bet · GE01AU17 · 1991-04-18 00:00:00 — Vidare bör statistikenförbättras över föräldraförsäkringens utnyttjande.Folkpartiet liberalerna tar i motion A25 upp frågor omjämställdhet och föräldraledighet för män. Enligtmotionärerna skall kvinnor och män vara jämställda inte bara påarbetsmarknaden utan också i hemmet. Barn- och äldreomsorg måstefungera. Möjligheten att förkorta arbetstiden medan barnen ärsmå bör finnas både för mammor och pappor. I motionen framhållsatt mansrollens förändring är en förutsättning för attkvinnornas frigörelse kan gå vidare. Den nuvarandepappaledigheten vid barns födelse utnyttjas i stor omfattning.Folkpartiet liberalerna arbetar för att stegvis bygga ut mänsfristående rätt till ersättning i samband med barns födelse tilltjugu dagar.Margareta m.fl. (s) anser i motion A27 att pappornabör ta ut en minimiandel av föräldraförsäkringen. Minst tremånader skall garanteras papporna enligt motionärerna.Utskottet vill erinra om handlingsplanens mål på detta område,nämligenandelen män inom barnomsorgen bör ökaandelen män som utnyttjar föräldraförsäkringen bör ökaandelen män som utnyttjar möjligheten till reducerad arbetstidför vård av barn bör också öka.Andelen män i barnomsorgsyrken har inte ökat sedan år 1980.Enligt SCB-statistiken över anställda inom förskolor ochfritidshem var andelen män och år 1989.Bland föreståndarna var kvinnor och män både år 1980och år 1989.Antalet ersatta föräldrapenningdagar som utnyttjats av fäderhar ökat enligtriksförsäkringsverkets statistik. av ca 27000 dagarutnyttjades av fäder , medan motsvarande andel var 6,9 %av . Befintlig statistik är interelaterad till föräldrarnas yrke och dylika faktorer och gerbegränsade möjligheter att löpande följa hurföräldraförsäkringen används. Riksförsäkringsverketsspecialbearbetning av statistiken för barn födda ochfebruari 1989 visar dock att av papporna till dessa barn inågon utsträckning använde sig av försäkringen under barnetsförsta levnadsår.Vidare kommer arbetslivscentrum att presenteraresultaten från en studie över utnyttjande av föräldraledighetm.m. i relation till olika faktorer inom arbetslivet. Depreliminära resultaten av denna studie innebär att en stor andelmän har uppgett att de har svårt att ta föräldraledigt frånarbetet främst på grund av att de av olika skäl behövs iarbetet. Andelen som därför helt avstår från föräldraledighet ärdock mycket liten. Sammanfattningsvis tycks det vara lättare förmän inom den offentliga sektorn och på kvinnodomineradearbetsplatser att vara föräldralediga.Som relateras i propositionen har opinionsbildande verksamhetbedrivits under ett flertal år för att öka pappornas uttag avföräldraledighet. Utskottet vill erinra om att underflera år anslagit medel för särskilda informationsinsatser medsyfte att stimulera föräldrar att i högre utsträckning dela påföräldraledigheten. Medel har beviljats för information påarbetsplatser m.m. För /92 beräknas att 1,5milj.kr. avsätts för informationsinsatser i detta syfte(1990/91:SfU11). Vidare skall i detta sammanhang nämnas attidégruppen för mansrollsfrågor (A 1987:A) fortsätter attprioritera sitt opinionsbildande arbete för att öka förståelsenav vad ett större ansvar för barnens dagliga vård betyder förmännen.Enligt utskottets bedömning måste man se arbetet efterhandlingsplanens linjer som ett arbete . Vad gällerde i motionerna aktualiserade frågorna om föräldraledighet anserutskottet att forskning och opinionsbildande arbete är enförutsättning för att åstadkomma förändringar i riktning mot ettmer delat ansvar mellan mammor och pappor. Utskottet anslutersig till propositionen att målet bör vara att, vid utgången avår 1993, minst två tredjedelar av papporna i någon utsträckninganvänder sig av möjligheten att utnyttja föräldrapenningen medanledning av barns födelse.Utskottet instämmer likaledes i att om detta mål inte nås fårytterligare åtgärder övervägas. Med hänvisning till vad somanförts avstyrker utskottet motion A25 (fp) och A27 (s) iberörda delar.UtbildningI propositionen tas upp den nya ordningen vad gäller ansvaretför skolan. Statens styrning av skolan med hjälp avstatsbidragsregler upphör. Ur jämställdhetssynpunkt blir detviktigt att se till att jämställdhetsmålet kommer till tydligtuttryck dels i lagar på skolområdet, dels i andra författningar,framför allt läroplaner. Jämställdhetsmålet bör också beaktas iall utvärderingsverksamhet. Kommunerna har stor frihet när detgäller att avgöra vilka medel som skall användas för att nåjämställdhetsmålet.Genom regeringsbeslut har statsrådetPersson bemyndigats att tillkalla en kommitté med uppdrag attlämna förslag till nya läroplaner för barn- och ungdomsskolanoch vuxenutbildningen. Enligt direktiven (dir. 1991:9) skalljämställdhet mellan könen beaktas i arbetet.I propositionen redovisas vidare att det pågår ett arbete medatt utveckla högskolans organisation och arbetsformer jämte enöversyn av bestämmelserna för verksamheten. Till det som även ifortsättningen bör regleras på nationell nivå hör formerna förtjänstetillsättningar. har universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) fått i uppdrag att utreda möjligheternatill könskvotering för enskilda utbildningar vid antagning tillhögskoleutbildning. Inom pågår ensamlad kartläggning av arbetsläget när det gällerjämställdhetsfrågorna inom högskolan. Denna kartläggningberäknas vara avslutad sommaren 1991.Kersti m.fl. (c) behandlar jämställdhet iutbildningen i motionerna A31 och A814. Såväl skolan somutformningen av läromedel och lärarutbildningen måste präglas aven jämställdhetssyn. Det är också angeläget att uppnå en jämnarekönsfördelning inom hela skolans område både i fråga ommatbespisningspersonal och rektorer. Inom högskolan är bristenpå förebilder lika stor. En mindre mansdominerad forskarvärldskulle både vitalisera och bredda forskningen. De kvinnligaforskarna har ofta svårare än männen att sammanhängande kunnaägna sig åt forskning beroende på sociala faktorer. Deekonomiska förutsättningarna för forskarna -- såväl kvinnor sommän -- bör därför bli bättre.Även och (båda c) tar i motionA812 upp behovet av ett långsiktigt arbete för att minska dekönsbundna linjevalen och pekar på vikten av goda förebilder,exempelvis genom fler kvinnliga skolledare. En satsning påbredare linjeval och utveckling av mindre högskolor skulle gynnakvinnorna, menar motionärerna.Utskottet kan konstatera att utvecklingen i fråga omhandlingsplanens mål om en jämnare könsfördelning pågymnasieskolans och högskolans områden knappast har framskriditde . Sedan gymnasieskolans tillkomst för tjugu årsedan finns dock en svag men ändå tydlig tendens till en jämnarefördelning. Främst har flickorna ökat sin andel på de merstudieförberedande utbildningsvägarna, bl.a. de längrenaturvetenskaplig-tekniska linjerna.När det gäller läromedlen har regeringen gett iuppdrag till ()att genomföra en särskild granskning avseende bilden av detförgångna med avseende på kvinnornas villkor och deras insatserinom olika områden. SIL skall också föreslå de åtgärder somgranskningen kan ge anledning till. Uppdraget kommer attredovisas i oktober 1991.Med tanke på den centrala roll som lärarna spelar förjämställdheten vände sig jämställdhetsministern tillhögskolorna med lärarutbildning och inbjöd dem att komma in medansökningar om medel för olika projekt som skulle ge de blivandelärarna bättre kunskaper om jämställdhetsfrågorna. Trettonhögskolor har senare fått ekonomiskt stöd till sådana projekt.För skolledarna, en grupp som traditionellt dominerats av män,pågår en förskjutning mot en större andel kvinnor. Ihandlingsplanen sattes som mål fram till /93 attandelen kvinnor bland rektorer skulle öka till ochbland studierektorer till . Utskottet har inhämtat attår uppgick andelen kvinnliga rektorer till ochkvinnliga studierektorer till 37 %.Utskottet vill också erinra om att tre professurer medinriktning mot kvinnoforskning inrättas den 1 juli 1991.Professurerna avser nationalekonomi