bet · GE01NU23 · 1991-03-05 00:00:00 — Vidare föreslås ettanslag på 4 milj.kr. till geovetenskaplig forskning. Utskottet tillstyrkerpropositionen i denna del.Övriga frågorEtt centrum för geovetenskaplig information bör inrättas hos SGU, anserupphovsmännen till motion 1990/91:N239 (m, fp). Enligt deras uppfattning skulletillkomsten av ett sådant innebära en effektivisering av karteringsarbetet.Motionärernas yrkande tar sikte på den information som har framställts på basisav anslagsmedel. De påpekar att geologisk basinformation produceras inte baraav SGU utan även av () och (). I fråga om information vars framställning harfinansierats med uppdragsmedel begär de en utredning av i vilken utsträckningäven sådant material kan tillföras SGU.Såsom har framgått (s. 8) är av basinformationmestadels anslagsfinansierad. I särskilda fall kan produktionen vara föranleddav ett uppdrag och sålunda finansierad genom avgifter. Anpassning ochbearbetning av basinformationen genomförs vanligen på uppdrag. NSGs och SGABsproduktion av geologisk information sker huvudsakligen på kommersiell basis.Enligt vad utskottet har inhämtat finns inga hinder för SGU att efteröverenskommelse med -- och eventuellt ersättning till -- rättighetsinnehavarnatillgodogöra sig det uppdragsfinansierade materialet för det angivna syftet.Vidare är inom SGU ett georegister under uppbyggnad. Detta visar vilka områdeni landet som har varit föremål för olika typer av geologiska undersökningar ochvem som har ansvarat för dessa.Utskottet kan instämma i vad som i motionen anförts om fördelarna med attgeovetenskaplig information samlas till ett ställe. Det har emellertidframkommit att sådan information som har framtagits med anslagsfinansiering --och som yrkandet uttryckligen tar sikte på -- endast i begränsad omfattningfinns utanför SGU. Vidare torde det hos SGU uppbyggda georegistret i huvudsakfylla den funktion som avses i motionen. Mot den bakgrunden ter sigmotionsförslaget mindre angeläget. Utskottet menar därför att det inte finnsskäl för något uttalande av med den innebörd som begärs i motion1990/91:N239 (m, fp), som alltså avstyrks i berörd del.Prospekteringsverksamhet m.m.Anslagsfrågor rörande NSGNSGs uppgift är bl.a. att förvalta gruvegendom som tillhör staten och -- närså är lämpligt -- utöka den genom prospekteringsverksamhet. Särskilt skall NSGta initiativ till åtgärder för att förbättra det ekonomiska utbytet avgruvegendomen, besluta i frågor om kronoandel och bereda ärenden om statligtstöd för prospektering. Som har framgått tidigare (s. 5) harmineralråvarukommittén i sitt betänkande (SOU 1989:92) Prospekteringspolitiklagt fram förslag på detta område. Regeringen anför att statligprospekteringsverksamhet genom NSG bör bedrivas även fortsättningsvis. Denframtida omfattningen och inriktningen av verksamheten bör dock bli föremål förytterligare överväganden, sägs det i propositionen. Regeringen avser att senareåterkomma med förslag i frågan. Redan nu föreslås dock att den av nämndenbedrivna prospekteringsverksamheten koncentreras till områden som har godageologiska förutsättningar och som ligger i eller intill regioner med eninfrastruktur som kan tillgodose en gruvverksamhets behov. I propositionenförordas (s. 74--76) att till medel för prospektering m.m. anvisas ettbelopp av 56,3 milj.kr. för /92. Vidare begär regeringen ettbemyndigande att under /92 ikläda staten ekonomisk förpliktelsei samband med NSGs verksamhet för åtaganden om högst 35 milj.kr. för budgetåret1992/93.Enligt motion 1990/91:N239 (m, fp) borde NSGs anslag för prospektering m.m.minskas med . i förhållande till regeringens förslag. Yrkandet ärkopplat till det i det föregående (s. 10) behandlade förslaget om anslag tillSGU för utökad maringeologisk kartering och medverkan i Mittnordenprojektet.