bet · GE01KU21 · 1991-04-25 00:00:00 — Utskottet anser inte att de bör läggas tillgrund för överväganden om grundlagsstiftning i detta sammanhang.Utskottet avstyrker därför motion K28 yrkandena 1 och 2 samt K30yrkande 6.Meddelarfrihet i förhållandet mellan enskildaEn fråga som länge har varit föremål för diskussion är om detär möjligt att avtalsvägen avstå från rättigheter somtryckfrihetsförordningen ger och om skadeståndspåföljd kaninträda vid kontraktsbrott genom uppgiftslämnande föroffentliggörande utan att detta kolliderar med reglerna itryckfrihetsförordningen.Frågan om meddelarfriheten i förhållanden mellan enskildabehandlades utförligt lagrådsremiss. Slutsatsen avövervägandena blev att övertygande skäl i och för sig kundeanföras för tanken att meddelarfriheten borde gälla ocksåutanför myndighetsområdet men att något förslag inte kundeläggas fram i lagstiftningsärendet. I betänkandet KU 1987/88:36ansåg att det fanns skäl att utvidgameddelarskyddet till att i princip gälla förhållandet ävenutanför den offentliga sektorn. Enligt utskottet var detmaterial som förelåg i ärendet inte tillräckligt för att utgöraunderlag för förslag i saken i det föreslagna beredningsarbetetmed en ny grundlag. Enligt utskottets mening borde regeringen istället se till att frågan blev föremål för skyndsam utredning.Utskottets uttalande ledde till att meddelarskyddskommitténtillkallades. Kommittén föreslog i betänkandet (SOU 1990:12)Meddelarrätt en grundlagsreglering om rätt för enskilda inomföretag och organisationer att lämna uppgifter, som omfattas aven avtalad tystnadsplikt, för publicering utan att drabbas avstraff eller andra rättsföljder.I propositionen konstateras att förslaget har mött ett starktmotstånd bland remissinstanserna. Med hänsyn härtill står detenligt propositionen klart att det inte är möjligt att föra framfrågan om en vidgad insyn inom den privata sektorn tillgrundlagsstiftning i samband med riksdagsval. Vidarestår det enligt propositionen klart att en lagstiftning av detslag som finns redovisat i kommitténs betänkande -- medgrundlagsfäst meddelarfrihet inom privata företag och andraprivata organisationer -- inte kan förordas . Fråganbör dock ägnas fortsatt uppmärksamhet och göras till föremål förvidare överväganden.I motion K30 yrkande 4 av m.fl. (fp) ochmotion K23 yrkande 1 av m.fl. (v) betonas vikten avatt arbetet med att finna ändamålsenliga lösningar inte stannarav. I motion K30 yrkas ett tillkännagivande till regeringen omfortsatt utredning av frågan om ett förstärkt meddelarskydd pådet privata området. I motion K23 anförs att det borde ha varitmöjligt för regeringen att förelägga konkreta förslagmed utgångspunkt från meddelarskyddskommitténs betänkande. I denmotionen begärs att än en gång slår fast att frågan omutvidgad meddelarfrihet måste få sin lösning.Utskottets bedömningSom anförs i propositionen är det angeläget att öka insynen idet privata näringslivet och i de stora organisationerna. man lagstiftningsmässigt skall gå är en komplicerad fråga.Utskottet kan konstatera att det inte har varit möjligt att förafram frågan om ett förstärkt meddelarskydd på den privatasektorn inför riksdagsvalet . Frågan bör emellertid ägnasfortsatt uppmärksamhet. Propositionen ger också uttryck för denuppfattningen. Något särskilt uttalande från sida ärinte nödvändigt. Utskottet avstyrker motionerna K30 yrkande 4och K23 yrkande 1.Radionämndens rätt att vitesföreläggaEnligt förslaget till yttrandefrihetsgrundlag får det i lagföreskrivas att en nämnd skall granska om radioprogram, somnågon sänt på annat sätt än genom tråd, står i överensstämmelsemed de föreskrifter eller andra villkor som gäller försändningarna. En sådan nämnd får endast uttala sin mening ochförelägga den sändande att följa föreskrifterna eller villkoren.I lagen får föreskrivas att ett föreläggande av nämnden fårförenas med vite. Frågor om ansvar för yttrandefrihetsbrott ochom