bet · GE01KU32 · 1991-04-25 00:00:00 — Enligt utskottets meningfinns det heller inte anledning för att göra någottillkännagivande av det slag som föreslås i motion 1990/91:K251.Utskottet har tidigare, (KU 1979/80:3), framhållitvilken betydelsefull roll folkrörelserna spelar isamhällsarbetet.Kulturutskottet har vid ett stort antal tillfällen behandlatmotionsförslag om samhällets stöd till folkrörelserna. Vidsamtliga tillfällen har kulturutskottet framhållit den viktigaroll som folkrörelserna har spelat och spelar för det svenskasamhällets utveckling. Senast skedde det (1989/90:KrU3) då utskottet ånyo framhöll att ett aktivtföreningsliv är av stor betydelse för att människor skall blidelaktiga i det fortsatta samhällsbyggandet.Kulturutskottet erinrade också om att folkrörelseutredningen isitt avlämnade slutbetänkande (SOU 1988:39) Måloch medel -- nya principer för det statliga stödet tillföreningslivet föreslagit nya principer för den statligabidragsgivningen till föreningslivet. ansåg attden fortsatta beredningen av utredningens förslag inte bordeföregripas och att de då aktuella motionsyrkandena därför inteborde föranleda någon åtgärd.Utskottet delar den i motionerna 1989/90:K807, 1989/90:K242,1989/90:K804 och 1990/91:K243 framförda uppfattningen attfolkrörelserna fortsatt har en betydelsefull roll att spela föratt tillförsäkra en vital demokrati och medborgerligt deltagandei samhällslivet. Som utskottet framfört i tidigare sammanhangär det viktigt att samhällets stöd på detta område utformas påett sätt som stämmer överens med folkrörelsernas krav på en frioch obunden ställning. Motionerna föranleder ingen annan åtgärdfrån utskottets sida.14. Regler för opinionsundersökningarMotionenOpinionsbildningens villkor och opinionsinstitutens verksamhetbehandlas i motion 1990/91:K426 av Hans Leghammar och GöstaLyngå (båda mp). Motionärerna ser ett värde iopinionsundersökningar men pekar bl.a. på den risk som de menarligger i att kapitalstarka intressenter kan styraopinionsundersökningar, dels genom frågor i undersökningarna,dels genom en vinklad presentation av resultaten. En annan riskär enligt motionärerna att opinionsundersökningar presenteras påett sätt och som gör att de tar bort intressetför sakfrågorna. I motionen erinras om att man i flera länderbegränsat möjligheten av undersökningar av väljarsympatier idirekt anslutning till valen. De föreslår en utredning ommöjligheten att lagstifta om en sådan begränsning även iSverige. Därutöver bör utredningen behandla frågan om vilka kravsom skall ställas på opinionsundersökningar. Motionärerna troratt en frivillig "hederskodex" ifrån instituten vore den bästalösningen ur yttrandefrihetssynpunkt, men även frågan omeventuell lagstiftning bör enligt deras mening utredas.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare behandlat motionsyrkande om attriksdagen skulle vädja till berörda parter att inte publiceraväljaropinionsundersökninger senare än en månad före valdagen.Senast skedde det (KU 1983/84:11). Utskottet anfördeatt frågan bl.a. hade tryckfrihetsrättsliga aspekter. Riksdagenkunde inte utan lagstiftning ge bindande direktiv i frågan. Detvar enligt utskottets mening olämpligt att med förbigående avden beslutsform som anvisas i regeringsformen göra uttalandenangående publicering av väljaropinionsundersökningar på sätt somföreslogs i de då aktuella motionerna.De företag som regelbundet utför väljaropinionsundersökningarär medlemmar i organisationen (). De SMIF-anslutna företagenhar enats om att lojalt följa vissa leveransvillkor. Bland dessavillkor ingår bl.a. regler för publicering avintervjuundersökningar innebärande att följande uppgifter skallanges: företagets namn, målgrupp, bruttourval, antal genomfördaintervjuer, kontaktform (besök, telefon, postal), urvalstyp, närfältarbetet genomfördes samt helst också frågornas exaktaformulering. För rapporter som är allmänt spridda och kändabland