bet · GE01SoU23 · 1991-05-30 00:00:00 — Motionärerna anser också attriskvärderingar och hälsoekonomiska värderingar av förebyggandeinsatser bör genomföras både vid och ute ilandet (yrkande 8).I samma motion begärs vidare åtgärder för att förebyggaolycksfall, andra skador och självmord (yrkande 5).Förebyggandet av självmord anses vara en viktig uppgift försåväl ett kommande folkhälsoinstitut som socialstyrelsen.Motionärerna anser det också viktigt att beslut omolycksfallsskaderegistreringen förverkligas (yrkande 6).I motion 1990/91:So521 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vad som i motionen anförts om åtgärderför att klarlägga de ekonomiska vinsterna av att långsiktigt nåenbättre folkhälsa. Motionärerna anser att det bör upprättas enkommission som får till uppgift att göra en grundligsammanställning av tillgängliga fakta och utifrån dessa faktaskapa strategier för en förändrad, hälsoinriktad livsstil.Kommissionen bör sedan förankra dessa strategier ifolkrörelserna och därefter redovisa de ekonomiska och socialavinsterna sedda i ett långsiktigt samhällsekonomiskt perspektiv.I motion 1990/91:So94 av och (båda fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vadsom i motionen anförts om det ofullständiga beredningsarbetetbeträffande (yrkande 1). Motionärernaanser bl.a. att frågorna är alltför litet genomarbetade och attdet därmed inte ges besked om det funktionella utfallet avförändringarna. De anser också att alltför mycket har "blandatsihop", så att det verkligt stora folkhälsoproblemet, alkoholen,skjuts i bakgrunden.I motion 1990/91:So75 av () begärs etttillkännagivande om vikten av att kost- och hälsofrågorytterligare betonas i arbetsuppgifter. Imotion 1990/91:So91 (c) begärs tillkännagivanden om delsbehovet av samlade insatser för information och upplysning omkost och om produkters innehåll (yrkande 12), delsorganisationernas betydelse och behov av stöd i folkhälsoarbetetvad gäller kostfrågor (yrkande 14). Motionärerna erinrarsärskilt om den kostupplysning som bedrivs avhushållningssällskapens hemkonsulenter.I motion 1990/91:So95 av m.fl. (mp) betonasmatens betydelse för hälsan inom den förebyggande vården(yrkande 1).I motion 1990/91:So514 av och (båda c) från den allmänna motionstiden begärs etttillkännagivande till regeringen om behovet avinformationskampanjer för bättre folkhälsa och om attsocialstyrelsen bör ges i uppdrag att ansvara för genomförandetav sådana kampanjer (yrkande 1). Informationskampanjerna börgenomföras kontinuerligt i syfte att öka allmänhetens kunskaperom mat och dess samband med hälsan.Socialstyrelsen bedriver ett förebyggandeolycksfallsskadeprogram i samverkan mellan berörda myndigheteroch organisationer på nationell nivå. Enligt propositionen (80)är det lämpligt att inrätta ett skadeprogram inomfolkhälsoinstitutets ram. Detta program bör bygga på ochutveckla det program som bedriver. börinstitutets skadeprogram även innefatta våldsrelaterade skador.I propositionens inledande avsnitt betonas levnadsvanornasstora betydelse för hälsan. Kostens sammansättning tillsammansmed rökning, alkoholvanor och motion uppges vara de viktigastefaktorerna i detta sammanhang. Felaktig kost beräknas svara förungefär en tredjedel av cancerfallen, medan rökningen antassvara för ungefär en femtedel (prop. s. 22).Socialutskottet har vid upprepade tillfällen understrukitbehovet av information kring kostvanorna och deras betydelse förfolkhälsan (se bl.a. 1990/91:SoU4 s. 39). Folkhälsogruppen harsärskilt framhållit att kostvanorna måste förändras.Utskottet gör följande bedömning.Motionerna 1990/91:So428 (fp) yrkande 1, om inrättande av ettfolkhälsoinstitut och motion 1990/91:So521 (s) om en kommissionför en bättre folkhälsa är enligt utskottets uppfattningtillgodosedda genom det förslag om ett folkhälsoinstitut somlagts fram. De nu nämnda motionerna avstyrks därför.De frågor som tas upp i övriga motioner under detta avsnittrör alla sådana frågor som utskottet anser vara uppgifter förett kommande folkhälsoinstitut.Ett