bet · GF01LU5 · 1991-11-12 00:00:00 — I betänkandet behandlas sex motioner om upphovsrättsligafrågor. I en motion (s) framförs önskemål om ökade möjlighetertill utgivning av talböcker. Tre motioner (fp och c, v resp. mp)rör upphovsrätten till folkmusik. En motion (m) avser frågan omutskrift av radioprogram och en gäller möjligheten förkonsumentverket att spela in TV-reklam.Utöver dessa motioner behandlas i betänkandet en motion (fp)om användningen av personbilder i massmedia m.m. En sammanställning av remissyttranden harintagits i bilaga till betänkandet.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motioner medhänvisning bl.a. till förslag som framlagts avupphovsrättsutredningen. 1990/91:L801 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lagstiftning om rätt till egen bild.1990/91:L803 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ändring av upphovsmannarättslagen som gördet möjligt för flyktingar och invandrare att låna talböcker.1990/91:L804 av m.fl. (v) vari -- medhänvisning till vad som anförs i motion 1990/91:Kr285 -- yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om upphovsrättslagstiftning på musikområdet.1990/91:L805 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom programutskrifter från Radio.1990/91:L806 av m.fl. (fp, c) vari -- medhänvisning till vad som anförs i motion 1990/91:Kr326 -- yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om upphovsrättlagstiftningen på musikområdet.1990/91:L808 av m.fl. (mp) vari -- medhänvisning till vad som anförs i motion 1990/91:Kr331 -- yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om upphovsrättslagstiftningen på musikområdet.1990/91:L809 av () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till skyndsam ändring iupphovsrättslagen som går ut på att ,konsumentombudsmannen eller annan myndighet som kan komma ifrågafår rätt att spela in, bevara och citera radio- ellerTV-sändning samt i övrigt utnyttja det inspelade i myndighetensverksamhet. 1 Allmän bakgrundLagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk ger ett tidsbegränsat skydd åt den som skapatett sådant verk. Skyddet innebär att den som skapat verket harrätt att utnyttja detta ekonomiskt och har ett visst ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används.Har flera medverkat vid tillkomsten av det skyddade verket harvar och en av dem upphovsrätt.Begreppen litterärt och konstnärligt verk i lagen är mycketvidsträckta. Till litterära verk räknas bl.a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbetenoch handböcker. Som konstnärliga verk räknas i princip allaformer, i vilka verk skapas i syfte att nå en konstnärligverkan, t.ex. i bild, rörelse eller toner. Till denna grupp hörbl.a. målningar, alster av bildhuggarkonst, sceniska verk somteaterpjäser och koreografiska verk, musikaliska kompositionerbåde när de framförs och framträder i notskrift samt filmverk,både spelfilmer och under vissa förutsättningar kortfilmer ochjournalfilmer.För att en produkt över huvud taget skall anses som ett verkoch därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den havad man brukar kalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd kanuttryckas så, att en produkt är ett verk, om den praktiskt settinte har kunnat framställas av två personer oberoende avvarandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag somflera kan tänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden, vardagligasamtal, enklare nyttoföremål och andra prestationer avrutinmässig eller alldaglig karaktär.Ett verk kan framträda i många olika former. Det kan varafixerat på ett materiellt underlag, dvs. i ett exemplar.Exemplar av verket är inte blott en bok eller en målning som kange en omedelbar upplevelse av verket, utan också engrammofonskiva, en filmremsa, en trycksats, en matris osv., somendast medelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kan ocksåframträda i obeständig form, t.ex. i uppläsarens ord, i tonernaav ett musikstycke, i bilden på filmduken ellertelevisionsskärmen. Alla former vari verket framträder fallerinom dess skyddssfär, även bearbetningar.Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar avverket och att göra verket tillgängligt för allmänheten, t.ex.genom att framföra eller visa det offentligt och sprida exemplarav verket. Som framställning av exemplar anses bl.a. inspelningav verket på band eller annan anordning från vilken det kanåterges.Ett verk framförs offentligt när det presenteras förallmänheten i obeständig form, t.ex. när en dikt läses upp, ettmusikstycke spelas, en film visas eller ett verk sänds ut iljudradio eller televisionen. Ett framförande är offentligt, närdet sker på en plats, dit allmänheten äger tillträde. Härmedjämställs det fallet, att framförandet anordnas iförvärvsverksamhet inför en större sluten krets, framför allt påen större arbetsplats (s.k. industrimusik).Det upphovsrättsliga skyddet gäller , som regel räknatfrån upphovsmannens död.Upphovsrättslagen innehåller också regler om s.k. närståenderättigheter. Dessa regler ger musiker, skådespelare och andrautövande konstnärer ett rättsligt skydd då de framför litteräraeller konstnärliga verk. Sådana framföranden får inte utankonstnärens samtycke spelas in på film, varmed jämställsvideogram, på fonogram (grammofonskivor, kassettband, m.m.)eller på annan anordning genom vilken de kan återges. De fårinte heller utan rättighetshavarens samtycke sändas ut i bl.a.radio eller TV. Inspelningar av framföranden får mångfaldigasendast med konstnärens medgivande. Vidare gäller att utövandekonstnärer har rätt till ersättning då ljudinspelningar användsvid radio, TV-sändningar eller utnyttjas offentligt iförvärvssyfte. Också för de utövande konstnärerna gäller en50-årig skyddstid, räknad från framförandet.Till de närstående rättigheterna räknas även det skydd somfonogramproducenter samt radio- och TV-företag har enligtupphovsrättslagen. Fonogram får inte utan producentens samtyckeeftergöras eller överföras till andra anordningar genom vilka dekan återges. Vidare har fonogramproducenten rätt till ersättningdå ljudupptagningen används vid radio- eller TV-sändning ellerutnyttjas offentligt i förvärvssyfte. Beträffande radio- ochTV-sändningar gäller att de inte utan företagets medgivande fåråterutsändas eller spelas in på en anordning genom vilken de kanåterges. Gjorda inspelningar får inte överföras till någon annansådan anordning såvida inte företaget samtycker.Skyddet för upphovsmän, utövande konstnärer m.fl. är i vissaavseenden inskränkt av hänsyn till allmänna eller enskildaintressen.Den som gör intrång i de rättigheter som lagen ger upphovsmänoch andra rättighetshavare kan dömas till straff och förpliktasutge skadestånd.Upphovsrättslagen omfattar inte fotografier. Fotografersrättigheter till sina bilder regleras i stället genombestämmelserna i lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild.Dessa regler, som är tillämpliga på bl.a. fotografer sommedverkar vid filminspelningar och i TV-sändningar, ansluternära till upphovsrättslagens regelsystem.Den upphovsrättsliga lagstiftningen gäller främst svenska verkoch prestationer. Genom anslutning till olikainternationella konventioner har förpliktat sig att geskydd också åt verk och prestationer med ursprung i ett stortantal andra länder. Den svenska lagstiftningen bygger liksommotsvarande lagar i andra nordiska länder på innehållet i dessakonventioner. Bland sådana konventioner kan här nämnas särskilt1886 års Bernkonvention för skydd av litterära och konstnärligaverk, världskonvention om upphovsrätt och 1961 årsinternationella konvention om skydd för utövande konstnärer,framställare av fonogram samt radioföretag (Romkonventionen).Konventionerna bygger på i huvudsak två principer. Den ena äratt varje konventionsstat skall ge samma skydd åt verk ochprestationer från andra konventionsstater som staten i fråga nationella verk och prestationer. Den andra är att enkonventionsstat är förpliktad att garantera de andrakonventionsstaternas verk och prestationer visst minimiskydd.Den svenska upphovsrättslagstiftningen har varit föremål fören allmän översyn av upphovsrättsutredningen (Ju 1976:02). Ocksåi övriga nordiska länder har liknande utredningsarbeten kommittill stånd. har bedrivit sitt arbete ietapper och avlämnade sitt slutbetänkande (SOU 1990:30)Översyn av upphovsrättslagstiftningen--fotografirättensintegration--2 kap. upphovsrättslagen--särskilda frågorom konstverk. Utredningen har tidigare avlämnat två promemoriormed lagstiftningsförslag samt fyra delbetänkanden. Promemoriornaoch tre av delbetänkandena har helt eller delvis lett tilllagstiftning. Utredningens slutbetänkande och fjärdedelbetänkande, (SOU 1988:31) Översyn avupphovsrättslagstiftningen, Delbetänkande 4 som behandlar --enskilt bruk -- institutionell exemplarframställning, harremissbehandlats och är jämte vissa av utredningens tidigareförslag föremål för överväganden inom justitiedepartementet.Inom EG har upphovsrättsfrågorna tilldragitsig allt större uppmärksamhet. utfärdade EG-kommissionenett meddelande med titeln "Follow-up to the . WorkingProgramme of the Commission in the Field of Copyright andNeighbouring Rights". Dokumentet avses främst vara ett underlagför diskussion om åtgärder för att stärka upphovsrätten och denärstående rättigheterna. Av dokumentet framgår att kommissionensträvar efter en omfattande harmonisering av EG-ländernasnationella regelverk på området. Ett första steg avses bli ettförslag till direktiv från kommissionen om att samtligaEG-länder skall vara anslutna till s.k.Paristext samt Romkonventionen