utdömande av vite prövas alltid av domstol.Enligt propositionen ges härigenom en förankring i grundlagenåt en sådan efterhandsgranskning som utförs avradionämnden. När det gäller sanktionsmöjligheterna lämnas ettvisst utrymme för förändring av nämndens uppgifter. Enligtpropositionen kan en sådan förändring komma att visa sigbehövlig , om mångfalden av radio- och TV-kanalertilltar och skall kunna upprätthålla sinafolkrättsliga åtaganden enligt den europeiska konventionen omgränsöverskridande television utan att behöva tillgripa sålångtgående sanktioner som indragning av rätten till fortsattsändningsverksamhet.I motion K428 av () anför motionärenatt radionämndens befogenheter har begränsats till attgranska och uttala sig om efterlevnaden av de föreskrifter somgäller för sändningarna. Motionären vill för sin del inteutesluta att det kan uppkomma ett behov av en nyansering avsanktionsmöjligheterna. Han finner det dock besvärande att sammainstans som har eller får till uppgift att fortlöpandeefterhandsgranska sända program och avge utlåtanden om derasförenlighet med föreskrifter och andra villkor också skullekunna utfärda vitesförelägganden. Om man vid en kommandelagstiftning finner det nödvändigt att använda sig av vite vidöverträdelse av koncessionsregler, bör enligt motionärens meningvitesförelägganden tillkomma i annan ordning vid påståddamissbruk som inte gäller reklam eller sponsring efter prövningav domstol med tillgång till jury. Nämndens roll bör enligtmotionären vara anmälarens. Han anser därför att den föreslagnabefogenheten för nämnden att vitesförelägga i stället skallutövas av domstol.Utskottets bedömningRegeringsformen gör det möjligt att i lag ge radionämnden iuppgift att granska om radioprogram står i överensstämmelse medde föreskrifter och andra villkor som gäller för sändningarna.Sådana bestämmelser finns i 7 § radiolagen (1966:755).Enligt regeringsformen är det vidare möjligt att i lag genämnden befogenhet att förelägga den som har tillstånd att sändaradioprogram att följa föreskrifterna eller villkoren och att genämnden befogenhet att förena föreläggandena med vite. Någonsådan lagstiftning finns emellertid ännu inte.I förslaget till yttrandefrihetsgrundlag bibehålls det nubeskrivna konstitutionella rättsläget.I den lagstiftning som blir följden av ett svenskt tillträdetill den europeiska konventionen om gränsöverskridandetelevision kan det bli aktuellt med föreskrifter omvitesföreläggande -- särskilt när det gäller tillsynen överefterlevnaden av de bestämmelser om reklam som konventionenförutsätter. Utskottet delar regeringens bedömning attgrundlagen bör ge stöd för lagstiftning om sådanavitesförelägganden. I sammanhanget bör det framhållas att ensådan lagstiftning enligt förslaget kommer att vara underkastadbestämmelserna i regeringsformen om lagstiftning som begränsaryttrandefriheten (2 kap. 12§ andra--femte styckena och 13§).Som anförs i propositionen innebär detta att vite bara kanföreskrivas för fall som är så allvarliga att sanktionen kanmotiveras vid en prövning av de nämnda bestämmelserna iregeringsformen.När det gäller den närmare utformningen av lagstiftningenvänder sig motionären i motion K428 mot att den skall fåinnehålla bestämmelser av innebörd att radionämnden gesbefogenhet att meddela vitesföreläggande. Motionären anser attsåväl vitesföreläggande som utdömande av vite bör prövas avdomstol.Enligt utskottets mening talar principiella skäl mot enordning enligt vilken utdömande av viten av detta slag prövas avden myndighet som har förelagt vitet. Den som har meddelatföreläggandet kan nämligen uppfattas stå i en motpartsställninggentemot den mot vilken föreläggandet har riktats. Utskottetanser att det i stället får betraktas som en fördel omvitesärendet kommer under behandling av en domstol som intetidigare har varit inkopplad på ärendet och som kan tänkasanlägga andra aspekter på det.När det gäller att tillgodose de