undantag utgör förslaget i motion So83 (fp) om att föraöver epidemiologiska enhet tillfolkhälsoinstitutet, liksom den epidemiologiska resursen epidemiologiska centrum som byggs upp inom socialstyrelsenbehövs inte bara för att skapa grunder för epidemiologisktarbete inom folkhälsoområdet utan för hela den uppföljnings- ochutvärderingsuppgift som åvilar . Det medförenligt utskottets uppfattning problem att överföra registrentill , eftersom en sådan åtgärd menligtskulle inverka på förmåga att fullgöra sinauppgifter. har i en skrivelse till utskottetanfört att informationen i de epidemiologiska registrensjälvklart skall kunna utnyttjas också av folkhälsoinstitutet.Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motion 1990/91:So83(fp) yrkande 2 i denna del och utgår från attorganisationskommittén överväger hur det epidemiologiskamaterialet kan göras tillgängligt för folkhälsoinstitutet.Utskottet vill vidare framhålla att det är angeläget att detepidemiologiska centrumet erhåller tillräckliga ekonomiska medelför att kunna utveckla sin verksamhet.Som ovan nämnts kommer regeringen att senare tillkalla ensärskild organisationskommitté, vars uppgift blir att närmareprecisera uppgifter, arbetsformer ochorganisation. Utskottet, som tillstyrker propositionens förslagtill uppgifter och verksamhetsinriktning för folkhälsoinstitutetanser att organisationskommittén även, med nämnt undantag,bör beakta de förslag beträffande bl.a. folkhälsoinstitutetsuppgifter som lagts fram i motionerna 1990/91:So83 (fp) yrkande2 delvis, 1990/91:So428 (fp) yrkandena 5--6 och 8, 1990/91:So75(s), 1990/91:So91 (c) yrkandena 12 och 14, 1990/91:So94 (fp)yrkande 1, 1990/91:So95 (mp) yrkande 3 och 1990/91:So514 (c)yrkande 1. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Lokalt och regionalt folkhälsoarbeteI motion 1990/91:So90 (v) begärs ett tillkännagivande omvad som i motionen anförts om hälsopolitik (yrkande 3).Vänsterpartiet anser att som ett prioriteratområde bör få i uppgift att i samarbete med kommunerna ta framlokala hälsopolitiska handlingsprogram. Sådana program skulleplaneras, administreras och genomföras av primärvården, somenligt motionärerna bör få ett mycket större ansvar för detförebyggande folkhälsoarbetet.I motion 1990/91:So91 (c) hemställs att anvisar15 milj.kr. till ett förstärkt regionalt folkhälsoarbete och gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet aven regional inriktning av folkhälsoarbetet (yrkande 2).Motionärerna anser att merparten av folkhälsoarbetet börbedrivas på lokal och regional nivå. Det bör ankomma påsocialstyrelsen att stimulera och stödja de lokalaverksamheterna bl.a. genom att fungera som ett kunskapscentrumför folkhälsa. Målet är enligt motionärerna att få till ståndett ökat nationellt och lokalt tvärsektoriellt folkhälsoarbete.Betydelsen av det lokala hälsoarbetet betonas starkt ipropositionen. Basen för folkhälsoarbetet måste i allt högregrad läggas på lokal nivå där program bör tas fram och insatsergöras, heter det. Regeringen säger sig dela bedömningen atthälsoarbetet måste byggas underifrån för att både demokrati- ochkvalitetsaspekterna skall kunna tillgodoses. En nära och utökadsamverkan mellan lokal, regional och nationell nivå är enligtregeringens mening en förutsättning för ett offensivtfolkhälsoarbete (prop. s. 66).Utskottet delar propositionens uppfattning om betydelsen avdet lokala hälsoarbetet. Utskottet konstaterar att syftet medmotion 1990/91:So90 (v) yrkande 3 tillgodoses med propositionensförslag och avstyrker därför motionen.Utskottet kan däremot inte ställa sig bakom förslaget i motionSo91 (c) om 15 milj.kr. till regionalt hälsoarbete. Det avmotionärerna eftersträvade målet -- ett ökat nationellt ochlokalt tvärsektoriellt folkhälsoarbete -- kommer enligtutskottets uppfattning att uppnås genom verksamheten i detföreslagna . Motionen avstyrks såvitt nu är ifråga (yrkande 2).Finansiering och anslagsfrågorRegeringen föreslår att resurser som satsats påförebyggande folkhälsoarbete, dvs. anslagsmedel