bet · GE01UbU16 · 1991-05-21 00:00:00 — Ansvarig skolledning bör kontrolleraatt utbildningen följer de riktlinjer som gäller för den. Dåbetygsättning innefattar myndighetsutövning är utrymmet föricke kommunalt anställda lärare synnerligen begränsat.Med det anförda anser utskottet att motion 1990/91:Ub149yrkande 11 är i stort tillgodosedd, varför den avstyrks.5. Vissa särskilda frågor5.1 Samverkan m.m.I ett antal motioner behandlas samverkan mellan olikautbildningsanordnare. Enligt motion 1990/91:Ub126 (m)yrkande 7 bör ifrågavarande förslag till ny gymnasieskola ochvuxenutbildning leda till en långtgående samordning mellanungdomsutbildning och vuxenutbildning i alla deras former. Ettformellt ansvar för denna samordning bör åvila kommunen. Enligtmotion 1990/91:Ub203 (m) yrkande 6 bör ävenarbetsmarknadsutbildningen samordnas med skolväsendet pågymnasial nivå. Liknande tankegångar framförs i motion1990/91:Ub811 (s) yrkande 1. Enligt motionärerna måste dessatre utbildningsformer nyttjas tillsammans i syfte att även iglesbygder ge god och aktuell utbildning. Vidare understrykssamfällt i motionerna 1990/91:Ub269, 1990/91:Ub300,1990/91:Ub334 och 1990/91:Ub340 (samtliga m) att det tordefinnas stora möjligheter att utnyttja utbildningsresursernaeffektivare genom en samordning av vissa utbildningar. Enligtmotionärerna är det nödvändigt att se över gränsdragningen,rollfördelningen och möjligheterna till samordning mellan olikautbildningsanordnare, särskilt inom vuxenutbildningen. Enligtmotion 1990/91:Ub241 (m) bör vissa folkhögskolors resurserkunna utnyttjas när det gäller gymnasieskolans utbildning imusik. Slutligen framhålls i motion 1990/91:Ub817 (s) yrkande 2att den flygtekniska utbildningen förutsätter ett samarbetemellan olika utbildningsanordnare.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföraföljande.Den s.k. samverkansgruppen (U1989:D) har i sin skrivelse(Ds1990:59) lämnat en rad förslag i syfte att underlättasamverkan mellan i första hand gymnasieskolan och kommunalvuxenutbildning men också mellan dessa skolformer och högskolansamt AMU-gruppen. Enligt föredragande statsrådets uppfattning(jfr prop. s.143 ff.) bör samverkan eftersträvas mellan olikautbildningsanordnare, utbildningsformer och mellan olikakommuner och landstingskommuner för att förbättratillgängligheten i utbildningen och öka kvaliteten i den. Detär enligt föredragande statsrådet angeläget att en samordningav tillgängliga resurser sker, t.ex. genom att lokalakunskapscentra bildas. Föredragande statsrådet erinrar om att itidigare statsbidragsbestämmelser och i det övriga regelverketsom har styrt skolväsendet har det funnits en rad regler somhar hindrat samverkan mellan olika skolformer. Flera viktigasådana hinder är nu undanröjda. Föredragande statsrådet anserdet ytterst angeläget att såväl regeringen som berördamyndigheter och organisationer i fortsättningen nogauppmärksammar den effekt olika typer av reglering avverksamheter kan ha för möjligheterna till samverkan överskolforms- och huvudmannagränser. Strävan bör vara att sådanahinder skall undanröjas i de fall så kan ske utan störreolägenheter för verksamheten.Utskottet vill för sin del särskilt peka på de möjlighetertill ett bättre resursutnyttjande som beslut om delsdet kommunala huvudmannaskapet för lärare m.fl. på skolområdet(prop. 1989/90:41, bet. UbU9, rskr. 58), dels ansvaret förskolan med bl.a. ett nytt statsbidragssystem (prop. 1990/91:18,bet. UbU4, rskr.76) inneburit. Genom statsmakternas beslutkan kommunerna själva avgöra dimensioneringen av såvälgymnasieskolan som den gymnasiala vuxenutbildningen ochpåbyggnadsutbildningen och således skapa enutbildningsorganisation som på bästa sätt utnyttjar de resurseroch den kompetens som finns tillgänglig i kommunen.När det gäller samverkan inom den gymnasialavuxenutbildningen och påbyggnadsutbildningen är det utskottetsuppfattning att ett bättre resursutnyttjande när det gällerlokaler och utrustning är av särskilt stor betydelse iframtiden. De studerande måste kunna erbjudas en utbildning avhög kvalitet, vilket innebär att bl.a. adekvat och modernutrustning måste stå till de studerandes förfogande. Somframhålls i propositionen (s. 145) är grundidén att så mångautbildningsanordnare som möjligt gemensamt skall användalokaler och utrustning. Utskottet delar denna uppfattning.Utskottet har slutligen inget att erinra mot regeringensförslag att stimulera och vidareutveckla lokala kunskapscentra.