bet · GE01BoU19 · 1991-05-23 00:00:00 — Dehittillsvarande erfarenheterna visar att problemen med sjuka hus och dåliginomhusmiljö inte är begränsade till bostäder och bostadshus. Det är motbakgrund härav naturligtvis önskvärt att det skydd som en lagstiftning erbjuderoch det ökade ansvar som följer av den omfattar en så stor del av byggandet sommöjligt. I proposition 1990/91:189 anförs också att starka skäl talar för attäven småhusen -- oaktat befintligt garanti-, försäkrings- och avtalsskydd --bör omfattas av byggnadsgarantin, men att en sådan ordning kräver ytterligareöverväganden. Dessutom framhålls att systemet efter en tids erfarenheter börkunna utvärderas, varefter ställning får tas till om det kan utvidgasytterligare. Även om det med den av regeringen förordade ordningen blir möjligtatt vid en utvidgning tillvarata erfarenheterna m.m. av systemets funktionavseende flerbostadshus är situationen enligt utskottets mening sådan att enutvidgning av lagens tillämpningsområde bör övervägas . Inte minstgäller detta med avseende på bl.a. de problem som finns i många daghemoch skolor. Genom att barn och ungdomar är mer känsliga än vuxna är detsärskilt viktigt att de miljöer där dessa grupper vistas inte ger upphov tillallergier eller andra besvär.Även när det gäller kontorslokaler m.m. talar enligt utskottets mening starkaskäl för att dessa bör omfattas av byggnadsgarantin. Även omarbetsmiljölagstiftningen erbjuder vissa möjligheter att komma till rätta meddåliga inomhusmiljöer i arbetslivet finns det skäl att överväga om inte ocksåkontorslokaler och liknande arbetsmiljöer bör omfattas av garantin. Människorskall naturligtvis lika litet som i sitt hem på grund av byggnaden utsättas förohälsosamma miljöer i sitt arbete.Sammanfattningsvis innebär det nu anförda att lagen inledningsvis bör ges detav regeringen förordade tillämpningsområdet, men att överväganden börinledas om att utvidga byggnadsgarantin till att, utöver småhusen, ocksåomfatta bl.a. daghem, skolor och andra miljöer där barn och ungdomar vistassamt kontorslokaler. Regeringens förslag till utformning av 1 § tillstyrkssålunda. Vad utskottet med anledning av förslagen i motionerna 1990/91:Bo64 (v)yrkande 2 såvitt nu är i fråga samt 1990/91:Bo78 (c) yrkandena 3 och 4 anförtom överväganden avseende lagens tillämpningsområde bör som sin meningge regeringen till känna.I fråga om om garantitidens längd hävdas i flera motioner att den avregeringen föreslagna tioåriga garantitiden inte är tillräcklig, utan att denbör utsträckas. Utgångspunkten för hur lång garantitiden bör vara är beroendeav om det är troligt att ett fel eller en skada uppkommer eller upptäcks inomden utsatta tiden. Det är naturligtvis inte möjligt att med exakthet avgöra hurlång garantitid som erfordras för att alla eventuella fel skall täckas in.Frågan om garantitidens längd blir därmed närmast en bedömningsfråga. Isammanhanget måste också bedömas det är rimligt att krävaatt den eller de som uppfört en byggnad skall svara för eventuella fel m.m.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om reglerna i jordabalken om s.k.dolda fel. Dessa regler innebär i princip att säljarens ansvar för sådana doldafel i den sålda fastigheten preskriberas efter tio år.Mot bakgrund av det nu anförda bör enligt utskottets mening den av regeringenföreslagna garantitiden kunna accepteras. Motionerna 1990/91:Bo64 (v) yrkande 2såvitt nu är i fråga samt 1990/91:Bo66 (mp) avstyrks sålunda. Regeringensförslag till utformning av 5 § tillstyrks.I motion 1990/91:Bo77 (s) förordas en begränsning av garantiföretagensgarantiåtaganden genom någon form av statligt ansvarstagande eller på annatsätt.Som framgår av redovisningen ovan innebär det framlagda lagförslaget bl.a.att av ett garantiföretag lämnade garantier skall tryggas antingen genomsärskild försäkring eller på annat likvärdigt sätt. Förslaget i propositioneninnebär att staten inte skall engagera sig i garantigivningen. Enligtbostadsministern (prop. 1990/91:189 s. 18) bör det helt