bet · GE01FiU20 · 1991-02-21 00:00:00 — Detta tar utskottet bestämt avstånd ifrån.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet ansluter sigtill den uppfattning som kommer till uttryck i motion Fi224 (v).Utskottet avvisar förslagen i motion Fi229 (fp).dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande spelregler på arbetsmarknadenatt med anledning av motion 1990/91:Fi224yrkande 4 samt med avslag på motion 1990/91:Fi229 yrkande 4 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omtvångsåtgärder på arbetsmarknaden,10. Statsskuldspolitiken (mom.5)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 44 sombörjar med "Som utskottet" och slutar med "Fi217 yrkande 4" bortha följande lydelse:Utskottet anser i likhet med vad som anförs i propositionenoch i motion Fi217 (m) att det övergripande målet förriksgäldskontoret och statsskuldspolitiken bör vara att minimerakostnaderna för statens upplåning. Av detta följer att det intekan vara uppgift att stimulera hushållenssparande, om detta skulle strida mot kostnadsminimeringsmålet.Som framgår av propositionen har upplåninghos hushållen i form av allemanssparande och sparobligationerblivit relativt kostsam för staten. Enligt riksgäldskontoretsberäkningar hade staten kunnat spara sammanlagt 2,4 miljarderkronor under budgetåren 1986/87--1988/89 om upplåningen genomallemansspar hade genomförts på annat sätt. Riksgäldskontoretbestämmer numera självt räntan för allemansspar och kostnadernahar därmed blivit lägre. Utskottet anser att nya emissioner avspar- och premieobligationer inte bör ske. Hushållens bidragtill statsupplåningen bör lämnas i andra former, t.ex. viaavkastningsfonder som administreras av kreditinstitut. Därigenomskulle det bli möjligt att genomföra rationaliseringar ochbesparingar inom riksgäldskontoret.Utskottet anser att den statliga s.k. utlandslånenormen skallligga fast. Det innebär att staten inte skall nettolåna iutländsk valuta för att finansiera budgetunderskott eller föratt förvalta statsskulden. Utskottet delar emellertid inteuppfattningen att , t.o.m. i tider av växandebytesbalansunderskott, skall vara förpliktat att amortera nedutlandsskulden vid ett valutainflöde orsakat av en högräntenivå. Konsekvensen av detta blir väsentligt högreupplåningskostnader. anger attupplåningskostnaderna genom tillämpningen av utlandslånenormenblev sammanlagt ca högre under budgetåren1986/87--1989/90 än om ingen amortering hade skett påvalutaskulden under dessa år.Utskottet anser sammanfattningsvis att statensskuldförvaltning fungerar tillfredsställande. Avsteg från kravetpå kostnadseffektivitet förklaras i allmänhet av politiskarestriktioner, vilka så långt möjligt bör undanröjas. Utskottettillstyrker med det anförda de riktlinjer förstatsskuldspolitiken som föreslås i motion Fi217 (m) yrkande 4,vilket som sin mening bör ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande statsskuldspolitikenatt med anledning av motion 1990/91:Fi217yrkande 4 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om riktlinjer för statsskuldspolitiken,11. Penning- och valutapolitiken (mom.6)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 48börjar med "Utskottet vill" och på s. 49 slutar med "till känna"bort ha följande lydelse:Det är utskottets uppfattning att tyngdpunkten istabiliseringspolitiken bör läggas på penningpolitiken.Möjligheterna till finjusteringar av efterfrågeläget genom enaktiv finanspolitik är som framhålls i motionerna Fi217 (m) ochFi229 (fp) starkt begränsade. Penningpolitiska åtgärder fåreffekt betydligt snabbare än finanspolitiska ingrepp, vilket ären fördel. Inom de ramar som sätts av kravet att försvara denfasta växelkursen bör det därför åvila penningpolitiken attgenom marknadsoperationer påverka räntenivå och likviditet såatt arbetslöshet och inflation hålls nere.Utskottet anser i likhet med vad som anförs i flera motioneratt ett allvarligt problem i