vad regeringenvidtagit med anledning av uttalande. Om inteverkningsfulla fortsatta åtgärder vidtas utan dröjsmål avser viatt återkomma i denna sak.3. Nya polistjänster (mom. 21), och (alla m)anför:Moderata samlingspartiet har i annat sammanhang yrkat en ökadantagning till med 200 aspiranter utöver vadregeringen föreslagit samt beräknat medel härför. Dessutom harvi, även detta i annat sammanhang, begärt inrättandet av 600 nyaadministrativa tjänster och även beräknat medel härför. Ävenmoderata samlingspartiet anser, i likhet med vad som framförs imotion Ju202, det angeläget att fler poliser kommerglesbygdsdistrikten till del och att rikspolisstyrelsensframställning om ytterligare 100 poliser till sådana distriktbifalls. Det är dock vår uppfattning att den prioritering somskall ske för att uppnå detta mål ankommer på regeringen inomramen för dess normala verksamhet såvitt avser fördelning avresurser inom polisväsendet.4. Sjöpolisverksamhet (mom. 34), och (alla m)anför:Vi anser i enlighet med motion Ju216 att behovet av enförstärkt polisiär övervakning till sjöss är stor. Behovet av enförstärkning har också gång på gång slagits fast av utskottet,som understrukit att utbyggnaden avsjöpolisverksamheten inte får hindras av utredningsarbete iårtionden. Vi vill understryka att den nu aviserade utredningenmåste bedrivas med största skyndsamhet.Justitieutskottets utfrågning om ekonomiskbrottslighetBilaga 1Inbjudna:Torsten , riksåklagareGunnel , byråchef, riksåklagarenUno , överåklagare, åklagardistriktBjörn , rikspolischefRolf , kriminalkommissarie, rikspolisstyrelsenLars , polisöverintendent, polismyndigheten i GöteborgRolf B. , advokat, konkursförvaltarkollegiernasföreningLars Bentelius, generalsekreterare, AdvokatsamfundSuzanne , advokat, justitieutskottet deltog:Britta Bjelle (fp), ordförandeLars-Erik (), vice ordförandeUlla-Britt Åbark (s)()()()()()()()()()()()()()()()()()()Referat från justitieutskottets utfrågning den 12 mars 1991om ekonomisk brottslighetBilaga 2Till grund för referatet ligger en bandupptagning som gjordesvid utfrågningen. Endast viss språklig redigering av texten harskett. Endast inledningsanförandena redovisas i betänkandet.De personer som medverkade i utfrågningen finns angivna ibilaga 1.Utskottets ordförande, : Jag vill börja medatt hälsa er alla, och framför allt våra gäster, varmt välkomna.Skälen till att utskottet har bestämt sig för att ha enutfrågning om ekonomisk brottslighet är flera. Bl.a. har såvälregeringen som utskottet sagt att man prioriterarekonomisk brottslighet, men vi har mer och mer förstått attutfallet inte har blivit det önskade. Dessutom har utskottet iår fått betydligt fler motioner om ekonomisk brottslighet äntidigare. Därför tyckte vi i utskottet att det skulle varaintressant att från er som arbetar med dessa frågor få höralitet grand om hur verkligheten ser ut.Till denna utfrågning har vi inbjudit riksåklagare , byråchef , överåklagare ,rikspolischef , kriminalkommissarie ,polisöverintendent , advokat . ,generalsekreterare och advokat har ganska till vårt förfogande för detta storaämne, men vi får försöka få ut så mycket som möjligt av dennatid. Jag föreslår att vi först lyssnar på de inbjudna gästerna iden ordning som framgår av programmet. Och när de har hållitsina anföranden får utskottets ledamöter ställa frågor.Torsten : Jag kan inledningsvis säga att det somhar gjort att vi under den allra mer på allvar harfått ögonen på det här problemet är de allt fler rapporternafrån fältet om att det har stått illa till när det gällerbekämpningen av ekobrott.Vi har i samband med tillsynsbesök på olika platser, framförallt gäller detta storstäderna, fått uppgifter om attbekämpandet av ekobrotten på vissa områden kanske inte står heltstilla, men det går i alla fall mycket långsamt. Vi har hörtrapporter om att missmodet sprider sig alltmer blandkonkursförvaltare och skattefolk, som ju är de som oftastinitierar våra utredningar genom anmälningar till oss omiakttagelser som de har gjort om ekonomisk brottslighet ellermisstankar om sådan.Vi har också fått anledning att känna oro när vi harkonstaterat att det på sina håll har skett prioriteringar somhar varit synnerligen långtgående. Vi har, framför allt frånStockholm, exempel på prioriteringsregler som är så hårda att del av de brott som anmäls -- även om de inte direktdefinitionsmässigt hör hemma hos den ekonomiska brottslighetenändå hör hemma på samma plan, och det är fråga omförmögenhetsbrott och bedrägerier -- lämnas därhän.Det har uppstått en situation där de s.k. lägsta typerna avbrottslighet utreds och beivras med kraft och kläm. Kommer manlitet högre upp på skalan kommer man till den gråzon som jagtalade om där prioriteringsreglerna gör att man knappast görnågot alls åt denna brottslighet. Kommer man sedan till denallra grövsta typen av brottslighet med mycket storautredningar, t.ex. utredningen om Nyckelnaffären, glider dessamål vidare i vad man kan kalla juridikens gräddfil. Dessa mål ärav så oerhört stor vikt att man lägger allt annat åt sidan föratt ta itu med dessa.Detta har lett fram till den nästan löjeväckande situationenatt om man begår små brott så åker man fast. Det lönar sigbättre att begå litet allvarligare brott, eftersom man då harbetydligt större möjligheter att klara sig helt och hållet.Jag vill i detta sammanhang också säga att vi har fåttalarmerande rapporter framför allt från storstäderna. Det gavoss anledning att höra oss för litet närmare. Och vi har skaffatsifferuppgifter som ger belägg för den uppfattning som vi härkan redovisa, och den undersökningen kommer attredovisa.Gunnel : Vi gick först ut och frågade hur det stodtill i , eftersom det var det som närmastintresserade oss. Vi frågade ,regionåklagarmyndigheten och statsåklagarmyndigheten förspeciella mål. Vi intresserade oss mest för frågan om vilka målsom låg i utredningsbalans hos polisen. Vi trodde att det vardär som problemet låg. Och vi räknade alltså bort instämda måleller mål som låg i balans hos åklagaren och som varfärdigredovisade med utredning och allt.Vi har alltså koncentrerat oss på mål som alltjämt är underutredning, och vi har också begärt att få allmänna synpunkter påhur man ser på detta.När det gäller det som redovisats från Storstockholmsområdetkan man säga att den allmänna bilden är dyster. Man säger attutredningsresurserna inte räcker till. Målen blir gamla, ochdärmed blir de också svårutredda. Bevisläget försämras, ochpåföljden påverkas också av att det har förflutit sedanbrottet begicks. Nya konkurser och ny brottslighet följer intesällan i spåren, och det kan man inte göra något åt. Som nämndestidigare avsätts resurser för de mest kvalificerade målen, ävenom det i vissa fall kan ta tid innan man sätter i gång ochutreder, men i fråga om dessa mål kommer det fram resurser. Detinnebär att det i första hand är mellankategorin av ekomålen somkommer i kläm. Det innebär också att statsåklagarmyndigheten förspeciella mål, som bara tar mycket stora mål, egentligen intehar några svårigheter med sina utredningsresurser. Där får manvad man vill ha. Det är framför allt ekoroteln på somställer upp.Däremot är läget ett annat när det gällerregionåklagarmyndigheten i och även åklagarmyndigheteni , som faktiskt har det sämsta läget. Jag hopparemellertid över det eftersom kommer att redovisadetta.Vi vände oss också till de andra storstäderna och konstateradeatt läget även där är bekymmersamt -- många mål i balans hospolisen, vakanser på polissidan, det tar att få framresurser, man har inte den utredningspersonal som man vill ha,och framför allt räknar man med att ett ökande antalkonkursärenden skall ramla in hos åklagaren, och ärendena blirgenerellt sett gamla innan de redovisas även där.När det gäller regionåklagarmyndigheterna i övrigt kan mansäga att läget är något bättre, utom för dem som ligger inärheten av storstadsområdena och som har problem som liknarstorstadsdistriktens problem. Regionåklagarmyndigheternaredovisar en balans på totalt knappt 400 ärenden somligger hos polisen. Och man ger även där generellt bilden av attutredningsresurserna inte räcker till. Det finns någon enstakasom betecknar läget som bra, men de flesta anser att det ärbekymmersamt och oroväckande och hyser stor oro för att inte fåfram utredningarna i tid.Ett problem som man på åklagarsidan pekar på är att de olikamyndigheterna konkurrerar om samma utredningspersonal.Ekorotlarna skall ibland räcka till för både storstadsdistriktenoch landsorten omkring. Det innebär att om en myndighet fårigenom sina krav på utredningsresurser så får i praktiken någonannan myndighet stå tillbaka, trots att målen i och för sigkanske är lika angelägna.Frågan om polisens organisation och det nya systemet med friaresurser tas också upp av flera överåklagare. De ser en fara iatt tjänster som har räknats som specialdestinerade förjust dessa uppgifter kan tas i anspråk även för andraändamål. De tar också upp frågan om vad som händer om polisenskulle kunna öka sin