bet · GE01BoU9 · 1991-03-07 00:00:00 — I 3 kap. upptas de allmännavillkoren för att fastighetsbildning skall tillåtas. Enligt 1 §skall bl.a. beaktas att en fastighet, som skall användas förbebyggelse, kan få godtagbara anordningar för vatten och avlopp.Detta krav gäller såväl nybildad fastighet som stamfastighet.Fastighetsbildningsmyndigheten har således genom dennabestämmelse det ansvar som motionären efterlyser. I 4 kap. FBL,som innehåller regler om fastighetsbildningsförrättningen, finnsen bestämmelse i 11 § om fastighetsbildningsmyndighetensskyldighet att utreda vilka som är sakägare och således berördaav en fastighetsbildningsåtgärd. Ägaren till en fastighet somberörs av förrättningen skall på begäran uppge för honom kändainnehavare av servitut, nyttjanderätt och rätt till elektriskkraft. Om ägaren underlåter detta utan giltigt skäl kan han bliskadeståndsskyldig mot rättighetshavaren. När det gällerfastighetsbildning inom områden som är planlagda har lösningenav va-frågorna lagts fast i samband med planläggningen.Gällande rätt innehåller alltså bestämmelser som skalltillgodose att en fastighet blir varaktigt lämpad för sittändamål. Att en fastighet skall vara varaktigt lämpad för sittändamål innebär bl.a. att en sådan fråga som vatten och avloppskall utredas vid fastighetsbildning för bebyggelse. FBLinnehåller också bestämmelser som tillgodoser attsakägarförhållandena blir utredda. Eventuella rättigheter kansäkerställas genom att gemensamhetsanläggning inrättas ellergenom bildande av officialservitut. Oklarheter om t.ex.servitut kan undanröjas genom fastighetsbestämning. Genomtillämpning av den lagstiftning som finns borde således det fallsom redogörs för i motionen inte ha kunnat inträffa. Någotytterligare lagstiftningsbehov föreligger inte. Att förhindraatt en sådan situation som den beskrivna uppkommer i framtidenkan inte ske genom ytterligare lagreglering utan endast genom ennoggrant genomförd lantmäteriförrättning i enlighet med deregler lagen föreskriver. Vid fel eller försummelse vidmyndighetsövning kan enligt skadeståndslagens reglerersättning utgå för viss skada som uppkommit på grund av feleteller försummelsen. Utskottet avstyrker motion Bo401 (m).Inlösen vid fastighetsregleringI motion Bo416 (c) behandlas inlösen vid fastighetsregleringoch begärs att regeringen lämnar förslag om ändring i FBL så attmöjligheten till tvångsvis inlösen av mark enligt 8 kap. 1 §avskaffas. Enligt motionären är det med den nya synen påjordbruk och skogsbruk samt landsbygdsutvecklingen i övrigt dagsatt avskaffa den möjlighet till tvångsinlösen som lagen ger.Motionären anser att arronderingsförbättringar bör ske så attde som vill behålla mark inte skall behöva avstå den mot pengarmedan däremot möjligheten till markbyten alltjämt bör finnas.I 5 kap. FBL finns bestämmelser om fastighetsreglering.Fastighetsreglering får ske under förutsättning att "lämpligarefastighetsindelning eller eljest mer ändamålsenligmarkanvändning vinnes samt att fördelarna härav överväger dekostnader och olägenheter som regleringen medför" (5 kap. 4 §FBL). Det skall således ske en avvägning mellanrationaliseringsintresset och den enskildes intressen. Tvångsvisöverföring av mark kan ske i viss utsträckning men med denbegränsningen att berörda fastigheter får sådan sammansättningoch utformning att de inte i mindre mån än före regleringenlämpar sig för det avsedda ändamålet. Fastigheten får inteändras så att dess s.k. graderingsvärde minskas väsentligt ellerökas i sådan omfattning att avsevärd olägenhet uppkommer förägaren (5 kap. 8 § FBL). En mer omfattande marköverföring sominnebär en väsentlig minskning av fastighetens graderingsvärdekan ske antingen med fastighetsägarens samtycke enligt reglernai 5 kap. FBL eller tvångsvis genom ett inlösenförfarande, somregleras i 8 kap. Inlösen vid fastighetsreglering innebäratt mark avstås mot ersättning i pengar. För att inlösen skallfå ske gäller till att börja med de allmänna bestämmelserna vidfastighetsreglering i 5 