den nuvarande ekonomiskasituationen är att det pågående valutautflödet genomgående harlångsiktig karaktär. Det beror främst på utlandsinvesteringar iföretag, fastigheter och aktier. Detta utflöde finansierashuvudsakligen genom en kortfristig upplåning som upprätthållsgenom en allt högre räntedifferens mellan och utlandet.Enligt utskottets bedömning finns det ingenting somtalar för att kapitalströmmarna skulle vända. Det finns därfören risk att räntedifferensen kommer att behöva öka. Ett högtränteläge leder till fallande investeringar och en stagnerandeindustrisektor, vilket ytterligare skulle förstärka obalansernamot omvärlden. Utskottet anser därför att en kraftig omläggningav den ekonomiska politiken är nödvändig.Vid sidan av en omläggning av den ekonomiska politiken är detangeläget att vidta vissa institutionella förändringar i syfteatt öka effektiviteten i arbetet för att försvara kronans inreoch yttre värde. En betydelsefull sådan förändring är att stärkariksbankens oberoende i förhållande till regering och riksdag.Regeringen aviserar i finansplanen att en utredning i dettasyfte skall tillsättas . Utskottet beklagar dröjsmåletmed denna åtgärd, för vilken planerna var långt framskridnaredan förra våren.Enligt utskottets mening var avregleringen av valuta- ochkreditpolitiken både nödvändig och riktig. De bestämmelser ibetalningslagen som innebär restriktioner för kapitalrörelsernabör avskaffas. Utskottet återkommer till detta. Vidare anserutskottet att de kvarvarande resterna av den kreditpolitiskaregleringen bör avskaffas. Förbudet mot realränte- och indexlånbör därför upphävas. Det finns också som utskottet ser detanledning för att överväga omfattningen och storlekenpå kassakraven och frågan om att ge ränta på kassakravsmedel.Nuvarande regler leder till en konkurrenssnedvridning mellanolika kreditgivare på bostadsmarknaden.En viktig förutsättning för att en politik inriktad påinflationsbekämpning skall bli framgångsrik är att den uppfattassom trovärdig. Ytterst handlar det om tilltron till vår fastaväxelkurs. Den svenska växelkurspolitiken måste ligga fast. Ettsätt att stärka förtroendet för den svenska kronan vore somutskottet ser det att knyta den till det europeiska monetärasystemet (EMS), till vars växelkursmekanism () de flestaEG-valutor hör. Ett medlemskap är i princip möjligt även förländer som ej är medlemmar i , men situationen kompliceras avde pågående övervägandena kring skapandet av en ekonomiskmonetär union (EMU). bör därför markera sin avsikt attansluta sig till det europeiska monetära systemet genom att ilikhet med anknyta kronan till EG-valutan ecu.Vad utskottet anfört om penning- och valutapolitiken börriksdagen med anledning av motionerna Fi202, Fi217 yrkande 5 ochFi229 yrkande 3 som sin mening ge regeringen ochriksbanksfullmäktige till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande penning- och valutapolitikenatt med anledning av motionerna 1990/91:Fi202,1990/91:Fi217 yrkande 5 och 1990/91:Fi229 yrkande 3 samt medavslag på motionerna 1990/91:Fi207, 1990/91:Fi223 yrkande 3 och1990/91:Fi227 yrkande 8 som sin mening ger regeringen ochfullmäktige i till känna vad utskottet anfört,12. Penning- och valutapolitiken (mom.6)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 48börjar med "Utskottet vill" och på s. 49 slutar med "till känna"bort ha följande lydelse:Valutautflödet avspeglade enligt utskottets meningett misstroende mot den svenska ekonomin och regeringensoförmåga att sköta den ekonomiska politiken. Spekulationer om enförestående devalvering bidrog också. Regeringen försöktemotverka den dramatiska valutasituationen genom att presenterakrispaketet. Detta visade sig emellertid vara betydligt mindreomfattande än väntat. Valutamarknadens aktörer uttryckte sinbesvikelse och räntorna sjönk endast i ringa utsträckning. Förstsedan löften om nya åtstramningar ställts ut ibudgetpropositionen kunde räntenivån