yttrandefrihetsrättsligaaspekterna bör enligt utskottets mening den avgörande viktenfästas vid den rättegångsordning som gäller då frågan omvitets utdömande skall prövas. Av förslaget tillyttrandefrihetsgrundlag framgår att frågor om utdömande av vite,som har förelagts på grund av påstått missbruk avyttrandefrihet, alltid skall prövas i juryrättegång (3 kap.5§). Utskottet utgår från att domstolen enligt denlagstiftning som närmare skall reglera förfarandet får i uppgiftatt pröva vitesföreläggandet i hela dess vidd. Prövningen kommerdärmed att omfatta frågan om föreläggandet var befogat frånyttrandefrihetssynpunkt. Enligt utskottets mening är en sådanprövning med jurymedverkan väl ägnad att tillgodose deyttrandefrihetsrättsliga aspekterna.På grund av det anförda tillstyrker utskottet propositionen idenna del. Utskottet avstyrker således motion K428.Propositionen i övrigtUtöver vad som ovan anförts föranleder inte förslagen ipropositionen några särskilda uttalanden från utskottets sida.Uppräkningen av brott i 5 kap. 3§ första stycket 1 förslagettill yttrandefrihetsgrundlag bör dock kompletteras med brottetgrovt spioneri för att paragrafen helt skall motsvara 7 kap.3§ tryckfrihetsförordningen.Olaga våldsskildringGenom bestämmelserna om olaga våldsskildring i 16 kap. 10 b§brottsbalken kriminaliseras spridning dels av alla slags bildersom skildrar sexuellt våld eller tvång, dels rörliga bilder sominnehåller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våldmot människor eller djur. Även den som framställer bilder medett sådant innehåll kan straffas, om bilderna är avsedda attspridas. Straffet är böter eller fängelse. Genom lagändringar,som beslutades och som trädde i kraft den 1 januari1991, höjdes straffmaximum från sex månaders fängelse till tvåårs fängelse. Från straffansvar är undantagna gärningar som ärförsvarliga. Genom de nämnda lagändringarna utvidgades detstraffbara området till att även avse oaktsam spridning avvåldsskildringar, om spridningen sker i yrkesmässig verksamheteller eljest i förvärvssyfte.Olaga våldsskildring, varigenom någon i bild skildrar sexuelltvåld eller tvång med uppsåt att bilden sprids, är enligt 7 kap.4§ 13 tryckfrihetsförordningen tryckfrihetsbrott, om integärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig.I den nu aktuella propositionen föreslås att sådana gärningarpå samma sätt skall anses som yttrandefrihetsbrott. Vidareföreslås att som yttrandefrihetsbrott även skall räknasuppsåtliga olaga våldsskildringar i rörliga bilder, dvs. extremavåldsskildringar i de fall de förekommer i TV-program eller ifilmer, videogram e.d.I motion K406 av m.fl. (s) anförmotionärerna att lagstiftningen inte skyddar motvåldsskildringarna, eftersom det förekommer att anmälningar motvissa sådan skildringar har avskrivits utan åtgärd. Motionärernaanser därför att en utvärdering av tillämpningen av lagensnarast bör komma till stånd.I motion K424 av m.fl. (v) vänder sigmotionärerna särkilt mot kvinnoförnedrande utbud avpornografiska bilder, tidningar och videogram. De förespråkar enöversyn av lagstiftningen (yrkande 1). De anför att man i fleradelstater i har lyckats med en lagstiftning som innebär attvilken kvinna som helst kan få en civilrättslig prövning av hurett pornografiskt alster skadar kvinnor som grupp. Motionärernaanser att det bör undersökas om en sådan lagstiftning kanöverföras till svenska förhållanden (yrkande2).Enligt motion K413 av och ()har utvecklingen av pornografin i såväl tidningar som videogramnu nått en sådan omfattning och råhetsgrad att våldspornografinmåste förbjudas i lag. Den lagstiftning som finns ärenligt motionärerna inte tillräcklig. I motion K422 av GunillaAndré och () förklarar motionärerna att deinte längre vill tolerera den nedvärderande och snedvridnakvinnosyn som våldspornografin leder till. De anser därför attregeringen bör lägga fram ett förslag till förbud motvåldspornografi.Utskottets