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attriksdagen med avslag på motionerna 1990/91:Ub126 yrkande 7,1990/91:Ub203 yrkande 6, 1990/91:Ub241, 1990/91:Ub269,1990/91:Ub300, 1990/91:Ub334, 1990/91:Ub340, 1990/91:Ub811yrkande 1 och 1990/91:Ub817 yrkande 2 utan erinran läggerproposition 1990/91:85 i denna del till handlingarna.Enligt regeringens förslag till lydelse av 11 kap. 19 §skollagen skall åldersgränsen mellan ungdomsutbildning ochvuxenutbildning på gymnasial nivå gå vid . Det innebär attden som vill påbörja studier det andra kalenderhalvåret det årdå han eller hon fyller skall göra det somvuxenstuderande.Enligt motion 1990/91:Ub132 (mp) yrkande 23 bör riksdagenavslå åldersgränsen för studier inom kommunalvuxenutbildning. Enligt motionärerna bör åldersgränsen heltslopas för att skapa ett verkligt samarbete mellan olikaskolor.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet anföraföljande.Föredragande statsrådet understryker att de förslag somframförs i föreliggande proposition (s. 146) om kommunernasskyldigheter och elevernas rättigheter beträffande olikautbildningsformer förutsätter en entydig definition av vilkeninnebörd begreppet ungdomar resp. vuxna har i detta sammanhang.Som framgår av regeringens förslag till lydelse av 11 kap. 19 §skollagen är även den som slutfört utbildning på ettnationellt program eller likvärdig utbildning i gymnasieskolanbehörig att delta i gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning. En elev som slutfört sådan utbildning ärsåledes behörig att söka t.ex. teknikerutbildning eller annanpåbyggnadsutbildning inom vuxenutbildning före fyllda20 år.Med hänvisning härtill föreslår utskottet att medavslag på motion 1990/91:Ub132 yrkande 23 antar det iproposition 1990/91:85 framlagda förslaget till lag om ändringi skollagen såvitt avser 11 kap. 19 § första stycket.5.2 Anställningar som lektor, m.m.Enligt propositionen bör sambanden mellan skolväsendet ochhögskolan stärkas bl.a. genom att forskarutbildade läraremedverkar i undervisningen samt i utvecklings- ochutvärderingsarbetet. Föredragande statsrådet utgår från att detfinns ett brett intresse hos kommunerna för att behålla ochäven vidareutveckla de hittillsvarande lektorstjänsterna. Genomatt ge lämpliga lärare med forskarutbildning eller motsvarandeett större ansvar för utveckling och utvärdering kan derassärskilda kompetens utnyttjas bättre än tidigare somde inspireras att följa den vetenskapliga utvecklingen inomsina områden. En sådan ordning kan på ett positivt sätt bidratill skolans utveckling.I motion 1990/91:Ub809 (s) anförs att syftet medlektorstjänster i skolan är bl.a. att bidra till enförstärkning av den pedagogiska ämnesmässiga utvecklingen avskolan. Enligt motionärerna kräver en likvärdig gymnasieskolaatt det finns lektorer som undervisar på alla studievägar(yrkande 2). Motionärerna föreslår vidare att det skall finnaslektorstjänster även i (yrkande 1).Utskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföraföljande.När det gäller lärare har tidigare uttalat sig förbehovet av lektorskompetens i gymnasieskolan, bl.a. i sambandmed behandlingen av forskningsproposition (prop.1989/90:90, bet. UbU25 s. 76--77, rskr. 328, jfr UbU 1986/87:26s. Under innevarande har vidare uttalatföljande (1990/91:UbU4, rskr. 76):Skolhuvudmännen kan på olika sätt vidta åtgärder för attfrämja rekryteringen till