sänkas.Det är utskottets uppfattning att regeringens åtgärder äralltför begränsade för att få tillräckligt avgörande effekter påden reala ekonomin i det korta och medellånga perspektivet.Därför bör finanspolitiken stramas åt genom att störrebesparingar genomförs i de statliga utgifterna. Därigenom skapasförutsättningar för en sänkning av den inhemska räntenivån.Vidare bör investeringar och sparande stimuleras. Ett verksamtmedel i detta syfte vore att införa privata investeringskonton.Kravet på omläggning av den ekonomiska politiken innefattar attpenningpolitiken måste vara fortsatt stram.Den närmare utformningen av penningpolitiken ankommer påriksbanken att svara för. I uppgift ingår att påpenningpolitiska grunder pröva kassakravens omfattning, storlekoch frågan om eventuell räntegottgörelse på kassakravsmedel.Det är utskottets bestämda uppfattning att avsteg frånvalutapolitikens mål om en fast växelkurs är uteslutet.Penningpolitiken måste understödja den fasta växelkursen. Föratt förhindra spekulationer måste penningpolitiken vara fortsattstram. Den fortsatta utvecklingen av den svenska valutapolitikenbör, som framhålls i motion Fi229 (c) gå i riktning mot en ökadanknytning till starka valutor, men de avgörande åtgärdernamåste vara att skapa trovärdighet genom en intern anpassning avutbud och efterfrågan och genom att ekonomins funktionssättförbättras. ligger alltjämt väsentligt över deninflationsnivå som etablerats i de flesta västeuropeiska länder.En anknytning av den svenska kronan till europeiskavalutasamarbetet saknar därför aktualitet.Vad utskottet anfört bör som sin mening geregeringen och riksbanksfullmäktige med anledning av motionFi227 yrkande 8 till känna. Motionerna Fi202, Fi207, Fi217yrkande 5, Fi223 yrkande 3 samt Fi229 yrkande 3 avstyrks avutskottet.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande penning- och valutapolitikenatt med bifall till motion 1990/91:Fi227 yrkande8 samt med avslag på motionerna 1990/91:Fi202, 1990/91:Fi207,1990/91:Fi217 yrkande 5, 1990/91:Fi223 yrkande 3 och1990/91:Fi229 yrkande 3 som sin mening ger regeringen ochfullmäktige i till känna vad utskottet anfört,13. Penning- och valutapolitiken (mom.6)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 45börjar med "Utskottet vill" och på s. 46 slutar med "Fi223 (mp)"bort ha följande lydelse:Avskaffandet av valutaregleringen innebär att kapitalflödenanu styrs av det internationella kapitalets intressen. De friaflödena har tvingat till ett högt ränteläge. Det finnssom utskottet ser det anledning ompröva de liberaliseringar somgenomförts i . Framför allt bör utflyttning av svenskaföretag och sysselsättningstillfällen styras på ett för Sverigesamhällsekonomiskt acceptabelt sätt. Valutalagstiftningens allamöjligheter bör utnyttjas för ett verkligt samhällsinflytandeöver den ekonomiska internationaliseringsprocessen.Kapitalrörelserna bör styras och begränsas. börundersöka möjligheterna att skapa internationellaöverenskommelser i syfte att begränsa kapitalets rörlighet.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi207 (v) ochFi223 (mp) yrkande 3 bör som sin mening ge regeringenoch riksbanksfullmäktige till känna. Utskottet avstyrker därmedmotionerna Fi202, Fi217 yrkande 5, Fi227 yrkande 8 samt Fi229yrkande 3 med yrkanden om att knyta den svenska kronan starkaretill EG-valutorna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande penning- och valutapolitikenatt med anledning av motionerna 1990/91:Fi207och 1990/91:Fi223 yrkande 3 samt med avslag på motionerna1990/91:Fi202, 1990/91:Fi217 yrkande 5, 1990/91:Fi227 yrkande 8och 1990/91:Fi229 yrkande 3 som sin mening ger regeringen ochfullmäktige i till känna vad utskottet anfört,14. Inlåningskonto utomlands (mom. 7)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 49börjar med "Utskottet vill" och på s. 50 slutar med "avstyrksdärför" bort ha följande lydelse:Utskottet delar uppfattningen att det är angeläget ökakonkurrensen banker emellan på inlåningssidan. Det bör därförfinnas effektiva möjligheter att placera pengar även påinlåningskonton utomlands. Det berättigade kravet påskattekontroll över gränserna får inte utformas så att det ipraktiken innebär en restriktion på möjligheterna härvidlag.Under förutsättning att kontrolluppgifter lämnas till svenskaskattemyndigheter bör därför svenska medborgare få placera medelpå konton utomlands. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse:7. beträffande inlåningskonto utomlandsatt med anledning av motion 1990/91:Fi215yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,15. Rätten att handla med valutor (mom.8)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 50 sombörjar med "Möjligheten att" och slutar med "därför motionen"bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör betalningslagen arbetas om så attden inte innebär begränsningar som är oförenliga med strävandenamot fria kapitalrörelser över gränserna. i förhållande till utlandet bör utformasi samklang med aktuella liberaliseringssträvanden inom ochEG. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse:8. beträffande rätten att handla med valutoratt med bifall till motion 1990/91:Fi215 yrkande3 som sin mening ger regeringen och fullmäktige i riksbankentill känna vad utskottet anfört,16. Investeringsfonder (mom. 9)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.51 sombörjar med "Utskottet vill med anledning av motion Fi206" ochslutar med "motion Fi228" bort ha följande lydelse:I motion Fi228 (fp) föreslås att frisläppet avinvesteringsfonder och investeringsreserver också skall gällagenerellt i samtliga kommuner i län.I motion Fi206 (c) föreslås motsatsen. För vissa kommuner iStockholms län skall enligt motionärerna investeringsfondernaendast vara tillgängliga för investeringar som syftar tillmiljöförbättrande åtgärder.Det finns tydliga tecken på att den svenska ekonomin är på vägin i en lågkonjunktur. Investeringsfondsystemet är underavveckling. Fonderna bör därför omgående släppas fria i helalandet. Ett sådant beslut borde regeringen ha tagit långttidigare. Detta bör ges regeringen till känna. Motion Fi206avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse:9. beträffande investeringsfonderatt med bifall till motion 1990/91:Fi228 och medavslag på motionerna 1990/91:Fi201, 1990/91:Fi206 och1990/91:Fi216 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om ett generellt frisläpp gällande hela landetav investeringsfonder och investeringsreserver,17. Investeringsfonder (mom. 9)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 51 sombörjar med "Utskottet vill med anledning av motion Fi206" ochslutar med "motion Fi201" bort ha följande lydelse:I motion Fi206 (c) framhålls att redan i samband medregeringens s.k. krisskrivelse (1990/91:50) föreslog attfrisläppsförordningen skulle ändras så att företag, efteransökan, kan medges att ta i anspråk medel avsatta tillinvesteringsfond för alla typer av investeringar i alla delar avlandet. Undantag gjordes dock för de områden som omfattas avinvesteringsskatt enligt lagen 1989:471. I dessa områden skulleemellertid även fortsättningsvis frisläpp för miljöinvesteringarvara möjliga, enligt de bestämmelser som gällde tidigare. Imotion Fi206 (c) understryks att detta undantag fortfarande börgälla. Frisläppet skall alltså inte gälla investeringar inom deområden som omfattas av investeringsskatt.I motion Fi228 (fp) föreslås att det nu beslutade frisläppetav investeringsfonder och investeringsreserver också skall gällagenerellt i samtliga kommuner i län.Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.Investeringsskatten infördes för att hålla tillbakavissa byggnadsinvesteringar i starkt överhettade tätortsområden.Utskottet föreslog redan vid införandet att den borde upphöravid utgången av 1990. Den bedömningen har visat sig vara riktigdå överhettningen nu har förbytts i en lågkonjunktur.Investeringsskatten bör enligt utskottets mening därför snarastavskaffas.Det finns emellertid ett mycket nära samband mellan industrinsinvesteringar i byggnader och i maskiner. Det är därför varkenmeningsfullt eller logiskt att, som regeringen gör, stimuleramaskininvesteringar genom frisläppandet av investeringsfonderoch motverka byggnadsinvesteringar genom att behållainvesteringsskatten.Utskottet anser att investeringsskatten först bör avskaffas,och därefter bör frisläppandet av investeringsfonder ochinvesteringsreserver ske i berörda områden. Redan nu bör dockdessa fonder och reserver kunna utnyttjas förmiljöinvesteringar. Med anledning av motionerna Fi206 och Fi228bör ge regeringen till känna vad utskottet ovan sagtom frisläppande av investeringsfonder och investeringsreserver.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse:9. beträffande investeringsfonderatt med anledning av motionerna 1990/91:Fi206och 1990/91:Fi228 samt med avslag på motionerna 1990/91:Fi201och 1990/91:Fi216 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om frisläppande av investeringsfonder ochinvesteringsreserver,18. Avveckling av löntagarfonder m.m. (mom.10)(), (), (), RuneRydén (m), (), () och IvarFranzén (c) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 52börjar med "Utskottet vill" och på s. 54 slutar med "motionFi212 (m)" bort ha följande lydelse:Löntagarfonderna är ett hot mot marknadsekonomin. De måstedärför avskaffas. Avvecklingen skall tillgodose följandegrundläggande krav:1. Den skall vara definitiv.2. Den får inte utsätta aktiebörsen för kraftig kurspress.3. Den skall stärka möjligheterna att varaktigt uppnå en högreekonomisk tillväxt i den svenska ekonomin.Det första och viktigaste steget i avvecklingen bör vara attupphäva fondskatterna och att befria fondbyråkratin i form avstyrelser och kanslier från dess arbetsuppgifter. Detta bör skeredan den 1 juli 1991.Vinstdelningsskatten är visserligen avskaffad sedan den 1 juli1990 men tillämpas vid 1991 och tidigare års taxeringar. mening bör lagen om upphävande av vinstdelningsskattändras så att den upphävda lagen inte heller skall tillämpas vid1991 års taxering. Tilläggspensionsavgiften bör per den 1 juli1991 sänkas motsvarande den del som tidigare tillfallitlöntagarfonderna, dvs. med 0,2 procentenheter.Enligt utskottets mening bör löntagarfondernas tillgångarfrämst användas för att stimulera det frivilliga individuellasparandet i svensk ekonomi. Omvandlingen av fondernas tillgångarfrån kollektivt till individuellt ägande bör ske på följandesätt:För alla som är berättigade att delta i allemanssparandet, ca8,5 miljoner personer, framräknas en andel i fondtillgångarna.Det exakta beloppet fastställs när fonderna skiftas ut. Värdetpå varje andel maximeras dock till 1200 kr.Fondandelarna utgår i form av en sparpremie till personer somefter beslutet om fondavveckling deltar i allemansfondsparandet.För att erhålla en fondandel krävs att . sparasunder en tvåårsperiod. Detta minimibelopp samt sparpremienspärras för uttag räknat frånutskiftningstillfället.De medel som inte tas i anspråk för sparpremier bör användasför att på andra sätt stimulera tillväxten och sparandet isvensk ekonomi. Medel bör avsättas för att främja forskning vidfrämst universitet och högskolor inom områden som bidrar till envaraktig tillväxt. Tillgångarna bör därvid överföras till eneller flera fristående stiftelser -- bland vilka StiftelsenRiksbankens jubileumsfond kan komma i fråga -- och avkastningenfinansiera sådan verksamhet. Detta innebär också ett stöd tillden högre utbildningen. Till de forskningsområden som skallfrämjas hör miljöstrategisk forskning.Genom att fondtillgångarna i första hand används för attstimulera individuellt riskvilligt sparande tas ett viktigt stegi riktning mot ett breddat enskilt ägande i näringslivet.Preciseringen av hur fondmedlen