ankomma på branschenatt ta det ansvar som är förenat med byggnadsproduktion. Utskottet är inte nu berett förorda att staten går in ochtäcker upp utställda byggnadsgarantier. För att lagstiftningen skall få denavsedda effekten måste den som orsakat en skada eller ett fel också ta detekonomiska ansvaret härför. är det inte helt uteslutet att problemavhängiga garantiåtagandenas omfattning kan komma att aktualiseras i enlighetmed vad som anförs i motion 1990/91:Bo77 (s). Det får enligt utskottets meningmot bakgrund härav förutsättas att regeringen med uppmärksamhet följer frågan.Utskottet vill i anslutning härtill understryka vikten av att garantiföretagoch försäkringsbolag utnyttjar sin återkravsrätt gentemot det vållandeföretaget/företagen för utbetalade ersättningar.Utskottet avstyrker med hänvisning till det nu anförda motion 1990/91:Bo77(s).Vad gäller förslaget till lag om byggnadsgaranti i övrigt samtförslaget till ändring i 9 kap. 1 § PBL har dessa inte givit utskottetanledning till erinran. De tillstyrks.Obligatoriskt samrådI proposition 1990/91:145 föreslås att skall kalla denansvarige arbetsledaren, yrkesinspektionen samt byggherre, entreprenör,projektör och andra som bestäms av nämnden till ett samrådsmöte. Enligt ettförslag i proposition 1990/91:189 skall dessutom -- om garantienligt lagen om byggnadsgaranti erfordras för projektet -- beredagarantiföretaget tillfälle att närvara vid samrådsmötet. Vid mötet skall engenomgång göras av arbetenas planering, de åtgärder för besiktning, tillsyn ochkontroll som är nödvändiga för att byggnaden skall uppfylla egenskaperna ochfunktionerna enligt 3 kap. PBL samt den samordning som behövs. Mötet skall ägarum efter det att bygglov har lämnats. Vid mötet skall protokoll föras.Något samrådsmöte erfordras dock inte om det är uppenbart obehövligt. Somexempel härpå nämns uppförande av mindre byggnader eller mindre förändringar avbyggnader m.m.Det föreligger enligt motion 1990/91:Bo62 (m) inte något behov av den typ avsamrådsmöte som föreslås i propositionen. Enligt motionärerna finns redan deinstrument som behövs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna iPBL. I den mån en aktivare övervakning erfordras från byggnadsnämnderna kandetta enligt deras mening åtgärdas genom information från tillnämnderna. Med hänvisning härtill förordas att regeringsförslaget skall avslåsi denna del.Ett obligatoriskt deltagande av yrkesinspektionen i de föreslagnasamrådsmötena skulle enligt motion 1990/91:Bo63 (s) medföra en mycket kraftigresursförbrukning för inspektionen. Enligt motionären innebär detta mednödvändighet en nedskärning av inspektionens insatser på prioriterade områdeninom arbetslivet. De problem som de föreslagna samrådsmötena avser attundanröja torde enligt motionären i stor utsträcknig kunna uppmärksammas redanvid yrkesinspektionens normala granskning. Det bör enligt motionsförslagetdärför vara tillräckligt att yrkesinspektionen underrättas om när samrådsmöteskall äga rum.Samrådskravet är enligt motion 1990/91:Bo64 (v) ändamålsenligt. Enligtmotionärerna bör det dock uttryckas som ett krav på samråd med visst innehåll-- inte som ett krav på ett möte, eftersom det i komplicerade fall kan krävasflera möten. Dessutom föreslås att någon brukarrepresentant alltid skall kallastill samrådet. Med hänvisning härtill föreslås i motionens yrkande skall anta ett i motionen framlagt förslag till lydelse av 9 kap. 3 a§ PBL.Utskottet behandlar först frågan huruvida krav på samråd skall ställas.Genomförandet av ett byggprojekt är en i många avseenden komplicerad processsom förutsätter medverkan från ett betydande antal aktörer. En självklarförutsättning för att ett projekt skall kunna genomföras på ett bra sätt och geett fullgott slutresultat är att en långtgående samverkan och samordning mellande medverkande kommer till stånd. Byggprocessen kan ses som en kedja där det ärden svagaste länken som avgör kvaliteten på slutprodukten. Det är bl.a. motbakgrund härav som förslaget om samråd i form av