bet · GE01LU27 · 1991-04-16 00:00:00 — Regeringen har den24 beslutat överlämna framställningen tillkommittén (Ju 1989:03) för översyn av det allmännasskadeståndsansvar.Eftersom frågan om skadeståndsansvaret beträffande polisenstjänstehundar sålunda är föremål för utredning, är någonriksdagens vidare åtgärd med anledning av motionerna L604 ochL621 inte påkallad. Utskottet avstyrker följaktligen bifall tillmotionerna. beträffande det allmännas skadeståndsansvaratt avslår motion 1990/91:L204 yrkande 2 samtmotionerna 1990/91:L602, 1990/91:L606, 1990/91:L610,1990/91:L611, 1990/91:L612 yrkande 1 och 1990/91:L615,res. 1 (m, fp, c, mp)2. beträffande ersättning till med anledning av motionerna 1990/91:L601,1990/91:L612 yrkande 2 och 1990/91:L620 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,res. 2 (m, fp, c)3. beträffande strikt ansvar för skada av polishundatt avslår motionerna 1990/91:L604 och 1990/91:L621.Stockholm den 16 april 1991På lagutskottets vägnarRolf DahlbergNärvarande: (), (), OweAndréasson (s), (), (), IngerHestvik (s), (), (), LenaBoström (s), (), (),(), (), (),(), () och Sven-ÅkeNygårds (s). Det allmännas skadeståndsansvar (mom. 1)(), (), (), AllanEkström (m), (), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "Som utskottet" och på s. 16 slutar med "och L615"bort ha följande lydelse:Utskottets tidigare ställningstaganden till de spörsmål somtas upp i motionerna var inte enhälliga. Vid behandlingen avdessa frågor framfördes sålunda skiljaktiga meningari en reservation (m, fp, c, mp) till betänkandet.I reservationen anfördes bl.a. att de av regeringen utfärdadedirektiven till utredningen (Ju 1989:03) om det allmännasskadeståndsansvar (se ovan s. 5 f.), genom att utelämna isammanhanget väsentliga skadeståndsrättsliga spörsmål,innefattade sådana inskränkningar i utredningens mandat att deinte syntes ge möjlighet till en helt förutsättningslös ochallomfattande översyn av det allmännas skadeståndsansvar. Föratt garantera en översyn av det slaget hade det således bortuttryckligen anges i direktiven att en central uppgift förutredningen är att analysera och överväga frågan om det allmännabör ha ett ansvar oberoende av vållande och utan inskränkningtill vissa särskilda rättsområden.Vidare anfördes i reservationen att direktiven bortuppmärksamma frågan om statens ansvar vid affärsmässigverksamhet. Visserligen hade regeringen tillkallat ensärskild utredare med uppdrag att se över formerna förpostverkets och reglering av sina rättsförhållandenmed enskilda. Problemet med de statliga affärsdrivande verkensskadeståndsansvar var emellertid av sådan betydelse och hade ettsådant samband med frågan om statens skadeståndsansvar i övrigtatt en fullständig och från alla synpunkter tillfredsställandeutredning av frågan förutsatte att den upptogs som en deluppgifti direktiven till utredningen om det allmännasskadeståndsansvar. Att så inte hade skett innebar en allvarligbrist i utredningsdirektiven.Utskottet kan för sin del ansluta sig till vad som våren 1990anfördes i den ovan återgivna reservationen rörande inriktningenav översynen av det allmännas skadeståndsansvar. Att densärskilde utredare som haft i uppdrag att se över formerna förpostens och kundvillkor redovisat sittarbete i ett betänkande som innehåller vissa förslag om lämpligreglering av verkens rättsförhållanden mot enskilda, föranlederinte någon annan bedömning. Ställningstagandet ligger också helti linje med den uppfattning i frågan som framförs i de nuaktuella motionerna. Trots att översynen av det allmännasskadeståndsansvar pågått bör det alltjämt finnasmöjligheter för kommittén att efter tilläggsdirektiv ta upp despörsmål som behandlas i motionerna.Riksdagen bör därför göra ett förnyat tillkännagivande ominriktningen av översynen av det allmännas skadeståndsansvar.Reservanterna ansåg vidare att provisoriska regler omedelbartmåste införas i syfte att tillförsäkra ersättning åt enskildasom skadas till följd av felaktigt handlande från det allmännassida i sådana fall då utebliven ersättning skulle framstå somstötande för den allmänna rättskänslan. Så kunde ske genominförande av en skadeståndsrättslig säkerhetsventil. Den skullekunna tillämpas om den skadelidandes ersättningsbehov med hänsyntill dennes ekonomiska villkor och omständigheterna i övrigtframstod som särskilt angeläget. Enligt reservanternas meningskulle en sådan delreform kunna fånga upp de mest angelägnaskadefallen i avvaktan på den kommande skadeståndsrättsliganyordningen.Utskottet delar den uppfattning om provisoriska regler i SkLsom kom till uttryck i reservanternas yttrande.Riksdagen bör alltså med bifall till motionerna som sin meningge regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört i saken.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande det allmännas skadeståndsansvaratt med bifall till motionerna 1990/91:L204 yrkande2, 1990/91:L602, 1990/91:L606, 1990/91:L610, 1990/91:L611,1990/91:L612 yrkande 1 och 1990/91:L615 dels som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om vidgadedirektiv för kommittén (Ju 1989:03) med uppdrag att se överreglerna om det allmännas skadeståndsansvar, dels antar följandeFörslag tillLag om ändring i skadeståndslagen (1972:207)Härigenom föreskrivs att i 3 kap. skadeståndslagen(1972:207) skall införas en ny paragraf, 3 §, av nedan angivnalydelse.Nuvarande lydelse Utskottets förslag 3 § Skadeersättning utgår även i annat fall än som avses i 2 § i den mån den skadelidandes möjligheter att försörja sig allvarligt har äventyrats genom skadan eller ersättningsbehovet annars, med hänsyn till hans ekonomiska villkor och omständigheterna i övrigt, framstår som särskilt angeläget.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.2. Ersättning till (mom. 2, motiveringen)(), (), (), AllanEkström (m), (), () ochCharlotte () anser att den del av utskottetsyttrande på s. 17 som börjar med "Mot den" och på s. 18 slutarmed "till medelsanvisning" bort ha följande lydelse:Mot den angivna bakgrunden ställer sig utskottet i principavvisande till att frågor rörande ersättning ex skall tasupp till närmare övervägande i i andra sammanhang ändå särskilda medel behöver anslås för ändamålet. När det gällerfallet får dock förhållandena anses såsärpräglade att ett undantag kan vara motiverat. Vad somförekommit i saken leder utskottet till den uppfattningen attdet är rimligt att skälig ekonomisk gottgörelse utgår utöver denersättning som kan vara berättigad till enligtlagen om ersättning vid frihetsinskränkning. Utskottet haremellertid inte underlag för att kunna göra några ytterligareuttalanden i ersättningsfrågan utan det måste ankomma påregeringen att bedöma med vilket belopp ersättning bör utges.Regeringen bör ta upp spörsmålet till prövning ochåterkomma till med förslag till medelsanvisning.