bet · GE01TU27 · 1991-05-07 00:00:00 — Ianslutning till propositionsförslagen behandlas motionsförslagom inriktningen av investeringsplaneringen för luftfart m.m.Något motionsförslag om investeringsplaneringen för sjöfartenhar inte väckts.I ett andra huvudavsnitt i betänkandet behandlasmotionsförslag om privatisering av SAS och om ökad konkurrens iutrikes flygtrafik.I ett tredje huvudavsnitt i betänkandet behandlaspropositions- och motionsförslag om nya riktlinjer för inrikesflygtrafik, m.m.I det fjärde huvudavsnittet i betänkandet behandlas ipropositionen och motionsförslag upptagna huvudmannaskapsfrågorvid flygplatserna, m.m.Utskottets ställningstaganden till propositions- ochmotionsförslagen ställs samman i Hemställan.1 Inriktningen av investeringsplaneringen för luftfart ochsjöfart, m.m.1.1 PropositionsförslagenI propositionen framförs i avsnitt 5 Kommunikationer ochinfrastruktur bl.a. förslag om den politiska styrningen avinvesteringsplaneringen och om den trafikgrensövergripandeinvesteringsplaneringen. Dessa förslag behandlas i utskottetsbetänkande /91:TU24. Här tas upp därefter följande förslag ipropositionen om investeringsplaneringen för luftfart ochsjöfart.Luftfartens infrastruktur omfattar i huvudsakflygplatsanläggningar och anläggningar för flygtrafikledningsamt den service som krävs för att utnyttja dessa anläggningarmed staten som i huvudsak ansvarig för detta. Sjöfartensinfrastruktur omfattar i huvudsak dels hamnanläggningar medkommunerna m.fl. som svarar för hamnväsendet, dels farleder ochden service som krävs för att utnyttja farlederna med staten somansvarig för farledssystemet.I propositionens avsnitt 5.3.4 Investeringsplanering förluftfart och sjöfart anförs att affärsverken har pekat på attdet samhällsekonomiska synsättet vid investeringsplanering ärmindre frukbart vid affärsverkens dagliga planering.Investeringarna styrs enligt dem i stället dels av kundernaskrav och betalningsvilja, dels av statsmakternas ekonomiska målför verkens soliditet, priser och resultat.Regeringen framhåller att som luftfarts- ochsjöfartssektorerna inordnas i en samordnad investeringsplanering(regeringens närmare förslag härom behandlas i ovannämndabetänkande 1990/91:TU24) luftfartsverket och dockskall styras med hjälp av övergripande mål för verksamhetentillsammans med ekonomiska mål. Utöver de ekonomiska målen förverksamheten bör nämligen enligt regeringen samhällets uppdragkonkretiseras i målsättningar och inriktningar av affärsverkensverksamhet. Med hjälp av en sådan målbild kan enligt regeringenett samhällsekonomiskt synsätt genomsyra även affärsverkensplaneringsarbete. Med dessa utgångspunkter förordar regeringendels att luftfartsverkets och sjöfartsverketsinvesteringsplanering som skall bygga på kundernasbehov och betalningsvilja, dels att en utvecklad ägarstyrningvia övergripande mål skall tillförsäkra att företagsekonomiskaöverväganden kombineras med ett samhällsekonomiskt synsätt iluftfartsverkets och investeringsplanering.I avsnittet 5.7 Luftfartsinvesteringar under 1990-taletredovisar regeringen att den bedömer att en fortsatt höginvesteringsnivå krävs i luftfartens infrastruktur för en säkeroch kapacitetsstark flygtrafik samt att en snar utbyggnad avlandningsbanekapaciteten i behövs.I avsnittet 5.8 Sjöfartsinvesteringar angerregeringen att sjöfartens infrastruktur har god kapacitet,vilket möjliggör ökade transporter utan stora investeringar.I propositionen föreslås (yrkande 17) att skallgodkänna inriktningen av investeringsplaneringen vidluftfartsverket resp. sjöfartsverket.Regeringens i avsnittet 5.3.4 redovisade bedömningar, varmedpropositionsförslaget motiveras, har inte mött någon erinran imotionerna i ärendet. Däremot föreligger motionsförslag om denallmänna inriktningen av investeringar för luftfarten och omvissa flygplatsutbyggnader m.m. Något motionsförslag avseendeinvesteringsplaneringen för