bet · GE01SoU23 · 1991-05-30 00:00:00 — I likhet medalkoholhandelsutredningen anser regeringen attstraffbestämmelserna är så pass stränga att det inte finnsskäl till ytterligare skärpning av påföljderna vid brott motbestämmelserna enligt lagen om tillverkning av drycker, LTD.Det finns enligt regeringen flera viktiga områden där aktivtkol är betydelsefullt, t.ex. vid rening av luft och vatten m.m.Det går inte heller att bortse från att det uppenbarligen finnsrelativt omfattande legala behov av aktivt kol för rening ihushåll. Ett tillståndssystem skulle enligt regeringen medföraatt ett mycket stort antal återförsäljare måste ges tillstånd.Därtill krävs preciserade kriterier för vilka förutsättningarsom bör vara uppfyllda för att tillstånd skall kunna ges.Därutöver krävs en omfattande kontrollapparat för att förhindraöverträdelser. Det finns enligt propositionen stor risk för därvid får en utökad byråkratisk kontroll utan att uppnåstörre effekt än den som går att nå med nuvarande bestämmelser.Enligt regeringens bedömning bör de nuvarande reglerna enligtLTD kunna utgöra grund för aktiva insatser mot hembränning ochannan illegal tillverkning av sprit. En förutsättning för attbestämmelserna mot olovlig sprittillverkning skall fungera äratt berörda myndigheter aktivt inriktar sina insatser mot attbekämpa den illegala tillverkningen av sprit, heter det ipropositionen. Regeringen avser att ge iuppdrag att i samråd med undersöka möjligheternaatt inom ramen för gällande lagstiftning förstärka insatsernamot hembränning och annan illegal sprittillverkning, särskiltden storskaliga, samt föreslå åtgärder i detta syfte.Folkhälsoinstitutet bör enligt propositionen även uppmärksammahembränningen i sin opinionsbildande verksamhet.Åtgärder mot hembränning krävs i motionerna 1989/90:So242 avKarin (), 1989/90:So252 av ochGunnar (båda s) yrkande 2 och 1990/91:So336 av BengtWesterberg m.fl. (fp) yrkande 3. I motion 1989/90:So249 avKent m.fl. (mp) begärs att regeringen snaraståterkommer med förslag till lagtext om straffskärpning för s.k.grov hembränning och i motion 1990/91:So295 av KarinIsraelsson och (båda c) begärs att försäljningenav aktivt kol licensbeläggs till dem som faktiskt behöver detför industriell processtillverkning.Utskottet gör följande bedömning.De initiativ mot hembränning och annan illegalsprittillverkning som redovisas i propositionen tillgodoserenligt utskottets uppfattning syftet med motionerna1989/90:So242 (c), 1989/90:So252 (s) yrkande 2 och 1990/91:So336(fp) yrkande 3, som därför avstyrks.Utskottet delar regeringens uppfattning attstraffbestämmelserna är så pass stränga att det inte finnsskäl för ytterligare skärpning av påföljderna vid brott mot LTD.Utskottet avstyrker därför motion 1989/90:So249 (mp).Utskottet finner att regeringen redovisat övertygande skäl moten licensbeläggning av försäljning av aktivt kol och avstyrkerdärför även motion 1990/91:So295 (c).I motion 1990/91:So292 av m.fl. (mp) yrkas attmaskrosor som ingrediens vid vintillverkning bör vara lagligentillåten (yrkande 1) och att information om vad som ärlaglig tillverkning av maskrosvin skall ställas tillallmänhetens förfogande (yrkande 2). Motionärerna hänvisartill att skatteutskottet uttalat att maskrosor inte omfattas avde råvaror som får användas vid tillverkning av vin och att endryck gjord på maskrosor därför inte anses som vin enligt 3 §LTD (SkU 1977/78:27). Enligt motionärerna kan man dock utmärktväl basera maskrosvin huvudsakligen på saft från frukter.Enligt 3 § LTD förstås med vin en dryck som är framställdgenom jäsning av saft från druvor, bär, frukt eller rabarber ochsom innehåller mer än 1,8 viktprocent men högst 22 volymprocentalkohol. Förutsättningen för att vintillverkning skall föreliggaär att fruktsaft som innehåller förjäsningsbara sockerarter ärdet huvudsakliga råämnet vid tillverkningen. Så är inte falletbeträffande maskrosor. Det är möjligt att göra ett äppelvinsmaksatt med maskrosor, men