bet · GF01KrU4 · 1991-11-12 00:00:00 — Bevarande av kulturmiljöer och industriminnen Utskottet behandlar i betänkandet åtta motioner som avserbevarande av kulturmiljöer och industriminnen.Förslagen i två av motionerna gäller stöd för att bevara Salasilvergruva resp. stöd för att upprusta kanal.Motionerna avstyrks med hänvisning till det ökade utrymme förinsatser på bl.a. kulturmiljöområdet som skapas vid bifall tillolika förslag som lagts fram om anvisande av medel påtilläggsbudget I för innevarande budgetår (prop. 1991/92:25).Utskottet behandlar även en motion som syftar till attstatligt stöd skall lämnas för att inrätta ett Varvs- ochsjöfartsmuseum i . Utskottet framhåller att de insatser somgörs när det gäller dokumentation av kvarlåtenskap ärbetydelsefulla men avstyrker motionen med hänvisning bl.a. tillatt det ankommer på lokala intressenter att ta initiativ tillinrättandet av lokala museer.Frågor om bevarande av kulturmiljöer i jordbruksbygd tas ocksåupp i några motioner. Med hänvisning till de framlagda förslageni betänkandet (SOU 1991:64) Att förvalta kulturmiljöer avstyrksmotionerna.Ett motionsyrkande om bevarande av unika stadsmiljöer avstyrksmed hänvisning till det ansvar på området som kommunerna och destatliga myndigheterna har enligt kulturminneslagen, plan- ochbygglagen samt naturresurslagen. Utskottet hänvisar också tillpågående forsknings- och utvecklingsarbete inomriksantikvarieämbetet. 1990/91:Kr202 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom särskilda statliga insatser för bevarande av denkulturhistoriskt värdefulla med omgivningar.1990/91:Kr210 av och () variyrkas att hos regeringen begär att utredningen omförvaltningen av vissa kulturminnen också utreder möjligheternaatt underlätta förvaltning av värdefulla kulturhus ochkulturmiljöer inom jordbruksbygderna.1990/91:Kr219 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att aktivt stödja en verksamhet som syftartill att dokumentera svensk varvsindustri.1990/91:Kr220 av och () variyrkas att hos regeringen begär att utredningen omförvaltningen av vissa kulturmiljöer (U 1988:14) fårtilläggsdirektiv om att lägga förslag om åtgärder enligt deriktlinjer som förordas i motionen i syfte att underlättaförvaltning av värdefulla kulturhus och kulturmiljöer inomjordbruksbygderna.1990/91:Kr230 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om direktiv till utredningen om större gårdaroch industriminnen.1990/91:Kr357 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bevarande av unika stadsmiljöer.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Bo543.1990/91:Kr510 av i och () vari yrkas1. att beslutar att upprustning av kanalskall igångsättas,2. att beslutar att 5 milj.kr. fördelade på tre åranvisas från anslaget B 6 under tolfte huvudtiteln.1990/91:Kr523 av och i () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om upprustning av kanal.Statsbidrag till icke-statliga kulturbyggnaderUnder /90 beslutade genom bifall reservation att införa ett särskilt stöd till vissaicke-statliga kulturlokaler (1989/90:BoU14, reservation 8, rskr.168). Enligt beslutet skall bidrag av statsmedel lämnas för ny-eller ombyggnad -- inbegripet standardhöjande reparationer,handikappanpassning samt utbyte och komplettering av inventarier-- av musei-, teater- och konsertlokaler som tillhör någon annanän staten. Bidragsbestämmelserna finns i förordningen (1990:573)om stöd till vissa icke-statliga kulturlokaler. Bidrag lämnasmed högst av kostnaderna vid nybyggnad och vid ombyggnad. Ansökning om bidrag prövas avboverkets samlingslokaldelegation. Bidraget uppgår enligtriksdagens beslut innevarande budgetår till 25 milj.kr. (prop.1990/91:100 bil. 13, s. 56--57, BoU11, rskr. 159).Regeringen har lagt fram förslag om utgifter förbl.a. arbetsmarknadspolitiska åtgärder på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för innevarande budgetår (prop. 1991/92:25 bil.10). Bl.a. föreslås -- som en åtgärd för att främjasysselsättningen -- att ramen för beslut