sjöfarten har, som nämnts, ejväckts.Utskottets ställningstaganden till propositions- ochmotionsförslagen redovisas i det följande. I sammanhangetbehandlas även ett motionsförslag om ordningen medtrafikpolitisk prövning av icke-statliga flygplatsinvesteringar.1.2 Den allmänna inriktningen av investeringar för luftfartenI motion T38 (mp) framhålls bl.a. att kulmen för inrikesluftfart numera får anses vara passerad och att vad som bör skeär en minskning av luftfarten till förmån för en snabbutveckling av ett nationellt snabbtågsnät. Motionärerna anseratt luftfartsverkets verksamhet bör inriktas på stagnation ochsedermera viss nedgång i verksamheten. Motionärerna begär iyrkandena 3 och 4 att skall avslå regeringens förslagom inriktning av investeringsplaneringen vid luftfartsverketsamt att flygplatsväsendet skall stagnera och så småningomkrympas till förmån för en utbyggnad av ett nationelltsnabbtågsnät.I motion T60 (c) anförs bl.a. att vi snart når ett läge vidvilket nackdelarna med en fortsatt tillväxt i flygtrafiken vägeröver fördelarna. Motionärerna begär i yrkande 13 att riksdagensom sin mening skall ge regeringen till känna att man -- när detgäller inriktningen av investeringar för luftfarten -- bör räknamed att den planerade utvecklingen av snabbtågsförbindelser ochde allt tyngre vägande miljöintressena kommer att dämpautvecklingen av luftfarten.I de inledande avsnitten av propositionen framhålls att enstrukturomvandling krävs i vårt land för att vi framtiden skallkunna möta ändrade efterfrågemönster, ökad internationellintegration och nya konkurrentländer m.m. I denna omställninghar enligt propositionen satsningar och vidareutveckling avkommunikationer och övrig infrastruktur en viktig roll.I propositionen konstateras bl.a. att planeringen avinfrastrukturinvesteringar inom trafikområdet behöver förändras.Det förordas att gemensamma planeringsförutsättningar ochplaneringsperioder skall eftersträvas för samtligainfrastrukturansvariga verks långsiktsplaner och att desamhällsekonomiska effekterna skall beskrivas för störreprojekt. Därmed kan, sägs det, regeringen få ett jämförbartunderlag från alla trafikgrenar. Med bl.a. nämnda utgångspunkterredovisas i propositionen förslag och bedömningar ominvesteringsplanering och investeringar för vägar, järnvägar,luftfart, sjöfart, post och tele . Regeringenbedömer (s. 100) när det gäller järnvägsinvesteringar att storasatsningar på järnvägsnätet kommer att göras --bl.a. för anpassning till snabbtågstrafik. När det gällerluftfartsinvesteringar bedömer regeringen (s. 105), som nämnts,att en fortsatt hög investeringsnivå krävs i luftfartensinfrastruktur för en säker och kapacitetsstark flygtrafik.Utskottet har vid olika tillfällen behandlatmotionsförslag om att luftfarten av miljöskäl bör minskas tillförmån för satsning på järnvägstrafik. Utskottet har avstyrktyrkandena med hänvisning till att riktlinjer för fördelningen avtrafikuppgifter mellan olika trafikgrenar -- flyg,järnvägstrafik, sjöfart och vägtrafik -- fastlades i 1988 årstrafikpolitiska beslut och att utskottet inte har funnitanledning att ompröva dessa riktlinjer. Utskottet anser attdessa riktlinjer är uttryck för en lämplig avvägningav uppgifter för de olika trafikgrenarna. Regeringens ovanredovisade bedömningar av järnvägsinvesteringarna ochluftfartsinvesteringarna bygger också på dessa riktlinjer. Detbör uppmärksammas att, som nämnts, stora satsningar påjärnvägsnätet förutskickas, vilket motionärerna bör varatillfreds med.Mot bakgrund av det anförda har utskottet inte något atterinra mot regeringens bedömning att en fortsatt höginvesteringsnivå krävs i luftfartens infrastruktur för en säkeroch kapacitetsstark flygtrafik. Utskottet kan således inteställa sig bakom de här aktuella motionsförslagen, vilka därmedavstyrks.1.3 Vissa flygplatsutbyggnader, m.m.Frågor om vissa flygplatsutbyggnader tas upp i fem