ett möte mellanbyggnadsnämnden, den ansvarige arbetsledaren och de övriga i byggprocesseninblandade får ses. Även om det redan inom ramen för dagens ordning sker en imånga avseenden långtgående samverkan mellan parterna kan det enligt utskottetsmening finnas anledning att på det sätt som regeringen föreslår organisera ettsamråd i anslutning till att byggnadsarbetena påbörjas. mening bör sålunda ett samrådsförfarande i huvudsak enligtdet förslag som regeringen har lagt fram genomföras. Förslaget i motion1990/91:Bo62 (m) om att proposition 1990/91:145 skall avslås i denna delavstyrks av utskottet.När det gäller formerna för samrådet vill utskottet anföra följande.Utskottet har ovan betonat vikten av samverkan och samordning mellan de ibyggprocessen inblandade. Detta betyder bl.a. att det förordade samrådet måsteutformas på ett sådant sätt att det bidrar till att förbättra samverkan ochsamordningen. En förutsättning för att så skall bli fallet är att samrådet gesen så flexibel och ändamålsenlig form som möjligt. Den av regeringen förordadeordningen -- att samrådet skall ske vid ett samrådsmöte -- kan mot bakgrundhärav i vissa fall visa sig vara otillräcklig. Vid större eller kompliceradebyggnadsprojekt kan det enligt utskottets mening inte uteslutas att samrådetblir så pass omfattande och tidskrävande att ett enda samrådsmöte inte ger etti alla avseenden fullgott resultat. Enligt utskottets mening bör därför kravet,i enlighet med förslaget i motion 1990/91:Bo64 (v) yrkande 1 såvitt nu är ifråga, utformas som ett krav på samråd i form av ett eller flera möten mellanbyggnadsnämnd, ansvarig arbetsledare och de övriga i byggprocessen inblandade.Avgörande för hur samrådet genomförs bör sålunda vara förhållandena i detenskilda byggprojektet.Någon närvaroplikt bör enligt utskottets mening inte föreskrivas i den nuförordade samrådsprocessen. I de fall samrådet sker vid mer än ett möte kan detsålunda vara till fyllest att en kallad part deltar endast vid något ellernågra av dessa. Samrådet bör däremot inte genomföras i form av flera möten medendast ett begränsat antal deltagare vid varje möte. Strävan bör i stället varaatt vid åtminstone ett tillfälle samla samtliga kallade parter. Avgörande föratt samrådet skall anses fullgjort är dock att syftena med detsamma, som dekommer till uttryck i lagförslaget, uppfylls.I proposition 1990/91:145 förordas att den ansvarige arbetsledaren ochyrkesinspektionen alltid skall kallas till samrådet. För övriga parter gälleratt det är som avgör om de skall kallas. Förslaget om attyrkesinspektionen obligatoriskt skall kallas torde grundas på uppfattningen attinspektionen i många fall har en viktig roll att fylla när det gäller frågor ombyggnadsarbetenas planering m.m. delar denna uppfattning.Samtidigt kan det enligt utskottets mening finnas anledning att överväga om enmedverkan från yrkesinspektionen erfordras vid alla samråd. Många byggprojektavser byggnader med utrymmen som inte direkt är att betrakta som arbetslokalereller omfattar lokaler där arbetsmiljökraven är väl kända. I dessa fall tordeenligt utskottets mening yrkesinspektionens medverkan normalt sett inteerfordras. Även i andra fall kan t.ex. inslaget av arbetslokaler m.m. vara sålitet eller byggprojektet så okomplicerat att inspektionen inte behöver delta isamrådet. Detta hindrar naturligtvis inte att på annat sätt,t.ex. under hand, kan inhämta synpunkter från yrkesinspektionen. Som framhållsi motion 1990/91:Bo63 (s) riskerar dessutom ett deltagande från inspektionenssida i alla samråd att ta resurser från andra angelägna insatser påprioriterade områden i arbetslivet.Mot bakgrund av det nu anförda bör enligt utskottets mening yrkesinspektionenkallas till samråd när behov härav föreligger. Det bör sålunda ankomma påbyggnadsnämnden att avgöra i vilken utsträckning yrkesinspektionens deltagandeär nödvändigt. I de fall inspektionen enligt bestämmelserna i 8 kap. 30 § PBLhar att yttra sig i ett bygglovsärende -- dvs. främst ärenden som avserarbetslokaler