lektorstjänster. Sannolikt finns ettstort antal lärare på nuvarande adjunktstjänster som skullevara intresserade av att genom en forskarutbildning på t.ex.det ämnesmetodiska området bli kompetenta för anställning somlektorer. Genom deras tidigare utbildning och erfarenhet skulledet kunna vara en stor tillgång för kommunen att kunna anställadem som lektorer efter genomgången forskarutbildning. Det ärdärför angeläget att skolhuvudmännen medverkar till att göradet praktiskt och ekonomiskt möjligt för sådana personer attgenomgå forskarutbildning. När det gäller personer som haravlagt doktorsexamen i ämne som bedöms vara relevant förläraryrket (jfr ASÖ 1971/72:70) är det också viktigt attskolhuvudmännen tar emot dem i sitt skolväsende för en kortarepraktisk-pedagogisk utbildning under samtidig lärartjänstgöringi enlighet med de regler som finns för den särskildapraktisk-pedagogiska utbildningen för gymnasielektorer (, jfr prop. 1988/89:100 bil. 10 och bet.1988/89:UbU22). Utskottet förutsätter att regeringen ävenfortsättningsvis låter föranstalta om anordnande av olika slagav kortare praktisk-pedagogisk lektorsutbildning med deersättningar (motsvarande) som utgått till dem somgenomgår utbildningen. Slutligen är det angeläget attuniversitets- och högskoleämbetet i skälig utsträckningmeddelar dispens från kravet på grundläggandehögskoleutbildning i två skolämnen vid genomgång avpraktisk-pedagogisk utbildning och sådan förklaring som kan gesenligt 2 kap. 4§ skollagen när det gäller anställning somlektor för den som avlagt doktorsexamen i allmänna ämnen (UbU1987/88:25 s. 10). I fråga om tekniska och ekonomiska ämnenfinns särskilda bestämmelser för behörighet till lektorstjänst(SÖ-FS 1987:238 och 239 samt 1989:92).Utskottet anser att samspelet mellan grundutbildning pågymnasienivå och forskning kommer att vara viktigt ävenfortsättningsvis. Det är därför ett nationellt intresse attanställningar som lektor kommer till stånd i en omfattning sommotsvarar tidigare bestämmelser om sådana tjänster. Detankommer på skolhuvudmännen att med vissa intervallledigkungöra anställningar som lektor och vidta de övrigaåtgärder som behövs för att nå detta mål. När en kommunsgymnasieskola skall utvärderas, förutsätter utskottet attskolverket granskar vilka åtgärder som vidtagits i nämnthänseende.Utskottet föreslår att med anledning avifrågavarande motionsyrkanden som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om anställningar som lektor ikommuns gymnasieskola, lektorsutbildning m.m. och enutvärdering av vilken bl.a. skall framgå förekomsten avgymnasielektorer.Gymnasielektorer betyder genom sitt ämneskunnande ochvetenskapliga synsätt mycket för att hos eleverna väckaintresse för fortsatta högskolestudier. Utskottet utgår frånatt frågan om kommuners ledigkungörande av befattningar somlektor ägnas särskilt intresse i skolverketsuppföljningsarbete. Mot bakgrund av gjordauttalanden finner utskottet ingen anledning att föreslåriksdagen att vidta någon särskild åtgärd med anledning avmotion 1990/91:Ub809 yrkandena 1 och 2, varför yrkandenaavstyrks. Motionärernas önskemål om lektorstjänster igrundskolan löser inte bristen på lektorer inom gymnasieskolan.Utskottet vill i sammanhanget nämna att frågor om anordnandeav praktisk-pedagogisk utbildning för lektorer jämte ersättningunder utbildningstiden har behandlats av utskottet ibetänkande 1990/91:UbU12 (s.72--73). Regeringen avser utfärdaen ny förordning härom.5.3 Jämställdhet mellan kvinnor och mänEnligt föredragande statsrådets bedömning (prop. s. 154)kommer den föreslagna förändringen av utbildningen för ungdomaroch vuxna att medföra en jämnare könsfördelning inom olikastudievägar och bidra till att stärka kvinnornas ställning påarbetsmarknaden. Han anser att jämställdhet mellan kvinnor ochmän är ett viktigt utbildningsmål (jfr prop.s.154). Deföreslagna nationella programmen erbjuder enligt regeringen enkvalificerad utbildning inom