motioner.I motion T38 (mp) yrkande 5 och i motion T40 (mp) yrkande20 begärs att en tredje landningsbana inte skall komma tillstånd på . Motionärerna anser avhänsyn till miljön att flygtrafiken inte skall expandera. Imotion T67 (mp), i del av yrkande 5, begärs att skalluttala att utbyggnad av landningsbanekapaciteten inte behövs påMalmö-Sturup flygplats.Sammanfattningsvis motiveras förslagen i mp-motionerna medatt flygtrafiken inte bör expandera när vi får tillgång tillsnabbtåg. Förslaget beträffande motiverasockså med att --behov av en flygplats medinternationell trafik kan tillgodoses genom lufthamn().I motion T21 (c, m, fp) yrkande 3 begärs att staten skallstå för kostnaderna för en ny regional flygplats för Värmlandsom ersättning för . En ny flygplats förlagdtill Mellerudstorp är enligt motionärerna kostnadsberäknad tilldrygt 300 milj.kr. I motion T53 (v) kritiseras en förläggningtill Mellerudstorp av miljöskäl. Motionären begär i yrkande 4att skall uttala att staten bör finansiera en nyflygplats i , då en ur miljösynpunkt bättre lokaliseringän Mellerudstorp föreslås för flygplatsen.I propositionen framhålls att landningsbanekapaciteten påArlanda flygplats behöver utökas med en tredje bana. Detta ärockså utskottets mening. Sålunda anförde utskottet i betänkande1989/90:TU25 (s. 36) att en tredje landningsbana på ärangelägen för att tillgodose flygsäkerheten och miljökraven samtför att möta ett ökat behov av kapacitet som följd av en önskadavreglering av den inrikes flygmarknaden. Om detta erinradeutskottet i betänkande 1990/91:TU20 (s. 24). De häraktuella förslagen i motionerna T38 (mp) och T40 (mp) börsåledes inte föranleda någon vidare åtgärd. Deavstyrks.Beträffande anmäls i propositionen att luftfartsverketbedömer att en utökning av terminalkapaciteten blir aktuellunder och då med särskild inriktning påutrikestrafiken. Fråga om utökning av bankapaciteten på Sturuptas ej upp i propositionen. Därför finns inte någon anledningför att nu ta ställning i denna fråga. Här aktuelltförslag i motion T67 (mp) bör inte heller föranleda någonriksdagens vidare åtgärd. Det avstyrks således.Utskottet har i betänkande 1990/91:TU20 (s. 27)behandlat motionsförslag om en ny flygplats för Värmland.Utskottet anförde att luftfartsverket, ochVärmlands läns landsting har varit överens om att bilda ettflygplatsbolag för att i samverkan planera, projektera, anläggaoch driva en ny trafikflygplats i i Karlstadskommun och att verket, kommunen och i ettsamarbetsavtal har reglerat det fortsatta arbetets uppläggningoch att finansieringsfrågorna förutsatts lösas iprincip.Fråga om anläggande av flygplatsen prövas . Detta bör tillgodose syftetmed förslaget i motion T53 (v) som därmed kan avslås.Vidare är utskottet inte berett att genom något uttalandeföregripa överväganden mellan luftfartsverket, kommunen ochlandstinget om finansieringen av en ny flygplats för Värmland.Förslaget i motion T21 (c, m, fp) avstyrks därmed.1.4 Ordningen med trafikpolitisk prövning av icke-statligaflygplatsinvesteringar1988 års trafikpolitiska beslut innebar bl.a. att entrafikpolitisk prövning hos luftfartsverket avflygplatsinvesteringar skulle införas. Prövningen skulle avseinvesteringarnas lönsamhet och deras inverkan på andraflygplatser i regionen. Syftet med prövningen skulle vara attförhindra en överetablering inom flygsektorn och överkapacitetinom transportsektorn i stort. Genom ändringar i luftfartslagen(prop. 1988/89:36, bet. TU5, rskr. 75) och iluftfartsförordningen (SFS 1988:1572 resp. 1573), som trädde ikraft , har bestämmelser meddelats. Prövningenavser inrättande -- genom ny-, om- eller tillbyggnad -- avtrafikflygplatser, dvs. flygplatser som skall kunna användasunder instrumentväderförhållanden.I motion T707 (m) yrkande 11 begärs att som sinmening skall ge regeringen till känna att en trafikpolitiskprövning av flygplatsinvesteringar är onödig.Utskottet