bet · GE01TU31 · 1991-05-28 00:00:00 — Vidareanförs att har visat att det också ärmöjligt att bygga en sådan förbindelse utan negativmiljöpåverkan.Argumenteringen i övriga motioner som är positiva till enfast förbindelse överensstämmer i stort med den som redovisats ide tre ovan angivna motionerna.Negativa eller avvisande uppfattningar till en kombinerad väg-och järnvägsförbindelse över redovisas i motionerna1989/90:T214 (c), 1989/90:T241 (v), 1989/90:T243 (c),1989/90:T250 (c), 1989/90:T257 (c), 1989/90:T904 (mp),1989/90:T906 (c), 1989/90:T918 (v), 1989/90:T922 (mp),1990/91:T40 (mp), 1990/91:T49 (v), 1990/91:T67 (mp), 1990/91:T69(mp), 1990/91:T70 (mp), 1990/91:T78 (c), 1990/91:T80 (v),1990/91:T86 (v), 1990/91:T89 (fp), 1990/91:T90 (mp),1990/91:T91 (mp), 1990/91:T92 (mp), 1990/91:T94 (c),1990/91:T215 (c), 1990/91:T229 (mp), 1990/91:T258 (mp),1990/91:T268 (c), 1990/91:T903 och 1990/91:T923 (mp).De argument som anförs mot regeringens förslag ärhuvudsakligen av miljömässig eller ekonomisk karaktär ochåterfinns i många fall gemensamt i flera yrkanden. En rad andrainvändningar anförs också mot såväl byggnationen som mot denvalda finasieringslösningen m.m. Förslag lämnas vidare i vissamotioner om alternativa lösningar av frågan omÖresundsförbindelserna. I det följande redovisas mer utförligtde motioner som väckts med anledning av proposition 1990/91:158.Argumenteringen i övriga motioner som är negativa till denföreslagna fasta förbindelsen överensstämmer i huvudsak med densom redovisas i dessa motioner.I motion 1990/91:T94 (c) avvisas regeringens förslag avfrämst miljö- och statsfinansiella skäl. I motionen anges attförslaget innebär att en omfattande trafikanläggning byggs somutgör ett enormt ingrepp i miljön. En bro uppges också leda tillökad bilism och därmed ytterligare negativa miljöeffekter iSkåne. har delar av en situation där detmiljöfarliga kvävenedfallet är tio gånger större än vad naturenlångsiktigt tål. Till detta kommer problem med en ytterligareförsurning av marker. Dessutom kommer bron attytterligare förhindra saltvattentillströmningen in i Östersjönoch "riva upp" föroreningar från bottensedimenten. Vad gällerden diskuterade s.k. noll-lösningen för att kompensera de hindersom broanläggningen innebär för vattengenomströmningen anges attbeslutsunderlaget vilar på otillräckliga kunskaper om dehydrologiska förhållandena i . Föreslaget om ett brobyggebetecknas mot denna bakgrund med tanke på riskerna för Östersjönsom ytterst oansvarigt och miljöfientligt.I motionen påtalas vidare att för persontransporterna tilloch från övriga finns ett väl utbyggt nät avfärjeförbindelser. Färjeföretagen har dessutom långt framskridnaplaner på en utvecklad färjetrafik med moderna, miljövänliga ochsnabba färjor. Det har också enligt motionen visat sig att deintressenter som bedriver godstrafik föredrar de aktuellafärjeförbindelserna av både ekonomiska argument och tidsskäl.Vad gäller trafikvolymen anges även att mycket pekar på atttrafiken kommer att öka snabbt under de första driftåren.Priskänsligheten i personbilstrafiken är nämligen mycket storoch lönsamheten ökar vid en låg broavgift och därav högtrafikvolym.Vad gäller de i propositionen redovisade ekonomiskaberäkningsgrunderna bedöms dessa som undermåliga och kostnadernasom klart underskattade. Enligt motionärerna kan det inteaccepteras att de överkostnader som kommer att bli fallet vidett brobygge och kostnader för anslutningsanläggningar kommeratt belasta statsbudgeten och därmed skattebetalarna.I motionen anges vidare som ett alternativ till regeringensförslag en kraftig utveckling av färjetrafiken med miljövänligttonnage. Som komplement till färjetrafiken kan motionärernaockså tänka sig en fast förbindelse i form av en borradjärnvägstunnel mellan och som förutomtraditionell tågtrafik också har trafik med s.k. biltåg.I motion 1990/91:T86 (v) framhålls att miljöhänsynen kräveren helt ny transportstruktur. Det innebär minskad bilism ochflygtrafik och kraftfulla satsningar på järnväg