användarna är det tillräckligt med en hänvisning tillkällan.De SMIF-anslutna företagen omfattas också av denInternationella handelskammarens regler förmarknadsundersökningar, vilka innehåller såväl regler attiakttas i syfte att bevara allmänhetens förtroende somrapporteringsföreskrifter. Därutöver har europeiska regler föropinionsundersökningar utarbetats av forOpinion Surveys and (). Medlemskapet iESOMAR är individuellt.Europarådet tillsatte 1983 en utredningskommitté med syfte attharmonisera lagstiftningen om opinionsundersökningar i Europa.Kommittén avgav sin rapport . Kommittén ansåg, efter att hatagit del av en omfattande bevisföring, att skärpta kontrollervarken var önskvärda eller nödvändiga och att det varken varnödvändigt eller värdefullt att eftersträva internationelltharmoniserad lagstiftning. En närmare redogörelse för kommitténsrapport och en översikt över debatten omopinionsundersökningarnas roll i opinionsbildningen ges iForskningsrådsnämndens skrift Källa/23 Makten över opinionen.Utskottet avvisar med hänvisning till det anförda tanken på enlagstiftning rörande opinionsundersökningar av det slag somdiskuteras i motion 1990/91:K426. Utskottet vidhåller samtidigtsin tidigare intagna ståndpunkt att det fråntryckfrihetsrättslig synpunkt vore olämpligt för attutan lagstiftning ge bindande direktiv rörande exempelvispubliceringen av resultaten från opinionsundersökningar.Motionen avstyrks.15. Ny grundlagsutredningI motionerna 1989/90:K215 yrkande 12 och 1990/91:K205 yrkande14 båda av m.fl. (fp) erinras om det omfattandebehov av översyn av grundlagen som redovisats i motionerna iövrigt. Det gäller valsystemet, de enskildas ställning iförhållande till staten, fri- och rättigheterna, kontrollmaktenoch tillsynen över myndigheterna. Därutöver finns enligtmotionen behov av precisering av skattebegreppet, förbudet motretroaktiv lagstiftning, myndighetsbegreppet samtnormgivningsmaktens fördelning. Motionärerna anser att det nubehövs en ny grundlagsutredning. Enligt motionen borde den ökadekunskap om maktens fördelning i som maktutredningen gerkunna ge bidrag till en ny granskning av hur makten utövas iSverige.I motion 1989/90:K230 yrkande 1 av m.fl. (c)redovisas förslag till grundlagsändringar som enligtmotionärerna syftar till reformer av det demokratiska systemet,förbättrat rättsskydd och klarläggande av omtvistadegrundlagsbestämmelser. Utöver vad som redovisats under punkterna2, 3, 5, 6 och 10 i detta betänkande innehåller motionen ocksåförslag om exempelvis reglering i grundlag av beslutsformernainom regeringen och om förstärkning av lagrådets ställning.Utredningen bör enligt motionärerna också göra en genomgång avde delar av grundlagen som gett upphov till tolkningstvister.Det gäller t.ex. myndighetsbegreppet, avgränsningen mellanskatter och avgifter, retroaktiv beskattning samtnormgivningsmaktens fördelning. Kravet på enförfattningsutredning med denna inriktning upprepas i motion1990/91:K248 yrkande 3 av samma motionärer. I motionens yrkande1 diskuteras också en rad andra förändringar som enligtmotionärerna krävs för en fördjupning av demokratin. att genom beslut i bästa demokratiska ordning blir denenskilde i vardagslivets och tillvarons alla skiftandesituationer helt beroende av lagar och förordningar,tillståndsgivning och myndigheters beslut. Enligt motionärernaär det av stor betydelse för demokratins vitalitet att denenskilde har en vidsträckt egen beslutsräjong som ger godaförutsättningar att ta ställning i samhället utan hänsyn tillett snävt egenintresse eller myndighetsberoende. I motionenhänvisas till en rad andra motioner som syftar till att ge denenskilde en starkare ställning och till att öka valfriheten förenskilda och familjer. Dessutom erinras om en motion rörandedecentralisering av beslutsfattandet och till förbättring av denkommunala demokratin.I motion 1989/90:K254 av () yrkas på enutredning av frågan om