vid bedömningen av vinets laglighetskall bortses från maskrosorna. Används däremot en blandning avvatten, socker, jäst och maskrosor blir varan att anse somspritdryck, om alkoholhalten överstiger 1,8 viktprocent.Skatteutskottet uttalade vid sin behandling av en motion omlegalisering av s.k. maskrosvin att om man heltbortser från om råvarorna är tjänliga för vintillverkning, blirkonsekvensen att varje form av mäsktillverkning skulle kunnagodtas, vilket avsevärt skulle försämra möjligheterna att beivrahembränning. fann därför inte skäl att förordanågon form av legalisering av tillverkning av s.k. maskrosvin,utan avstyrkte den då aktuella motionen (SkU 1977/78:27)saknar anledning att göra en annan bedömningän skatteutskottet och avstyrker därför motion 1990/91:So292(mp) yrkandena 1 och 2.I motion 1990/91:So234 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts om högrealkoholhalt i cider, m.m. En ökad ciderproduktion skulle kunnaöka möjligheterna för den svenska fruktodlingen, där det nu äravsättningsproblem. En ökad produktion hämmas dock av attalkoholhalten för cider i begränsas kraftigt. Utomlandsframställs en cider med högre alkoholhalt, och denna har visatsig vara ett attraktivt alternativ till vin som måltidsdryck.Skatteutskottet har vid sin behandling av liknande motionerkonstaterat att man av handelspolitiska skäl måste godta importav cider för försäljning på samma villkor som för svensk cideroch att det därför är osäkert om motionsförslaget skulle kommaatt medföra det stöd för den svenska fruktodlingen sommotionären velat skapa. har skatteutskottet framhållitatt frågan främst måste bedömas från alkoholpolitiskautgångspunkter. har därvid funnit att förslagetär oförenligt med strävandena att dämpa alkoholkonsumtionen ochhar avstyrkt motionen (se bl.a. SkU 1987/88:5).Socialutskottet gör ingen annan bedömning. Motion1990/91:So234 (m) avstyrks alltså.Bryggeriernas rätt till partihandel enligt LHDI motion 1990/91:So90 (v) hemställs att hosregeringen begär lagförslag som tvingar tillverknings- ochserveringsleden att hållas åtskilda (yrkande 9). Genom enlagändring fick bryggerierna rätt att sälja starköldirekt till restaurangerna (23 § LHD). Härigenom har enligtmotionärerna bryggeriernas marknadsföring underlättats. Dennärmare kontakten mellan bryggeribranschen och restauratörernahar också lett till att bryggerierna i ökad utsträckning harengagerat sig finansiellt i restaurangerna. Detta står enligtmotionärerna i strid med en annan princip i svenskalkoholpolitik, nämligen att tillverknings- och serveringsledenskall hållas strängt åtskilda i fråga om drift och ansvar.Anledningen till att 23 § LHD ändrades så att tillverkare avstarköl gavs rätt att sälja öl direkt till restaurangerna varatt den tidigare ordningen ansågs innebära en onödigadministrativ omgång. Bryggerierna levererade nämligen starköletdirekt till restaurangerna medan försäljningen bokföringsmässigtskedde via Systembolaget (prop. 1976/77:108 s.70).Utskottet ser inget skäl att återgå till den ordning som råddeföre 1977 och avstyrker därför motion 1990/91:So90 (v) yrkande9.Alkohol- och drogforskningI avsnitt 10.8 ger regeringen, som ovan nämnts (s. 38), enfördjupad redovisning av det alkohol- och narkotikapreventivaprogrammets inriktning och innehåll (prop. s. 110--115). Däruttalas bl.a. att inom ramen för detalkohol- och drogpreventiva arbetet bör följa alkohol- ochdrogutvecklingen samt stödja forskningsinsatser inom alkohol-och drogområdet.Folkhälsoperspektivet bör lyftas fram i den framtida alkohol-och drogforskningen, heter det i propositionen. Institutet skallfölja och utvärdera aktuell forskning inom området för attdärigenom skaffa sig underlag för att bedöma vilka områden somär eftersatta. Institutet skall också initiera eller självtgenomföra forsknings- och utvecklingsarbete inom de eftersattaområdena.Utvecklingen när det gällerdryckesmönstren i olika grupper visar enligt propositionen attförhållandena