Även i motion 1990/91:N270 (m) förespråkas en omfördelning av anslagen tillförmån för det sistnämnda projektet.En ökning av anslaget för prospektering -- med 15 milj.kr. -- jämfört medregeringens förslag förespråkas däremot i motion 1990/91:N341 (v). Motionärernabefarar att all gruvbrytning utom av järnmalm upphör inom 10--om intenya malmbaser tillkommer. En sådan utveckling skulle medföra en rad negativaeffekter på bl.a. sysselsättning och regional balans, anför de.Våren 1990 avstyrkte utskottet (1989/90:NU31 s. 12) en motion (vpk) medförslag om att NSG skulle tillföras 10 milj.kr. utöver vad som då föreslogs. Enreservation (vpk) avgavs till förmån för motionen.Utskottet har i det föregående (s. 9 f.) behandlat frågan om anslag till SGU.Med hänvisning till vad där har sagts avstyrker utskottet motionerna1990/91:N239 (m, fp) och 1990/91:N270 (m) i här aktuellt avseende. Vidareavstyrker utskottet, med hänvisning till sitt ställningstagande ,berörd del av motion 1990/91:N341 (v).Till förvaltning av statens gruvegendom föreslår regeringen (s. 76 f.)ett anslag av drygt 7 milj.kr. Dessa medel avser även kostnaderna för NSGskansli.Medel till bör inte ges i den utsträckning som regeringen begär,är innebörden av ett yrkande i motion 1990/91:N239 (m, fp). Motionärerna vändersig mot den utvidgning av NSGs verksamhet som ligger i förslaget om engeologtjänst och ersättning för utrangerad ADB-utrustning. De anser att detberörda anslaget kan minskas med 542000kr., som skulle överföras till SGUsmaringeologiska verksamhet.Utskottet åberopar sitt ställningstagande rörande SGUsundersökningsverksamhet och avstyrker följaktligen det nu berörda yrkandet imotion 1990/91:N239 (m, fp).MineraljaktI det föregående (s. 7 f.) har vissa uppgifter lämnats om mineraljakt. Ipropositionen (s. 75) redovisas att medel till mineraljakterna i Bergslagen ochNorrland har tillförts genom särskilda beslut (prop. 1986/87:74, NU1986/87:32)och från anslaget D 7, Program för utökad prospektering m.m. Detta programupphörde vid utgången av /90. Regeringen föreslår nu attinsatser av den typ som genomförs inom ramen för regionala mineraljakter skallfinansieras med regionalpolitiska medel som länsstyrelserna förfogar över. Detankommer på länsstyrelserna att väga sådana insatser mot andraregionalpolitiskt angelägna åtgärder, heter det i propositionen.Fem motioner berör finansieringen av mineraljakt. De går ut på att detcentrala statliga stödet borde fortsätta, tills vidare eller under en kortövergångsperiod.I motion 1990/91:N271 (s) framhålls att mineraljakten riskerar att upphöraför det fall att det statliga stödet slopas. En övergångstid behövs för att manskall kunna bygga upp en ny organisation med breddad medverkan, bl.a. frångruvbrytande och prospekterande företag. förslås göra ett uttalandetill regeringen av denna innebörd. Samma önskemål förs fram i motion1990/91:N304 (s). I denna sägs att statligt stöd skulle kunna villkoras med ettuppdrag till ledningarna för de nuvarande mineraljakterna att snabbt utredaorganisations- och anslagsfrågor för en samlad mineraljakt. I motion1990/91:N305 (fp) yrkas likaså att skall göra uttalanden om stöd tillmineraljakt; den investering som staten har gjort ärnationalekonomiskt väl motiverad, sägs det. Motionären anför att flera avmineraljaktsfynden har lett till utmål, koncessioner och täkttillstånd.Ett särskilt program för mineraljakten bör genomföras åren 1991--1995, anserupphovsmännen till motion 1990/91:N341 (v). De föreslår att riksdagenbeslutar om ett anslag av 0,9 milj.kr. till mineraljakt för nästkommandebudgetår. Också i motion 1990/91:N342 (c) förordas att fattar beslutom anslag; ett oförändrat stöd begärs för /92. I samma motionpåyrkas ett tillkännagivande av om att förslag om finansiering ochframtida organisation av verksamheten skyndsamt borde presenteras av de berördaorganisationerna för mineraljakten.Vid behandlingen av en motion (fp) om lokalisering avmineraljaktens kontor sade sig utskottet (1989/90:NU31 s. 15 f.) delamotionärens uppfattning om värdet av den stimulans förprospekteringsverksamheten som ligger i mineraljakten.Motionerna ger uttryck för de farhågor som finns för mineraljaktens framtidaverksamhet, särskilt