områden som kan förväntasattrahera både flickor och pojkar.I motion 1990/91:Ub149 (v) yrkande 1 anförs att ensektorsindelad gymnasieskola har fördelar. Enligt motion1990/91:Ub802 (v) yrkande 2 bör en sådan skola kunna ökajämställdheten i gymnasieskolan. En sektorsindeladgymnasieskola innebär att varje sektor skall ha sinakaraktärsämnen som är gemensamma för alla studerande inomsektorn. Samtliga utbildningar bör anknyta till arbetslivet ochinnehålla en betydande del av praktik eller arbetsplatsförlagdutbildning. En sådan gymnasiestruktur skulle enligtmotionärerna kunna attrahera flera flickor till mansdomineradesektorer av arbetslivet.Utskottet delar föredragande statsrådets bedömning när detgäller förutsättningarna att i den nya gymnasieskolan ochvuxenutbildningen skapa en jämnare könsfördelning inom olikastudie- och yrkesområden än vad som varit fallet.Utskottet vill peka på att strukturen i gymnasieskolan ijämförelse med dagens gymnasieskola har färre studievägar ochbredare ingångar. Genom utskottets förslag till uppbyggnad avgymnasieskolan blir det dessutom möjligt med ämnesanknutenpraktik inom ramen för timplanen.Utskottet finner således att förslaget till ny gymnasieskolanär det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män ligger ilinje med intentionerna i ifrågavarande motionsyrkande.Utskottet föreslår därför att med avslag på motion1990/91:Ub802 yrkande 2 utan erinran lägger proposition1990/91:85 i denna del till handlingarna.5.4 StuderandeinflytandeRiksdagens beslut med anledning av propositionen om ansvaretför skolan (prop. 1990/91:18, bet. UbU4, rskr. 76) innebarbl.a. att det i skollagens 1kap.2§ slogs fast attverksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse medgrundläggande demokratiska värderingar. I nu föreliggandeproposition föreslås att de studerandes rätt till inflytandelagfästs (jfr föreslagen lydelse i 5kap.2§ resp.11kap.4§ skollagen). Ett sätt att till de studerandeförmedla demokratiska värderingar är, enligt föredragandestatsrådet, att i utbildningen använda ett demokratisktarbetssätt, där de studerande ges ett reellt inflytande.Aktning och respekt för individen främjas också om han ellerhon ges möjligheter att i olika sammanhang komma till tals ochfå delta i en demokratisk process kring besluten om den egnautbildningen, framhålls i propositionen (s. 155).Enligt motion 1990/91:Ub149 (v) yrkande 2 är elevernasmöjligheter att påverka undervisningen och sin egenarbetssituation nära förknippade med de arbetsformer somanvänds i gymnasieskolan. Enligt motionärerna måsteelevinflytandet öka dels av demokratiska skäl, dels för attundervisningen skall ge bra resultat. Det är av största viktatt den organisatoriska reformeringen av gymnasieskolan gårhand i hand med ett pedagogiskt nytänkande och en förändring avarbetsformerna i gymnasieskolan. Motionärerna anser detsärskilt angeläget att det samarbete som inletts mellan lärarei yrkesämnen och lärare i allmänna ämnen kan utvecklas. Imotion 1990/91:Ub132 (mp) yrkande 6 understryks elevernasinflytande i praktisk handling. Detta kan enligt motionärernaske i självstyrande skolor med en styrelse på varje skola, däreleverna tillsammans med personalen får inflytande över skolansverksamhet och budget, innehållet i skolan samt annat som rörskolan och närmiljön.Utskottet tillstyrker regeringens förslag att destuderandes rätt till inflytande markeras i lag. När detgäller elevernas möjligheter att påverka undervisningensplanering och genomförande är det utskottets uppfattning attformerna för ett reellt inflytande från elevernas sida måsteutvecklas inom varje klass eller undervisningsgrupp. Somframhålls i propositionen har lärarna i samhällskunskap ettansvar för att de grundläggande frågorna om demokrati ochmedinflytande behandlas i undervisningen. Den föreslagnatimplanen för gymnasieskolan innebär bl.a. att ämnetsamhällskunskap ingår bland de kärnämnen som alla elever