kan skifta snabbt och att det därför är viktigtatt vara observant på utvecklingen. Traditionell deskriptivepidemiologisk kunskap som inhämtas genom undersökningar,statistik och registerdata kommer därför även i fortsättningenatt vara av stor betydelse för bedömningen av vilka områden somskall prioriteras i alkohol- ochdrogpreventiva program.Enligt propositionen är det av stor vikt för det alkohol- ochdrogpreventiva arbetets utformning att detta grundas påkunskap om människors erfarenhet av alkohol och om derasföreställningar om alkohol och andra droger. Det anses därförkrävas en fördjupad kunskap på detta område, såväl nationelltsom lokalt. För utformningen av lokala preventionsprogram krävsdessutom kunskap om lokalsamhället och dess invånare.Systembolagets fond för alkoholforskning (SFA) har undersenare år lämnat bidrag till viktiga forskningsinsatser påalkoholområdet. Fonden upphör i och med utdelningen av 1991 årsmedel. Det är enligt propositionen angeläget attfolkhälsoinstitutet fullföljer den satsning på alkoholforskningsom SFA har inlett.Flera motioner från de allmänna motionstiderna 1990 och 1991tar upp behovet av forsknings- och utredningsarbete på alkohol-och drogområdet.I motionerna 1989/90:So277 och 1990/91:So213 av LennartBrunander (c) begärs att en utredning tillsätts för attberäkna omfattningen av den oregistrerade alkoholkonsumtionenoch med uppgift att föreslå åtgärder för att minska dennakonsumtion. I motion 1989/90:So280 av (m)begärs en utredning av såväl det officiella som det inofficiellabruket och missbruket av alkohol. I motion 1989/90:So282 avGöran () begärs en sjukvårdsekonomisk studie avalkoholens verkliga belastning på sjukvårdsapparaten och däravföljande kostnader. I motionerna 1989/90:So317 yrkande 2 och1990/91:So336 yrkande 4, båda av m.fl. (fp),begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om statistik över alkohol- ochnarkotikaanvändningen. Kunskap om konsumtionen av alkoholerhållen på andra vägar än genom Systembolaget ochbryggerinäringen saknas. Det är också svårt att få fram enrättvisande statistik över alkoholrelaterade olyckor ochsjukskrivningar m.m. Vidare bör enligt motionärerna en nytotalundersökning om narkotikamissbrukets art och omfattninggöras, i likhet med den som utfördes (). I densistnämnda motionen (fp) begärs också en undersökning medsyfte att ta reda på hur stor gruppen äldre missbrukare är,vilket vårdbehov de har och möjligheterna till rehabilitering(yrkande 2).I motion 1990/91:So215 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande till regeringen av vad som i motionenanförts om vikten av sammanställning och utvärdering av alkohol-och narkotikamissbrukets medicinska, ekonomiska och socialaskadeverkningar med särskilt beaktande av barns och ungdomarssituation i missbrukarhem (yrkande 1). Yrkanden om forskningom resp. kartläggning av barns och anhörigas situation imissbrukarhem framförs också i motionerna 1990/91:So237 avKarin m.fl. (c) yrkande 1, 1990/91:So241 av UllaTillander och (båda c) och 1990/91:So263 av GudrunSchyman (v).I motion 1990/91:So239 av () begärs ökadforskning kring ungdomens allt tidigare alkoholdebut och övrigaalkoholmönster (yrkande 5).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet har vid sin tidigare behandling av motioner ombehovet av alkoholforskning uttalat att ytterligareansträngningar behövs för att intensifiera forskning på området,mot bakgrund av att alkoholmissbruket är det dominerande socialaoch medicinska problemet i vårt land. Utskottet har också anförtatt det är viktigt att förstärka samarbetet mellan de organ somansvarar för samhällets alkoholpolitik och forskningen så attnya erfarenheter och forskningsrön verkligen tas till vara (sebl.a. 1989/90:SoU2, rskr. 13).Som framgått av den tidigare redovisningen skallfolkhälsoinstitutet följa alkohol- och drogutvecklingen samtstödja forskningsinsatser inom alkohol- och drogområdet.Institutet skall också initiera eller genomföra