och miljövänligsjöfart. Med denna utgångspunkt bedöms att varken flermotorvägar eller projekt som behövs. Den föreslagnabron betecknas därför som ett gigantiskt samhällsekonomisktslöseri. Enligt motionen har de kritiker som räknat medkostnader kring ca gjort en mer realistiskbedömning men även denna enorma summa kan visa sig vara iunderkant.I motionen påtalas vidare att en ger skadligaeffekter på . Med hänsyn till det ytterst känsligaekosystem som finns i Österjön bör en vägledande principvara att inga ytterligare aktiviteter får tillåtas som kantänkas förvärra vattensituationen. De kompenserandemuddringsarbetena bedöms som helt oprövade, och grundläggandefakta är inte kända. Att på detta sätt äventyra Östersjönsnaturliga balans med ett projekt vars samhällsnytta inte ens gåratt beräkna och där det vetenskapliga underlaget är oerhörtbristfälligt är enligt motionen förkastligt och bör avslås. Tillmiljöproblemen hör vidare luftföroreningar. Den förväntadevägtrafiken torde bli av väsentligt större omfattning än vad somanges i propositionen. Att mot denna bakgrund investera för enökning av bilismen i den del av landet där läget är somallvarligast anses som oansvarigt. I motionen anförs även attenergikonsumtionen måste minska i samhället. Byggandet av en broför bilism innebär att en stor andel av framtidens transporterkommer att utföras av många små enskilda energislösande enhetergenom vägfordon på en lång sträcka i stället för att utföras medenergisnåla kollektiva enheter som med järnväg och färjor. Ökadfärjetrafik i kombination med en borrad järnvägstunnel angesockså som exempel på en lösning som är utmärkt urenergisynpunkt. I motionen påtalas även att problem torde uppståmed den föreslagna broförbindelsen vad gällerunderhållskostnader och tillgänglighet. Dessutom gäller att mankan förvänta sig ett ökat antal vägtrafikolyckor liksom att riskfinns för att bron påseglas.I motion 1990/91:T91 (mp) anförs att det föreslagnabroprojektet hotar liv och miljö såväl i , Skåneoch , som i hela . Bron uppges heller intetjäna några trafikmässiga syften som inte bättre kan lösas pånuvarande sätt och med förhållandevis små satsningar som enborrad tunnel för järnvägstrafik. Bland de övriga argument somanförs i motionen mot den fasta förbindelsen kan nämnas attregionen redan nu är hårt belastad av luftföroreningar.Förslaget uppges vidare strida mot de av ochregeringen antagna miljömålen. Ändrade strömningsförhållandenäventyrar havsmiljön i . Den föreslagnakompensationsmuddringen uppges vara ett dödligt hot mot känsligaekosystem på sundets botten. Bron planeras i ett läge med vissgeologisk instabilitet. Materialåtgången för brobygget blirenormt. En bullermatta kommer att fortplantas frånbiltrafiken. Den visuella nedskräpningen blir betydande.Trafikproblem kan uppstå på grund av brons väderkänslighet.Sjöfarten hindras. är ytterst sårbar. Bilberoendet byggsfast i stället för att en satsning görs på ett miljövänligttrafiksystem i . Trafiken kommer att öka kraftigt jämförtmed vad som prognosticerats. Vägen mellan och med genom omvägen från runtMalmö och omvägen genom hela . Omvälvningarna i östraEuropa innebär fler och bekväma tåg- och bilfärjor, vilketminskar det tilltänkta trafikunderlaget. blir ensäckstation om inte en mycket kostsam citytunnel anläggs.Bilbron innebär att busstrafiken kommer att ta stora delar avden tillkommande persontrafiken i stället för tåg. Bilbroninnebär vidare att en resursslösande storstadsmiljö utvecklassöder om och på . Den föreslagna finansieringeninnebär att det ytterst är skattebetalarna som är borgensmän.I motion 1990/91:T90 (mp) anges att det finns ingengodtagbar anledning att bygga en bro över eller entunnel under . Däremot finns det enligt motionären allanledning att förbättra färjetrafiken till kontinenten, dels vadgäller turtätheten, dels vad gäller färjornas avgasrening. Imotionen framhålls vidare att de för Öresundsprojektetnödvändiga medlen hade behövts bättre inom den sociala sektorneller för upprustning