bet · GF01JoU10 · 1991-12-10 00:00:00 — De mycket stora värdenför naturvården som finns inom området bör tas till vara genomen kombination av åtgärder där skydd med stöd av NVL bör komma ifråga för delar av området medan andra delar bör tryggas inomramen för kommunernas fysiska planering.Riksantikvarieämbetet erinrar om att motionärernabehandlar en planfråga som normalt skall hanteras av respektivekommuner enligt de arbetsformer PBL/NRL erbjuder. Det aktuellaområdet ligger, med undantag av , i sin helhet inom ettområde av riksintresse för kulturmiljövården enligt 2 kap. 6 §NRL och skall därmed skyddas mot åtgärder som kan medförapåtaglig skada. RAÄ anser dock att hittillsvarande planeringinte i tillräcklig grad respekterat riksintressena. FörBrunnsvikenområdet har planarbetet föregripits av ekonomisktbetydande åtaganden. RAÄ har motsatt sig den ytterligareexploatering av kv. Cedersdal (gymnasium) som medgettsgenom den av godkända planändringen för området.Det är här fråga om en planändring som direkt bygger på ettavtal som träffats mellan och enskild partutan beaktande av kulturvärdena och utan att den har föregåttsav något planeringsförfarande enligt PBL. Detta förhållande äralarmerande och innebär ett åsidosättande av den demokratiskabeslutsordningen enligt PBLs och NRLs bestämmelser, anför RAÄ.Länsstyrelsens beslut har överklagats av enskilda hos regeringensom ännu inte fattat sitt beslut i ärendet.Boverket erinrar om att flera utbyggnadsprojekt äraktuella inom området. RAÄ och har i gemensam skrivelsetill regeringen föreslagit att de båda verken tillsammans medberörda kommuner och i län,bl.a. ges möjlighet att analysera om föreslagna ingrepp iområdet medför påtaglig skada. Ett sådant planarbete börinnefatta en miljökonsekvensbeskrivning (MKB).Länsstyrelsen anför likartade tankegångar. Länsstyrelsenär beredd att medverka till en precisering av riksintressetsinnebörd. Statsmakterna bör ge direktiv för byggnadsstyrelsensdeltagande i arbetet med avseende på konsekvenserna för statensom markägare samt anslå erforderliga medel för projektet.Stockholms stad anser att skyddsformen nationalpark inteär tillämplig. Flera byggnader i området är redan i dagförklarade som byggnadsminne. Ett sådant skydd kan även prövasför . Valet av skyddsform är även enekonomisk fråga. Det är viktigt att staten tar ett ekonomisktansvar för etableringskostnader.Solna kommun anser att den värdefulla miljön bör få någonannan typ av skydd än naturreservat, naturvårdsområde ellernationalpark.Projekt /WWF förordar inrättandet av ett nyttlagrum -- ett -- som samfällt skyddar natur ochkultur. I sitt förslag till skydd föreslår projektet först ochfrämst ett exploateringsmoratorium i form av ett interimistisktnaturreservat av . Ekonomiska resurser börtillföras för att en allsidigt sammansatt Ekoparksutredningunder skall kunna göras av områdets kvalitéer ochbehov.Kommittén för Gustavianska parken har invändningar mot atthela området börjat betraktas somexploateringsresurs. I stället måste området enligt kommitténsuppfattning betraktas som i princip färdigutbyggt. Natur- ochkulturmiljöerna inom området bör värnas som nationell natur- ochkulturpark i former som ger ett bestående skydd.UtbyggnadsplanerNorra och södra samt Ladugårdsgärde --institutionsbältetRiksantikvarieämbetet erinrar om att år 1964uttalat att ingen ytterligare exploatering av Djurgårdsmarkenskulle ske, med reservation för viss utbyggnad i anslutning tillFrescati (prop.1964:183, SU195).Enligt pekas i styrelsens underlag tillfördjupad översiktsplan för institutionsområdepå två områden för utbyggnad (med sammanlagt 386 000 m2nybyggnadsarea) av högskoleinstitutioner vilka områden i daginte utnyttjas för detta ändamål.Stockholms stad anför att många av de statligaverksamheterna i institutionsbältet ----Tekniskahögskolan är i behov av utbyggnad. Staden vill slå vakt om dekultur- och