m.m. -- bör den dock normalt kallas.Förslaget i motion 1990/91:Bo64 (v) yrkande 1 innebär bl.a. attsamrådskretsen också skall omfatta en representant för brukarna. Till grund förförslaget i denna del torde bl.a. ligga en strävan att öka brukarnasinflytande. Det finns även enligt utskottets mening skäl att på olika sättförstärka brukarinflytandet. Inte minst gäller detta med avseende på de boendeoch deras möjligheter att påverka bostadens utförande och utformning m.m.Samtidigt kan utskottet notera att det i många fall kan vara svårt att redan isamband med byggstarten finna en representant för de slutliga användarna avbyggnaden. Det är sålunda inte särskilt vanligt att det redan på ett så tidigtstadium är känt vilka som blir hyresgäster i en bostadsfastighet. Det är bl.a.mot bakgrund härav inte lämpligt att föreskriva att en brukarrepresentantalltid skall kallas till samrådet. I anslutning härtill vill dock utskottetframhålla att har möjlighet att kalla ocksåbrukarrepresentanter. Det får enligt utskottets mening förutsättas attbyggnadsnämnderna utnyttjar denna möjlighet när så är möjligt och lämpligt utannågot särskilt stadgande härom. Utskottet är mot bakgrund härav inte nu beretttillstyrka motion 1990/91:Bo64 (v) yrkande 1 i nu aktuell del.Utskottet har ovan ställt sig bakom förslaget i proposition 1990/91:189 omatt en lag om byggnadsgaranti skall införas. Utskottet tillstyrker medhänvisning härtill med en mindre redaktionell ändring förslaget i vad avsergarantiföretagets deltagande i det nu behandlade samrådet. Om garanti förbyggnadsarbetena erfordras skall sålunda bereda det aktuellagarantiföretaget tillfälle att närvara vid samrådet.Med anslutning till vad utskottet ovan med anledning av regeringens förslag ipropositionerna 1990/91:145 och 1990/91:189 samt motionerna 1990/91:Bo63 (s)och 1990/91:Bo64 (v) yrkande 1 anfört bör enligt utskottets mening 9 kap. 3 a §PBL ges den lydelse som framgår av bilaga 1 till detta betänkande.Kontroll av ventilation m.m.Brister i fråga om ventilation brukar enligt proposition 1990/91:145 angessom en av de viktigaste faktorerna för uppkomsten av "sjuka hus".Ventilationssystemens funktion i praktiken, deras kvalitet och skötsel,tillräckliga krav på luftomsättning, användningen av s.k. återluft m.m. ärenligt regeringsförslaget centrala frågor när det gäller en god inomhusmiljö.Mot bakgrund härav föreslås att en ordning för funktionskontroll avventilationssystem i byggnader skall införas.Enligt förslaget skall byggnadens ägare svara för att funktionskontrollerutförs dels innan ett ventilationssystem tas i bruk, dels vid återkommandetillfällen under systemets brukstid. Kontrollerna skall utföras av sakkunnigsom fått godkännande av . För kostnaderna svarar fastighetsägaren.Efterlevnaden av bestämmelserna skall övervakas av . Ettexemplar av protokollet från funktionskontrollen skall därför tillställasnämnden. Dessutom skall ett intyg om genomförd kontroll anslås på väl synligplats i fastigheten.Funktionskontrollen föreslås omfatta alla byggnader, dock skall boverketbemyndigas att undanta vissa typer av byggnader. Fritidshus bör enligtbostadsministerns mening helt kunna undantas. Som exempel på andra byggnadersom kan bli aktuella för undantag efter särskilda överväganden från boverketssida nämns industribyggnader och liknande.Reglerna om funktionskontroll av ventilationssystem föreslås träda i kraftden . Beträffande äldre hus bör dock den första kontrollen enligtförslaget utföras eller den senare tidpunkt somboverket bestämmer.För att möjliggöra för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer() att meddela de närmare föreskrifter som behövs förfunktionskontrollen föreläggs ett förslag till förtydligande i 16kap. 1 § PBL.Utöver förslaget om funktionskontroll av ventilationssystem bereds riksdageni proposition 1990/91:145 tillfälle att ta del av vad som där anförts om vissaandra åtgärder i fråga om ventilation i byggnader. I korthet innebär dessaåtgärder följande.I propositionen framhålls