ökade möjligheter till direkt politisktmedborgerligt inflytande, utökat skydd för individuellarättigheter och en förbättrad kontroll av den politiska makten.Motionären hävdar att när man regeringsform tillnackdel för maktdelningen lade tyngdpunkten på ,förbisågs behovet av kontroll av att de olika högstastatsorganen håller sig inom de gränser grundlagen uppställer.Den rättsliga tolkningen av grundlagen utövas enligt motionen ipraktiken genom politiska majoritetsbeslut, vilket inte ärförenligt med de principer som rättsstaten uppställer. Imotionen redovisas ett förslag till ny grundlag som utarbetatsav en sexmannagrupp i vilken motionären ingått.Utskottets bedömningSedan grundlagsreformen genomfördes har utredningsarbetet somtidigare redovisats fortsatt på två huvudområden, dels rörandeskyddet för de medborgerliga fri- och rättigheterna, dels degrundläggande frågorna kring valsystemet, mandatperiodens längd,den gemensamma valdagen m.m. På det förra området leddeutredningsarbetet till att i två omgångar, 1976 och1979, beslöt om förstärkningar.På det senare området har det trots utredningsarbetet hittillsvisat sig omöjligt att finna lösningar, vilka har ett brettpolitiskt stöd. Den senaste av grundlagsutredningarna,folkstyrelsekommittén, presenterade sitt slutbetänkande 1987.Dess förslag till förlängning av mandatperioderna för ,landstingen och kommunfullmäktige kom som nämnts ovan (punkt5)aldrig att föreläggas . Anledningen var attförutsättningarna saknades för att förslaget skulle få ett brettstöd i . Inte heller kommitténs förslag för attåstadkomma en högre grad av personval (jfr punkt6) erhöll ensådan uppslutning att regeringen fann det meningsfullt attframlägga det för riksdagen.Regeringen presenterade ett program på detekonomisk-politiska området. tillkännagavs att manämnade inbjuda till partiöverläggningar för att besluta om atttillsätta en beredning av författningsfrågan. Enligt regeringenvisade erfarenheterna från de senaste två decennierna att detsvenska politiska systemets beslutsförmåga var otillräcklig.Svåra och på kort sikt impopulära men nödvändiga beslutförsvårades av att möjligheterna att forma handlingskraftigamajoriteter är små i ett parlament med starkt proportionellrepresentation. Enligt regeringen var detta ett allvarligtproblem för långsiktiga ekonomiska utveckling.Den tilltänkta beredningen skulle enligt vad som angavs viddetta tillfälle bl.a. behandla följande frågor: mandatperiodenslängd, den gemensamma valdagen, valsystemet,upplösningsinstitutet och formerna för regeringsbildningen.Företrädare för regeringen har initierat sonderande samtal ifrågan med representanter för samtliga riksdagspartier. Nyligenhar dock statsministern meddelat att dessa samtal enligt hansbedömning visat att det inte är meningsfullt atttillsätta den aviserade beredningen.Enligt utskottet bekräftar det inträffade vad utskottettidigare framhållit, nämligen att förutsättningarna för att nåfram till de önskade breda lösningarna inte ändrats sedanfolkstyrelsekommittén avslutade sitt arbete. Utskottet finnerdärför inte anledning att nu föreslå tillsättandet avytterligare en grundlagsutredning. Motionerna 1989/90:K215yrkande 12, 1989/90:K230 yrkande 1, 1989/90:K254, 1990/91:K205yrkande 14 samt 1990/91:K248 yrkandena 1 och 3 avstyrks. Somframhållits ovan i avsnittet om den gemensamma valdagen ochmandatperiodens längd (punkt 5) är det dock angeläget att denförfattningspolitiska debatten fortsätter i syfte att nå deeftersträvade breda politiska lösningarna.16. Pensionärernas medinflytande m.m.SkrivelsenI regeringens skrivelse 1990/91:148 erinras om att en särskiltutredare (f.d. förbundsordföranden ) haft iuppdrag att analysera formerna för pensionärernas medinflytandei vissa samhällsfrågor. Resultatet av utredningen redovisades ibetänkandet (SOU 1988:65) Pensionärerna -- inflytande ochmedbestämmande. I detta förordades att en överläggningsrätt