bedömningDe bestämmelser om olaga våldsskildring som berörs imotionerna ändrades i skärpande riktning under föregåenderiksmöte. Ändringarna trädde i kraft . Det ärenligt utskottets mening därför inte motiverat med någon åtgärdfrån sida med anledning av motionerna. Utskottetavstyrker därför motionerna K406, K413, K422 och K424.BarnpornografibrottDen som skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt attbilden sprids eller som sprider sådan bild av barn kan enligt 16kap. 10 a § dömas för barnpornografibrott. Ibestämmelsen anges inte någon bestämd åldersgräns när det gälleratt avgöra vad som avses med barn. En åldersgräns skulle enligtförarbetena göra det nödvändigt att fastställa barnetsidentitet, och man ville undvika den ytterligareintegritetskränkning som en sådan identifiering skulle medföra.Med barn avses därför person vars könsmognadsprocess inte äravslutad (prop. 1978/79:179 s. 9).Riksdagen har godkänt en av antagen konvention ombarnens rättigheter (prop. 1989/90:107, SoU28, rskr. 350).Enligt artikel 1 i konventionen avses med barn varje människaunder , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt lag somgäller för barnet. Konventionsstaterna åtar sig i artikel 34 attskydda barnet mot alla former av sexuellt utnyttjande ochsexuella övergrepp. För detta ändamål skall enligt artikelnkonventionsstaterna vidta alla lämpliga nationella, bilateralaeller multilaterala åtgärder för att förhindra att barnutnyttjas i pornografiska föreställningar och i pornografisktmaterial.Även barnpornografibrott är tryckfrihetsbrott(7 kap. 4 § 12 tryckfrihetsförordningen). I den nu aktuellapropositionen föreslås att sådana gärningar på samma sätt skallanses som yttrandefrihetsbrott.Enligt motion K421 yrkande 1 av m.fl. bör detövervägas ett införande av en åldersgräns vid sidan av dennuvarande objektiva könsmognadsgränsen i bestämmelsen ombarnpornografibrott. Dessa gränser skulle kunna åberopasalternativt av åklagaren. En åklagare som skall väcka åtal kandå enligt motionärerna välja den lämpligaste bevisformen: attfastställa åldern på de deltagande eller att använda bildensjälv som grund för en bedömning av könsmognadskriteriet.Motionärerna anser att detta skulle innebära ett starkare skyddför unga människor -- barn i mening -- som ärfysiskt könsmogna men som ändå inte är vuxna nog att bedöma omde vill medverka i pornografi eller inte. Motionärerna anförvidare att tiden nu är mogen för en utvärdering avbarnpornografiförbudet (yrkande 2).Utskottets bedömningI den nämnda propositionen om godkännande av konventionen ombarnens rättigheter gjordes vissa uttalanden om behovet av enöversyn av de straffrättsliga reglernas utformning. Vid sinbehandling av propositionen förklarade socialutskottet -- iöverensstämmelse med yttranden från ochjustitieutskottet -- att det straffrättsliga skyddet mot attbarn utnyttjas i barnpornografi kan behöva utvidgas.Socialutskottet ansåg att övervägandena lämpligen kunde ske isamband med den översyn av de straffrättsliga reglernasutformning som aviserats i propositionen.Med hänsyn till dessa uttalanden vid föregående riksmötefinner utskottet att det inte är påkallat med någon åtgärd frånriksdagens sida med anledning av motion K421. Utskottetavstyrker således motionen. beträffande förhandsgranskning av filmer och videogramatt med avslag på motionerna 1990/91:K22,1990/91:K24, 1990/91:K25, 1990/91:K26, 1990/91:K27 och1990/91:K414 yrkande 1 som vilande antar det i proposition1990/91:64 framlagda förslaget till yttrandefrihetsgrundlagsåvitt avser 1 kap. 3§ andra stycket,res. (mp)2. beträffande ansvar för vissa meddelanden eller förmedverkan i vissa framställningaratt som vilande antar regeringens förslag tillyttrandefrihetsgrundlag såvitt avser 5 kap. 3§ första stycketmed den ändringen att stycket erhåller den i bilaga 2 somUtskottets förslag betecknade lydelsen,3. beträffande övriga delar av förslaget