forsknings- ochutvecklingsarbete inom de områden som bedöms eftersatta.Utskottet utgår från att därvid beaktar deförslag till forsknings- och utredningsarbete som framförs i denu aktuella motionerna 1989/90:So277 (c), 1990/91:So213 (c),1989/90:So280 (m), 1989/90:So282 (c), 1989/90:So317 (fp) yrkande2, 1990/91:So336 (fp) yrkandena 2 och 4, 1990/91:215 (m) yrkande1, 1990/91:So237 (c) yrkande 1, 1990/91:So241 (c), 1990/91:So263(v) och 1990/91:So239 (m) yrkande 5. Motionerna påkallar därmedingen åtgärd av utan avstyrks.I motion 1990/91:So215 (m) begärs också etttillkännagivande om vad som anförts om möjligheterna att påsvenska förhållanden applicera internationella erfarenheter aven förändrad alkoholpolitik (yrkande 5). Enligt motionärernaövergick man i från en mycket restriktivalkoholpolitik till en liberal sådan. Bl.a. ökade antaletförsäljningsställen från 348 till över 10 000. Under de 13 årsom gått har alkoholkonsumtionen minskat ,främst med hjälp av en omfattande kampanj riktad till ungdomar.Motionärerna anser att erfarenheterna från är så positivaoch lovande att resultaten bör studeras noggrant för att kunnaappliceras även i Sverige.Flera undersökningar av vad som händer när antaletförsäljningsställen ökar har gjorts i och i iövrigt. Alkoholpolitiska utredningen initierade bl.a. försök medstarkölsförsäljning i bl.a. livsmedelsbutiker i län och i Värmland.I ökade försäljningen från 1,8 till15,per invånare och i från 0,7 till 10,6 liter.Försöket skulle enligt de ursprungliga planerna ha pågått underhela 1968 men avbröts på grund av rapporter om"överdriven och olämplig starkölskonsumtion inom försökslänen,inte minst bland ungdom" (alkoholpolitiska utredningen, SOU1971:77).Mellanölet introducerades och fick då säljas ilivsmedelsbutikerna. Alkoholpolitiska utredningen konstaterade isitt s.k. mellanölsbetänkande (SOU 1971:66) att den totalaalkoholkonsumtionen räknat per invånare hade stigitkraftigt till följd av ökad ölförsäljning. Man konstateradeockså att det förelåg ett stort antal rapporter omstorkonsumtion och missbruk av mellanöl bland ungdomar i landetoch att utvecklingen gått mot en tidigare debut och tidigareetablering av regelbundna alkoholvanor. Tillverkning ochförsäljning av mellanöl förbjöds av med verkan frånden 1 juli 1977.Utskottet konstaterar att försök med försäljning av starköloch mellanöl i livsmedelsbutiker har gjorts i men mednedslående resultat. Det hindrar emellertid inte attinternationella erfarenheter av en förändrad alkoholpolitik börstuderas. Utskottet anser att detta är en uppgift förfolkhälsoinstitutet i dess arbete med att följa och utvärderaaktuell forskning. Motion 1990/91:So215 (m) yrkande 5 avstyrksmed hänvisning härtill.TobaksfrågorFrån folkhälsosynpunkt är tobakskonsumtionen fortfarandeoroande hög, trots att ansträngningar gjorts för att minskadenna, heter det i propositionen (s. 74). Regeringen anserdärför att det finns anledning att vidta ytterligare åtgärderför att motverka det utbredda bruket av tobak. Sådana åtgärdermåste enligt regeringen vidtas på olika plan.I propositionen anförs att flera studier har visat att rökningär vanligare bland lågutbildade och låginkomsttagare än inomhögre socialgrupper. En förklaring till detta kan vara att dessagruppers livssituation är mera ansträngd och att de därigenomhar mindre möjlighet att välja levnadsvanor som främjar en godhälsa. Regeringen anser att åtgärder för att förbättra dessagruppers livssituation generellt är ett viktigt led i denallmänna välfärdspolitiken.Genom de ökade satsningar på folkhälsoarbete som regeringenföreslår inom ramen för det nyinrättade folkhälsoinstitutetkommer bl.a. informationen om tobakens skadeverkningar att kunnaförstärkas högst betydligt, sägs det vidare i propositionen.För att mera direkt angripa bruket av tobak bör enligtregeringen en särskild lagstiftning vad gäller tobak införas.Som ett skäl härför anförs att även om restriktioner avseendetobaksbruk och