förpensionärsorganisationerna införs genom avtal på central nivå, iförsta hand på försöksvis . Föredragande statsrådet sägersig i skrivelsen för egen del vara tveksam till att regeringenpå det sätt utredaren föreslagit skulle binda sig för attöverlägga på visst sätt i alla principiella frågor inomvidsträckta samhällsområden. Mot en sådan överläggningsrätt förvissa organisationer talar bl.a. att den kan ses som eninskränkning i den handlingsfrihet som regeringen har enligt 7kap. 2§ regeringsformen när det gäller att lämnaorganisationer och enskilda tillfälle att yttra sig vidberedning av regeringsärenden.I skrivelsen redovisas hur regeringen i stället avser attstärka pensionärernas inflytande i samhällsfrågorna på centralnivå genom att en kommitté inrättas med representanter förregeringen och pensionärsorganisationerna. Denna kommitté skallutgöra ett forum för överläggningar mellan regeringen ochrepresentanter för organisationer som företräder pensionärerna.Skrivelsen redovisar också regeringens syn på hurinflytandefrågor för pensionärerna på kommun- och landstingsnivåbör kunna lösas. Föredragande statsrådet säger sig i denna delinte vara beredd att föreslå någon reglering av hur samverkanbör ske. Denna bör enligt skrivelsen lämpligen utformas medutgångspunkt från lokala resp. regionala förutsättningar.MotionernaTanken på en kommitté för överläggningar mellan regeringen ochpensionärsorganisationerna avvisas i motion 1990/91:K94 avMargit (). Konsekvensen av förslaget blir enligtmotionären att en rad andra grupper bör få rätt attträffa regeringen kontinuerligt för överläggningar i olikaspörsmål. I motionen påpekas också att pensionärerna inte utgörnågon enhetlig grupp. Att tro sig kunna genomföra överläggningarmed denna grupp på det sätt som förordas i skrivelsen har enligtmotionären bara ett syfte. Det är att centralisera och fördjupaden politiska makten på de enskilda människornas bekostnad,som man tror sig kunna hävda att demokratin fördjupas.De äldres möjlighet till ett aktivt engagemang inom de olikapolitiska partierna behandlas i motion 1990/91:K255 av BengtWesterberg m.fl. (fp). I motionen som är från allmännamotionstiden påpekas att de äldre har storerfarenhet och kunskap om samhället och att det är viktigt attdenna kompetens bättre tas till vara. De äldre måste enligtmotionen få delta i det politiska livet på samma villkor som deyngre. Därför måste alla oavsett ålder kunna bli nominerade tillpolitiska förtroendeuppdrag.Utskottets bedömningUtskottet delar den tveksamhet på konstitutionella grunder somredovisas i skrivelsen rörande införandet av en särskildöverläggningsrätt för vissa organisationer av det slag somföreslagits av den särskilde utredningsmannen. Någon särskildåtgärd till följd av skrivelsen eller den med anledning av dennaväckta motionen är enligt utskottet intepåkallad. Motion 1990/91:K94 avstyrks.Utskottet behandlade (1988/89:KU12) motionsyrkandeom avskaffande av övre åldersgränser för innehav av offentligauppdrag. Utskottet erinrade då om att våren 1988beslutat ur utmönstra den tidigare70-årsgränsen för nämndemannauppdrag samt genom tidigare beslutden dåvarande 67-årsgränsen för ledamotskap i domkapitel. Vidarenoterade utskottet att en 70-årsgräns existerade förtaxeringsnämnderna, men att ingen åldersgräns föreslagits förvalbarhet till de nya skattenämnderna som skulle komma attersätta dessa.Utskottet konstaterar att inga valbarhetshinder längreföreligger för pensionärer att inneha offentligaförtroendeuppdrag. Någon särskild åtgärd är därförheller inte påkallad med anledning av motion 1990/91:K255. beträffande övergång till republikatt avslår motion 1989/90:K240,res. 1 (v)2. beträffande lagprövningsrätt, författningsdomstol m.m.att avslår motionerna 1989/90:K204, 1989/90:K206yrkandena 13 och 14, 1989/90:K215 yrkande 6, 1989/90:K230yrkande 1 såvitt nu är i fråga, 1989/90:K251, 1990/91:K202,1990/91:K205 yrkande 8 samt 