tillyttrandefrihetsgrundlagatt med avslag på motionerna 1990/91:K28 yrkande 2,1990/91:K29, 1990/91:K30 yrkandena 2, 3, 5, yrkande 6 imotsvarande del och yrkande 7, 1990/91:K409 yrkande 2,1990/91:K414 yrkande 2 samt 1990/91:K428 som vilande antarregeringens förslag till yttrandefrihetsgrundlag i den mån detinte omfattas av vad utskottet hemställt under mom.1 och 2,4. beträffande lag om ändring i tryckfrihetsförordningenatt med avslag på motionerna 1990/91:K28 yrkande 1och 1990/91:K30 yrkande 6 i motsvarande del som vilande antarregeringens förslag till lag om ändring itryckfrihetsförordningen,5. beträffande lag om ändring i regeringsformenatt som vilande antar regeringens förslag till lagom ändring i regeringsformen,6. beträffande parallellinstruktionatt med anledning av motionerna 1990/91:K23 yrkande2 och 1990/91:K30 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om bestämmelser i tillstöd för yttrandefrihetsintressena i vanliga brottmål,7. beträffande meddelarfrihet i förhållandet mellanenskildaatt avslår motionerna 1990/91:K23 yrkande 1 och1990/91:K30 yrkande 4,8. beträffande olaga våldsskildringatt avslår motionerna 1990/91:K406, 1990/91:K413,1990/91:K422 och 1990/91:K424,9. beträffande barnpornografibrottatt avslår motion 1990/91:K421.Stockholm den 25 april 1991På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), KurtOve (), (), (),(), Hans Nyhage (m), (), (), (), (), (), Hans Leghammar (mp), (), Rosa-LillWåhlstedt (s), () och (). Förhandsgranskning av filmer och videogram (mom.1)Hans Leghammar (mp) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 sombörjar med "Som utskottet anförde" och slutar med "K414 yrkande1" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening får yttrandefrihetsrättsligaprinciper inte utgöra hinder mot införande av lagstiftning omförhandsgranskning av videogram och filmer som yrkesmässigtförsäljs eller hyrs ut för privat bruk. Utskottet anser nämligenatt dessa för demokratin och mångfalden viktiga principer intefår tas till intäkt för att kommersiella vinstintressen skalltillåtas att sprida filmer och videogram som är skadliga förbarn och ungdom. Utskottet finner därför att 1 kap. 3§ andrastycket andra meningen förslaget till yttrandefrihetsgrundlagbör erhålla följande lydelse: "Genom lag får dock meddelasföreskrifter om granskning och godkännande av filmer som skallvisas offentligt eller som i förvärvssyfte skall spridas genomförsäljning eller uthyrning." Härigenom tillgodoses syftet medmotionerna K22, K24, K25, K26, K27 och K414 yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande förhandsgranskning av filmer och videogramatt med anledning av proposition 1990/91:64 ochmotionerna 1990/91:K22, 1990/91:K24, 1990/91:K25, 1990/91:K26,1990/91:27 samt 1990/91:K414 yrkande 1 som vilande antar det ipropositionen framlagda förslaget till yttrandefrihetsgrundlagsåvitt avser 1 kap. 3 § andra stycket med den ändringen attstycket erhåller i bilaga3 som Reservantens förslagbetecknade lydelse.Särskilda yttranden1. Förbud mot reklam i radio och TVHans Leghammar (mp) anför:Miljöpartiet de gröna har yrkat att 1 kap. 7 § andra stycketom internationella konventioner i förslaget tillyttrandefrihetsgrundlag inte antas. Bakgrunden till yrkandet äratt är mot reklam i radio och TV, även densatellitsända som vidaresänds i kabelnät. Den föreslagnagrundlagen avses träda i kraft den 1 januari 1992.Synen på yttrandefrihetsgrundlagen hänger samman medreklam-TV-frågan. Sedan yttrandefrihetspropositionenpresenterades för har läget klarnat i denna fråga. Enbred majoritet i förutsätts nu ställa sig bakomregeringens förslag om en ny tredje reklam-TV-kanal. Den lag somreglerar dessa frågor avses träda i kraft ochsändningarna kan vara i gång redan före årsskiftet, alltså innanyttrandefrihetsgrundlagen börjat verka.Den principiella invändningen mot lagstiftningsmetoden sommiljöpartiet har fört fram äger alltjämt bärkraft.Eftersom reklam