avverkningstakt, sin produktionstakt,väsentligt i förhållande till vad som är fallet . Om manräknar med normal produktionstakt från polisen verkar det som omåklagarsidan klarar av det. Men om det blir en väsentlig ökningtror man på sina håll att det blir bekymmer även pååklagarsidan, och då kommer balansen att flyttas överdit.Jag skall sammanfatta några praktiska konsekvenser avdagsläget. Dagens situation innebär att bl.a. önskemål frånskattemyndigheter och konkursförvaltare om att man snabbt skallkunna sätta i gång med en viss angelägen utredning sällan kantillgodoses. Därmed gnisslar samarbetet något, och benägenhetenatt anmäla skattebrott kan bli mindre. Förutsättningarnaför att gå in bl.a. med yrkande om näringsförbud blir ocksåmycket sämre, vilket åklagarna pekar på. Och möjligheterna attbryta pågående brottslighet försämras självfallet också.Realistiskt sett, säger man, kommer framför allt frånstorstadsdistrikten åtskilliga brott aldrig att hinna utredasoch inte heller att lagföras.Torsten : Jag vill tillägga att de uppgifter somhar kommit till har gett oss anledning att lämna information omläget till -- det gjorde vi -- och till justitieutskottet. Vi har också talat medrikspolischefen vid ett sammanträffande tidigare och berättatvad detta i stort går ut på. Vi kommer även att ta upp fråganvid ett åklagarmöte som äger rum , dåsamtliga chefsåklagare, statsåklagare och överåklagare i riketskall samlas. Efter det tror jag att vi kommer att kunna avgöraom det kommer att erfordras några åtgärder från vår sida ellerinte, om vi över huvud taget skall göra någonting och i så fallvilka former detta skall ske i.Björn : Jag skall inte tala så mycket omutvecklingen andra hälft. Den beskrivning somhar gjorts är i stort sett riktig, nämligen att vi klararsmåbrotten och ett fåtal av de allra allvarligaste brotten. Jagskall inte heller gå in på statistik, det lär andra göra. Jagtänker koncentrera mig på några väsentliga förklaringsfaktorersom ligger bakom detta.Jag tror att regeringen, och även rikspolisstyrelsenhar avhänt sig styrmöjligheter. Den decentralisering som vi harär korrekt i kanske 90--av allt polisarbete. Men det finnsett fåtal fall där den ställer till problem. Jag tror attekosidan och trafiksidan är exempel på det. Det har att göra medatt man regionalt och lokalt helt enkelt gör andraprioriteringar än riksdag. Då använder man resursernapå det sätt som de lokala och regionala politikerna tycker ärbäst. Det betyder att man alltså inte följer viljeinriktningarnafrån riksdagen.Jag tror att vi för tre från rikspolisstyrelsenssida har nämnt det här. Och vi saknar de styrmedel sombehövs för att med gammaldags styrteknik tillse att det här fårett genomslag i den praktiska polisverksamheten. Jag tror alltsåatt man får göra en avvägning mellan om man vill accepteradecentraliseringens yttersta konsekvenser, som är en lokal ochregional frihet i dessa avseenden, eller om man bedömer det härsom så pass viktigt att man bör ge särskilda styrmedel på dethär området. Polisverksamheten har ju det på vissa områden somupplevs som centrala.Det andra problemet torde sammanhänga med utvecklingen inompolisväsendet och dess struktur. De fria resurserna nämndes här.De har inneburit att man i mycket hög grad har slagit sammanbedrägerirotlar, ekorotlar och annat. Detta har ökat under detgångna året, eftersom man via riksdagsbeslut, regeringsbeslutoch beslut på har gett en rätt för deregionala och lokala polismyndigheterna att omorganisera eftereget skön. Då har man valt att slå ihop dessa resurser. Detinnebär att man har flyttat bort en del poliser nertill ordningsverksamheten för att öka synligheten. Som mycketriktigt konstaterades på åklagarsidan uppstår ensituation där det å ena sidan finns ett intresse förutredningsresurser och å andra sidan ett intresse förpatrullerande poliser. Och det är fråga om var denna balanspunktskall ligga.Ett dilemma är också att många tror att för en del av den härtypen av brottslighet kanske länsmodellen inte alltid är denbästa, dvs. att man så att säga skapar 25 kopior. Det innebäratt man ofta klarar småbrotten, och en centralresurs,rikskriminalen, klarar ett fåtal av de verkligen svåra. Kanskemåste vi ha en högre koncentration om man skallklara den här typen av ärenden.Ytterligare ett problem som vi sannolikt har haft är att viinte i så hög grad har använt extern specialistkunskap. Viutreder väldigt mycket själva. Frågan är i vilken utsträckningvi kan öka det. Troligen har den lokala