kap. FBL. Därutöver skallförutsättningarna i 8 kap. 1--3 §§ vara uppfyllda. Syftet medåtgärden skall vara att åstadkomma en allmän förbättring avfastighetsbeståndet inom ett område. Regleringen förutsätter attdet är fråga om mark till ett flertal fastigheter med skildaägare och att det är av väsentlig betydelse från allmän synpunktatt storleksförändringar genomförs. Inlösen får inte ske omsyftet med överföringen kan vinnas på annat sätt eller omfastigheten uppfyller de i 3 kap. uppställda lämplighetskraven.Inte heller får åtgärden ske om det skulle innebära avsevärdolägenhet för fastighetsägaren eller brukaren.Utskottet delar i och för sig motionärens uppfattning attdagens jordbrukspolitiska inriktning borde innebära attinlösenmöjligheten skulle kunna avskaffas. Enligt vad somupplysts från lantmäterihåll är inlösen en åtgärd som är ytterstovanlig numera och som knappast torde ifrågakomma i syfte attbilda rationellare jordbruks- och skogsbruksenheter. Ettsärskilt problem utgör dock områden med mycket starkägosplittring. I sådana områden kan inlösenmöjligheterna varanödvändiga att tillgripa för att undanröja irrationellafastigheter ("skräpfastigheter"), som inte bör finnas kvar i ettområde som blivit föremål för omarrondering. Utskottet är därförinte nu berett tillstyrka att bestämmelserna om inlösen upphävs.Motion Bo416 (c) avstyrks.Omröstningsreglerna i lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheterI detta avsnitt behandlas också reglerna om rösträtt isamfällighetslagen. Dessa regler bör enligt motion Bo409 (s) sesöver. Enligt motionärerna ligger det närmast till hands attanpassa reglerna till aktiebolagslagens röstningsregler medutgångspunkt i andelstalen. Det anses också rimligt att detinförs möjlighet att i stadgarna föreskriva annan ordning ilikhet med vad som gäller i aktiebolagslagen och i lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar.Röstningsreglernas utformning i samfällighetslagen kan, sommotionärerna anfört, skapa problem vid föreningsförvaltning avgemensamhetsanläggningar. Så kan vara fallet i bostadsområdenmed blandade boendeformer och där gemensamhetsanläggningarinrättats gemensamt för fastigheterna. Anledningen är att skildakategorier av boende inte har samma möjligheter att direktpåverka föreningens verksamhet. Skillnaderna i boinflytandeberor på att rösträtten är knuten till medlemskap i föreningenoch medlemskapet i sin tur till ägandet. Varje småhusägare ärmedlem och har således rösträtt. I bostadsrättsfastigheter harbostadsrättsföreningen på grund av medlemskapet rösträtt. Ihyresfastigheter är fastighetsägaren medlem och har rösträtt.Bostadsrättshavare och hyresgäster saknar således ett direktinflytande. Enligt huvudregeln i lagen har varje medlem en röstoavsett om medlemmen äger en eller flera fastigheter i området.I frågor av ekonomiskt betydelse kan röstetalet beräknas efterdelägarfastigheternas andelstal i samfälligheten. En medlemsröstetal får dock inte överstiga en femtedel av det sammanlagdaröstetalet för samtliga närvarande röstberättigade medlemmar.Fastighetsbildningsutredningen övervägde omröstningsreglerna isitt slutbetänkande Fastighetsbildning 4 (SOU 1986:29) ochförordade av två alternativa förslag -- ett individuelltröstningsförfarande och ett blockröstningsförfarande -- detförstnämnda alternativet. Båda förslagen kritiserades underremissförfarandet och ansågs bl.a. alltför komplicerade. Fleraremissinstanser ifrågasatte behovet av särskilda regler förintegrerade områden, eftersom sådana områden inte förekommer isärskilt stor omfattning. Departementschefen uttalade iproposition 1988/89:77 s. 71 bl.a. att utredningen visade attlämpligt alternativ till röstregler saknades och förordade attgällande ordning skulle bibehållas utan ändring.Bostadsutskottet konstaterade att någon godtagbar lösning intelagts fram och hänvisade till departementschefens uttalande ipropositionen att frågan kan komma att övervägas i ett annatsammanhang.