när det gäller det nästkommande budgetåret. Utskotteterinrar om sin tidigare uttalade uppfattning om mineraljaktens betydelse. Detär, anser utskottet, angeläget att mineraljakt kan bedrivas även ifortsättningen på ett ändamålsenligt sätt. Den kompetens och det intresse somunder åren har vuxit fram när det gäller mineraljakten får inte gå förlorade.Utskottet utgår från att regeringen prövar möjligheten att bidra tillfinansieringen av mineraljakt och Bergslagens mineraljakt medregionalpolitiska medel. En sådan ordning förutsätter att de övrigafinansiärerna tillskjuter medel av samma omfattning som . Beslut omeventuella statliga medel till verksamheten för de därpå följande budgetårenbör, enligt utskottets mening, fattas på regional nivå.Övergripande frågor om prospekteringsverksamhetenI propositionen (s. 75) anförs, såsom har framgått av det föregående, att denframtida omfattningen och inriktningen av den statligaprospekteringsverksamheten bör bli föremål för ytterligare överväganden.Regeringen aviserar att den har för avsikt att senare återkomma med förslag idetta ämne.Flera motioner tar -- från olika utgångspunkter -- upp frågor av merövergripande art rörande prospekteringen i Sverige.Införande av en särskild prospekteringsavgift skulle avsevärt höjaprospekteringsnivån i landet, hävdas det i motion1990/91:N209 (s). Dessutom, fortsätter motionärerna och hänvisar till MIRsförslag i detta avseende, skulle ett sådant system möjliggöra ett fortsatt stödtill främst mindre och medelstora prospektörer. borde begära förslagdärom från regeringen.Utskottet vill liksom motionärerna framhålla att en ändamålsenligprospektering är av stor betydelse. Den svenska mineralindustrin präglas ibetydande grad av förhållandena på utländska marknader. Likaså har utländskagruvföretag under det senaste årtiondet visat ett ökat intresse för Sverige.Utvecklingen mot internationalisering och strukturomvandling på mineralområdetkommer sannolikt att fortsätta.Mot den nu angivna bakgrunden är det, menar utskottet, angeläget med enorganisation för prospekteringsverksamheten som tar till vara det ökadeintresset för i detta avseende. En samordning av resurserna inom densvenska prospekteringsverksamheten skulle kunna bidra till att höjaeffektiviteten. Affärsmässighet bör, enligt utskottets uppfattning, varastyrande för den inhemska prospekteringen. Utskottet ansluter sig tillregeringens förslag om att den av NSG bedrivna prospekteringsverksamhetenkoncentreras till områden som har goda geologiska förutsättningar och somligger i eller intill regioner med en infrastruktur som kan tillgodose engruvverksamhets behov.Frågan om den statliga prospekteringen är under beredning, och förslag frånregeringens sida har aviserats. Utskottet anser därför att någon åtgärd frånriksdagens sida av det slag som begärs i motion 1990/91:N209 (s) inte börvidtagas. Denna motion avstyrks alltså.Förslag från regeringen till åtgärder för en ökadprospektering efterlyses i motion 1990/91:N341 (v). En totalprospekteringskulle, enligt motionärernas uppfattning, vara ett viktigt inslag bland sådanaåtgärder. Härigenom skulle man kunna få en fullständig bild av Sverigesmineralfyndigheter. Prospekteringsinsatser i stödområdet borde vara särskiltangelägna, sägs det vidare. Motionärerna pekar på att driften vidLaisvallsgruvan i kommer att få läggas ned ,eftersom det s.k. inte kan genomföras.I januari 1991 avslog regeringen en ansökan från omtillstånd till ett projekt för slutbrytning av blymalm under sjön iArjeplogs kommun. Projektet gick ut på att av sjön -- som ingår iVindelälvens vattensystem -- skulle torrläggas. är skyddad enligtlagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. mot exploatering sompåtagligt kan skada områdets natur- och kulturvärden. I samband med avslaget idenna del beslöt regeringen att avsätta 100milj.kr. försärskilda regionalpolitiska insatser i kommun. Medlen skall användasför utveckling av det befintliga näringslivet och skapa förutsättningar för