om 85,8 milj.kr.och medel för riskinformation från Systembolaget om 15 milj.kr.,överförs till . Det sistnämnda föreslås skegenom att institutet tillförs 15 milj.kr. i anslagsmedel medanSystembolaget upphör med motsvarande verksamhet. Därutöverföreslås utökat statligt stöd till folkhälsoprogramarbete om32,5 milj.kr. för /92 och därefter 20,0 milj.kr.under vartdera av budgetåren 1993/94 och 1994/95. Av det utökadestödet /92 avser 10 milj.kr. ett särskilt stöd till alkohol-och drogprogrammet. Den samlade statliga satsningen på detförebyggande folkhälsoarbetet enligt regeringens förslag uppgårdärmed till drygt 170 milj.kr. för /95.Regeringen föreslår således en successiv uppbyggnad avfolkhälsoinstitutet och beräknar ett anslag på 47,5 milj.kr. förinstitutet för /92. Dessa medel bör anvisas påett under femte huvudtiteln nyuppfört reservationsanslag,benämnt . För /93beräknar regeringen en ökning med 85,8 milj.kr. genom attanslagsmedel överförs i samband med att uppgifter flyttas frånsocialstyrelsen, och föralkohol- och narkotikaupplysning. Dessutom omfattar den samladesatsningen på det förebyggande folkhälsoarbetet ett utökatstatligt stöd om 20 milj.kr. under vartdera av budgetåren1993/94 och 1994/95.En fond föreslås inrättas dit externa finansiärer uppmanas attlämna bidrag till folkhälsoarbetet. I propositionen uppges attbryggerinäringen har ställt i utsikt ett femårigt stöd om 10milj.kr. per år.CANs verksamhetSom ovan nämnts föreslås att CAN sammanförs med det nyafolkhälsoinstitutet. CAN grundlades av folkrörelserna vidseklets början och har sedan starten varit ettfolkrörelsebaserat organ. CAN har upprepade gånger under detsenaste decenniet organiserats om och förändrats, senast den 1juli 1990 då CAN i enlighet med beslut blev enfristående organisation i förhållande till . Frånmitten av fram till var CAN knutettill på så sätt att personalen var anställd vidstyrelsen och verksamheten stod under överinseende av styrelsen.CAN får statsbidrag för att fullfölja de arbetsuppgifter och deninriktning som förutsatte år 1984.CAN är en suverän organisation, vars styrelse är ansvarig föroch fattar beslut om verksamheten. Folkrörelseförankringenkommer till uttryck genom de 41 medlemsorganisationerna ochderas representation i styrelsen och genom den del avverksamheten som innebär kontakt med organisationer ochfolkrörelser.I motion 1990/91:So83 (fp) hemställs att avslårpropositionens förslag vad avser CAN (yrkande 4).Motionärerna finner förslaget egendomligt ur konstitutionellsynpunkt. Enligt motionärerna tycks regeringen vara heltokänslig för det förhållandet att CAN är en friståendeorganisation som regering och riksdag inte kan kommendera hiteller dit. I sak kan det finnas skäl för den föreslagnasamordningen, men frågan kan knappast lösas utan attöverläggningar förs med CAN. Motionärerna anser det väsentligtatt CANs väl fungerande verksamhet inte bringas att upphöra utangarantier för en tryggad kontinuitet.I motion 1990/91:So90 (v) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen anförts om informationsarbetet(yrkande 4 delvis). vill inte motsätta sig ensamordning av allt informationsarbete inom drogområdet, men villpoängtera att det är viktigt att den folkrörelseförankring somCAN har bibehålls i informationsarbetet när detta försöver till folkhälsoinstitutet.Motionärerna i motion 1990/91:So91 (c), som avslårförslaget om inrättande av ett folkhälsoinstitut, avslår ocksåförslaget om riktlinjer för resursförstärkning tillfolkhälsoinstitutet (yrkande 3 delvis). Motionärerna anseratt bör få behålla de 10 milj.kr. som ipropositionen föreslås överförda till institutet /92. De motsätter sig också att 10 milj.kr.föreslås överföras från CAN och anför att CAN bör få bestå somen fristående organisation med stark folkrörelseanknytning.I motion 1990/91:So73 (m) anförs att CANs friståendeställning som folkrörelse är väsentlig och bör tillvaratas.Något yrkande om CAN framställs dock inte i motionen.I motion 1990/91:So231 av m.fl. (v) från