Även om antalet integrerade bostadsområden synes vara mycketfå till antalet bör lagreglerna i möjligaste mån utformas så attett så rättvist boinflytande som möjligt uppnås. De övervägandensom gjorts om utformningen av omröstningsreglerna isamfällighetslagen har emellertid inte visat att någon annanlösning är bättre än den som gäller . Nuvarandeordning får enligt utskottets mening godtas tills vidare. Meddet anförda avstyrker utskottet motion Bo409 (s).Boinflytandet i anläggningslagenYtterligare några frågor om boinflytande i samband medgemensamhetsanläggningar tas upp i motion Bo413 (c) yrkandena 10och 11. I det förstnämnda yrkandet hemställs att boinflytandetvid bildande av gemensamhetsanläggningar stärks på så sätt atthyresgästerna själva eller genom frivillig samverkan iföreningsform ges rätt att utöva inflytande.Enligt 7 § anläggningslagen gäller vid inrättande avgemensamhetsanläggning att hyresgäster företräds av denhyresgästorganisation eller de organisationer av hyresgäster somhar avtal om förhandlingsordning för berörda fastigheter. Om detsaknas förhandlingsordning företräds hyresgästerna i stället aven riksorganisation av hyresgäster eller en förening, som äransluten till en sådan organisation och inom varsverksamhetsområde fastigheterna är belägna.När utskottet behandlade ett motsvarande yrkande senast,i 1990/91:BoU3, avstyrkte utskottet yrkandet medhänvisning till tidigare uttalande att hyresgästinflytandetfår anses ha fått en godtagbar utformning ianläggningslagen. Bostadssaneringslagen har tjänat somförebild, vilket har ansetts lämpligt med hänsyn till bl.a. detsamband som i praktiken kan föreligga mellan sanerings- ochanläggningsåtgärder. Utskottet vill för övrigt framhålla att dengällande ordningen avser att vara neutral till hyresgästernasval av intresseorganisation. Nuvarande utformning avhyresgästinflytande bör inte ändras. Utskottet avstyrker motionBo413 (c) yrkande 10.I motionens yrkande 11 begärs att anläggningslagen ändras såatt boinflytandet vid inrättande av gemensamhetsanläggningarökar för småhusägare i s.k. storkvarter. En framkomlig vägatt stärka småhusägar/villaföreningarnas ställning kan enligtmotionen vara att ge sådana föreningar samma besvärsrätt överkommunala beslut som sakägare, bostadsrättshavare, hyresgästeroch hyresgästsammanslutningar har enligt nuvarande lagstiftning.Även denna fråga har utskottet behandlat ,(1990/91:BoU3), och avstyrkt. Det finns vissasvårigheter att utforma ett bra boinflytande vid denna form försmåhusbebyggelse där fastigheterna inom ett kvarter samverkar omolika gemensamma anläggningar på kvartersmark. Detta beror påatt frågor om markanvändning och behovet avgemensamhetsanläggningar i allmänhet har behandlats redan påplaneringsstadiet och utbyggnaden bestämts av exploatören. Desom skall bo i området får således begränsade möjligheter attpåverka anläggningsbeslutets innehåll. De överväganden somtidigare gjorts i denna fråga (SOU 1986:29, prop. 1988/89:77)har inte lett till någon helt tillfredsställande lösning.Utskottet är tveksamt till om det förslag som förs fram imotionen om besvärsrätt för villaägarföreningar över bl.a.anläggningsbeslut skulle ge något reellt ökat boinflytandeför dem som kommer att bo i området. Däremot har utskottet haftoch har alltjämt den uppfattningen att en väl genomtänktplanläggning och ett noggrant genomfört samrådsförfarande påplaneringsstadiet bör innebära att småhusägarnas intressen ändåkommer att tillvaratas på ett godtagbart sätt. Med det anfördaavstyrker utskottet motion Bo413 (c) yrkande 11.Fastighetsbildning på landsbygdenI motion Bo532 (m) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande omatt möjligheter bör införas i fastighetsbildningslagen att bildastörre fritidsfastigheter på landsbygden. Enligt motionenkan motiven för bildande av större fastigheter förpermanentboende även anföras för fritidsfastigheter. Härigenomskulle enligt motionen jordbruket gynnas -- genomförsäljningsintäkter -- landsbygden hållas mera levande och detöppna landskapet kunna bevaras på ett bättre sätt.Utskottet tog