särskilt kvinnoforskning viduniversitetet i , sociologi särskilt kvinnoforskning viduniversitetet i och allmänmedicin särskiltkvinnoforskning vid i menar utskottet att det pågåendejämställdhetsarbetet inom utbildningsväsendet och utvecklingenligger i linje med de av motionärerna önskade förändringarna.Med hänvisning till det anförda bör någon åtgärd intevara påkallad. Motionerna A31 (c), A812 (c) och A814 (c)avstyrks därför i aktuella delar.KvinnorepresentationRegeringen konstaterar att de åtgärder som vidtagits för attöka kvinnorepresentationen har haft avsedd verkan. Detkonstateras att synlighet är en viktig faktor för att ökakvinnorepresentationen. Andelen kvinnor är således högre idirektvalda församlingar än i indirekt valda organ.Andelen kvinnor i styrelserna för de statliga organen påcentral nivå per uppgick till och påregional nivå till . Enligt handlingsplanen skall andelenkvinnor i dessa organ ha ökat till och år1995 till . Slutmålet om en jämn könsfördelning skallvara uppnått . Om målet inte uppnås år 1992aktualiseras frågan om en författningsreglering.För att utvecklingen skall fortsätta lika positivt somhittills kommer nominerande organisationer enligt propositionenockså framöver att bli ombedda att lämna två namnförslag, enkvinna och en man för varje erbjuden plats i en statlig styrelseeller kommitté.Enligt propositionen bör regler också införas om attmyndigheterna skall sträva efter en jämn könsfördelning när delämnar uppdrag till någon eller när de tillsätter nämnder. Detankommer dock på regeringen att meddela om sådana föreskrifter.I motion A489 av m.fl. (v) framhålls attkvinnoperspektivet skall finnas med även på den regionala nivån.För detta krävs utbildningsinsatser och ett förtydligande avjämställdhetsmålen, både hos tjänstemän och politiskt ansvariga.Angående könsfördelningen i länsstyrelsernas styrelserföreslås en regel att inget kön får vara representerat medmindre än 40 %.Utskottet konstaterar att kvinnorepresentationen ilänsstyrelserna uppgick till . Utskottet vill betonaatt målen i den ovan refererade handlingsplanen även gällerlänsstyrelsernas styrelser. Målsättningen är således att ökakvinnorepresentationen i styrelserna till . Pålängre sikt skall jämn könsfördelning uppnås. Enligt utskottetsuppfattning bör handlingsplanen vara rättesnöret vad gällertempot och strategin för att öka kvinnorepresentationen. Detaktuella yrkandet i motion A489 avstyrks således av utskottet.Margitta och (båda fp) anför i motionA24 att riktlinjerna för jämställdhetsarbetet även bör gällarådgivande grupper och liknande. Vidare bör avregeringen begära förslag om intensifierade insatser så attmålet om kvinnor i indirekt valda styrelser ochnämnder nås . Kan målet inte uppnås menarmotionärerna att alternativet är lagstiftning.Utskottet vidhåller sin uppfattning sedan betänkandet1990/91:AU1 att det självfallet är önskvärt med en god balansmellan kvinnor och män även i rådgivande grupper. Utskottet ärdock inte berett att förorda att den ovan nämndanomineringsmetoden med en kvinna och en man skall gälla även ifråga om rådgivande arbetsgrupper. Utskottet förutsätter att detpågående jämställdhetsarbetet skall få till följd enökande kvinnorepresentation även i grupper av det slag sommotionärerna pekar på. Beträffande motionärernas överväganden ommöjliga alternativ i det fallet att målet inte uppnås år 1992vill utskottet hänvisa till regeringens handlingsplan: "Om inteandelen kvinnor i statliga styrelser m.m. uppgår tillminst bör frågan om en eventuell författningsreglering dåprövas." Med det anförda avstyrker utskottet motion A24.I motion A812 av och (båda c)anförs att det politiska arbetet måste organiseras så att ävenunga kvinnor kan delta. Motionärerna nämner kortare ocheffektivare sammanträden, fastställda sluttider och ett merdecentraliserat beslutsfattande. Regeringen bör få i uppdrag attsom en uppföljning av betänkandet "Varannan damernas" initieraen kampanj med inriktning att underlätta