om bidrag tillicke-statliga kulturlokaler tillfälligt under innevarandebudgetår höjs med 25 milj.kr. till 50 milj.kr.Medel för kulturmiljövårdÖver statsbudgeten har särskilda medel anvisats för vård avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse under åttonde huvudtiteln,anslaget G 28. För innevarande budgetår har förnämnda ändamål anvisats drygt 52 milj.kr.I regeringens ovannämnda förslag till tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /92 (prop. 1991/92:25 bil. 7)föreslås att nämnda anslag engångsvis förstärks med 50 milj.kr.som ett led i satsningen på sysselsättningsskapande åtgärder.Riksantikvarieämbetet har som underlag till regeringensförslag presenterat ett program över angelägnainvesteringsobjekt, spridda över landet. Huvuddelen av objektenutgörs av kulturminnen som är av intresse för allmänheten ochsom därför också har betydelse för turismen. är dettill övervägande del fråga om byggnader och anläggningar, såsomruiner, industriminnen och fornminnesplatser, där det inte finnsnågon ägare som utöver det allmänna kan ta ansvaret för debevarandeåtgärder som krävs. Den totala kostnaden för de pålistan upptagna objekten uppgår till ca 350 milj.kr. Bland deobjekt som finns på listan återfinns ochDalslands kanal.I 1990 års budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 10, s.384) föreslogs att anslagsposten Vård av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse skulle förstärkas med 5 milj.kr. för vårdoch levandegörande av kulturmiljöer och kulturminnen. Ipropositionen angavs att dessa medel borde ges till projekt därförutsättningar finns för ett fortsatt engagemang hos enskilda,konsumenter och organisationer i uppgiften att levandegörakulturmiljön, s.k. aktiv kulturmiljövård.Riksdagen beslöt i enlighet med regeringens förslag (bet.1989/90:KrU21, rskr. 224).Riksantikvarieämbetet, som disponerar medlen, har förinnevarande budgetår avsatt 5,4 milj.kr. för aktivkulturmiljövård.Förstärkning av resurserna till arbetsmarknadsstyrelsenRegeringen har på tilläggsbudget I till statsbudgeten /92 (prop. 1991/92:25 bil. 9) föreslagit enförstärkning av resurserna för sysselsättningsskapande åtgärder,vilket innebär att tillförs 2 200milj.kr. under innevarande budgetår utöver de inemot 3 100milj.kr. som tidigare anvisats av . Av sistnämndabelopp är 1 604 milj.kr. avsedda för beredskapsarbeten m.m.Statligt stöd till museerStatligt driftbidrag utgår dels till tio centrala museer, delstill den regionala museiorganisationen. Sådant statligtdriftbidrag utgår inte till lokala museer. I den regionalamuseiverksamheten förekommer det att lokala museer till viss delingår som en avdelning eller motsvarande i den regionalamuseiorganisationen och därmed kan få del av det statligadriftbidraget. eller regeringen bestämmer emellertidinte hur den regionala museiverksamheten skall organiseras. Inteheller är frågan om inrättande av lokala museer en fråga förriksdag och regering. Detta är frågor för den regionalamuseiorganisationen och för de lokala museernas huvudmän.En mindre del av de lotterimedel som regelmässigt överförstill används till arbetslivsmuseer enligtförordningen (1984:460) om statsbidrag till lokalaarbetslivsmuseer. För innevarande budgetår har 500 000 kr.avsatts för nämnda ändamål samt för museijärnvägar.Sala silvergruva (motion 1990/91:Kr202)Vissa upplysningar med anledning av motionenGruvdriften vid startade i början på1500-talet och pågick fram . Sala kommun förvärvadeår 1988 av gruvområdet för att därigenom kunnaförvalta det kulturhistoriskt intressanta området som haft ensynnerligen stor betydelse för Salabygden och för helarikets ekonomi. För att säkerställa visningsrätten har kommunenträffat avtal med om rätt till utnyttjande avvissa markområden och underjordiska gruvhål och schakt somBoliden förvärvat av Avesta AB.Riksantikvarieämbetet har färdigställt ens.k. dispositionsplan (i motionen benämnd bevarandeplan) förSala Silvergruva. Planen anger hur gruvområdet med mark ochtillhörande