ställning till denna fråga ()i samband med behandlingen av proposition 1989/90:151 omfastighetsbildning för landsbygdens behov m.m. En motion med iprincip likalydande innehåll avstyrktes (1990/91:BoU3).Utskottet uttalade bl.a. som sin mening att en störrerestriktivitet bör iakktas vid fastighetsbildning som innebäratt ett större arealtillskott skall läggas till enfritidsfastighet. Utskottet har inte ändrat inställning nu.Motion Bo532 (m) yrkande 13 avstyrks.Hyresrätt, bostäderBruksvärdessystemetBestämmelser om hyran finns i 12 kap. jordabalken(hyreslagen). Hyra är enligt hyreslagen den ersättning som utgårenligt avtal för upplåtelse av hus eller del av hus (lägenhet).Avtalet kan kompletteras även med upplåtelse av jord om jordenskall användas för trädgårdsodling i mindre omfattning eller förannat ändamål än jordbruk.Hyran för bostadslägenhet skall enligt 19 § hyreslagen varatill beloppet bestämd i hyresavtalet. Undantag från denna regelfår ske endast för kostnader hänförliga till lägenhetensuppvärmning, förseende med varmvatten samt el- och va-avgifter.Särskilda bestämmelser finns för lokaler.Hyressättningen är i princip fri. En hyresvärd och enhyresgäst kan själva komma överens om hyrans storlek.Hyressättningen sker dock vanligtvis efter kollektivaförhandlingar med hyresgästförening enligthyresförhandlingslagen. Formerna för sådana förhandlingarbehandlas senare i detta betänkande. Utgångspunkten förhyressättningen skall vara lägenhetens bruksvärde, dvs. vadlägenheten men hänsyn till beskaffenhet, förmåner och övrigafaktorer kan anses vara värd i förhållande till andralägenheter. Enligt bruksvärdesregeln i 55 § hyreslagen skallhyran bestämmas efter en jämförelse med främst hyrorna för tillbruksvärdet likvärdiga lägenheter i hus som ägs och förvaltas avallmännyttiga bostadsföretag. Om parterna inte kan komma överensskall hyran fastställas till skäligt belopp. Hyran är att ansesom skälig om den inte är påtagligt högre än hyran förlägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga.I partimotion Bo224 yrkande 13 såvitt nu är ifråga förordas att bruksvärdessystemet skärps genom attpåtaglighetsrekvisitet tas bort. Systemet bör vidare tillämpasså att åldersfaktorn får mindre betydelse än för närvarande.Yrkanden som rör bruksvärdessystemet framställs också imotionerna Bo252 (fp) yrkande 22, moderata samlingspartietspartimotion Bo402 yrkande 10 och motionerna Bo411 (m) yrkande 3och Bo413 (c) yrkande 13. I dessa förordas attbruksvärdessystemet reformeras så att den s.k. lägesfaktorn,dvs. en bostadslägenhets läge, bör ges ökad tyngd vidhyressättningen. I fp- och c-motionerna påpekas också att detbör framgå klarare av hyreslagen vad som menas med bruksvärde. Im-motionen Bo411 föreslås att systemet reformeras så att enflexibel boendeservice kan erbjudas. En av nackdelarna medsystemet är enligt motionärerna i den senast nämnda motionen attdet motverkar en utveckling av olika servicealternativ inomboendet. Motionärerna anser att hyressättningsreglerna gör detmycket svårt för fastighetsägarna att erbjuda dem som så önskaren ökad service på andra områden än de rent fastighetsanknutna.En annan nackdel, som också tas upp i fp-motionen, sägs vara attden bruksvärdesreglerade bostadsmarknaden medverkar till enlägenhetsmarknad med "svarta" överlåtelsepriser som bättrestämmer överens med hushållens värderingar av bostaden.Bostadsministern har uttalat bl.a.att bruksvärdessystemet behövs för att besittningsskyddet förlandets hyresgäster inte skall tunnas ut. Utskottet delar dennabedömning. En översyn och analys av systemet skall dock enligtbostadsministern göras för att utröna om systemet fungerar såsomavsetts. Frågan om den skärpning av bruksvärdessystemet somenligt partimotion bör vidtas får enligtutskottets mening bedömas i samband med den kommande översynen.Utskottet är inte nu berett att tillmötesgå motionärernasönskemål. partimotion Bo224 yrkande 13 såvitt nuär i fråga avstyrks.Frågor om en reformering av bruksvärdessystemet i övrigthar