att de grundläggande kraven på god luftkvalitetäven i fortsättningen bör garanteras genom krav på bestämda luftflöden, men attdet kan finnas skäl att ställa krav på högre luftflöden än vad nu gällandenormer ger uttryck för. Bostadsministern aviserar med hänvisning härtill atthan avser att ge i uppdrag att i samråd med andra berörda myndighetergöra en utvärdering av dagens krav på uteluftsflöden sammanställda med demedicinska, energipolitiska och tekniska krav som bör ställas i sammanhanget.När det gäller frågan om s.k. återluft uttalar bostadsministern att han avseratt ge i uppdrag att utreda också denna fråga. Enligtbostadsministersn mening bör ett förbud mot återluft införas i störreutsträckning än vad som gäller.Avslutningsvis anförs i propositionen att det krävs en rad ändringar inybyggnadsreglerna såvitt gäller bl.a. rensning av ventilationskanaler ochinstallation av mätställen för mätning av luftflöden i huvudkanaler ochstamkanaler.Förslaget om funktionskontroll av ventilationssystem välkomnas i motion1990/91:Bo64 (v). Enligt motionens yrkande 4 måste dock kontrollen utsträckastill att omfatta hela ventilationssystemet. Vidare förordas adekvatasanktionsmöjligheter för att göra det möjligt att framtvinga rättelseåtgärder.Dessutom är det enligt motionärerna utomordentligt viktigt att förse brukareoch förvaltare med ordentliga bruksanvisningar.Byggnader som uppförts på gammalt beprövat sätt och som varit bebodda i mångaår bör enligt motion 1990/91:Bo65 (s) kunna undantas från kravet påfunktionskontroller av ventilationssystemet.I motion 1990/91:Bo67 (mp) yrkande 3 hemställs, som ett andrahandsyrkande,att hos regeringen skall begära förslag till tidsgränser inom vilkavid ventilationskontrollen påtalade fel skall åtgärdas samt om påföljder närfel inte åtgärdas.Även i motion 1990/91:Bo68 (fp) välkomnas förslaget om funktionskontroll avventilationssystem. Enligt motionärerna gör sig dock de motiv som anförs för ensådan kontroll i flerfamiljshus inte gällande för småhus. I dessa fall får detförutsättas att ägarna i eget intresse tar ansvar för den fortlöpandekontrollen, varför en obligatorisk kontroll vid nyinstallation anges varatillräcklig -- yrkande 3. Slutligen understryks vikten av attfunktionskontrollen utförs av kompetent personal. Enligt förslaget börregeringen därför pröva behoven och möjligheterna av att förstärka dennakompetens. I motionens yrkande 2 föreslås dessutom uttala att sovrumendast skall få tillföras uteluft och att överluft inte skall få föras frånkontorsrum till allmänna utrymmen.Frågan om ventilation i byggnader m.m. tas också upp i en motion frånallmänna motionstiden och i två motioner från allmänna motionstiden 1991.En viktig gemensam orsak till allergier och cancer orsakad av radon är enligtmotionerna 1989/90:Bo527 (m) och 1990/91:Bo510 (m) dålig ventilation. Deåtgärder som enligt motionärernas mening därför behöver vidtas är skärpta kravpå luftomsättning och på ventilationens konstruktion samt införandet av enregelbunden kontroll. I den förstnämnda motionen samt i den sistnämndamotionens yrkande 1 begärs ett tillkännagivande härom. Enligt densistnämnda motionens yrkande 2 bör dessutom bestämmelser om lättavstängningsbar ventilation införas i byggnormen -- detta för att underlättaavstängning av ventilationen i katastrofsituationer.Även i motion 1990/91:Bo523 (s) förs fram krav som syftar till att få framföreskrifter om avstängning av ventilation vid olyckstillbud m.m. Enligtmotionären är det angeläget att en utredning initieras för att lösa de tekniskaproblem som är förknippade med snabbavstängning av centralt styrd ventilation.Beträffande frågan om införande av ventilationskontroll m.m. anförutskottet följande.I sitt betänkande framhöll bostadsutskottet att ventilationensutförande och funktion är en för inomhusmiljön avgörande faktor. mening borde därför bl.a. frågan om särskilda bestämmelser förskötsel och kontroll m.m. övervägas. Det nu presenteradeförslaget är ett resultat av dessa överväganden. Utskottet