av järnvägen.I motion 1990/91:T92 (mp) framhålls att propositionen böravslås med hänsyn bl.a. till att ett alternativ med en borradjärnvägstunnel är vida överlägset den föreslagna kombineradeväg- och järnvägsbron.I motion 1990/91:T89 (fp) ges en redovisning av bl.a. vissaexpertuttalanden och utdrag från tidningsartiklar kring fråganom en kombinerad väg- och järnvägsförbindelse över Öresund.Enligt motionären visar materialet hur illa underbyggdpropositionen är varför regeringens förslag bör avslås.3.3 Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att avtalet om en utbyggnad av fastaförbindelser över innebär en strategiskt viktig satsningför framtiden. Samhällets politik inom kommunikationssektorn kandärmed vidareutvecklas och främja en ökad välfärd. Ettgenomförande av avtalet innebär vidare att och de övriganordiska länderna förs närmare varandra och den europeiskakontinenten. Även i en rad andra hänseenden innebär etablerandetav en fast förbindelse viktiga positiva följdeffekter. Utskottetanser vidare att förbindelsens utformning som en kombinerad väg-och järnvägsförbindelse utgör en lämplig lösning. Med enutbyggnad över Fehmarn Bält kommer också att ytterligarekunna knytas samman med kontinenten och öka förutsättningarnaför goda transportlösningar.Enligt avtalet har förklarat sig bereddatt arbeta för att en fast förbindelse över Fehmarn Bält kommertill stånd under förutsättning att hänsyn till miljö och ekonomikan tillgodoses. Utskottet som anser det mycket angeläget att enfast förbindelse över Fehmarn Bält kan etableras, förutsätteratt regeringen kraftfullt verkar i denna riktning.Med trafikutbyggnader liksom för övrigt med nära nog allekonomisk och mänsklig aktivitet följer konsekvenser för miljön.De merutsläpp som kan uppkomma till följd av en fast förbindelseöver kan dock, som framhålls av regeringen ochlänsstyrelsen i , inte rimligen tas till intäkt föratt avstå från en utbyggnad som får stor betydelse förutveckling och ekonomisk tillväxt såväl regionalt somnationellt. Vad gäller frågan om vattengenomströmningen iÖresund, som behandlats i flera motioner, har iutredningsarbetet klarlagts att en likvärdig situation kanuppnås med kompenserande muddringsarbeten, dvs. en s.k.noll-lösning.Utskottet vill också för egen del understryka vikten av attmiljöfrågorna ges en tillfredsställande lösning. Utskottetkonstaterar att med det avtal som träffats ges erforderligaförutsättningar för att den mer detaljerade utformningen kan skepå ett sådant sätt att gemensamma svenska och danska miljökravkommer att kunna tillgodoses. För kan i sammanhangeterinras om att en miljöprövning kommer att ske enligt bl.a.naturresurslagen. Med hänsyn till frågans betydelse förutsätterutskottet att regeringen i samband med att man återkommer tillriksdagen och redovisar hur projektet framskrider även behandlarde fortsatta miljömässiga avvägningar som erfordras och deinsatser som planeras ske så att skadliga verkningar på miljönförebyggs.Vad gäller de ekonomiska konsekvenserna har finansutskotteti yttrande till trafikutskottet (bilaga 1) erinrat om attstatliga garantier innebär åtaganden som har många likheter medvanliga utgifter. Förslag om garantier bör därför underkastassamma restriktiva prövning som gäller för vanligautgiftsåtaganden.Av finansutskottets fortsatta framställning framgår attflera möjligheter i och för sig kan stå till buds vad gäller valav organisations- och finansieringsform. Efter långvarigaförhandlingar mellan och har dock ett avtalträffats med den ekonomiska innebörd som tidigare beskrivits.Sverige och är också överens om att anslag över resp.lands statsbudget inte skall anvisas för konsortiets verksamhet.Mot den här angivna bakgrunden tillstyrker finansutskottet attriksdagen godtar de i propositionen föreslagna bemyndigandenaatt få utfärda statliga garantier. Innebörden härav är attstatsbudgeten endast kommer att påverkas om kreditgarantiernamåste infrias. utgår ifrån att regeringen i sinagarantiåtaganden följer de allmänna