naturområden som Djurgårdsmarken ochBrunnsvikenområdet utgör.Länsstyrelsen anför att staden bör studera i vilkenomfattning denna utbyggnad är erforderlig.Regionplane- och trafiknämnden erinrar om attDjurgårdsområdet innefattar flera utbyggnadsobjekt i den s.k.Dennisöverenskommelsen, nämligen Bellevuelänken, Värtalänken ochÖsterleden som i Regionplan anges för utbyggnad. planeras en större utbyggnad med bostäder.Projekt /WWF pekar ut Österledens avfart vidBorgen mot som konfliktområde vilket icke börgenomföras, liksom den planerade utbyggnaden av ettbostadsområde i . Projektet anser även att deföreslagna byggnationerna vid , Torphagen samtväster E3 i och ej bör tillåtas.Haga--Brunnsviken-områdetKommungränsen mellan och går här längs medjärnvägen från fram till Brunnsviken.Stallmästaregården och hör alltså till kommun.Naturvårdsverket stöder uppfattningen attHaga--Brunnsviken-området bör bevaras som ett värdefulltgrönområde. framhåller attdet akut hotade området är . Mängden av projekt kansammantagna leda till påtaglig skada. Staten har även somfastighetsägare ett omfattande ansvar för utvecklingen kringHaga--. Mellan statens olika strävanden iHaga--Brunnsviken-området råder en uttalad målkonflikt.Landstingets regionplane- och trafiknämnd anförlikartade synpunkter.Solna kommun kommenterar en rad konkretaexploateringsprojekt vid . Beträffande planerna påbyggande av ett japanskt kulturcentrum med tillhörande hotell påden s.k. bensinstationstomten vid anför att maninte har någon invändning mot att tomten bebyggs. Däremot anserSolna kommun att de för offentligheten redovisadeförslagen till bebyggelse av tomten är helt oacceptabla. "Denföreslagna skyskrapan (utgör) en ogenomtänkt meningslöshet i enför och gemensam stadsbild. "vid GIH pekar på det angelägna i att SASplaner på ytterligare exploateringar (bl.a. två datahallar) ianslutning till Per boställe Annelund omprövas ochatt andra lösningar på ev. exploateringsbehov söks.TrafikfrågorKommittén för Gustavianska parken pekar på att det nufinns förutsättningar att lösa de problem som hänger samman medtrafiken genom och intill de unika naturområdena: Bellevue- ochVärtalänkarna skall projekteras, byggande intill vägarna vidFrösunda och har inte påbörjats. Därmed finnsmöjligheten till långsiktigt handlande kvar. I yttrandet påtalasvidare de bullerproblem som uppstår från motorlederna E3, E4och E18 samt den spårbundna trafiken. En utredning av trafik-och bullerproblemen kring parkerna med förslag till långsiktigalösningar är nödvändig, anför kommittén. En del vägsträckor bördras i tunnel. Även i yttrandena från ,regionplane- och trafiknämnden, och Solnakommun betonas nödvändigheten av att trafikfrågorna utreds.Utskottets övervägandenAv den inledande redogörelsen framgår att största delen av detaktuella området förklarats som riksintresse förkulturminnesvården enligt 2 kap. naturresurslagen NRL. (Vissdiskrepans råder dock mellan ochlänsstyrelsens avgränsning av riksintresset.) Området är en delav Södermanlands-/och berörs av bestämmelserna omriksintresse för naturvård och friluftsliv i 3 kap. NRL. Ettantal byggnader och anläggningar är skyddade som byggnadsminnenenligt kulturminneslagen. Några delområden åtnjuter skydd enligtnaturvårdslagen.Sedan utskottet påbörjat realbehandlingen av ärendet harregeringen beslutat att ochSolna kommuner skall redovisa hur man avser att tillgodosekulturminnesvårdens, naturvårdens och friluftslivets intressen iden planering som inletts för området enligt PBL. I beslutethänvisas till och gemensammaskrivelse till regeringen . Verken framhölldärvid att bristen på en samordnad och väl förankrad syn påområdets utveckling försvårar förverkligandet av NRLsintentioner, bl.a. vid ställningstagande till enskildaexploateringsprojekt. Regeringen delar myndigheternas bedömningatt områdets framtida användning behöver klarläggas i ettsammanhang. Kommunerna bör