skallstudera. Utskottet vill slutligen hänvisa till vad som anförs idirektiven (dir. 1991:9) för den tillsattaläroplanskommittén om elevinflytande.Utskottet anser att det är viktigt att de studerande fårmöjlighet att även medverka i beslut om mer övergripande frågorsom rör skolarbetet. Detta sker genom elevråd, klassrådoch andra samrådsorgan. Utskottet anser att formerna förstuderandeinflytandet i övergripande frågor bäst kan utvecklaslokalt. Utskottet delar därför regeringens uppfattning omkommunernas och de enskilda skolornas ansvar för utformningenav ett brukarinflytande inom ramen för kommunallagensbestämmelser.Med hänvisning till det anförda och förestående arbete inomläroplanskommittén föreslår utskottet att medavslag på motionerna 1990/91:Ub132 yrkande 6 och 1990/91:Ub149yrkande 2 antar det i proposition 1990/91:85 framlagdaförslaget till lag om ändring i skollagen såvitt avser5kap.2§ och 11kap.4§.5.5 Läroplans- och kursplanearbeteUtskottet vill inledningsvis erinra om vad utskottet anförtom riktlinjer för arbetet i skolan och läroplaners utformning idels bet. 1988/89:UbU7 Skolans utveckling och styrning(s.14--16), dels bet. 1990/91:UbU4 Ansvaret för skolan(s.28--30).Enligt föredragande statsrådet (prop. s. 157) bör mål ochriktlinjer för gymnasieskolan fastställas av regeringen pågrundval av ställningstaganden till förslagen iifrågavarande proposition. De bör gälla under reformensinledningsskede för att sedan avlösas av den läroplan somföranleds av ställningstagandena till de förslag somläroplanskommittén (dir.1991:9) skall avge. Inom ramen fördetta läroplans- och kursplanearbete skall kommittén ocksåutarbeta förslag till riktlinjer och modeller för kursplanernaför gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Detta arbete skallenligt propositionen vara slutfört . Detfortsatta arbetet med kursplaner för dessa skolformer börenligt regeringen bedrivas skyndsamt så att de i alltväsentligt finns färdiga den 1 juli 1992.I propositionen (s. 158--162) redovisas vissa gemensammautgångspunkter för ett måldokument som skall gälla förförskolan och det offentliga skolväsendet.Kunskaper om det svenska kulturarvet liksom respekt förandras rätt att hålla sitt eget kulturarv levande måstegenomsyra utbildningen, heter det. Principen om livslångtlärande måste slås fast. De krav på medinflytande ochansvarstagande som ställs i samhälls- och arbetslivet innebäratt elevernas inflytande över sin egen utbildning måste varacentralt i uppbyggnaden av läroplaner och kursplaner. Frågan omjämställdhet är också en given utgångspunkt i arbetet. Fråganom utbildningens internationalisering är viktig. Enligtföredragande statsrådet kommer svenska studerande att i alltstörre utsträckning kombinera studier i med studierutomlands, liksom studerande från andra länder kommer attstudera i . Det kommer också att ställas ökade krav påvåra färdigheter i att uttrycka oss på främmande språk.Miljökunskap anges som ett tema eller kunskapsområde sombör behandlas i flera ämnen. Föredragande statsrådet anser detnödvändigt att eleverna i gymnasieskolan studerar miljöfrågor.Även inom vuxenutbildning bör dessa frågor ägnas ökaduppmärksamhet. Vidare bör skolan ge stort utrymme åt etiskaoch moraliska frågor. Den snabba utvecklingen påarbetsmarknaden, den nya teknologin och kommunikationsteknikenökar behovet av att i skolan behandla etiska frågor, anförs ipropositionen. Kursplaneöversynen bör även beakta att dennadimension skall prägla ämnen som svenska, samhällskunskap ocholika karaktärsämnen. Vidare framhålls vikten av att iläroplansarbetet uppmärksamma frågor om vårt kulturarv och vårkulturs förändring. För gymnasieskolans och vuxenutbildningenskursplaner betyder detta att översynsarbetet bl.a. bör prövahur den historiska dimensionen kan förstärkas inom ramenför de olika ämnena. Slutligen ges några kommentarer till detföreslagna ämnet idrott och hälsa som är ett s.k. kärnämne ochdärmed