1990/91:K216 yrkandena 11 och 12,res. 2 (fp, c)res. 3 (m)3. beträffande folkomröstningsinstitutetatt avslår motionerna 1989/90:K206 yrkande 3,1989/90:K215 yrkande 3, 1989/90:K230 yrkande 1 såvitt nu är ifråga, 1990/91:K205 yrkande 4 och 1990/91:K216 yrkande 4,res. 4 (m, fp, c, mp)4. beträffande folkomröstning i grundlagsfrågaatt avslår motion 1990/91:K205 yrkande 5,res. 5 (fp)5. beträffande utlandssvenskarnas rösträttatt avslår motionerna 1989/90:K206 yrkande 4,1989/90:K210, 1989/90:K215 yrkande 4, 1990/91:K205 yrkande 6,1990/91:K216 yrkande 5 och 1990/91:K217,res. 6 (m, fp, c)6. beträffande invandrarnas rösträttatt avslår motionerna 1989/90:K223, 1990/91:K245 och1990/91:K710,res. 7 (v, mp)7. beträffande rösträttsåldern m.m.att avslår motion 1989/90:K233, 1990/91:K222 och1990/91:K256,res. 8 (mp)8. beträffande mandatperiodens längd och den gemensammavaldagenatt avslår motionerna 1989/90:K206 yrkande 5,1989/90:K215 yrkande 2, 1989/90:K219, 1989/90:K230 yrkande 1såvitt nu är i fråga, 1989/90:K245, 1990/91:K205 yrkandena 2 och3, 1990/91:K216 yrkande 6 och 1990/91:K229,res. 9 (m, fp, c, mp)9. beträffande personvalatt avslår motionerna 1989/90:K206 yrkande 1,1989/90:K215 yrkande 1, 1989/90:K230 yrkande 1 såvitt nu är ifråga, 1990/91:K205 yrkande 1 samt 1990/91:K216 yrkande 1,res. 10 (m, fp, c, mp)10. beträffande fyraprocentsspärrenatt avslår motion 1989/90:K248 yrkande 2 och1990/91:K709 yrkande 2,res. 11 (v, mp)11. beträffande partistödetatt avslår motion 1989/90:K248 yrkande 1 och1990/91:K709 yrkande 1,res. 12 (mp)12. beträffande antalet ledamöter i riksdagenatt avslår motionerna 1989/90:K206 yrkande 2,1989/90:K323 och 1990/91:K216 yrkande 2,res. 13 (m)13. beträffande mångsyssleriet i politikenatt avslår motion 1989/90:K307,res. 14 (mp)14. beträffande val av statsministeratt avslår motionerna 1989/90:K203, 1989/90:K304,1990/91:K201 och 1990/91:K212,res. 15 (mp)15. beträffande utlysande av extra valatt avslår motion 1989/90:K230 yrkande 1 såvitt nuär i fråga,res. 16 (c)16. beträffande behörighetskrav för statsrådatt avslår motion 1989/90:K217,res. 17 (v, mp)17. beträffande domarnas arbetsrättsliga ställningatt avslår motion 1989/90:K247,res. 18 (mp)18. beträffande åtal mot justitieråd och regeringsrådatt avslår motion 1989/90:K216,res. 19 (v)19. beträffande utredning av JK-ämbetetatt avslår motion 1990/91:K205 yrkande 11,20. beträffande etikregler för politiker m.m.att avslår motionerna 1989/90:K226, 1989/90:K257,1989/90:K813, 1990/91:K214, 1990/91:K223, 1990/91:K249 och1990/91:K251,res. 20 (mp)21. beträffande folkrörelsernas rollatt avslår motionerna 1989/90:K242, 1989/90:K804,1989/90:K807 och 1990/91:K243,22. beträffande regler för opinionsundersökningaratt avslår motion 1990/91:K426,res. 21 (mp)23. beträffande ny grundlagsutredningatt avslår motionerna 1989/90:K215 yrkande 12,1989/90:K230 yrkande 1 såvitt nu är i fråga, 1989/90:K254,1990/91:K205 yrkande 14 och 1990/91:K248 yrkandena 1 och 3.res. 22 (fp, c, mp),24. beträffande pensionärernas medinflytande m.m.att med avslag på motionerna 1990/91:K94 och1990/91:K255 lägger regeringens skrivelse 1990/91:148 tillhandlingarna.Stockholm den 2 maj 1991På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), KurtOve ()*, (), (),(), Hans Nyhage (m), (), (), (), (), Hans Leghammar (mp),(), (), ()*, ()* och ()*. *Ej närvarande vid justeringen. Övergång till republik (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "motion 1989/90:K240" bort haföljande lydelse:Monarkin är en rest från det feodala ståndssamhället ochstrider mot principerna för ett demokratiskt statsskick och omalla människors lika värde. Även om konungens makt formellt settär begränsad saknar monarkin inte maktpolitisk betydelse. Den ären ideologisk maktfaktor som tjänar att bevara en borgerliglivshållning och motverka strävandena mot jämlikhet ochsolidaritet. Statschefen är en av landets främsta företrädareoch dennes uppgifter är