gemensamt och efter samråd medlänsstyrelsen utarbeta grundläggande utgångspunkter förfördjupning av översiktsplanerna. Berörda statliga och regionalamyndigheter bör enligt regeringsbeslutet biträda kommunerna ierforderlig utsträckning.Utskottet har ingen annan mening än motionärerna att helaområdet, i en av motionerna benämnt "", harutomordentligt stora natur-, kultur- och rekreationsvärden. Debidrar till att ge en särställning bland stora städervad gäller närmiljö från både kulturhistorisk synpunkt ochnatursynpunkt. ----Ulriksdal-området som aven svunnen tid präglats till "Gustavianska parken" utgör enmycket värdefull del av vårt svenska kulturarv. Desskulturhistoria har stark europeisk anknytning. Speciellahistoriska omständigheter har samverkat till att detta grönabälte kring stenstaden till stora delar kunnat fredasfrån urban exploatering.I likhet med flertalet remissinstanser finner utskottet attskyddsbehovet av områdets miljövärden vad avser natur, kulturoch stadsbild bör överordnas exploateringsintresset.Riksintresseområdets kulturvärden är som RAÄ framhåller beroendeav en hel och sammanhållen miljö. Det centrala läget i hjärtatav storstadsområdet, den natursköna miljön och närheten tillkulturminnen och vetenskapliga institutioner bidrar emellertidtill att öka de aktuella områdenas attraktivitet för utbyggnadnär nu merparten av och Solnas mark redan är bebyggd.Som framgår av remissyttrandena är också de kommunalaledningsorganen starkt medvetna om denna konflikt, och de hardärför tagit initiativ till ett samkommunalt programarbete förHaga--Brunnsviken-området.Utskottet finner att det mot den angivna bakgrunden ärvärdefullt att regeringen börjat utnyttja de möjligheter somfinns enligt PBL och naturresurslagen genom att begäraredovisning från kommunerna av den framtida planeringen.Därigenom kan situationen i hela området hanteras i ettsammanhang. Som framhållit i sitt yttrande kant.ex. byggnadsminnesskydd prövas för Bergianska trädgården.Utskottet utgår från att även de trafiktekniska lösningarnakommer att gås igenom. Vid sidan av kommunerna har staten somdominerande markägare ett särskilt ansvar för att exploateringenav området inte sker på ett sätt som motverkar syftet medgällande lagregler om hushållningen med naturresurser m.m.Riksdagen har i ett tidigare skede beslutat om starkrestriktivitet vad gäller markutnyttjandet av Djurgården.I programarbetet finns anledning att tillämpa systemet medmiljökonsekvensbeskrivningar enligt det nyinförda 5 kap. NRL.Som framgår av förarbetena kan man då få gott stöd för bedömningav lämpliga alternativ för lokalisering av stora projekt ochanläggningar som har väsentlig omgivningspåverkan eller somberör särskilt värdefulla områden.Utskottet utgår från att regeringen, sedan gjortsin prövning, på lämpligt sätt återkommer till ochinformerar om inriktningen av den fortsatta planeringsprocessen.Med hänsyn bl.a. till de olika initiativ som tagits och somredovisats ovan avstår utskottet från att nu föreslå någonsärskild framställning från sida i ärendet.Motionerna Jo704, Jo727 och Jo807 får anses i väsentliga delartillgodosedda med vad utskottet anfört. Utskottet hemställeratt avslår motionerna 1990/91:Jo704, 1990/91:Jo727och 1990/91:Jo807.Stockholm den 10 december 1991På jordbruksutskottets vägnarGöran PerssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), i (kds), (), SinikkaBohlin (s), (), (), PehrLöfgreen (m), (), (), ClausZaar (nyd) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Bilaga 2Bilaga 3Bilaga 4Bilaga 5Bilaga 6Bilaga 7RemissyttrandenRemiss angående motionerna 1990/91:Jo704,1990/91:Jo727 och 1990/91:Jo807 med förslag om natur- ochkulturskydd av , ochUlriksdal-Sörentorp.Ståthållarämbetet på SlottKungl. och Haga-Ulriksdalsområdena ingår i denstatliga egendom som enligt beslut av står till H MKonungens disposition och förvaltas av Ståthållarämbetet.Utgångspunkten