har tidigare avstyrkt likartade motionsförslag --senast i betänkande 1988/89:TU18 (s. 16--17). Utskottet villliksom tidigare framhålla att projekt avseende trafikflygplatsersom uppenbarligen saknar förankring i realistiska antaganden omden framtida trafiktillväxten inte bör komma till stånd ellerbör åtminstone begränsas i omfattning. En trafikpolitiskprövning bör således finnas. Motionsförslaget avstyrks sålunda.1.5 Investeringsplaneringen vid luftfartsverket i övrigtUtskottet har inte något att erinra mot vad som ipropositionen anförs om inriktningen av investeringsplaneringenvid luftfartsverket i den mån den redan inte omfattas av vadutskottet har anfört ovan.1.6 Investeringsplaneringen vid sjöfartsverketLiksom utskottet gjorde i sitt betänkande 1990/91:TU3 (s. 14)vill utskottet framhålla att den alldeles övervägande delen avvåra transporter till och från utlandet sker med sjötransporteroch att sjöfarten även svarar för en stor andel av de inrikestransporterna. Effektiva transporter är av strategisk betydelseför transportsektorn samt -- som framhålls i propositionen --för utrikeshandeln. trafikpolitiska beslut betonadesatt tillgången till sjötransporter ger ökad valfrihet förnäringslivet och därmed lägre transportkostnader. Även energi-och miljöskäl talar för sjöfarten.Regeringen pekar på att sjöfartens infrastruktur ärgenerellt väl utbyggd och att sjöfarten genom denna godakapacitet kan klara väsentligt ökade transportuppgifter utanbehov av stora nyinvesteringar i infrastrukturen. Utskottetinstämmer i detta.Regeringens bedömning att styrande för sjöfartsverketsinvesteringsplanering bör vara företagsekonomiska övervägandenkombinerade med ett samhällsekonomiskt synsätt har inte möttnågon erinran i motionerna. Utskottet har inte heller något atterinra häremot. Utskottet tillstyrker därmed att riksdagengodkänner den av regeringen föreslagna inriktningen avinvesteringsplaneringen vid sjöfartsverket.2 Privatisering av SAS och ökad konkurrens i utrikesflygtrafik2.l Privatisering av SASAv SAS moderbolag äger som nämnts det svenska AB Aerotransport(ABA) tre sjundedelar och ettvart av Det Danske /S (DDL) och Det Norske Luftfartsselskap A/S (DNL) tvåsjundedelar. Hälften av aktiekapitalen i moderbolagen ägs, somockså nämnts, av vederbörande stat och hälften av privataintressen. Den privatägda i ABA ägs avSvensk (), i vilket bolagsvenska industriföretag är dominerande delägare.I motion T211 (m) begärs i yrkande 22 att regeringen skall taupp förhandlingar med och regeringar om en totalprivatisering av SAS. Enligt motionärerna bör statens engagemangi SAS avvecklas när företaget med sina numera multinationellaanknytningar skall möta konkurrensen medavreglering. I motion T707 (m) yrkande 7 begärs attförhandlingar skall tas upp syftande till utförsäljning av destatliga andelarna i SAS. Enligt denna motion kan det statligaägandet i SAS vara en belastning i SAS strävanden efterinternationellt samarbete.Det ursprungliga ABA bildades med ändamål att bedrivalufttrafikrörelse dels inom , dels mellan ochutlandet. Detta år ingicks mellan detdåvarande ABA och ett samarbetsavtal enligt vilket ABA iprincip skulle bedriva europeisk trafik medan skullebedriva interkontinental trafik.År 1948 godkände (prop. 1948:176, bet. SU94,rskr. 188) ett avtal mellan det dåvarande ABA, som till ca 99%ägdes av den svenska staten, och det privatägda om att debåda bolagens rörelser skulle sammanföras till ett företag,vilket skulle drivas enligt affärsmässiga grunder iaktiebolagsform under ABAs firma. Aktiekapitalet i det nya ABAskulle ägas av staten och av enskilda intressenter till hälftenvardera. Förslag rörande organisation och finansiering av svenskreguljär luftfart hade framlagts av luftfartsutredning.Denna framhöll bl.a. (propositionen s.10) att ett samarbete pålikställighetens grund mellan staten och näringslivet inomluftfarten syntes bli mera