riktlinjer som angivits förden statliga garantigivningen.Trafikutskottet konstaterar att avtalet innebär attprojektet skall finansieras i sin helhet med avgifter fråntrafikanterna. För upplåningen gäller vidare enligt avtalet attstatliga garantier skall utfärdas. Detta innebär att demotionsyrkanden som förespråkar ett privat huvudmannaskap förutbyggnaden inte är förenliga med den gällandeavtalsutformningen. Utskottet konstaterar vidare att som ettresultat av avtalet har begärda ekonomiska bemyndiganden blivitmycket långtgående mot vad som är normalt förekommande. Dettafår anses som fullt naturligt med hänsyn till de särskildaförutsättningar som föreligger i detta fall. Utskottetförutsätter dock mot denna bakgrund att regeringen redovisarresultatet av upphandlingen och återkommer tillriksdagen med en redovisning av hur projektet framskrider och ivilken omfattning garantiåtagandena har ianspråktagits.Med hänvisning till vad som har anförts anser utskottetatt avtalet om en fast förbindelse över bör godkännas avriksdagen. Vidare anser utskottet att aktier bör få tecknas iett bolag för Öresundsförbindelsen i enlighet med vad regeringenföreslagit. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerbör vidare få ikläda staten garanti, solidariskt med den danskastaten, för konsortiets lån och andra finansiella instrument somutnyttjas i samband med finansieringen av planering,projektering, byggande och drift av Öresundsförbindelsen.Utskottet tillstyrker också förslaget att regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer bör få ikläda staten garanti fördet svenska bolagets upplåningar för Öresundsförbindelsen samtför planering, projektering och byggande av de svenskaanslutningarna till Öresundsförbindelsen.Utskottets ställningstagande innebär att syftet med tidigareredovisade motionsyrkanden som är för en fast förbindelsetillgodoses. De motionsyrkanden som är negativa till enkombinerad fast förbindelse avstyrks av utskottet.4 Övriga frågor om en fast förbindelse över ÖresundI motion 1990/91:T88 (fp) yrkas att ett handlingsprogramutarbetas mot luftföroreningar. I motionen framhålls att ettbrobygge måste förenas med mycket stränga miljövillkor. Enligtmotionen kan det visserligen antas att utsläpp från vägfordon pågrund av en är ytterst ringa. Det finns på dengrunden inget skäl för att avstå från de fördelar som enbroförbindelse för med sig. En allmän uppryckning avjärnvägssystemets standard i regionen till följd avbroinvesteringarna kan också föra med sig en avsevärdkonkurrenskraft för tågtrafiken och därmed minskadmiljöbelastning. Med hänsyn till den totala miljösituationen iSkåne måste dock kraftfulla åtgärder vidtas vad gäller såvältrafiken som övriga utsläppskällor. Motionärerna begär därföratt ett handlingsprogram utarbetas mot luftföroreningar iregionen. Programmet bör innehålla konkreta åtgärder ochinriktas på att skall svavelutsläppen begränsasmed , kväveutsläppen och kolväteutsläppen med 30 %.Utskottet har tidigare i vår med anledning av regeringensproposition om en god livsmiljö behandlat en strategi för attuppnå en bättre miljö på trafikområdet (bet. 1990/91:TU30).Utskottet har härvid klargjort att miljöproblemen är allvarligaoch måste begränsas. Utskottet vill vidare hänvisa till att förMalmöregionen har regeringen tidigare tillsatt en särskildförhandlare med uppgift att tillsammans med lokala och regionalaaktörer ta fram åtgärdspaket för att komma tillrätta med miljö-och framkomlighetsproblemen i regionen. Resultatet avförhandlingsarbetet har redovisats i proposition 1990/91:87 omnäringspolitik för tillväxt. Utskottet har vid sin behandling avdenna proposition tidigare i vår tillstyrkt regeringens förslagom bidrag till finansieringen av ett åtgärdsprogram förMalmöregionen samt om att ett reformarbete skall inledas för attinföra nya finansieringsförutsättningar (bet. 1990/91:TU24 rskr.286). I sammanhanget kan vidare nämnas att regeringen hartillsatt särskilda miljöprojekt för bl.a. västra . Inomramen för detta