behandlats av utskottet vid åtskilliga tillfällen ochavstyrkts (senast i 1990/91:BoU4). Utskottethänvisade till bruksvärdessystemets stora betydelse för ensocial bostadspolitik och ansåg en översyn i den riktning somföreslogs i motionen inte erforderlig. Utskottet finner inteheller nu anledning att tillstyrka en reformering i enlighet medmotionärernas önskemål. Motion Bo252 (fp) yrkande 22, moderatasamlingspartiets partimotion Bo402 yrkande 10 och motionernaBo411 (m) yrkande 3 och Bo413 (c) yrkande 13 avstyrks.Vad hyran får omfattaI partimotion Bo224 yrkande 13 såvitt nu är ifråga hävdas att kostnader för t.ex. bilplats, telefon ochkabel-TV-installation inte bör ses som en del av hyran. Imotionerna Bo252 (fp) yrkande 25, Bo411 (m) yrkande 4 och Bo413(c) yrkande 14 begärs att reglerna om vad hyran får omfatta sesöver. Motionärerna anser det orimligt att kostnader förboinflytande- och fritidsverksamhet måste betalas av allahyresgäster oavsett om de deltar i sådana verksamheter ellerinte. Lika orimligt anser m- och c-motionärerna det vara attockså hyresgäster som inte är medlemmar ihyresgästorganisationen skall behöva vara med och betalakostnaderna för organisationens förhandlingsverksamhet.Enligt 20 § hyresförhandlingslagen får genomförhandlingsöverenskommelse bestämmas att i hyran för samtligalägenheter skall ingå visst belopp som ersättning tillhyresgästorganisationen för dess förhandlingsarbete. Beloppetfår inte överstiga vad som är skäligt med hänsyn till hyran iövrigt, förhandlingskostnaderna och övriga omständigheter.Hyresgästerna blir bundna av en förhandlingsöverenskommelse omdet finns en förhandlingsklausul i kontraktet, men en hyresgästhar rätt att begära överprövning avförhandlingsöverenskommelsens innehåll i den del den avserhonom. En hyresgäst har vidare möjlighet att få en prövning avförhandlingsersättningen till stånd i särskild ordning enligt 22§ hyresförhandlingslagen. Beträffande annan ersättning tillhyresgästorganisation, t.ex. ersättning för arbete förboinflytande- eller fritidsverksamhet som utförs avorganisationen kan de förhandlande parterna komma överens om attersättning skall utgå till organisationen för verksamheten.Vissa krav ställs dock på sådan ersättning. Bl.a. får medleninte användas fritt av organisationen och pengarna skall kommaalla hyresgäster till godo. Medlen skall användas till ettbestämt ändamål som måste ha anknytning till boendet hosbostadsföretaget. Det skall också vara fråga om måttliga beloppi förhållande till företaget i övrigt (jfr RBD 17:1985). Enhyresgäst är oförhindrad att begära prövning av hyran med stödav reglerna om obilliga hyresvillkor i 55 § hyreslagen.Enligt utskottets mening kan inte tillräckliga skäl ansesföreligga att ändra den nuvarande ordningen som innebär atthyresgästerna solidariskt får betala viss ersättning förboinflytande- och fritidsverksamhet samtförhandlingsverksamheten, som bedrivs i hyresgästernasintressen, och att dessa kostnader ingår som en del av hyran.Utskottet har senast i betänkandet 1990/91:BoU1givit uttryck för denna uppfattning. Utskottet gör nu ingenannan bedömning. Motionerna Bo252 (fp) yrkande 25, Bo411 (m)yrkande 4 och Bo413 (c) yrkande 14 avstyrks.En fråga om vad hyran i övrigt får omfatta tas upp iv-motionen. Enligt motionärerna bör det inte finnas möjlighetför parterna att avtala om att vissa nyttigheter som inte kananses nödvändiga skall ingå i hyran. Som exempel nämns bl.a.biluppställningsplats och kabel-TV-installation.Såsom framgått av redogörelsen ovan är det närmast en frågaför hyresmarknadens parter att avtala om hyressättningen.Förhandlingsöverenskommelsen blir bindande för hyresgästernaom det finns en förhandlingsklausul. En överenskommelse om attt.ex. kostnaden för kabel-TV-installation skall ingå i hyranbinder hyresgästerna i sådana fall. Enligt utskottet finns intetillräckliga skäl att införa en annan ordning för de i motionenuppräknade exemplen. Utskottet avstyrker vänsterpartietspartimotion Bo224 yrkande 13 såvitt nu är i fråga.Frågor