givande om såväl de statliga som deenskilda intressena fick tillfälle att göra sig gällande pådetta område.Som utskottet framhöll i betänkande 1989/90:TU25 (s.22--23)-- vari utskottet behandlade motionsförslag som varlikartade med de nu aktuella --förutsätter en privatisering avSAS att uttalad samstämmighet härom råder i , ochSverige och att en privatisering verkligen är till gagn för SAS.I avvaktan på att detta av företaget självt eller på annat sätthar visats var utskottet inte -- och är inte heller nu -- berettatt stödja motionsförslagen. De avstyrks således.2.2 Ökad konkurrens i utrikes primärtrafikI motion T707 (m) yrkande 4 begärs förslag om ökad konkurrensoch minskad reglering inom luftfartssektorn. Motionärerna synesmed yrkandet avse den internationella luftfartsmiljö i vilkenSAS verkar och för vilken beteckningen "utrikes primärtrafik"här används.Utskottet behandlade i betänkande 1989/90:TU25 (s. 24) ettlikartat motionsförslag. Liksom utskottet gjorde då villutskottet framhålla följande.Utskottet ställde sig trafikpolitiska beslutbakom kommunikationsministerns ståndpunkt att en friarekonkurrens i den internationella luftfarten är önskvärd menmåste förenas med krav på att luftfarten skall bedrivas på likavillkor. Enligt kommunikationsministern hade man frånskandinavisk sida -- dels inom den europeiska civilaluftfartskonferensen (ECAC), dels genom i EG --föreslagit att luftfartsmarknaden skulle göras helt fri iEuropa, men något intresse att diskutera ett sådant förslag hadedock inte visats från de centraleuropeiska ländernas sida.Utskottet och kommunikationsministern påpekade att deskandinaviska ländernas marknadssituation kräver särskild hänsyni fråga om koncessionspolitiken när det gäller deninternationella trafiken. Liksom utskottet gjorde i nämndabetänkande vidhåller utskottet denna mening och kan därför inteförorda att SAS utsätts för ökad konkurrens i den "utrikesprimärtrafiken" utan att detsamma gäller för SAS konkurrenter.Nyligen har det emellertid slutits ett avtal mellan ,och EG på luftfartens område som beräknas öka möjlighetentill konkurrens i flygtrafiken mellan och sålunda i detta avseende kan beräknas tillgodosemotionsönskemålet. Regeringen har förutskickat att avtalet islutet av innevarande kommmer att underställasriksdagen för godkännande.Mot bakgrund av det anförda är utskottet inteberett att förorda något initiativ med anledning avmotionsförslaget, vilket sålunda avstyrks.2.3 Trafiktillstånd (koncessioner) för flygtrafik mellanSverige och grannländerI fyra motioner framförs förslag om koncessionsgivning förflygtrafik mellan och grannländer.I motion T243 (fp) framhålls sålunda att ett väl fungerandenordiskt flyg är en förutsättning för att orter, som inte harjärnväg och som ligger långt från befolkningscentra, skall hasamma chans till ekonomisk utveckling som centralorter. Iyrkande 2 begärs att skall uttala att en avregleringav den nordiska luftfarten leder till lägre priser och bättreförbindelser.I motion T266 (m) yrkande 5 begärs att utveckling av flyg påGöteborg-Landvetter flygplats i en nordisk "slinga" skalluppmuntras genom koncessionsgivning för trafik på Landvetter.I motion T264 (m) yrkande 5 framhålls angelägenheten avkoncessionsgivning för flygtrafik mellan ,och Ängeholms flygplatser, på ena sidan, ochKöpenhamns lufthamn (), på andra sidan.I motion T251 (c) yrkande 1 begärs att skalluttala att tilldelningen av koncessioner för flygtrafik mellanSverige och de baltiska länderna bör ske generöst så attflyglinjer kan komma till stånd t.ex. mellan och Polenoch mellan och Litauen.Efter 1988 års trafikpolitiska beslut godkände regeringen år1988 riktlinjer för koncessionsgivningen för gränsöverskridandeflyglinjer inom och för flyglinjer mellanflygplatser i och i det övriga Europa.Dessa riktlinjer, som har redovisats närmare i ettföregående avsnitt i betänkandet, innebär en liberalisering