för är att förvalta dessaområden på ett sådant sätt att deras karaktär av unikakulturminnesmärken bevaras. Inom områdena finns flera av landetsallra märkligaste minnesmärken inom arkitektur- och parkområdetoch dessutom en unik naturmiljö. uppgift äratt bevara detta och hålla det tillgängligt för allmänheten.Starka exploateringsintressen utgör ett ständigt hot mot dessaområdens bevarande. Under århundradena har stora delar avområdena ianspråktagits för bebyggelse, hamn- och trafikändamål.Enligt mening bör det nu stå absolut klartatt ytterligare exploatering av denna typ måste undvikas. För endel av området skedde också ett fredande genom beslut1964 angående viss upprustning av , m.m.Också nu föreligger starka krav på ianspråktagande avytterligare områden för exploatering. Önskemål finns ombostadsbebyggelse vid och ,byggnadsplaner finns inom institutionsområdena vid NorraDjurgården och därtill planerna på den s.k. Österleden under ochöver . Ett genomförande av dessa exploateringsföremålinnebär i vissa fall ianspråktagande av grönområden och isamtliga fall en negativ påverkan av omgivande grönområden.Nyligen har en utredning om en s.k. Ekopark sträckande sigfrån upp till Haga-Ulriksdalsområdet framlagts.Utredningen har föredragits i H M Konungens Råd för mark- ochbyggnadsfrågor. kan i allt väsentligt ställasig bakom de allmänna förslag som utredningen innehåller.Enligt mening bör planeringen avmarkanvändningen inom en sådan "Ekopark" utgå från områdetsstora natur- och kulturvärden. Eventuellt tillkommandebebyggelse bör ske ytterst sparsamt och anpassas till befintligbebyggelse och ha karaktären av "hus i park". För nyatrafikleder i anslutning till området bör krävas s.k.miljökonsekvensbeskrivning. Det är nödvändigt för den biologiskamångfalden att stora arealer naturmark förblir orörda.Ekoparken ligger inom tre kommuner, , ochLidingö. Med hänsyn härtill erfordras ett interkommunaltsamarbete med förslagsvis som huvudman.Närmare överväganden måste ske beträffande frågan om vilketlagstöd som behövs för att säkerställa det önskade syftet medEkoparken. I yttrande över förslaget tillöversiktsplan 90 för uttalade ämbetet bl.a. attämbetet inte var främmande för att naturreservat bildas för attytterligare accentuera skyddet av under förutsättningatt skötselföreskrifterna inte försvårade områdets rationellaskötsel. Det kan vidare bli fråga om utnyttjande avbestämmelserna i naturvårdslagen, kulturminneslagen och plan-och bygglagen. För hela bör en skötselplan framtas somunderlag för vård och skötsel av mark och byggnader. I detsammanhanget vill framhålla vikten av attskötselplanen får karaktären av en ramplan i vilken storhandlingsfrihet rörande den dagliga skötseln ges berördaförvaltningar.Sammanfattningsvis instämmer i motionernasönskemål om skydd av ifrågavarande områden. Detta ligger helt ilinje med den strävan att bevara och vårda denna unikakulturmiljö som varit Ståthållarämbetetssjälvklara utgångspunkt.Wiking SjöstrandståthållareStatens naturvårdsverkNaturvårdsverket har anmodats att inkomma med yttrande överrubricerade motioner. Eftersom samtliga tre motioner rör ungefärsamma geografiska område ger verket ett sammanfattande svar överdessa genom att lämna följande synpunkter.Verket har i flera tidigare sammanhang yttrat sig övermaterial som rör det aktuella området. Verket yttrade sig överdels en skrivelse från vänner (SNV dnr.229-3443-89), dels utredningen (SNV dnr. Dessayttranden, som bifogas för kännedom, klargör i allt väsentligtverkets syn på området. I det följande ges några kompletterandesynpunkter.En viktig fråga i sammanhanget är när naturvårdslagens (NVL)olika skyddsformer är lämpliga att använda respektive när det ärlämpligare att använda annan lagstiftning, t.ex. plan- ochbygglagen eller kulturminneslagen, för att trygga värdefullanatur- och kulturmiljöer. har beslutat om etttillägg till 3 a § NVL där särskilt anges att NVL även ärtillämplig på den kulturpräglade naturmiljön i den mån skydd ejgäller enligt kulturminneslagen. 