arbete har behov redovisats av kraftfullainsatser för att begränsa hälso- och miljöproblemen.Med hänvisning till vad som har anförts anser utskottetdet mindre lämpligt att lägger fast detaljeradehandlingsprogram för att med olika procentsatser begränsa skildatyper av luftföroreningar för enskilda, geografiskt begränsadeområden. Det i motionen påtalade angelägna miljöarbetet bör istället, som utskottet tidigare anfört, länkas in i det allmännamiljövårdsarbetet och få en bredare och mera övergripandeansats. Utskottet, som delar motionärernas uppfattning att ettbrobygge måste förenas med stränga miljövillkor, avstyrker meddet anförda det aktuella motionsyrkandet.I motion 1990/91:T88 (fp) har krav vidare ställts på attprojektet inte får påverka vattengenomströmningen i Öresundoch därmed de biologiska förhållandena i . Enligtmotionen är de problemen svåra att lösa sombalansen i mellan å ena sidan inflödet av saltvattenoch å andra sidan tillförseln av sött vatten är mycket känslig.De tilläggsarbeten som anses nödvändiga för att uppnå en s.k.noll-lösning för vattengenomströmningen skall därför enligtmotionen utföras.Utskottet har förståelse för att en viss oro kan finnas förkonsekvenserna för vattengenomströmningen genom av fastaförbindelser över . Utskottet vill dock erinra om att detträffade avtalet innehåller en artikel som klargör attÖresundsförbindelsen skall utformas med hänsyn till vad som ärekologiskt motiverat, tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt såatt skadliga verkningar på miljön förebyggs. Artikeln innebäratt de svenska och danska myndigheterna skall samarbeta vadgäller de miljömässiga aspekterna på utformningen avÖresundsförbindelsen. Enligt utredningsmaterialet och i sambandmed ärendets behandling har vidare klargjorts att en s.k.noll-lösning vad gäller vattengenomströmningen är fullt möjligatt åstadkomma.Utskottet anser att etablerandet av en fast förbindelseöver inte får tillåtas förhindra vattenutbytet mellanÖstersjön och . Utskottet delar därför den uppfattningsom framförs i motion 1990/91:T88 (fp) där krav har ställts påatt projektet inte får påverka vattengenomströmningen i Öresundoch därmed de biologiska förhållandena i . Utskottetanser mot denna bakgrund att de tilläggsarbeten som ansesnödvändiga för att uppnå en s.k. noll-lösning förvattengenomströmningen i också skall utföras. Utskottetvill i sammanhanget erinra om att avtalet förutsätter attSverige och samarbetar i dessa frågor.Utskottets samlade bedömning är därmed att förutsättningarfinns för att miljöfrågorna får en tillfredsställandebehandling. Utskottet utgår också från att de höga målsättningarsom både den svenska och den danska regeringen i olikasammanhang gett uttryck för på miljöområdet för attmiljöproblemen kan bemästras i samband med den slutligautformningen av en fast förbindelse över . Utskottet villäven hänvisa till den avrapportering som förutses ske tillriksdagen av hur de anförda miljöproblemen kan bemästras. Medhänvisning till det anförda anser utskottet att syftet medmotionsyrkandet är tillgodosett. Det bör därför lämnas utanvidare åtgärd från sida.I motion 1990/91:T91 (mp) framhålls att naturresurslagen (NRL)är en tandlös lag som tillåter regeringen att handla efter egetgodtycke. Utgången av en prövning av torde enligtmotionen vara given på förhand eftersom regeringen redan skrivitpå ett avtal med och därmed förbundit sig atttillåta brobygget oavsett vad en regelmässig prövning kan kommaatt utvisa. Motionärerna yrkar därför att Öresundsförbindelsentillåtlighetsprövas enligt miljöskyddslagen och att viddenna prövning hänsyn skall tas till såväl nationella miljömålsom internationella överenskommelser på miljöområdet.Enligt propositionen skall Öresundsförbindelsen miljöprövasenligt gällande lagstiftning innan den får komma till stånd. Detbetyder bl.a. att regeringen anser att en särskild prövningenligt NRL av konsortiets närmare förslag till utformning avförbindelsen är nödvändig.Vägar, broar och spåranläggningar är