således av stor betydelse. Det är därförenligt utskottets mening viktigt att statschefen är välförankrad i landets politiska liv.Monarkin har för länge sedan spelat ut sin roll i ochbör ersättas med ett demokratiskt statsskick, därstatsöverhuvudet väljs av folket. Formerna för detta börutredas.dels att moment 1 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:1. beträffande övergång till republikatt med bifall till motion 1989/90:K240 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omövergång från en ärftlig monarki i till ettrepublikanskt styrelseskick.2. Lagprövningsrätt, författningsdomstol m.m. (mom.2)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Utskottet gör" och slutar med "12 avstyrks" bort haföljande lydelse:Enligt utskottet bör en översyn av reglerna förlagprövningsrätten komma till stånd. Ett borttagande av det s.k.uppenbarhetsrekvisitet bör i detta sammanhang övervägas. Ingenkan vara betjänt av att det kan hävdas att riksdag och regeringhar ett visst spelrum för olagliga beslut, som inte kan påtalasi efterhand.Utskottet vill dock betona att ett tillstånd därlagprövningsrätten kommer till vidsträckt användning inte ärönskvärt. Prövningen kommer i efterhand, ibland långt efter detatt en omstridd bestämmelse antagits. Ett underkännande kansåledes få omfattande konsekvenser.Skulle lagprövningen i ett stort antal fall leda tillunderkännande av utfärdade bestämmelser, måste det ses som ettmycket allvarligt tecken på besvärande brister inormgivningssystemet som helhet, inte minst vad gällergrundlagarnas utformning. Dessa brister måste enligt utskottetavhjälpas, i första hand genom förebyggande åtgärder.Om en särskild författningsdomstol inrättades skulle manenligt utskottets mening knappast kunna ha kvarlagprövningsrätten i nuvarande form. Författningsdomstolenskulle i så fall bli ett med högsta domstolen ochregeringsrätten konkurrerande organ.Utländska erfarenheter visar att en författningsdomstol tillsin funktion vanligen blir en extra och ibland betydelsefullpolitisk instans. De känsligaste frågorna en författningsdomstolfår att ta ställning till är sådana som det råder politisk stridkring. En politisering av tillsättningen av domare är därförsvår att undvika. Enligt utskottet måste det i princip alltidanses diskutabelt att lägga politisk makt på instanser av vilkadet inte kan utkrävas politiskt ansvar.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:2. beträffande lagprövningsrätt, författningsdomstol m.m.att med bifall till motionerna 1989/90:K215 yrkande6, 1989/90:K230 yrkande 1 såvitt nu är i fråga samt 1990/91:K205yrkande 8 och med anledning av motionerna 1989/90:K204,1989/90:K206 yrkandena 13 och 14, 1990/91:K202, 1990/91:K216yrkande 11 samt med avslag på motionerna 1989/90:K206 yrkande14, 1989/90:K251 och 1990/91:K216 yrkande 12 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.3. Lagprövningsrätt, författningsdomstol m.m. (mom.2)Hans Nyhage, och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Utskottet gör" och slutar med "12 avstyrks" bort haföljande lydelse:Enligt utskottet finns det tydliga tecken på bristande respekthos regeringen för grundlagens krav vad gäller såväl innehållsom beredning vid lagstiftning. Nuvarande reglering med krav påuppenbar avvikelse som grund för lagprövning har skapat utrymmeför lagstiftning som stämmer mindre väl överens medregeringsformens krav. En utvidgad lagprövningsrätt bör därförinföras. Lagprövning bör kunna ske även om avvikelsen inte äruppenbar. En sådan ändring skulle göra att domstolar ochmyndigheter fick större möjligheter att vägra tillämpa engrundlagsstridig lag. Enligt utskottet finns det emellertidanledning räkna med att en sådan lagprövning även i framtidenkommer att äga rum endast vid sällsynta tillfällen.Det kan tänkas att en utvidgad lagprövningsrätt inte skullevara tillräcklig för att garantera en grundlagsenliglagstiftning och tillämpning.