av"utrikes sekundärtrafik" i förhållande till tidigare och tordeinte hindra upprättandet av i motionerna önskad flygtrafik, omekonomiska förutsättningar härför föreligger, vilket ankommer påvederbörande flygföretag att bedöma, inte på riksdagen.Motionsförslagen bör således inte föranleda något initiativav utan bör avslås.3 Nya riktlinjer för inrikes flygtrafik, m.m.3.1 Förslag av konkurrenskommitténKonkurrenskommittén (C 1989:03) -- som har i uppdrag attutreda hur konkurrenspolitiken ytterligare kan förstärkas --avlämnade delbetänkandet (SOU 1990:58) Konkurrens iinrikesflyget. Förslagen i betänkandet kan sammanfattas enligtdet följande.Fritt marknadstillträde på linjer med en trafikvolym större änca 300000 passagerare , men bibehållet monopol (för SASoch Linjeflyg) på övriga primärlinjer. Möjlighet öppnas för allakompetenta svenska företag att öppna nya linjer, men en prövningav vilket företag som skall få tillstånd skall ske, om det finnsmer än en sökande.Regionalpolitiskt motiverade linjer som inte väntas kunnadrivas med företagsekonomisk lönsamhet skall kunna ges bidrag avstatliga medel, vilka erhålls genom att en särskild avgift tasut på inrikes flygresor. Trafikutövarna skall utses genomanbudskonkurrens.Åtgärder vidtas för att på öka antalet tillgängliga"slots" (dvs. tidsperioder under vilka flygningarna skallpassera in i och ut ur definierade delar av luftrummet).Tidsdifferentierade avgifter införs eller tillgängliga slotsomfördelas, om förhandlingar mellan flygföretagen inte ledertill en godtagbar lösning.I ett senare skede, när nya företag har utvecklats och fått enstarkare ställning och när trafiken i har avregleratsmera, bör en fullständig avreglering genomföras. Målsättningenbör vara att tillskapa en helt fri inrikes flygmarknad så snabbtsom möjligt, men att se till att avregleringen intemedför negativa konsekvenser för konsumenterna.3.2 Förslag i propositionenI propositionens avsnitt 7 Ökad konkurrens och effektivaremarknader redovisas åtgärder på olika områden som skall bidratill i propositionen förordad strukturomvandling. Iunderavsnittet 7.3 Ökad konkurrens i inrikesflyget läggs framförslag om riktlinjer för ökad konkurrens inom den nationellaflygtrafiken samt tas upp huvudmannaskapsfrågor vidflygplatserna. Här kommer närmast de föreslagna riktlinjerna förökad konkurrens inom den nationella flygtrafiken jämtemotionsförslag härom att behandlas. De föreslagna riktlinjernagrundar sig på förslag av konkurrenskommittén ochremissyttranden över dessa.I nästa huvudavsnitt i betänkandet kommer i propositionenupptagna huvudmannaskapsfrågor vid flygplatserna att behandlasjämte motionsförslag berörande dessa frågor.Utgångspunkt för regeringens överväganden är att detrafikpolitiska målen beträffande tillgänglighet, effektivitet,säkerhet, god miljö och regional balans ligger fast, atteffektivitetsvinster bör kunna uppnås inom det svenskainrikesflyget genom ökad konkurrens och mer avreglerademarknadsformer till gagn för konsumenter och näringsliv samt attkonkurrensförhållandena för svensk inrikes flygtrafik så långtmöjligt bör harmoniseras med dem inom EG-länderna.Regeringen föreslår en etappvis avreglering av tillträdetför flygföretagen till den inrikes primärtrafiken.Sekundärflyget skall, som nämnts i det föregående, enligt 1988års trafikpolitiska beslut utvecklas efter marknadens behov påaffärsmässiga grunder. Som en första etapp i en avregleringbeträffande primärnätet föreslår regeringen att SAS ochLinjeflyg skall ges möjlighet att konkurrera inbördes påprimärflygnätet. Detta skall ske genom att båda flygföretagenkan få parallella koncessioner på dessa linjer från den 1januari 1992. Andra flygföretag skall ges ökade möjligheter atttrafikera sådana inrikeslinjer där SAS och Linjeflyg intebedriver trafik. Detta skall ske genom att SAS och Linjeflygsprioriterade ställning vid nyetablering av linjer upphör.