förtroendevaldakvinnors arbetssituation.Utskottet har behandlat ett likalydande motionsyrkande i sittbetänkande AU1 för . Utskottet konstaterade dåatt den verksamhet som pågår för att öka kvinnorepresentationenmed ekonomiskt stöd från har inriktats delspå utbildningsprojekt av olika slag, dels på utveckling av nyaarbetsformer och andra strukturella förändringar inomorganisationerna. beviljades medel till lokalaprojekt som särskilt riktade sig till unga kvinnor för att förmådem att bli politiskt och fackligt aktiva. Den treårigaprojektverksamheten med syfte att öka kvinnorepresentationenupphör . Projekt av det slag som efterlysesav motionärerna pågår således. Med hänvisning till det anfördaavstyrks motion A812 i aktuell del.Margareta m.fl. (s) utvecklar frågan om fler kvinnorpå ledande politiska befattningar i motion A27. Det finnsenligt motionärerna anledning att uppmana regeringen att utsefler kvinnor som ordförande i statliga verk och styrelser m.m.,till landshövdingar och generaldirektörer.Utskottet har tidigare konstaterat att av deregeringstillsatta nya cheferna andelen kvinnor har ökat från7% år . Utskottet förutsätter att detpågående jämställdhetsarbetet kommer att leda till att andelenkvinnor ökar även på sådana poster som nämns av motionärerna.Utskottet är således inte berett att föreslå några speciellaåtgärder för tillsättning av dessa poster. Därmed avstyrkerutskottet motion A27 i tillämplig del.Våld mot kvinnorEnligt propositionen är våld, misshandel och andra övergreppmot kvinnor allvarliga uttryck för bristande jämställdhet ochdärmed också för den obalans som råder i maktförhållandet mellankönen. övervägs inom regeringskanslietvåldskommissionens slutbetänkande (SOU 1990:92) Våld ochbrottsoffer.Regeringen anser att arbetet med att motverka våld mot kvinnormåste intensifieras och konkretiseras.Rikspolisstyrelsen (RPS) bör således få i uppdrag atttillsammans med , ochriksåklagaren () genomföra fortbildning av berördayrkesgrupper på central och regional/lokal nivå inomrättsväsendet, samt hälso- och sjukvården. Syftetmed fortbildningen skall vara att ge kunskap om våldet ochdärigenom förbättra stödet till de kvinnor som är utsatta förvåld. Medel för denna fortbildning har beräknats till3,5milj.kr. i årets budgetproposition (3 milj.kr. undertrettonde huvudtiteln anslaget E 4. Lokala polisorganisationensamt 0,5milj.kr. under femte huvudtiteln anslaget E 17.Specialistutbildning av läkare m.m.).Vidare bör enligt propositionen ett regionalt/lokaltutvecklingsarbete komma till stånd för att få fram metoder ochmodeller att förbättra samarbetet mellan olika myndigheter m.fl.i frågor rörande våld mot kvinnor. För denna verksamhet bör /92 räknas 5 milj.kr. under trettondehuvudtitelns reservationsanslag I 2. Särskildajämställdhetsåtgärder (se vidare avsnittet anslagsfrågor).Medlen bör avse försöksverksamhet. Totalt bör sådan verksamhetpågå under en treårsperiod.En särskild satsning bör enligt propositionen göras för att gepolisen bättre möjligheter att ge akut skydd för kvinnor somutsatts för våld eller hot om våld. har för dettaändamål beräknats under trettonde huvudtitelnsreservationsanslag E 5. Utrustning m.m. för polisväsendet. Detbör ankomma på polismyndigheterna att informera berörda kvinnorom möjligheten att erhålla akut skydd, t.ex. överfallslarm.Kvinnojourerna och deras riksorganisation har envärdefull roll när det gäller att hjälpa och skydda kvinnor motvåld. Medel har beräknats för att ge ROKS ett utökatekonomiskt stöd. Förutom de medel ROKS får i egenskap av centralkvinnoorganisation (för /91 182725kr. )erhåller organisationen medel från (/91 1,2 milj.kr. vilka ingår i femte huvudtitelnsreservationsanslag H 4. Utvecklings- och försöksverksamhet).Både ROKS och några lokala kvinnojourer har också erhållit medelfrån trettonde huvudtitelns reservationsanslag I2. Härutöver beräknas i åretsbudgetproposition under femte huvudtitelns reservationsanslagH3. Bidrag till organisationer ytterligare 