polisen ute iorganisationerna omprioriterat när man noterat den långautredningstiden och låga påföljden för den här typen av brott.Då har man sett på hur straffsatserna skall prioriteras. Det ärmin gissning att sådana resonemang har förts på många platser ilandet.Jag tror vidare att det på åklagarsidan är så att det, utom desom har specialkompetens på det här området, funnits ganskaringa intresse för just sådana här litet halvsvåra brott, de harså att säga kommit i kläm. Det finns tre faktorer, tycker jag,som talar för att situationen på det här området delvis ter sigannorlunda än vad den har gjort tidigare.Den första är att vi har noterat att företagssektorn har enmera positiv inställning till våra insatser på det här områdetän tidigare, av det enkla skälet att systematiskafalsarieverksamheter drabbar seriös affärsverksamhet. Man serantagligen annorlunda på att vi på den polisiära sidanklarar av renhållningen mot upprepade systematiskafelaktigheter.Den andra är den som har antagits i om attpoliser världen över i ökad grad bör inrikta sig på att jagamervärdet av narkotikapengarna, att helt enkelt försöka förverkadet. Skall vi klara det måste vi ha kapacitet att jobba på denfinansiella marknaden.Den tredje effekten är sannolikt den att många människor harupplevt turbulensen inom de finansiella systemen som så att detinneburit att enskilda individer kunnat plocka ut ganska storavärden på ett felaktigt sätt, och vanligt folk har blivit ganskaupprörda över det. Vi känner ett slags stöd att just på detområdet göra någonting.Detta ledde till att vi för ungefär fem sex veckor sedanlämnade i uppdrag åt polismyndigheten i , tidigare chefenför rikskriminalen där och chefen för kriminalavdelningenBengt-Åke och länspolismästaren att fundera igenom vadvi skulle kunna göra på den polisiära sidan för att få en bättretingens ordning. Två saker har jag nämnt. En är sannolikt ökadedirektivmöjligheter på dessa områden. En annan är koncentrationtill den svaga del som tidigare talare här har talat om. Om vivill gå fram på den bogen så tror vi att man måste välja attpunktvis förstärka på rikskriminalsidan och inom storstäderna,för det går inte att skapa en massiv resursutbyggnad i alla led.Vi kommer inte att kunna hålla den kapaciteten.För egen del har vi anledning att titta på rikskriminalen. Därnoterar jag att vi har haft en nedgång av vår egenresursförbrukning. Det hänger samman med två saker. Den ena haratt göra med vakanser som inte har återbesatts i avvaktan på denutredning som pågått angående rikskriminalen. Det här har vibestämt oss för att åtgärda. Den andra handlar om de resursersom har flyttats från rikskriminalens ekosida till s.k.förspaning, det är alltså de som inte utreder utan som har tilluppgift att spana fram brotten. Vi tänker nu återföra dessaresurser. Beslut om denna resursflyttning fattades en gång itiden därför att man var orolig för att det bara skulle bliutredning och ingen spaning. Det är alltså vad vi tänker göraför egen del.Vi har fattat ett beslut som vi hoppasskall verka åtminstone åt rätt håll, och det är alternativet attsätta in resurser. Väldigt ofta möts vi på avtrycket att sätta in rikskriminalens resurser. De är som bekantbegränsade. Ett alternativ i dessa sammanhang är ofta attfinansiellt stödja regionalt kompetenta människor som heltenkelt inte har råd att resa på det sätt som vore önskvärt,eftersom den här typen av brott ofta spänner över flera störrestäder, ofta inkluderande . Vi har sagt pårikspolisstyrelsen att vi i vissa sådana här fall viarikskriminalen bör kunna ställa de ekonomiska resurser tillförfogande som krävs för att utredningsarbetet skall kunnadrivas framgångsrikt.Det här är några av de saker som vi själva tycker är viktigaatt ta tag i: för det första att skapa ett slags finansiellpolisiär kompetens, för det andra att ta ställning till om viskall eller inte skall styra resurserna till dessa områden. Detär alltså fråga om balans mellan decentralisering och styrning.Rolf : Det kan vara av intresse att få klart försig ungefär hur stor den ekonomiska brottsligheten är. Det harvi inte talat om. Det är väldigt svårt att uranmälningsstatistik få fram korrekta uppgifter, men 1983 fannjag det lämpligt av annan anledning att se hur mycket pengar detungefärligen rörde sig om när det gäller den ekonomiska skadan ianledning av ekobrott. Jag kom fram till att det kretsar kring14 miljarder kronor . Egendomsskadorna i anledning avtraditionella brott uppgick till 700 milj. kr.