nyaföretag och andra verksamheter i kommunen. Medlen kommer att disponeras avlänsstyrelsen. Regeringen beslöt vidare att tillsätta en särskild arbetsgruppsom skall ta initiativ till och samordna erforderliga insatser.Med hänvisning till vad utskottet har anfört omprospekteringsverksamheten och till den redogörelse som här har lämnats i frågaom åtgärder för kommun avstyrker utskottet motion 1990/91:N341 (v)i aktuellt avseende.En tyngdpunktsförskjutning i prospekteringskedjan mot tidigare led måstekomma till stånd, hävdas i motion 1990/91:N305 (fp). En sådan inriktning skulleeffektivisera verksamheten, anser motionären och stöder sig härvid på ettförslag i frågan från revisorer. Ett uttalande av som gårut på att baskartering, malmgeologisk forskning och basprojektering skall gesökad vikt begärs därför. Motionären anser vidare att det viktigasteprospekteringsområdet i -- och dess randzon --borde karteras; ett uppdrag till SGAB skulle kunna förstärka dess verksamhet iMalå.Riksdagen avslog ett likalydande yrkande (fp) . I sin motiveringhänvisade näringsutskottet (1989/90:NU31 s. 15) till den då aviseradepropositionen om prospektering. Utskottet anser även nu att regeringens förslagbör avvaktas och finner inte något sådant uttalande som förespråkas i motionenerforderligt. Med det sagda avstyrks motion 1990/91:N305 (fp) i behandlad del.Kritik mot den statliga prospekteringsverksamheten förs fram i motion1990/91:N239 (m, fp). Motionärerna anser att statens stöd till gruvnäringenborde gå ut på att skapa generellt goda förutsättningar för prospektering.Däremot är det inte statens uppgift att genom prospektering utöka den statligagruvegendomen, menar de. NSGs åtaganden borde därför inte utvidgas så längeberedningen av MIRs förslag pågår. förespråkar de ett förslag attprospekteringsverksamheten hos NSG och SGAB skall föras över till ett --inledningsvis statligt -- bolag med uppgift att medverka till ökadaffärsmässighet inom prospekteringen.I likhet med vad som i det föregående har anförts rörande motioner medövergripande förslag om prospekteringen hänvisar utskottet till att ett förslagi dessa frågor är att vänta från regeringen. Motion 1990/91:N239 (m, fp)avstyrks härmed i nu behandlad del.Övriga frågorFrågan om undersökning av gamla borrkärnor med ny teknik har under enföljd av år tagits upp i . Genom motion 1990/91:N229 (m) har den återaktualiserats. Motionären hävdar att det är angeläget att -- utöver fortsattprospekteringsverksamhet -- en undersökning av gamla borrkärnor kommer tillstånd. Nya metoder i form av t.ex. automatisk borrkärnescanning skulle kunna påett effektivt och billigt sätt bidra till värdefull kunskap om denna storamängd prospekteringsmaterial, heter det vidare.En likalydande motion (m) avstyrktes av utskottet med hänvisningtill dess tidigare ställningstaganden i ämnet. erinrade utskottet omMIRs förslag, som går ut på att SGU och SGAB tillsammans skall prövaförutsättningarna för att få till stånd en undersökning av angivet slag.Enligt vad utskottet har erfarit pågår inom ramen förIndustriellt utvecklingscentrum (IUC) i vissa studier avseende detekniska och ekonomiska förutsättningarna för ett projekt av det slag somförordas i motionen. har borrkärnor i huvudsak undersökts med optiskametoder. Den nya tekniken innebär att alla industriellt intressanta grundämneni en borrkärna kan identifieras med röntgenteknik. Detta har tillföljd att fysisk arkivering av borrkärnorna till 80--kan ersättas medarkivering på datamedier. För att projektet skall kunna finansierasaffärsmässigt krävs att ytterligare tillämpning av tekniken kan utnyttjas.Exempel på en sådan är analys av tungmetaller och andra föroreningar i rökgaserfrån industriskorstenar.Utskottet, som inte vill förringa de kostnader som är förknippade medmetoden, noterar med tillfredsställelse de ansträngningar som görs. Någotuttalande från sida till regeringen med anledning av motionen ärinte behövligt, anser utskottet. Motion 1990/91:229 (m) avstyrks med vad härhar