denallmänna motionstiden begärs en utredning som skall syftatill att sammanföra all statlig verksamhet omkring alkoholfrågortill en särskild myndighet (yrkande 3). Motionärerna antaratt det är lämpligt att samla en sådan myndighet till CAN.I proposition 1988/89:130 om riktlinjer för socialstyrelsensframtida roll, uppgifter och inriktning m.m. föreslogs att CANfortsättningsvis skulle ha en fristående ställning i förhållandetill . Utskottet tillstyrkte förslaget medhänvisning till att myndighetsställningen ochfolkrörelseorganisationen inte borde blandas ihop (1988/89:SoU24s. Avsikten med det då aktuella beslutet var dock attregeringen skulle utse ordförande i och attstatliga myndigheter som , ochuniversitets- och högskoleämbetet även fortsättningsvis skulleingå i styrelsen samt att statliga bidrag alltjämt skulle utgå.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet är positivt till att informationsarbetet inomdrogområdet samordnas, men delar också uppfattningen imotionerna So83 (fp), So91 (c) och So90 (v) att denfolkrörelseförankring CAN har måste bibehållas och attgarantier måste ges för en tryggad kontinuitet i CANsverksamhet. Den organisationskommitté som regeringen senarekommer att tillkalla bör därför ges i uppdrag att, medutgångspunkt i de nu aktuella motionerna, inleda överläggningarmed CAN om en lämplig form för samordning av CANs ochfolkhälsoinstitutets verksamheter. Frågor som därvid bl.a. måstebelysas är hur folkrörelseinflytandet i CAN reellt kanbibehållas och hur tillgången till CANs informations- ochdokumentationscentral och bibliotek skall lösas.Vad utskottet här anfört om CANs verksamhet bör medanledning av propositionen och motionerna 1990/91:So83 (fp)yrkande 4, 1990/91:So90 (v) yrkande 4 delvis, 1990/91:So91 (c)yrkande 3 delvis och 1990/91:So231 (v) yrkande 3 som sin meningge regeringen till känna.Motionärerna i motion 1990/91:So94 (fp) är negativa tillatt bryggerinäringen skall bidra till folkhälsoinstitutetsverksamhet med 50 milj.kr. Uppgifternaatt dels producera alkoholdrycker, dels finansiera forsknings-och informationsutveckling är näst intill oförenliga, menarmotionärerna. Vad som anförts om bryggerinäringenssponsorverksamhet i samband med det nya börges regeringen till känna (yrkande 2).Svenska Bryggareföreningen har på olika sättvisat alkoholpolitiska ambitioner. antogs ettalkoholpolitiskt policyprogram, ett manifest, enligt vilketbryggareföreningen bl.a. givit ekonomiskt stöd till drogfriverksamhet för ungdom och bedrivit självsanerande verksamhet föratt få bort felaktig ölreklam. harbryggareföreningen antagit en fortsättning av manifestet.Bland annat beslutade föreningen att stödja alkoholforskning ochfria ungdomsaktiviteter med 100 milj.kr. Vidare genomfördes en sänkning av alkoholhalten i öl klassIII. Föreningen har redan tidigare hävdat att utskänkningsåldernpå restauranger bör höjas från 18 till 20 år.Utskottet ser positivt på att bryggerinäringen känner ettalkoholpolitiskt ansvar och att den avser att bidra tillfolkhälsoinstitutets verksamhet med 50 milj.kr. Såvitt utskotteterfarit har inga villkor förknippats med bidraget. Motion1990/91:So94 (fp) yrkande 2 avstyrks med hänvisning till detanförda.Systembolagets riskinformation m.m.Som ovan nämnts föreslås att viss allmän information omalkoholpolitiken och dess regelsystem, liksom denriskinformation som skall framställa, skalltillhandahållas i systembutikerna. Uppgiften att producerariskinformationen skall dock enligt propositionen uteslutandeåvila . Medel för riskinformation om 15 milj.kr. föreslås överförda till frånSystembolaget.Flera motionärer är kritiska mot att Systembolaget inte längreskall producera egen riskinformation. Yrkanden som syftar tillatt framhålla Systembolagets socialpolitiska roll och rätt attproducera riskinformation framförs i motionerna 1990/91:So77av m.fl. (s), 1990/91:So79 av ochIsa (båda fp), 1990/91:So83 av m.fl.