anläggningar kan användas och restaureras. I planensammanvägs olika intressen till en samlad planering av områdetsom helhet, som bör vara vägledande för detaljprojekteringen avde enskilda objekten. Enligt ämbetets beräkningar uppgår densammanlagda kostnaden för de föreslagna åtgärderna till 31,4milj.kr.I dispositionsplanen anger ämbetet att avsikten med ämbetetsförslag är att ett besök i gruvan skall upplevas som en resa ihistorien och att man skall kunna avläsa gruvans "struktur" ochförstå hur verksamheten fungerat under århundradena.Riksantikvarieämbetet har därefter -- med anledning av enbidragsansökan från Sala Gruv och -- för innevarandeoch nästa budgetår beviljat ett statsbidrag på sammanlagt högst650 . för instängsling av gruvhål och för att påbörjarenoveringsarbete av hus och anläggningar. Som villkor förbidraget gäller bl.a. att byggnadsminnesförklaring avanläggningen fullföljs, en fråga som utreds avlänsstyrelsen i län.Av de särskilda medel som ämbetet disponerar för aktivkulturmiljövård har . beviljats för innevarandebudgetår för att gruvbolaget skall göra en introduktionsvideo,som presenterar gruvan för besökare.Tidigare riksdagsbehandlingEtt motionsyrkande med samma syfte som det nu aktuellabehandlades av utskottet i ett av godkäntbetänkande (bet. 1990/91:KrU5 s. 9--10). Yrkandet avstyrktes medhänvisning till att resultatet av pågående utredningsarbete vidRAÄ i samråd med Sala kommun rörande bordeavvaktas.Dokumentation av svensk varvsindustri (motion 1990/91:Kr219)Vissa upplysningar med anledning av motionenI pågår en diskussion om att starta ettVarvs- och sjöfartshus. En arbetsgrupp driver ett projekt meddetta syfte. I arbetsgruppen ingår företrädare för berördakommunala förvaltningar (museer, fastighetsförvaltning,stadskansli och personalnämnd) samt organisationer inomskeppsbyggnad och sjöfart, vilka ingår i Stiftelsen . Det planerade projektet avses få den bredd somkaraktäriserar ett arbetslivsmuseum. Det skall även täcka ettspektrum från industri- och teknikhistoria via sociala ochfackliga förhållanden till framtidsutveckling. Projektet ärockså avsett att fungera som ett kulturhus -- på historisk grund-- för industri och sjöfart, som genom konferenser,kontaktverksamhet m.m. inriktar sig på att söka framtidautvecklingsmöjligheter inom varvs- och sjöfartsområdet. Varvs-och sjöfartshuset skall enligt planerna även fortlöpande följaoch redovisa den utveckling som sker inom den modernaundervattensteknologin.Tekniska museiföreningen, en stödförening till Tekniskamuseet/, har åtagit sig att vara arbetsgivare för13 personer, f.d. Kockumanställda, som samlar och registrerarmaterial från varv. Dessa personer arbetar tills vidareinom /, som förfogar över dethistoriska materialet från mekaniska verkstad. Deraslöner finansieras från länsarbetsnämnden och med 10 %från kommun.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med behandlingen av regeringsförslag om de centralamuseernas uppgifter och ansvar (prop. 1986/87:97) tog utskottetvåren (bet. KrU 1986/87:21 s. 10) även upp ett förslag ominrättande av ett varvsmuseum i . Motionärerna pekade bl.a.på den betydelse som haft för svensk export genom årenoch framhöll att ett varvsmuseum i inte bara är enkommunal angelägenhet. Utskottet avstyrkte motionen medhänvisning till sitt principiella ställningstagande att det inteär motiverat att fler statliga museer eller med dem jämställdamuseer inrättas. Utskottet framhöll att i den mån insatserbehöver göras på ett insamlingsområde som inte i tillräckliggrad uppmärksammats eller helt förbisetts, detta i första handfår ske inom den nuvarande museiorganisationens ram, exempelvisgenom riktade insatser. Utskottet underströk attställningstagandet inte fick leda till att den statligamuseistrukturen helt låses fast i sin nuvarande form.Hösten 1990 behandlade utskottet ett motionsyrkande med ettdelvis likartat innehåll som syftade till att få till stånd ettSjöfartens hus/hus i . Motionen avstyrktes medhänvisning till