sagts.En kraftsamling för svensk mineralhantering är nödvändig, hävdas i motion1990/91:N305 (fp). Motionären anser att såväl verksamhetsmässiga somregionalpolitiska skäl talar för enomlokalisering av geologiska undersökning till . SGU har sinhuvudsakliga verksamhet förlagd till . Därutöver finns enheter ochfilialer i och . Det nu framförda önskemålet innefattar, vilketutskottet kommer in på i det följande, att även NSG borde flyttas till Malå.En motion (fp) rörande en del av SGUs verksamhet, nämligen det centralaborrkärnearkivet i , behandlades av . Motionärens kravpå att också tjänsten som chef för detta skulle vara placerad i var,anförde utskottet, tillgodosett genom att beslut i enlighet härmed hadefattats.Utskottet finner det inte motiverat att SGU flyttas till . Motion1990/91:N305 (fp) avstyrks i aktuell del.I motion 1990/91:N272 (c) sägs att ekonomiska, rationella ochregionalpolitiska skäl talar för en omedelbar omlokalisering av nämnden förstatens gruvegendom från till . Motionären pekar bl.a. på attdomänverkets revirkontor i har flyttats till annan ort och att är istort behov av ersättningsverksamhet. Motsvarande begäran -- utan krav påomedelbar verkställighet -- förs fram i motion 1990/91:N305 (fp).Våren 1990 avstyrkte utskottet en motion (c) med samma inriktning som de nuaktuella. Utskottet tog därvid fasta på att frågan om NSG ochprospekteringsverksamheten var under beredning i . Motionenfick stöd i en reservation (c, mp). gick på utskottets linje.Frågan om den framtida prospekteringsverksamheten övervägs alltjämt inomregeringskansliet. Utskottet anser inte att regeringens förslag bör föregripasgenom ett uttalande av av nu angiven innebörd. Med det sagda avstyrksmotionerna 1990/91:N272 (c) och 1990/91:N305 (fp), den senare i berörd del.MinerallagstiftningMinerallagstiftningen i stortRiksdagen antog förslag till en ny minerallag. Denna lag(1991:45) träder i kraft och ersätter då gruvlagen (1974:342)och lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter. Den bygger påkoncessionsprincipen och innehåller enhetliga regler för en utvidgad krets avlagreglerade . Dess tillkomst var kontroversiell. Enligt en reservation(m, fp) borde uppdelningen på en gruvlag och en minerallag bestå. I två andrareservationer (v; mp) pläderades för mera vittgående principiella ändringar iminerallagstiftningen.I motion 1990/91:N239 (m, fp) begärs nu att skall upphäva den nyaminerallagen innan den hinner träda i kraft. Bakom den nyaminerallagstiftningen ligger ett planhushållningstänkande, hävdar motionärerna.Avsikten är sålunda att samhällsinflytandet över gruvverksamheten skall öka ochatt staten vid behov skall kunna styra mineralutvinningen. Den nya lagen kommerenligt motionärernas mening inte att gagna den svenska gruv- ochmineralnäringen. Det är viktigt, anför de, att nya inhemska och utländskaprospekteringsföretag finner det intressant att satsa på prospektering ochgruvdrift i . Vad som behövs för att flera aktörer skall uppträda inombranschen är emellertid inte statlig styrning utan lagar och regler som ökarintresset för prospektering.Den nuvarande lagstiftningen på området är, sägs det i motionen, väl anpassadtill den svenska berggrunden och ändamålsenlig för branschen. Gruvlagensinmutningssystem passar för de små och svårupptäckta svenska malmfyndigheternaoch koncessionssystemet för de ytutbredda som anges i lagen om vissamineralfyndigheter. beslut om upphävande av den nya lagen skulleåtföljas av en begäran till regeringen att den lägger fram förslag till enjustering av de två nu gällande lagarna . Justeringen skulle avseen utökning av den krets av mineraliska ämnen som omfattas av de båda lagarnaoch en anpassning till lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.