slutligt skall skiftas bör bliföremål för utredning och beslut . Skulle någondel av tillgångarna därvid återstå, bör de användas för attstimulera ett långsiktigt bundet sparande.Tillgångarna skall skiftas i mitten av 1993. Fram till dessmåste en interimistisk förvaltning ordnas. Utskottet anser attdenna bör handhas av särskilda avvecklingsnämnder.Utskottets här redovisade uppfattning innebär att utskottetbiträder motionerna Fi204 (c, m, fp), Fi210 (c) yrkande 1, Fi213(m, fp, c), Fi221 (m) yrkande 1, Fi225 (c) och Fi714 (fp).Det är som utskottet ser det oroväckande, om än inteförvånande, att fler fondpropåer har förts fram. I enarbetsgrupp inom () har sålunda väcktsförslag till vidareutveckling av det kollektiva ägandet.Slutsatsen i arbetsgruppens rapport är att den svenska ekonominbehöver ett ökat sparande, vilket skall åstadkommas framför alltgenom en rad nya fonder och genom expansion av AP-fonderna.Tidigare erfarenheter pekar mot att sådana tankar så småningomblir det socialdemokratiska partiets politik. Som framhålls imotion Fi221 (m) yrkande 2 bör därför ge regeringentill känna att med bestämdhet avvisar förslag om enfortsatt fonduppbyggnad av detta slag.Förslag om en fortsatt utbyggnad av AP-fonden har ocksåframförts av pensionsberedningen. Med tanke på de negativaeffekter som höga skatte- och avgiftstryck har påsysselsättning, konkurrensförmåga och tillväxt bör en sådanutbyggnad inte komma till stånd. Vad utskottet här har anförtinnebär således att utskottet biträder motion Fi212 (m).dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse:10. beträffande avveckling av löntagarfonder m.m.att med bifall till motionerna 1990/91:Fi204,1990/91:Fi210 yrkande 1, 1990/91:Fi212, 1990/91:Fi213,1990/91:Fi221, 1990/91:Fi225 och 1990/91:Fi714 samt med avslagpå motion 1990/91:Fi210 yrkande 2 hos regeringen begär förslagom ett snabbt avskaffande av löntagarfonderna samt som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om enytterligare fonduppbyggnad,19. Avveckling av löntagarfonder m.m. (mom.10, motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrandesom på s. 52 börjar med "Utskottet vill" och på s. 53 slutar med"och Fi714 (fp)" bort ha följande lydelse:Utskottet får med anledning härav anföra följande.Löntagarfonderna har inte blivit det offensiva redskap somförutskickades i fonddebattens början. Fonderna har inte hellersvarat mot de syften som angavs för deras verksamhet närriksdagen 1983 band sig för en utslätad fondreform. mening krävs det nu en ny industripolitik och en nypolitik för infrastrukturinvesteringar. Här skall AP-fonden ochlöntagarfonderna ha en central roll. Med dessa fonder som grundkan regeringen skapa en industripolitik som beskärprivatkapitalets äventyrliga politik och garanterarframtidsinvesteringar i utifrån regionala ochsamhällsekonomiska utgångspunkter.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet avstyrkerbifall till motionerna Fi204 (c, m, fp), Fi210 (c), Fi213(m,fp, c), Fi221 (m) yrkande 1, Fi225 (c) och Fi714 (fp).20. Avveckling av löntagarfonder m.m. (mom.10, motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrande sompå s. 52 börjar med "Utskottet vill" och på s. 54 slutar med"motion Fi212 (m)" bort ha följande lydelse:Det krävs en förnyelse av det småskaliga och lokalanäringslivet. Detta måste ges möjlighet att konkurrera påförmånliga villkor med dagens storskaliga näringsliv och dessalltmer anonyma ägare.För att tillgodose detta ändamål förordar utskottet i likhetmed de gröna att det inrättas en näringslivsfond(närfond) i varje kommun. Sådana närfonder skall stimulera ochunderlätta uppbyggnaden av ett lokalt småskaligt näringslivgenom rådgivning, lågräntelån och förmedling av riskkapital osv.Under /92 skall verksamheten med närfonderinledas i stödområdena A och B. Närfondernas verksamhet skallbyggas upp med medel som successivt förs över frånlöntagarfonderna till närfonderna.