1990/91:90 "En godlivsmiljö" anges att begreppet naturmiljö även skall omfattakultur- och odlingslandskapet. Naturvården har sedan längearbetat med att skydda och vårda objekt i kulturlandskapet såovan nämnda ändring innebär ingen förändring inaturvårdsarbetets inriktning. För övrigt är praktiskt taget allnatur i mer eller mindre påverkad av människan genombete, skogsfång m.m.I bifogat yttrande dnr. 222-639-91 uttrycker verket policynatt "skyddsformerna naturreservat och naturvårdsområde inte ärlämpliga att använda för parker eller områden som i huvudsak ärav parkkaraktär". Med park avser verket i detta sammanhanganlagd och intensivt skött parkmark. Det är verkets bedömning,mot bakgrund av förarbeten och proposition, att ovan nämndaändring av NVL inte har som syfte att parkmiljöer skallinkluderas i de miljöer som bör skyddas med stöd av NVL:sskyddsformer.Beträffande nationalparker har antagit vissakriterier som skall användas vid urvalet av nyanationalparksobjekt (SNV PM ). Dessa kriterier harlegat till grund för den Nationalparksplan som verketpresenterade (informerar). bedömning uppfyller inte det aktuella områdetkriterierna för nationalpark, vare sig SNV:s eller deinternationella kriterier som () har tagit fram. Framför allt är området alldeles förkulturpåverkat och stört av inslag. Naturvårdsverketavstyrker därför bildandet av en nationalpark i området.I övrigt vill verket hänvisa till bifogade yttranden ochunderstryka att området innehåller mycket stora värden förnaturvården. Dessa bör tillvaratas genom en kombination avåtgärder där skydd med stöd av NVL bör komma i fråga för dedelområden som har särskilt höga naturvärden. Andra delar avområdet bör kunna tryggas inom ramen för kommunernas fysiskaplanering. Vissa värden bör kunna tryggas med stöd avkulturminneslagen.Verket instämmer i kravet att området undantas frånnybebyggelse eller annan fysisk exploatering.Gunnar /1 ()vännerSOLNASkrivelse om vänner har i en skrivelse daterad den 7 juli1989 ställt frågan huruvida m.fl. är bereddaatt verka för och avsätta resurser för Haga-Brunnsvikenområdetoch dess kulturminnen och sköna landskap.Naturvårdsverket vill med anledning av skrivelsen framhållaföljande. Verket delar uppfattningen att Haga-Brunnsvikenområdetär värdefullt från naturvårds-, frilufts- och kulturhistorisksynpunkt och att området därför inte bör exploaterasytterligare. Området är utomordentligt viktigt för allmänhetensmöjligheter. I naturvårdsprogram harHagaparken bedömts ha mycket högt naturvärde. Denna bedömninghar sin grund i områdets geologiska värden (åsavlagringar,flyttblock, jättegryta), kulturhistoriska värden (parkmiljöm.m.) samt områdets stora värde för rekreation och friluftsliv.När det gäller värdet för friluftslivet skall givetvisHaga-Brunnsviken-området ses i sammanhang. Möjligheten att tasig runt längs gröna promenadstråk är utomordentligtviktig.Verket stödjer uppfattningen att Haga-Brunnsvikenområdet börbevaras som ett värdefullt grönområde. Eftersom området inte ärav riksintresse vare sig för naturvården eller friluftslivet ärdet dock i första hand respektive kommun som ansvarar förplaneringen i området. Verket gör bedömningen att områdetsvärden bör kunna bevaras inom ramen för kommunernas planering.Här fyller översiktsplanerna en nyckelfunktion. Enligt plan- ochbygglagen (PBL) skall varje kommun ha antagiten kommuntäckande översiktsplan. Verket instämmer i att det ärviktigt att det här sker ett samarbete mellan berörda kommuner.Frågor som rör tillgängligheten till området bör kunna lösasinom ramen för kommunernas översikts- och detaljplanering. Detfinns även möjlighet för kommunerna att meddela särskildaområdesbestämmelser för Haga-Brunnsvikenområdet.Områdesbestämmelser kan dock inte utfärdas för områden somomfattas av detaljplan. Områdesbestämmelser syftar till attsäkerställa syftet med översiktsplanen.