obligatoriskt för alla elever i gymnasieskolan.I ett stort antal motioner behandlas vissaläroplansfrågor inom olika ämnesområden, språkundervisningeni skolan i motion 1989/90:Ub818 (m, fp, c, mp) yrkandena 3 och4, ett samordnat språkprogram för ochgymnasieskolan i motion 1990/91:Ub147 (c) yrkande 14,miljöundervisning samt hälsa och internationalisering i motion1990/91:Ub132 (mp) yrkandena 10 och 27, etikundervisningensutformning i motionerna 1990/91:Ub143 (m) yrkande 2 och1990/91:Ub153 (fp) yrkande 1, ämnet idrott och hälsa och dessbetydelse för att förebygga skador av olika slag i motion1990/91:Ub163 (c) yrkande 2, det nordiska stoffet iundervisningen i motion 1990/91:Ub113 (s) och frågan om ökatinternationellt utbyte inom gymnasieskolan i motion1990/91:Ub144 (m). Vikten av undervisning i hemkunskap ochslöjd betonas i motion 1990/91:Ub141 (s) yrkandena 1 delvis och2 samt slutligen uppmärksammas utbildningen av personal inomturistområdet i motion 1990/91:Ub159 (s).Utskottet hänvisar till pågående läroplans- ochkursplanearbete inom läroplanskommittén och det kursplanearbetesom kommer att bedrivas inom statens skolverk. Utskottet anserdet viktigt att grundläggande kunskaper och färdigheterpreciseras i de nya kursplanerna (jfr bet. 1988/89:UbU7).Utskottet konstaterar att i stort samtliga motionsyrkandenfaller inom ramen för angelägna förändringar beträffandeinriktningen av arbetet i gymnasieskolan. Utskottet utgår frånatt de läroplans- och kursplanefrågor som motionsledesaktualiserats kommer att behandlas inom läroplanskommittén.Beträffande temat etik och moral vill utskottet stryka underatt frågor om etik och moral inte kan hänföras till ett visstbestämt ämne utan bör behandlas inom ett flertal ämnen. Somexempel vill utskottet framhålla samhällsvetenskapsprogrammetsekonomiska ämnen samt ämnena historia och filosofi,naturvetenskapsprogrammets ämne biologi, omvårdnadsprogrammetskaraktärsämne samt de yrkesetiska delarna av övriga programskaraktärsämnen. Självfallet bör också frågor om etik och moralkunna tas upp i kärnämnena svenska, samhällskunskap ochreligionskunskap. Utskottet föreslår härmed att riksdagenavslår motionerna 1989/90:Ub818 yrkandena 3 och 4,1990/91:Ub113, 1990/91:Ub132 yrkandena 10 och 27, 1990/91:Ub141yrkandena 1 och 2, 1990/91:Ub143 yrkande 2, 1990/91:Ub144,1990/91:Ub147 yrkande 14, 1990/91:Ub153 yrkande 1,1990/91:Ub159 och 1990/91:Ub163 yrkande 2.Till detta vill utskottet lägga följande när det gällerämnena historia och samhällskunskap. Historia ingår i detestetiska programmet och i natur- ochsamhällsvetenskapsprogrammen men inte i de yrkesförberedande.Samhällskunskap ingår däremot i samtliga program. Mot dennabakgrund bör det finnas två kursplaner för ämnetsamhällskunskap, nämligen dels en för de yrkesförberedandeprogrammen, dels en för övriga program där ämnet historia finnsupptaget på timplanen. I kursplanen för samhällskunskap på deyrkesförberedande programmen, som omfattar , bör ca entredjedel av utbildningstiden ägnas åt historiskt stoff. mening är det väsentligt att även eleverna på deyrkesförberedande programmen får möjlighet att studera såvälpolitiska och ekonomiska som kulturella och religiösaförhållanden i ett historiskt perspektiv.I motion 1990/91:Ub147 (c) yrkande 24 erinras om detkursplanearbete som utförts i samband med försöksverksamhetenmed treårig yrkesinriktad utbildning och hur den kompetens somfinns hos företrädare för olika branscher och hosarbetsmarknadens parter tagits till vara i de olikakursplanegrupperna. Motionärerna utgår från att företrädare förarbetslivets organisationer även kommer att medverka i det nuförestående kursplanearbetet.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet anföraföljande.Skolöverstyrelsen har haft ansvaret för kursplanearbetet förförsöksverksamhetens linjer. I kursplanearbetet har företrädareför såväl arbetsmarknadens parter som branschorganisationervarit engagerade.