inte prövningspliktigaenligt miljöskyddsförordningen (1989:364). Regeringen får dockenligt 4 kap. 5 § NRL göra ett tillstånd beroende av att sakeninom fullföljs genom ansökan om prövning enligtmiljöskyddslagen. En sådan prövning utförs av koncessionsnämndenför miljöskydd. Frågan om projektets tillåtlighet avgörs isådant fall enligt NRL, varför prövningen enligtmiljöskyddslagen inriktas på de närmare villkor som behövs förmiljön.Utskottet har tidigare framhållit att Öresundsförbindelsenmåste utformas så att skadliga verkningar på miljön förebyggs.Utskottet har också anfört att genom det utredningsarbete somgenomförts och den ytterligare miljöprövning som skall företaskommer miljöfrågorna att få en tillfredsställande behandling. Avdessa ställningstaganden följer att motionsyrkandet intepåkallar någon åtgärd från sida varför det avstyrks.Vad gäller anslutningsförbindelser framhålls i motion1990/91:T86 (v) att den föreslagna trafiklösningen för Malmöinnebär en rad nackdelar. Med den planerade lösningen avjärnvägsförbindelsen kommer busstrafiken att bli mycketkonkurrenskraftig och leda till en omfattande busslinjetrafikmellan städerna på järnvägens bekostnad. Den tänkta utformningenav anslutningarna innebär vidare att Malmös inringning av tungatransportleder blir i det närmaste total. Detta skapar en heltoacceptabel boendemiljö och förstör stadens kontakt medomkringliggande landsbygd och naturområden. Motionärernaframhåller mot denna bakgrund att propositionens förslag tilltrafiklösning för bör avslås.Utskottet bedömer, som också framhålls i propositionen, attutformningen av anslutningarna har stor betydelse för en lämpligutveckling av markanvändningen och bebyggelsen i regionen.Enligt utskottets mening är det därför angeläget atttrafikanslutningarna i kan utvecklas så att ettväl fungerande nationellt, regionalt och lokalt trafiksystemåtstadkoms. Utskottet konstaterar vidare att byggandet av desvenska anslutningarna planmässigt, tekniskt och miljömässigtskall behandlas på samma sätt som alla andra nationellajärnvägs- och vägprojekt. Vidare gäller att det svenska bolagetskall tillsammans med och samt eventuelltövriga berörda intressenter samordna planeringen och utbyggnadenav anslutningarna med övriga aktuella utbyggnadsplaner.Förutsättningar finns därför för att anslutningsförbindelsernakan utformas med sedvanlig omsorg och i demokratiska ochdecentraliserade former. Utskottet vill vidare hänvisa till attregeringen i proposition 1990/91:87 om näringspolitik förtillväxt behandlat trafik- och miljöfrågor i Malmöregionen.Regeringen framhåller härvid att åtgärdsprogrammet för regionenstrafikförsörjning behöver konkretiseras ytterligare vad gällerbl.a. den lokala och regionala planeringen av anslutningar fast förbindelse över . Med hänvisning till vad som nuhar anförts avstyrker utskottet motionsyrkandet.I motion 1990/91:T86 (v) har tagits upp frågan om riksdagensinsyn i hur maktspelet kring gått till. Enligtmotionen ingår som nyckeln i somdrivs av näringslivsintressen som är positiva till en kraftigökning av bilismen. I motionen tecknas vidare en beskrivning avde insatser som görs för att främja den teknologiskautvecklingen med s.k. elektroniska vägsystem där Öresundsbronsfinansieringssystem utgör en komponent. Mot denna bakgrund krävsatt regeringen öppet redovisar för sambandet mellanÖresundsbron och Round Table-gruppens krav, ScanLink och statensengagemang i PROMETHEUS- och DRIVE-projekten.Utskottet konstaterar att beredningen av frågan om fastaförbindelser över har skett enligt gällandeplaneringssystem och enligt givna demokratiska spelregler ochförutsättningar. Vad gäller de i motionen nämnnda PROMETHEUS-och DRIVE-projekten kan nämnas att dessa syftar till att uppnåvinster inom fyra områden, nämligen trafiksäkerhet,enerigförbrukningen och luftföroreningar, framkomlighet ochtillgänglighet samt inom infrastrukturområdet. Detta innebär attprojekten kan få positiv betydelse för Öresundsbroprojektetliksom för vägtrafiksystemet i övrigt.