Även regionplan för länet är mycket viktig förden framtida markanvändningen runt . En ny regionplanför håller på att arbetas fram.Haga-Brunnsvikenområdets höga värden för friluftslivet ochnaturvården måste enligt verkets uppfattning beaktas och kommatill uttryck i såväl regionplanen som kommunernasöversiktsplaner. Det är i första hand uppgift attbevaka att så sker. Eftersom området berör flera kommuner harlänsstyrelsen en viktig roll i att se till att samordning sker(se exempelvis PBL 4 kap. 9 § och 12 kap. 1 § 2 pkt. ).Enligt åtgärdsprogram (kopplat tillnaturvårdsprogrammet) för åren 1988--1992 är inteHaga-Brunnsvikenområdet aktuellt för säkerställandeåtgärder medstöd av naturvårdslagen (naturreservat eller naturvårdsområde).Numera kan även kommunerna, efter delegation från ,avsätta naturreservat eller naturvårdsområden. Eftersom störredelen av Haga-Brunnsvikenområdet utgörs av park ellerparkliknande miljö, anser verket att skyddsformernanaturreservat/naturvårdsområde inte är lämpliga för dettaområde. Som nämnts ovan är verkets uppfattning attHaga-Brunnsvikenområdets höga värden bör bevaras genom att debeaktas i kommunernas översiktsplanering och landstingetsregionplan. Resurser för anslag "förnaturvård" eller "Vård av naturreservat m m" torde därför intebli aktuellt för Haga-Brunnsvikenområdet.Underbilaga 2 ()StåthållarämbetetDjurgårdsförvaltningenKungliga slottetRemiss av utredningen har tagit del av rubricerade utredning ochvill framföra följande synpunkter.Verket instämmer i utredningens bedömning att de grönaområdena inom markdispositioner, framför alltSödra och samt , har ett mycket högt värdeför friluftsliv och rekreation. Nyckelorden "värna -- vårda --visa" sammanfattar på ett kärnfullt sätt områdets värden ochmöjligheter.Stora delar av utredningsområdet har parkkaraktär men detfinns även delområden som har höga vetenskapligabevarandevärden. I naturvårdsprogram harHagaparken bedömts ha mycket högt naturvärde (klass 2) medanNorra , och åsryggarna iUlriksdalsområdet har bedömts vara av högt naturvärde (klass 3).Det sistnämnda området har redan säkerställts somnaturvårdsområde. Utredningen visar på en rad kvaliteter utöverdetta, inte minst zoologiska.Verket tillstyrker utredningens uppfattning att de gröna,oexploaterade områdena bevaras som grönområden. Det kan varalämpligt att med stöd av naturvårdslagens skyddsformer(naturreservat, naturvårdsområde) säkerställa de delområden somutgörs av naturmark och som har höga naturvärden. Detta ärenligt verkets mening i första hand ett kommunalt ansvar.Principiellt anser verket att skyddsformerna naturreservat ochnaturvårdsområden inte är lämpliga att använda för parker ellerområden som i huvudsak är av parkkaraktär (jämför bifogatyttrande om Haga-Brunnsvikenområdet, SNV dnr. 229-3443-89 Ns).Skyddsformerna naturreservat/naturvårdsområde innebär att vissagrundläggande kvalitetskrav bör vara uppfyllda. Parkmark fyllerenligt verkets mening inte dessa krav. Avgränsning ochutformning av framtida naturreservat är i detta fall i förstahand en fråga för respektive kommun, i samråd med länsstyrelsen.Verket vill även påminna om möjligheterna att kompletteraöversiktsplanen med bindande områdesbestämmelser med stöd avPBL. Områdesbestämmelser syftar till att säkerställa syftet medöversiktsplanen. Områdesbestämmelser bör kunna användas somkomplement till förordnanden med stöd av naturvårdslagen, t.ex.för de områden som är av utpräglad parkkaraktär samt för atträttsligt reglera förutsättningarna för bebyggelse i områden somsaknar detaljplan. Förutsättningarna för områdesbestämmelser bördock utredas närmare.Utredningen innehåller i övrigt en rad positiva ochintressanta förslag som på olika sätt tillvaratar områdetsvärden och på andra sätt gynnar och inspirerarmiljövårdsarbetet.