(NRL). rådande oklarheter angående avvägningen mellan miljö- ochnaturintressena och industrins behov av fasta spelregler måste, sägermotionärerna, få en acceptabel och entydig lösning.I fråga om motionärernas beskrivning av den nya minerallagens inriktning villutskottet göra följande påpekanden. Övergången till koncessionssystem när detgäller nu inmutningsbara mineralfyndigheter kan visserligen innebära att"samhällsinflytandet" -- dvs. statens inflytande -- ökar. Vid konkurrens omundersökningstillstånd skall emellertid den sökande som först kom in med sinansökan ha företräde (2 kap. 3§ minerallagen). Detta är ettinmutningsrättsligt inslag i minerallagen, vilket blir giltigt för allakoncessionsmineral. Enligt den nu gällande lagen om vissa mineralfyndigheter (6§) skall däremot, när flera har ansökt om koncession för samma område, prövasvilken av sökandena som från allmän synpunkt bör äga företräde. Vid konkurrensom bearbetningskoncession kommer enligt den nya minerallagen (4 kap. 3 §) denatt ha företräde som har undersökningstillstånd i området för något somomfattas av hans ansökan om koncession. Sammanfattningsvis ter sigmotionärernas karakteristik av den nya lagen inte välgrundad.Riksdagens beslut om ny minerallagstiftning föregicks av en långvarig ochgrundlig beredning, vid vilken olika motförslag framfördes och prövades.Utskottet finner inte skäl för att nu återkalla detta beslut; tillvad som talar mot en sådan åtgärd hör också industrins av motionärernaåberopade behov av fasta spelregler. De båda här berörda yrkandena i motion1990/91:N239 (m, fp) avstyrks alltså.I detta sammanhang tar utskottet upp frågan om ett par justeringar avredaktionell natur i den nya minerallagen. Den ändring i regeringens förslagbeträffande 1 kap. 1 § -- om lagens tillämpningsområde -- som utskottetföreslog och beslöt om kräver följdändringar i 5 § och i punkt 7 iövergångsbestämmelserna, vilket icke iakttogs i lagstiftningsärendet. Utskottetföreslår nu (se bilaga, s. 37) erforderlig korrigering av dessa lagrum.Mineralprospektering i vissa naturområdenLagändringar så att mineralprospektering inte kan förekomma i områden somåtnjuter ett långsiktigt naturskydd begärs i motion 1990/91:N205 (fp). NRLinnehåller en undantagsregel som möjliggör mineralutvinning i obrutnafjällområden, framhåller motionärerna. Det vore orimligt att tillåta såomfattande ingrepp i naturskyddade områden, menar de. Deras yrkande -- i motion1990/91:Bo502 -- om att NRL skall ändras på denna punkt har hänvisats tillbostadsutskottet.Motionärernas uppfattning är att områden som skall åtnjuta ett långsiktigtnaturskydd bör vara undantagna från både prospektering och utvinning. Tilldessa områden hör, heter det i motionen, nationalparker, naturreservat, obrutnafjällområden och vissa andra naturområden av riksintresse. Det betecknas somorimligt att tillstånd har beviljats för prospektering i , som hargjorts till naturreservat på grund av sitt unika fågelliv.Det regelsystem som motionärerna berör har i huvudsak följande innebörd. Likalitet som den nuvarande minerallagstiftningen innehåller den nya minerallagenbestämmelser som direkt anger restriktioner betingade av naturvårdsskäl. Sådanabestämmelser finns i NRL. Enligt denna gäller bl.a. (3 kap. 5 §) att inom enrad uppräknade fjällområden -- bl.a. -- bebyggelse ochanläggningar får komma till stånd endast om de behövs för rennäringen, denbofasta befolkningen, den vetenskapliga forskningen eller det rörligafriluftslivet. Andra åtgärder inom områdena får vidtas endast om det kan skeutan att områdenas karaktär påverkas. Bestämmelser om nationalparker,naturreservat och naturvårdsområden finns i naturvårdslagen (1964:822). Vilkainskränkningar i nyttjandet som i det enskilda fallet följer av ett områdesstatus i naturvårdshänseende anges i föreskrifter som utfärdas av regeringen(beträffande nationalpark) resp. länsstyrelsen.Ett huvudelement i den nya minerallagstiftningen är att minerallagen harsamordnats med NRL, varvid den ordningen har införts att NRL-prövning skall skei samband med att ansökan om bearbetningskoncession prövas.Om ett obetingat förbud mot bearbetning av mineralfyndigheter i sådanaområden som anges i motionen skall komma till stånd krävs skärpta bestämmelseri NRL.