2 milj.kr. tillROKS och sådana invandrarorganisationer som stöder misshandladekvinnor.Regeringen gör också den bedömningen att det är viktigt medett omfattande upplysnings- och attitydförändrande arbete blandunga flickor och pojkar för att motverka våld mot kvinnor. Idetta sammanhang bör nämnas att barn- och ungdomsdelegationenavser att ekonomiskt stödja försöksverksamhet i syfte att ökaungdomars kunskaper om jämställdhet, konfliktlösning ochsamlevnad (2 milj.kr. ).Utskottet vill inledningsvis uttala sin tillfredsställelseöver att ett helt batteri av åtgärder avseende fortbildning,utvecklingsarbete, skydd för utsatta kvinnor, kvinnojourer ochforskning nu aviseras mot kvinnovåldet. att ställas till förfogande för sådana åtgärderunder /92. har ibetänkandet 1990/91:SoU12 tillstyrkt anslagen E 17 och H 3,vilka omnämnts ovan. har likaledes inom sittområde tillstyrkt anslagen E 4 och E 5 (1990/91:JuU23).Arbetsmarknadsutskottet vill för övrigt erinra om att motionerom kvinnor och våld (bl.a. m- och fp-märkta motioner) behandlasav justitieutskottet.I motion A32 av () anförs att de av regeringenföreslagna åtgärderna mot kvinnovåld är ett steg i rättriktning. Det är viktigt att staten stärker sitt stöd tillkvinnojourerna -- inte minst mot den bakgrunden att ett årsideellt arbete i kvinnojourer motsvarar en kostnad på50 milj.kr. Också kommunerna bör engagera sig mera.Utskottet vill erinra om att socialutskottet harbehandlat frågan om resursförstärkningar till ROKS. I sittbetänkande SoU12 anför socialutskottet följande:Utskottet vidhåller sin inställning att kvinnojourerna utförett angeläget arbete. Den kartläggning av kvinnojourernasverksamhet som har gjort visar attkvinnojourerna utför ett mycket omfattande och kvalificeratarbete. Kvinnojourerna är ett värdefullt komplement tillsamhällets hjälpinsatser. -- -- -- Utskottet är positivt tillatt regeringen nu föreslagit ett särskilt organisationsanslag om2 milj.kr. till kvinnojourernas riksorganisation innebär en betydande förstärkning avbidragen till kvinnojourerna. Utskottet är mot denna bakgrundinte berett att föreslå en ytterligare höjning av bidraget. ---- --Utskottet anser att det i första hand bör vara kommunen sombedömer frågan om ekonomiskt stöd till de enskildakvinnojourerna. -- -- --har inte anledning att framföra någonannan uppfattning än socialutskottet i denna fråga. Därmedavstyrker utskottet motion A32 i motsvarande del.Margareta m.fl. (s) instämmer i motion A27 iregeringens bedömning att det är viktigt med ettattitydförändrande arbete bland ungdomar för att motverka våldmot kvinnor. För att nå en stor grupp bör man enligtmotionärerna införa undervisning i jämställdhets- ochsamlevnadsfrågor i den obligatoriska värnpliktsutbildningen.Utskottet konstaterar att försvarsutskottet har behandlatdenna fråga -- senast i sitt betänkande 1989/90:FöU7. I dettabetänkande erinrade försvarsutskottet om att könsrollsfrågor ochdärmed sammanhängande attitydpåverkan ingår i den militäraledarskapsutbildningen. hänvisar i övrigt tillatt försvarsministern framhållit det angelägna i att initiativtas vid fler förband till den typ av utbildning i jämställdhetoch samlevnad som förekommit vid och attförsvarsgrenscheferna bör stödja och uppmuntra sådana initiativ.Enligt försvarsutskottet får initiativet vid regementeoch statsrådets uttalande i anledning härav förutsättas ledatill de effekter som motionären efterlyser. Utskottet har idenna fråga samma uppfattning som försvarsutskottet ochavstyrker följaktligen motion A27 i denna del.Alf Wennerfors (m) anser i motion A29 att man i skolansjämställdhetsundervisning också bör ta upp frågan om sexuellatrakasserier. Undervisningen bör innebära respekt för skildavärderingar och synsätt i olika kulturer som det klartmåste framgå att det i vår kultur är förbjudet att utövasexuella trakasserier eller våld.Utskottet instämmer med motionären att det är viktigt attungdomar får ökade kunskaper om våld mot kvinnor. Detta ökarderas