hantering av tobaksprodukter kan åstadkommaspå frivillig väg visar erfarenheten att reglerna kan komma attvariera i hög utsträckning. Mot bakgrund av den väldokumenterade hälsorisk tobaksbruk medför, främst vid självaanvändningen men även vid s.k. passiv rökning, finner regeringendet därför angeläget att utnyttja möjligheterna att genomlagstiftningsåtgärder ge stöd åt strävandena att förbättrahälsosituationen. förbereds en proposition medförslag till lagstiftning om tobak. I detta sammanhang kommerregeringen att ta ställning till om lagbestämmelser skall samlasi en särskild tobakslag. Enligt planerna kommer en proposition iämnet att föreläggas senare under detta år. I den nuaktuella propositionen redovisas i stora drag vad som planerasatt läggas fram för när det gäller åtgärder för attminska tobaksbruket (s. 141--147). Några förslag för riksdagenatt ta ställning till läggs inte fram.I det följande redovisas de tänkta huvuddragen ilagregleringen i anslutning till de motioner som väckts omåtgärder mot tobaksbruk. (Motioner om höjd tobaksskatt harbehandlats tidigare i betänkandet i avsnittet Alkohol- ochtobaksprisernas del av folkhälsopolitiken, s. )Motionsförslag om en samlad tobakslagstiftningI motion 1990/91:So83 av m.fl. (fp)hemställs att hos regeringen anhåller om en samladtobakspolitisk proposition (yrkande 6). Trots att en sådanproposition utlovats framförs nu inga som helstförslag på det tobakspolitiska området till , anförmotionärerna.Även i motion 1990/91:So236 (m, s, fp, c, v, mp) begärsatt en tobaksproposition framläggs (yrkande 5).Alltför stora mänskliga och ekonomiska värden står på spel föratt dröjsmål skall kunna godtas. I motion 1990/91:So473 avMartin och (båda c) yrkas attregeringen lägger fram förslag om en tobakslag jämte förslag omandra åtgärder för att begränsa tobaksbruket (yrkande 2).Utskottet konstaterar att det inom nuförbereds en proposition om åtgärder mot tobak som skallföreläggas . Motionerna 1990/91:So83 (fp)yrkande 6, 1990/91:So236 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 5 och1990/91:So473 (c) yrkande 2 får därmed anses tillgodosedda ochavstyrks därför.Rökfria miljöerI motion 1990/91:So87 av m.fl. (m, s,fp, c, v, mp) krävs bestämmelser om rökfria lokaler däricke-rökare vistas (yrkande 2). Ett likalydande yrkandeframförs också i motion 1990/91:So236 av samma motionärer,yrkande 2.I motion 1990/91:So91 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionenanförts om vikten av rökfria miljöer i vissa offentliga lokaleroch allmänna kommunikationer (yrkande 9). I första hand börrökfrihet uppnås på frivillig väg, anser motionärerna, men omdetta inte visar sig möjligt bör en lagstiftning på områdetövervägas.I motion 1990/91:So226 av m.fl. (mp) yrkasatt all barnomsorg skall ske i rökfri miljö, speciellt omföräldrarna så kräver, samt att passiv rökning i offentligalokaler förhindras; barn skall inte behöva bli passiva rökare(yrkande 5).I motion 1990/91:So238 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om att barn skall ha rätt att få vistas i enrökfri barnomsorg (yrkande 1) och att offentliga miljöer börvara rökfria (yrkande 3).I motion 1990/91:So248 av m.fl. (mp) begärsen utredning med uppgift att få en lagändring till stånd sommedger att rökförbud kan införas på inomhustorg och motsvarandegallerior.I motion 1990/91:So280 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om rätt till rökfri miljö (yrkande 3).Folkpartiet liberalerna anser att man i första hand böråstadkomma rökfria gemensamhetslokaler genom frivilligaöverenskommelser.I motion 1990/91:So308 av m.fl. (mp) framhållsbarnens rätt till rökfri miljö (yrkande 2). Enligtmotionärerna är det nödvändigt att förbjuda rökning i barnensnärhet, dvs. på daghem och hos dagbarnvårdare.I propositionen uppges att frågan om förbud mot rökning ilokaler av gemensamhetskaraktär har varit föremålför uppmärksamhet i en rad länder. WHO har rekommenderatregeringar och hälsovårdsmyndigheter att