vad utskottet uttalat och med beaktandeav det planeringsarbete som pågick i (1990/91:KrU5 s.9--10).Underhåll och upprustning av (motionerna1990/91:Kr510 och 1990/91:Kr523)Vissa upplysningar med anledning av motionenDalslands kanal anlades senare del för attkunna tillgodose behovet av bättre transportmöjligheter för dettunga godset från de dalsländska och värmländska järnbruken ochsågverken. har godstrafiken helt försvunnit ochersatts av turisttrafik. Kanalen har stor betydelse för turismeni och sydvästra drivs av ett bolag, . Bolaget ägs ihuvudsak av en stiftelse, bakom vilken står kommunerna iDalsland och kommun i samt landstingen iÄlvsborgs och . Stiftelsen har till ändamål attgenom årliga bidrag medverka till täckande av kanaltrafikensdriftsunderskott och till att bevara kanalen för framtiden.Ägarna till kanalen, dvs. berörda kommuner och landsting är --enligt vad som framkommit i en skrivelse tillindustridepartementet -- inte beredda attbidra till några ytterligare åtaganden utöver driftstödet. Underår 1990 har de två landstingen beslutat att under entreårsperiod minska landstingsanslagen till kanalen med entredjedel under vart och ett av åren 1991, 1992 och 1993.Stiftelsen undersöker möjligheterna att erhålladriftsbidrag från andra finansiärer.Kanalen har i olika etapper medhjälp av beredskapsarbete rustats upp för en total kostnad av 25milj.kr. Enligt kanalbolagets bedömning har upprustningsbehovetåterigen kommit att accentueras både när det gällerslussmaskiner m.m. och fastighetsbestånd. Bolaget har beräknatatt kostnaderna härför uppgår till drygt 27 milj.kr. i 1990 årspenningvärde. I en skrivelse till harbolaget angett att de prioriterade insatserna kostnadsberäknatstill ca 10,5 milj.kr. Bolaget har i en första omgång anhållit om1 milj.kr. av byggnadsvårdsmedel för upprustning av kanalen.Av särskilda medel, avsatta för aktiv kulturmiljövård, harriksantikvarieämbetet beviljat ett bidrag om . för informationsinsatser.Länsstyrelsen i har därefter i skrivelse tillriksantikvarieämbetet uppgett att länsarbetsnämnden i Älvsborgslän -- mot bakgrund av det rådande konjunkturläget -- ställt 1milj.kr. till kanalbolagets förfogande för att i någon mån kunnaåtgärda kanalens och slussarnas mest akuta brister. Dåarbetsmarknadsstödet inte täcker kostnaderna fullt ut fårbolaget självt svara för delar av kostnaderna för löner,material och maskiner, något som bolaget inte har resurser till.Länsstyrelsen och kanalbolaget har därför begärt att de avriksantikvarieämbetet beviljade medlen, ,ställs till bolagets förfogande för upprustningsarbeten samt attinneliggande ansökan om 1 milj.kr. behandlas med förtur så attde planerade informationsinsatserna likväl kan kommatill stånd. har den 23 oktober 1991beslutat att det lämnade bidraget, , får användas förupprustning.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om staten skall bidra till upprustning av Dalslandskanal har behandlats med anledning av motionsyrkanden likartadede nu aktuella i utskottets av godkända betänkande1989/90:KrU16 (s.6--7). Utskottet erinrade i nämnda betänkandeom att dåvarande industriministern budgetproposition(prop. 1989/90:100 bil.14, s. 24) anfört att han inte varberedd att föreslå att särskilda medel skulle anvisas förupprustningsbehoven i . Utskottet uttalade ävenatt är av stort intresse för turismen regionaltoch i ett nationellt perspektiv. Kanalen är ocksåkulturhistoriskt intressant. Med hänsyn till att frågan ombevarande och upprustning av kanalen är föremål föruppmärksamhet hos ansvariga myndigheter var utskottet emellertidinte berett att föreslå någon åtgärd med anledning avmotionsyrkandet.I utskottets av godkända betänkande 1989/90:KrU17(s.22) behandlades ett motionsyrkande som syftade till att endel av den förstärkning om 5 milj.kr. som föreslagits i 1990 årsbudgetproposition för vård och levandegörande av kulturmiljöeroch kulturminnen skulle användas för turist- och kulturprojektenDalslands kanal och . Utskottet avstyrktemotionsyrkandet med hänvisning till att det ankom påriksantikvarieämbetet att fördela ifrågavarande medel.