(fp) yrkande 3, 1990/91:So90 av m.fl. (v) yrkande 4,delvis, 1990/91:So91 av m.fl. (c) yrkande 4och 1990/91:So92 av m.fl. (c, fp, m). Iflera av motionerna pekas bl.a. på vikten av att inför deförestående EG-förhandlingarna bevara syftet medalkoholmonopolen.Även i motion 1989/90:So252 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande omalkoholmonopolens sociala roll och betydelsen av att bolagensverksamhet står i samklang med beslut att minskakonsumtionen (yrkande 5). Motionärerna anser också attSystembolagets konsumentinformation om risker är av stor vikt.Enligt 7 § lagen om handel med drycker, LHD, är Systembolagetålagt att sköta försäljningen av alkoholdrycker på ett sådantsätt att skador i möjligaste mån förhindras. I 1977 årsalkoholpolitiska beslut underströks bl.a. attalkoholinformationen bör komma från flera olika håll med hänsyntill de olika informationsgivarnas olika bakgrund och roll isamhället. Vikten av samordning underströks. I proposition 1977/78:178 med förslag till lag ommarknadsföring av alkoholdrycker ansågs Systembolagetsriskinformation stå i god överensstämmelse med den av detallmänna förda alkoholpolitiken (prop. s. 41).Utskottet anser det vara en stor fördel omalkoholinformationen liksom kommer från flera håll --det ger en större trovärdighet åt innehållet. Utskottet villvidare betona vikten av att Systembolaget har möjlighet attsjälvt utforma en allsidig information om sina produkter. I ensådan allsidig information måste givetvis ingå saklig upplysningom alkoholens skadeverkningar. Utskottet delar därförmotionärernas uppfattning att Systembolaget även ifortsättningen bör producera egen riskinformation. Det hindrarenligt utskottets mening inte att Systembolaget bidrar med 15milj.kr. till verksamhet.När det gäller frågan om Systembolagets och AB Vin & Spritsalkoholpolitiska roll har socialutskottet tidigare ansett detsjälvklart att de statliga företagen följer den av statenfastställda alkoholpolitiken (se bl.a. SoU 1987/88:1y).Utskottet vidhåller sin inställning. I lagen om handel meddrycker åläggs de båda alkoholmonopolen en sådan alkoholpolitiskroll.Vad utskottet här anfört om Systembolagets riskinformation ochom monopolens alkoholpolitiska roll bör med anledningav propositionen och motionerna 1989/90:So252 (s) yrkande 5,1990/91:So77 (s), 1990/91:So79 (fp), 1990/91:So83 (fp) yrkande3, 1990/91:So90 (v) yrkande 4, delvis, 1990/91:So91 (c) yrkande4 och 1990/91:So92 (c, fp, m) som sin mening ge regeringen tillkänna.Utskottet tillstyrker de förordade riktlinjerna förresursförstärkningar till /93, 1993/94 och 1994/95 med den ändring som föranleds avutskottets ovan gjorda ställningstaganden beträffande CANsverksamhet och Systembolagets riskinformation. Utskottet villdock understryka att de medel som utgår som bidrag tillorganisationer för hälso-, alkohol- och drogupplysning ävenfortsättningsvis måste användas till sådan verksamhet och inteanvändas till att täcka fasta kostnader.Utskottet avstyrker därmed motion 1990/91:So91 (c) yrkande 3,delvis.Lokaliseringen av folkhälsoinstitutetI ett tiotal motioner föreslås lämpliga lokaliseringsorter förfolkhälsoinstitutet.I motion 1990/91:So76 av () föreslås attinstitutet placeras i (yrkande 2). I motion1990/91:So78 av () föreslås att institutetlokaliseras till . I motion 1990/91:So80 av () anförs att resurser för folkhälsoarbetet bör utlokaliserastill och i motion 1990/91:So86 av . (s) föreslås . föreslås i motionerna1990/91:So82 av och (båda s),1990/91:So84 av () och 1990/91:So85 av JanHyttring och (båda c). I motion 1990/91:So89av och (båda v) föreslåsKarlstad som lokaliseringsort och i motion 1990/91:So88 avGunnar m.fl. (c, s, m, fp, v, mp) slutligen, föreslåsatt placeras i Gävle.För den närmare motiveringen till förslagen hänvisas tillmotionerna.Arbetsmarknadsutskottet har under årenslopp redogjort för sin uppfattning om lokalisering ochomlokalisering av statlig verksamhet. Beträffande lokaliseringenav nya myndigheter har arbetsmarknadsutskottet uttalat att detär viktigt att pröva möjligheterna att välja annanlokaliseringsort än (1990/91:AU3y). Utskottet harockså uttalat