vidta åtgärder för attfå till stånd rökfria miljöer. Många länder har också lagstiftatom sådana. Även i har åtgärder vidtagits men hittillshar lagstiftning av detta slag inte beslutats. På arbetsplatser,såväl offentliga som privata, har rökning i viss utsträckningbegränsats genom frivilliga överenskommelser. Även inom skolanhar ansträngningar gjorts för att tillskapa rökfria miljöer.Många landsting har också infört regler om rökfritt inom egnalokaler, vilket bl.a. innebär att hälso- och sjukvården i dessaområden kommit att omfattas av sådana regler. Att man inte kanröka fritt på allmänna kommunikationsmedel har länge varitsjälvklart.Regeringen anser emellertid att även om mycket gjorts i syfteatt åstadkomma rökfria miljöer kan frivilliga bestämmelser inteersätta lagregler. Eftersom grundinställningen hos dem som harfattat beslut i frågan varierar är det ofrånkomligt att även defrivilliga bestämmelserna kommer att variera. Detta bekräftasockså av undersökningar som gjorts, t.ex. om vilka regler somtillämpas på olika arbetsplatser.Även om viss oenighet råder vad gäller sambandet mellan s.k.passiv rökning och vissa sjukdomar med anserregeringen att det ändå finns skäl att införa lagbestämmelser omrökfria miljöer. I propositionen hänvisas till att många studiervisar att passiv rökning med stor sannolikhet har betydelse förlungcancer. Vissa studier pekar också på att passiv rökning kanha betydelse för uppkomsten av hjärt- och kärlsjukdomar. Tilldetta kommer andra sjukdomar där sambandet med passiv rökning ärövertygande bevisat. Dit hör vissa sjukdomar hos små barn ochhos personer med astma/allergi, luftvägsbesvär eller hjärt- ochkärlsjukdom. Det är inte ovanligt att personer som äröverkänsliga för rök måste undvika lokaler där alla borde ha ensjälvklar rätt att vistas. Mot denna bakgrund har regeringenfunnit att lagstiftning bör ske för att förbättra möjligheternaför dem som så önskar att få andas rökfri luft.Av särskild betydelse är att lokaler där barn och ungdom oftavistas hålls rökfria, heter det i propositionen. Således börbestämmelser om rökfria miljöer fastläggas för t.ex. daghem ochskolor. Även om det naturligtvis är av stor betydelse att inteheller barn som vistas i familjedaghem utsätts för onödigahälsorisker, bör inte i lag införas bestämmelser som inkräktar ien privat miljö. Däremot är det viktigt att kommunerna verkarför att barn i familjedaghem inte utsätts för passiv rökning.Andra lokaler där rökfria miljöer är av särskild betydelse ärenligt propositionen sådana som är avsedda för hälso- ochsjukvård.Regeringen anser vidare att alla bör kunna erbjudas möjlighetatt få vistas på en arbetsplats utan att utsättas förhälsorisker på grund av tobaksrök. Det normala bör enligtpropositionen vara att arbetsplatser hålls rökfria och attrökning endast skall få ske i särskilt avsatta utrymmen, t.ex.rökrum. För att göra en anpassning till lokala förhållandenmöjlig bör det dock finnas utrymme att träffa överenskommelserlokalt om undantag från denna regel. Undantag från reglerna omrökfria miljöer bör också kunna ske om särskilda skälföreligger.Det kan enligt regeringens mening också finnas skäl att införabestämmelser om rökfria miljöer för andra lokaler som är avseddaför allmänheten. Dit hör lokaler för offentliga tillställningarav olika slag som t.ex. teater och idrottsevenemang. Regler omrökfria miljöer bör enligt regeringen också införas för hotelloch restauranger. Vilka bestämmelser som kommer att föreslås förde olika typerna av lokaler kommer att preciseras i det kommandeförslaget om lagstiftning avseende tobak, uppges det ipropositionen. I detta kommer även allmänna kommunikationer attbehandlas.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vill erinra om sin vid flera tidigare tillfällenredovisade principiella inställning att ingen mot sin viljaskall behöva utsättas för tobaksrök och att rökning inte börförekomma i offentliga lokaler och andra lokaler för gemensamtbruk.