kan också i alltväsentligt ansluta sig till förslaget i denna del. Även enligtbostadsutskottets mening bör sålunda ett system med funktionskontroller avventilationssystem införas. Med anledning av förslaget i motion 1990/91:Bo65(s) om undantag från kravet på kontroll för vissa hus vill dock utskottetanföra följande.Det kan naturligtvis med visst fog hävdas att kravet på kontroll av enbyggnads ventilationssystem gör sig särskilt starkt gällande när det är frågaom mer komplicerade system. Dessa system är inte sällan mer sårbara för olikatyper av störningar. Risken för att funktionen i ett sådant system sätts ned ärdärmed också större än för andra system. kan naturligtvis detenklaste system sättas ur funktion om det utsätts för ingrepp, skador ellerstark nedsmutsning m.m. Trots detta bör det enligt utskottets mening övervägasom det inte är möjligt att, utöver i propositionen redovisade behov avundantag, dels undanta olika typer av enkla och väl beprövadeventilationssystem från kontroll, dels differentiera intervallen förkontrollerna med avseende på bl.a. systemets utformning. Det bör enligtutskottets mening närmast ankomma på att göra överväganden om i vilkenutsträckning och under vilka förutsättningar undantag från kravet påventilationskontroll m.m. kan göras. Vad utskottet nu med anledning av motion1990/91:Bo65 (s) anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Det i proposition 1990/91:145 framlagda förslaget till ändring i 16 kap. 1 §PBL tillstyrks av utskottet.Med anledning av vad som i motion 1990/91:Bo68 (fp) yrkande 3 förordats omatt krav på funktionskontroll för småhus bara skall ställas vid nyinstallationanför utskottet följande. Utskottets ställningstagande ovan innebär att det kanbli aktuellt med undantag från eller differentiering av funktionskontrollen förvissa ventilationssystem. I den mån småhus är utrustade med denna typ avenklare system kan de därmed komma att omfattas av eventuella lättnader ifunktionskontrollen. Utskottet är inte berett att som motionärerna förordargenerellt undanta småhus från kontroll . Det finns enligtutskottets mening även i dessa fall skäl att genomföra regelbundna kontrollerav ventilationssystemen. Många småhus är utrustade med relativtkomplicerade ventilationssystem som det kan vara svårt för den enskildesmåhusägaren att kontrollera. Även andra och enklare system kan vara så utfördaatt en kontroll av en fackman kan erfordras. I den mån motionsyrkandet inte ärtillgodosett genom vad utskottet nu anfört avstyrks det.En förutsättning för att ett ventilationssystem skall fungera med bibehålleneffekt är naturligtvis att det sköts och underhålls på ettriktigt sätt. Det torde sålunda inte vara ovanligt att bristande funktionberor på ett bristfälligt handhavande, något som i sin tur kan bero på dåligakunskaper hos brukaren om hur ventilationssystemet skall användas och skötas.För att undvika att fel m.m. uppstår av de nu redovisade skälen är det därförviktigt att alla ventilationssystem förses med tydliga och lättillgängligabruksanvisningar. Utskottet delar sålunda vad som i motion 1990/91:Bo64 (v)yrkande 4 såvitt nu är i fråga anförts om behovet av bruksanvisningar. Somredovisas i proposition 1990/91:145 (s. 14) ingår också som ett moment i denförordade funktionskontrollen att tillse att instruktioner ochskötselanvisningar finns lätt tillgängliga för dem som skall skötaventilationssystemet. Vad i motionen förordats får därmed anses tillgodosett.Motionen i nu aktuell del avstyrks.När det gäller de i motionerna 1990/91:Bo64 (v) yrkande 4 såvitt nu är ifråga samt 1990/91:Bo67 (mp) yrkande 3 framförda kraven på sanktioner m.m. förde fastighetsägare som inte rättar till vid funktionskontrollen upptäckta feloch brister i ventilationssystemet gör utskottet följande bedömning. Även omdet till den föreslagna funktionskontrollen av ventilationssystem inte ärdirekt kopplade några sanktionsmöjligheter följer härav inte att enfastighetsägare kan avstå från att åtgärda påtalade fel och brister.