nu kommer att tillåtas i ett marknät för TVhar motivet för att förbjuda reklamen i satellitsändningaravtagit i styrka. avstår därför från att drivasaken vidare.2. Ansvarig utgivareHans Leghammar (mp) anför:Miljöpartiet de gröna har fört fram ett yrkande som går ut påatt klargöra om yttrandefrihetsgrundlagen medger att man här iSverige kan göra en person ansvarig för programinnehållet,skatter eller andra avgifter i utländska satellitsändningar somtas emot här i landet. Rättsläget kan förefalla oklart. bedömning får emellertid anses framgå att någoträttsligt hinder av anfört slag inte föreligger. Detprincipiella rättsläget är därmed klarlagt.3. Bestämmelser i till stöd föryttrandefrihetsintressena i vanliga brottmålHans Nyhage, och () anför:Vi vill inte motsätta oss att frågan om att införabestämmelser i till stöd föryttrandefrihetsintressena i vanliga brottmål övervägs ienlighet med vad utskottet har anfört. Vi vill emellertidunderstryka att detta blir en grannlaga och svår uppgift medhänsyn till de andra intressen som också måste beaktas vidutformningen av strafflagstiftningen.4. Meddelarfrihet i förhållandet mellan enskildaHans Nyhage, och () anför:Från moderata samlingspartiets sida har tidigare framförtsuppfattningen att en utvidgning av meddelarskyddet till attgälla mellan enskilda innebar något principiellt nytt som skullefå oöverskådliga konsekvenser. Det öde sommeddelarskyddskommitténs förslag har rönt visar enligt vårmening att denna uppfattning var riktig.Propositionens lagförslag Av utskottet föreslagen ändring i regeringens förslag tillyttrandefrihetsgrundlagBilaga 2Regeringens förslagUtskottets förslag5 kap. 3 § första stycketOm någon lämnar ett meddelande, som avses i 1 kap. 2 §, eller,utan att svara enligt 6 kap., medverkar till en framställningsom är avsedd att offentliggöras i ett radioprogram, en filmeller en ljudupptagning, som författare eller annan upphovsmaneller genom att framträda i radioprogrammet och därigenom görsig skyldig tillOm någon lämnar ett meddelande, som avses i 1 kap. 2 §, eller,utan att svara enligt 6 kap., medverkar till en framställningsom är avsedd att offentliggöras i ett radioprogram, en filmeller en ljudupptagning, som författare eller annan upphovsmaneller genom att framträda i radioprogrammet och därigenom görsig skyldig till1. högförräderi, spioneri, grov obehörig befattning med hemliguppgift, uppror, landsförräderi, landssvek eller försök,förberedelse eller stämpling till sådant brott;1. högförräderi, spioneri, grovt spioneri, grov obehörigbefattning med hemlig uppgift, uppror, landsförräderi, landssvekeller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott;2. oriktigt utlämnande av allmän handling som ej ärtillgänglig för envar eller tillhandahållande av sådan handlingi strid med myndighets förbehåll vid dess utlämnande, närgärningen är uppsåtlig; eller2. oriktigt utlämnande av allmän handling som ej ärtillgänglig för envar eller tillhandahållande av sådan handlingi strid med myndighets förbehåll vid dess utlämnande, närgärningen är uppsåtlig; eller3. uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall somanges i särskild lag,3. uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall somanges i särskild lag,gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för sådant brott.gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för sådant brott.I reservationen föreslagen ändring i regeringens förslagtill yttrandefrihetsgrundlagBilaga 3Regeringens förslagReservantens förslag1 kap. 3 § andra stycketVad som sägs i första stycket gäller även filmer. Genom lagfår dock meddelas föreskrifter om granskning och godkännande avfilmer som skall visas offentligt.Vad som sägs i första stycket gäller även filmer. Genom lagfår dock meddelas föreskrifter om granskning och godkännande avfilmer som skall visas offentligt eller som i förvärvssyfteskall spridas genom försäljning eller uthyrning.