förutsättningar att senare i livet kunna utvecklajämställda relationer. Utskottet vill peka på den viktiga rollsom brottsförebyggande rådet har vad gäller information ochopinionsbildning för ungdomar i dessa frågor. Som ovan nämntshar även barn- och tagit initiativ på dettaområde. Med hänvisning till att arbete pågår i den riktningmotionären förordar bör motionen inte föranleda någon riksdagensåtgärd i denna del.Jämställdhetsarbetets organisationI motion A806 av m.fl. (m) anförs attparlamentarikernas kunskaper och engagemang bör tas till varabättre än vad som är möjligt i nuvarande organisation.Motionärerna förordar ett parlamentariskt inflytande överjämställdhetsarbetet även för oppositionspartierna.Utskottet har behandlat frågan om parlamentarikernas direktainflytande på jämställdhetsarbetet ett flertal gånger, senast ibetänkandet 1990/91:AU1 för . Utskottetsuppfattning har varit att inrättandet av ännu ett organ medparlamentarisk förankring inte skulle innebära någon förbättringav jämställdhetsorganisationen. Utskottet har inte ändratståndpunkt i detta avseende och avstyrker följaktligen motionA806.En ny jämställdhetslagBakgrundDen nuvarande lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnoroch män i arbetslivet (Jämställdhetslagen) trädde i kraft den 1juli 1980. Den tillkom för att främja kvinnors och mäns likarätt i fråga om arbete, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheteri arbetet (jämställdhet i arbetslivet). Den ersatte den tidigarelagen (1979:503) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet, som aldrig trädde i kraft.Lagstiftningen skulle utgöra ett skydd för enskilda motdiskriminering på grund av kön. För att motverka atttraditionella värderingar och fast rotade föreställningar omolika arbetens lämplighet för kvinnor resp. män ansågs det ocksånödvändigt med en aktiv personalpolitik för jämställdhet mellankvinnor och män. Lagen innehåller därför två delar, dels reglermed förbud mot diskriminering, dels regler om aktiva åtgärderför jämställdhet. I förarbetena betonades emellertid att maninte kan se diskrimineringsförbudet som en sak för sig ochfrågan om det aktiva jämställdhetsarbetet som något annat. Istället gäller det att se till helheten och försöka finna reglersom sammantagna är ägnade att främja en utveckling motjämställdhet mellan könen.För att se till att lagen efterlevs inrättades tvåmyndigheter, jämställdhetsombudsmannen (JämO) ochjämställdhetsnämnden. JämO skall dock i första hand söka förmåarbetsgivare att frivilligt följa lagens föreskrifter.Ombudsmannen skall också i övrigt medverka i strävandena attfrämja jämställdhet i arbetslivet. Den som inte följer lagensregler om aktiva åtgärder kan föreläggas vid vite att vidtasärskilda åtgärder. Ett sådant vitesföreläggande meddelas avjämställdhetsnämnden.Huvudansvaret för jämställdhetsarbetet i arbetslivet ladesemellertid på arbetsmarknadens parter, vilket kommer tilluttryck genom att reglerna om det aktiva jämställdhetsarbetet påarbetsplatserna gjordes dispositiva. Det förutsattes attarbetsgivare och arbetstagare skulle finna de arbetsmetoder ochlösningar som bäst passade deras egna förhållanden.År 1988 tillsattes en utredning med uppgift att kartlägga dendittillsvarande tillämpningen av lagen och att analyserainnebörden av resultatet av kartläggningen. På grundval av denanalysen skulle utredaren föreslå de förändringar av lagen somkunde anses påkallade för att lagen bättre skulle kunna uppfyllasitt ändamål.Utredningen lade fram sitt betänkande (SOU 1990:41) medjämställdhetslagen -- utvärdering och förslag, . Därkonstaterades att de förväntningar som ställdes på parterna vidlagens tillkomst kan anses ha infriats bara i mindreutsträckning. Utredningen gav vid handen att det har funnits enbetydande passivitet när det gäller jämställdhetsfrågorna bådepå arbetsgivar- och arbetstagarsidan. Som exempel angavs attbara ett enda fall av ifrågasatt brott mot avtal om jämställdhetavgjorts av arbetsdomstolen.