Även i trafikutskottet har motionsyrkanden som innebärupprustning av vid ett flertal tillfällenbehandlats, senast i det av godkända betänkandet1988/89:TU12 (s. 27). Ett motionsyrkande med denna innebörd haravstyrkts med hänvisning till att frågan synes kunna prövas inomramen för det regelsystem som gäller för bidrag tillberedskapsarbete.Bevarande av kulturmiljöer i jordbruksbygd (motionerna1990/91:Kr210, 1990/91:Kr220 och 1990/91:Kr230 yrkande 2)Utredningen om förvaltningen av vissa kulturmiljöer(U 1988:14)I motion 1984/85:1796 (fp) föreslogs att en utredning bordegöras om vidgade möjligheter att stödja bevarandet avkulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer. Motionärernaåsyftade främst herrgårdar och liknande byggnadskomplex i privatägo. Motionärerna åberopade de förslag som tidigare förts framav byggnadsvårdsutredningen i betänkandet (SOU 1979:17)Kulturhistorisk bebyggelse -- värd att vårda ochfideikommissnämnden i en skrivelse till regeringen den 27augusti 1980 och ansåg att en sådan utredning främst bordearbeta med den särskilda stiftelsen, The , somfinns i , som förebild.Riksdagen (KrU 1985/86:8 s. 19--20, rskr. 47) tillstyrktemotionen med det tillägget att översynen borde ges en vidareomfattning än den som föreslagits i motionen. Även frågan ombevarande av industriminnen borde sålunda uppmärksammas.I september 1988 tillkallades efter regeringens bemyndigandeen särskild utredare för att utreda frågan om förvaltning avvissa kulturmiljöer.I juli i år avgav utredningen betänkandet (SOU 1991:64) Attförvalta kulturmiljöer.Då det gäller privatägda herrgårdar och slott anförutredningen i sin sammanfattning av betänkandet attutredningsarbetet i hög grad har inriktats på att undersökaförhållandena för de privat ägda herrgårdarna och slotten, bl.a.i syfte att utröna om de ekonomiska villkoren för denna privataförvaltning står i rimlig överensstämmelse med denkulturpolitiskt viktiga bevarandeinsats som utförs av dessaägare. Utgångspunkten har härvid varit den princip som densvenska kulturmiljövården utgår från, nämligen att detgrundläggande ansvaret för landets kulturminnen vilar på ägareoch brukare och att de bästa resultaten nås genom derasengagemang och egna insatser. Som anges i direktiven är det idetta sammanhang en naturlig strategi för staten att i förstahand sträva efter att skapa goda förutsättningar och ettgynnsamt klimat för detta engagemang.Vidare anförs i sammanfattningen bl.a. följande.I betänkandet konstateras att uppgiften att driva herrgårdarnaoch slotten är en betydligt svårare uppgift än när deskapades. En förklaring till detta är den långtgåenderationaliseringen inom jord- och skogsbruket som bl.a. inneburitatt det finns få anställda på egendomarna som kan delta iarbetet med drift och underhåll av herrgårdsmiljöerna. En annanfaktor som spelar in och gör uppgiften svårare än tidigareär att kunnandet om gamla tiders byggmetoder, material o.s.v. ärbegränsat och ofta otillräckligt för att bevarandeuppgiftenskall av på ett tillfredsställande sätt. Även tillgångenpå material av olika slag utgör ett problem i dagens förvaltningav kulturhistoriskt värdefull bebyggelse.Utredningen har inte gjort någon inventering av i vilket skickvåra värdefulla herrgårds- och slottsmiljöer befinner sig i dag.I betänkandet noteras också att det finns stora kunskapsbristerinom kulturmiljövården i bl.a. detta avseende, mycket till följdav att systematiska inventeringar inte genomförs. Därför kaninte bedömas hur omfattande renoveringsbehoven är. Material hardock inhämtats från olika källor, bl.a. genom en enkät tilllänsstyrelserna. Den bild som förmedlas genom dessa olika källornär det gäller frågan om bevarandet av herrgårdsmiljöerna ärsammanfattningsvis att den totala herrgårdsmiljön ärstarkt hotad. Hoten gäller: det traditionella odlingslandskapet, äldre ekonomibyggnader, överloppsbyggnader, parken och trädgården, den