om förhandlingsrättI fyra motioner diskuteras vem som skall ges förhandlingsrättvid hyresförhandlingar och vem som skall utöva boinflytandeenligt bostadssaneringslagen. I moderata samlingspartietspartimotion Bo402 yrkande 11 och i motionerna Bo252 (fp)yrkandena 26 och 27, det senare yrkandet såvitt nu är i fråga,Bo411 (m) yrkande 5, såvitt nu är i fråga, och Bo413 (c)yrkandena 4 och 5 efterlyses ett direktinflytande ihyresförhandlingslagen och bostadssaneringslagen för denenskilde hyresgästen eller för den förening som åtnjuterhyresgästens förtroende.Enligt hyresförhandlingslagen skall förhandlingsrätten utövasav en organisation av hyresgäster och förhandlingen föras pågrundval av en förhandlingsordning. Även enligtbostadssaneringslagen utövas boinflytande av enhyresgästorganisation som har avtal om förhandlingsordning förfastigheten. Om någon sådan inte finns gäller enligtbostadssaneringslagen att riksorganisation eller förening, somär ansluten till sådan organisation inom vars verksamhetsområdefastigheten är belägen, skall föra hyresgästernas talan.Utskottet har tidigare gjort och gör alltjämt den bedömningenatt gällande ordning inte bör ändras. Hyresgästorganisationenbesitter en betydligt större sakkunskap än den enskildehyresgästen när det gäller t.ex. bruksvärdessystemet. Det ärockså lättare att i kollektiva former nå resultat iförhandlingar om t.ex. boinflytande. En organisation kan på ettbättre sätt hävda sig mot det övertag som en hyresvärd i mångafall har över sina hyresgäster i förhandlingar. En annan fördelär att avtal kan träffas med en part i stället för varjehyresgäst för sig. Lagstiftningen utesluter inte att andraföreningar än den "etablerade" hyresgäströrelsen utövarförhandlingsrätten. Något krav att föreningen skall varaansluten till en viss organisation av hyresgäster uppställsinte. Lagstiftningen är sålunda neutral i vad avserhyresgästernas val av organisation. Med det anförda avstyrksmoderata samlingspartiets partimotion Bo402 yrkande 11 och imotionerna Bo252 (fp) yrkandena 26 och 27, det senare yrkandetsåvitt nu är i fråga, Bo411 (m) yrkande 5 såvitt nu är i frågaoch Bo413 (c) yrkandena 4 och 5 om förhandlingsrätten enligthyresförhandlingslagen m.m.Hyresgäststyrt lägenhetsunderhållI motionerna Bo252 (fp) yrkande 30, Bo411 (m) yrkande 5 såvittnu är i fråga och Bo413 (c) yrkande 2 förordas atthyresgästinflytandet över lägenhetsunderhållet stärks. Vadmotionärerna eftersträvar i dessa motioner är en ändring av 15 §andra stycket hyreslagen så att hyresvärdensreparationsskyldighet kan avtalas bort även utanförhandlingsöverenskommelse. Även i sådana frågor bör enligtmotionärerna den enskilde hyresgästen själv kunna ingå avtal medhyresvärden.Vid upplåtelse av en lägenhet och skalllägenheten vara fullt brukbar för avsett ändamål enligt denallmänna uppfattningen på orten (9 § första stycket och 15 §första stycket hyreslagen). har hyresvärdenunderhållsansvar för en bostadslägenhet. Underhållsskyldighetenliksom även reglerna om en bostadslägenhets ursprungliga skickkan dock frångås genom en förhandlingsöverenskommelse.Kravet på förhandlingsöverenskommelse har införts bl.a. av detskälet att den enskilde hyresgästen inte skall tvingas accepteraett för honom oförmånligt avtal om ansvaret förbostadslägenhetens underhåll (prop. 1983/84:146). Bestämmelsensutformning har ansetts ge garantier för att hyresgästernasintressen tillgodoses och för att underhållet inte eftersätts.Utskottet har när motioner om hyresgäststyrtlägenhetsunderhåll behandlats tidigare (senast i1990/91:BoU1) ansett att den nuvarande ordningen bör bibehållasoch hänvisat till att de påtalade olägenheterna kommer attförsvinna allteftersom förhandlingsöverenskommelser träffasmellan hyresmarknadens parter. Utskottet avstyrker med detanförda motionerna Bo252 (fp) yrkande 30, Bo411 (m) yrkande 5såvitt nu är i fråga och Bo413 (c) yrkande 2.Hyresgästinflytandet och kabel-TVHyresgästinflytandet vid beslut om installation av kabel-TVtas upp i motion Bo413 (c) yrkande 8.