att lokalisering av nya myndigheter bör föregås avnoggranna överväganden i skilda hänseenden samt har betonatvikten av att besluten föregås av information till och samrådmed berörd personal (1989/90:AU13 s. 84).Som ovan nämnts kommer regeringen att tillkalla en särskildorganisationskommitté, som bl.a. skall få i uppgift att läggafram förslag om alternativa lokaliseringar av institutet.Utskottet anser inte att bör föregripaorganisationskommitténs bedömning med något uttalande om lämpliglokaliseringsort. Utskottet utgår från att kommittén beaktararbetsmarknadsutskottets uttalanden om lokalisering av nyamyndigheter. Motionerna 1990/91:So76 (fp) yrkande 2,1990/91:So78 (s), 1990/91:So80 (c), 1990/91:So86 (s),1990/91:So82 (s), 1990/91:So84 (fp), 1990/91:So85 (c),1990/91:So89 (v) och 1990/91:So88 (c, s, m, fp, v, mp) avstyrkssåledes.Riktlinjer för den fortsatta alkoholpolitikenI avsnitt 10.7 i propositionen lägger regeringen fram sittförslag till riktlinjer för den fortsatta alkoholpolitiken ochhemställer att godkänner dessa. Riktlinjerna innebärsammanfattningsvis att målet för den svenska alkoholpolitikenäven fortsättningsvis skall vara att minska den totalaalkoholkonsumtionen för att därigenom begränsa alkoholensskadeverkningar. Detta sägs kunna ske bl.a. genom en aktivprispolitik och genom att det restriktionssystem som kringgärdarhanteringen av alkoholdrycker upprätthålls. Avsevärt större viktskall enligt propositionen läggas vid förebyggande insatserutifrån ett folkhälsoperspektiv. Vidare skall grunderna för densvenska alkoholpolitiken hävdas inför de fortsattaöverläggningarna om ett svenskt närmande till de europeiskagemenskaperna.Det närmare innehållet i riktlinjerna redovisas i det följandei anslutning till de motioner som väckts under detta avsnitt.Motionsförslag om en alkoholkommissionI ett av godtaget betänkande (1989/90:SoU2)behandlade utskottet olika frågor om åtgärder somkan leda till en sänkt alkoholkonsumtion. Enligt utskottetsmening var det mycket angeläget att vända de senaste årensökning av alkoholkonsumtionen till en minskning i syfte attuppnå WHOs mål om en nedskärning av konsumtionen framtill år 2000.Utskottet ansåg att regeringen måste besluta om konkretaåtgärder som leder till en varaktig sänkning avalkoholkonsumtionen. Utgångspunkten för dessa insatser bordevara det alkoholpolitiska beslutet . Insatserna kundedock i vissa avseenden behöva anpassas till samhällsförändringaroch ny kunskap inom alkoholforskningen. Alla medel som kan ledatill en minskning av alkoholskadorna måste därför enligtutskottet övervägas, såväl åtgärder som begränsartillgängligheten av alkohol som åtgärder för att minskaefterfrågan.Sammanfattningsvis ansåg utskottet att alkoholfrågan måsteflyttas fram i blickpunkten på samma sätt som skedde när detalkoholpolitiska beslutet togs och att en störremedvetenhet om alkoholens skadeverkningar och förståelse förbehovet av alkoholpolitiska åtgärder måste skapas. Utskottetuttalade sig för förstärkta informations- ochutbildningsinsatser, åtgärder mot langning, stöd tillalkoholfria miljöer, restriktivitet vid utskänkning avalkoholdrycker, insatser mot ungdomsmissbruk och missbruk påarbetsplatserna, åtgärder mot snabbvin, hembränning och missbrukav teknisk sprit samt för ökad alkoholforskning.I motion 1990/91:So83 av m.fl. (fp)hemställs att hos regeringen anhåller om tillsättandeav en parlamentariskt sammansatt alkoholkommission med syfte attformulera en aktiv alkoholpolitik i enlighet med 1989 årsriksdagbeslut (yrkande 5). Motionärerna finnersammanfattningsvis att regeringen inte har tagitalkoholproblemet på tillräckligt stort allvar ochefterkommit den begäran som framställt om en mer aktivalkoholpolitik. Motionärerna säger sig självfallet delauppfattningen att grunderna för den svenska alkoholpolitikenskall hävdas i de fortsatta förhandlingarna med EG och påpekaratt också fastslagit detta. Motionärernastår också bakom kravet på en aktiv prispolitik men anser inteatt regeringen lever upp till detta mål.