centrala herrgårdsmiljön.Dessa hot har sitt ursprung i många olika faktorer, de flestaav ekonomisk karaktär. Viktiga faktorer är effekter av t.ex.förändringar i jordbrukspolitik och skattepolitik. Det finns enutbredd oro för effekterna av den nya livsmedelspolitiken påodlingslandskapet.Den faktor inom politikområdet som genomgående framhålls somdet främsta hotet mot bevarandet av de privataherrgårdsmiljöerna är den förändring av beskattningen avprivatbostad på jordbruksfastighet som är en del avreformeringen av skattesystemet. betraktades sådanabostäder som en del av rörelsen, vilket innebar att kostnaderför drift och underhåll kunde dras av där. Ägaren/brukarenbeskattades i stället för värdet av bostadsförmån. I den nyabeskattningen bryts privatbostaden ut från rörelsen ochbeskattas som andra bostäder. Detta innebär att de omfattandedrift- och underhållskostnaderna för herrgårdsmiljöerna skallbetalas med inkomstbeskattade medel.I betänkandet föreslås en ändring på denna punkt. Två skälanförs för förslaget. Det ena är att det enligt utredaren är felatt betrakta herrgårdarnas huvudbyggnader enbart somprivatbostad för ägare/brukare. Herrgården har traditionellthaft, och har fortfarande, en mycket vidare roll än denna, inomramen för den ekonomiska verksamhet som herrgården utgör centrumför. Det andra skälet är att det kommer att te sig frånekonomiska utgångspunkter omöjligt, eller i vart fall orimligt,om kostnaderna för denna viktiga del av kulturmiljövården skallbestridas med inkomstbeskattade medel och således helt görastill en fråga om ägarens privata inkomst- ochförmögenhetsförhållanden och alltså frikopplade från rörelsen.Därför föreslås att kulturhistoriskt värdefulla huvudbyggnaderinom jordbruksfastigheter framgent skall betraktas somnäringsfastigheter och därmed medföra avdragsrätt i rörelsen fördrift- och underhållskostnader. Vad som är att betrakta somkulturhistoriskt värdefullt bör primärt knytas till vad somutpekats som kulturhistoriskt särskilt värdefullt av kommunernamed stöd av , eller vad som ärbyggnadsminnesförklarat med stöd av kulturminneslagen.Det andra förslag som framläggs på skatteområdet knyter antill det stora problem som arvsskiftena utgör. Ett systemföreslås där arvs- och gåvoskatt i samband medgenerationsskiften för byggnadsminnesförklarade egendomar fåromvandlas till underhållsfonder knutna till egendomen.I betänkandet understryks den mycket negativa effekt somarvsskiftena i sig har för vården av herrgårdsmiljöerna,eftersom denna uppdelning av egendomarna leder till enurholkning av det ekonomiska underlag som är en förutsättningför en ambitiös vård från de privata ägarnas sida. I självaverket blir uppgiften att inom ramen för privat ägande vårda ochbevara slotten och herrgårdarna omöjlig med nuvarandearvsskiftesbestämmelser så snart det finns mer än en arvinge pergeneration och om det inte finns mycket godamöjligheter att inom en generation förmera förmögenheter. Dettagäller i praktiken oavsett hur man löser arvsskiftena.Det enda sättet att komma runt denna problematik är att "låsain" egendomen i någon form av juridisk person, som kan motstådelnings-/skingringstendenserna, eller i praktiken ettfrivilligt uppgivande av arvsrätten. finns ingen bra metodatt göra detta ens om det finns en beredskap att ge avkall påarvsrätten för att hålla egendomen samlad och möjliggöra ettlångsiktigt bevarande.Av dessa skäl föreslås att det skall öppnas möjligheter förden familj eller släkt som så önskar att överföra egendomen särskild stiftelse vars syfte är att bevara denkulturhistoriskt värdefulla herrgårdsmiljön.Ett sådant uppgivande av äganderätten kan inte åstadkommasutan en motprestation från det allmännas sida och denna uppnåsföreträdesvis genom skatteförmåner. betraktas intekulturmiljövård, annat än i mycket speciella fall, som etttillräckligt syfte för att en stiftelse skall bli betraktad somallmännyttig och därmed komma i åtnjutande av de skatteförmånersom allmännyttiga stiftelser har.