vid utgången av . I ettlängre tidsperspektiv är syftet att åstadkomma en harmoniseringav upphovsrätten i ett antal särskilt betydelsefulla hänseenden.Här kan särskilt nämnas en uteslutande rätt till mångfaldigandeoch spridning för utövande konstnärer, fonogram- ochvideoproducenter samt radio- och TV-företag, liksom enuteslutande rätt för konstnärerna och radio- och TV-företagenatt kontrollera inspelning av deras framföranden resp.sändningar.2 Skydd för folkmusik2.1 MotionsmotiveringarI motionerna 1990:L804 av m.fl (v),L806 av m.fl. (fp, c) och L808 av IngerSchörling m.fl. (mp) framförs önskemål om att upphovsrättslagenskall ses över i syfte att den skall bli tillämplig påfolkmusik.2.2 Arbete inom och för folkmusik togs upp inom , där enarbetsgrupp tillsattes för frågan. Gruppens arbete resulterade ien rekommendation om att WIPOs och UNESCOs sekretariat fick iuppdrag att revidera ett tidigare utarbetat förslag tillmodellag. En sådan revidering skedde sedermera inomsekretariaten, och ett förslag till modellag antogs aven expertkommitté, som tillsatts av WIPOs och UNESCOsgeneraldirektörer efter rekommendation av organisationerna.Förslaget till modellag omfattar inte bara folkmusik utanockså andra konstarter som folkdans, folksagor m.m. Enförutsättning för skydd är att verken ingår i en konstnärligtradition som utvecklats i en bygd eller av enskilda personeroch speglar traditionella konstnärliga uttrycksmedel i bygden.Skyddet gäller oavsett om verket på något sätt materialiseratseller endast lever vidare muntligen. Enligt modellagen får --med vissa undantag -- skyddade verk inte utan myndighetstillstånd publiceras eller mångfaldigas eller framförasoffentligt genom radio och TV eller på annat sätt. Ävenspridning av exemplar av verket omfattas av skyddet. Myndigheteni fråga har rätt att bestämma avgifter för verkens utnyttjande.Skyddet är inte tidsbegränsat och gäller vid sidan av det skyddsom kan tillkomma verket på grund av upphovsrättsliga regler.Såvitt känt har inte något industriland infört en särregleringpå grundval av modellagen.2.3 behandlingVid 1987/behandlade utskottet två motionervari hävdades att folkmusik och folkdans inte skyddas avupphovsrättslagen och att villkoren för dessa kulturformerskulle förbättras om införde ett upphovsrättsligt skyddför folkmusiken efter mönster av den modellag som utarbetatsinom och sitt av godkända betänkande LU1987/88:28 avstyrkteutskottet bifall till motionerna. Utskottet konstaterade därvidatt modellagen i väsentliga avseenden skiljer sig från detupphovsrättsliga regelsystemet. Sålunda bygger inte lagen på attdet finns någon upphovsman till verket i fråga, något som är engrundläggande förutsättning för uppkomsten av upphovsrättsligtskydd enligt de internationella konventioner som finns påupphovsrättens område och som ligger till grund förlagstiftningen i och det helt övervägande antalet andraländer i världen. Vidare gäller skyddet till skillnad frånupphovsrättslagstiftningen utan tidsbegränsning. Även omutskottet hade förståelse för motionärernas önskan att värna omfolkmusiken ifrågasatte utskottet från principiellautgångspunkter huruvida man för en särskild konstart lämpligenborde införa en lagstiftning som på detta sätt avvek från vadsom gäller för annan konstnärlig verksamhet. Utskottet framhöllvidare att den av motionärerna begärda lagregleringen i denpraktiska tillämpningen kunde medföra svårbemästradegränsdragningsproblem. En annan omständighet som måste vägas invar att ett system med tillståndsgivning för användningen avfolkmusik förutsatte att en administration byggs upp förändamålet, vilken måste finansieras genom avgifter frånanvändarna av musiken. Sådana avgifter i förening med uttagandetav ersättning för själva utnyttjandet av folkmusik medfördeenligt utskottet kostnader för användarna som inte uppvägdes avfördelarna för folkmusiklivet i stort.Utöver det anförda framhöll utskottet att den praktiskabetydelsen av en särskild lagstiftning till skydd förfolkmusiken inte borde överdrivas. Enligt utskottet tordesålunda i vart fall den musik som skapas här i landet som regelha en eller flera kända upphovsmän och därmed vara omfattad avupphovsrättslagen. I den mån verk som faller utanför lagenstillämpningsområde blivit bearbetade eller utnyttjats förnyskapelser ger upphovsrättslagen skydd åt dessa prestationerunder som sträcker sig efter bearbetarens ellernyskaparens död. Helt utanför det rent upphovsrättsliga skyddet,fortsatte utskottet, faller därför endast äldre, inte bearbetadeverk. Vid inspelningar och framföranden av sådana traditionellaverk skyddas emellertid de utövande konstnärerna.På grund av det sagda kunde utskottet inte ställa sig bakom dedå aktuella motionsförslagen. Behovet av ökade ekonomiskaresurser till folkmusiken och folkdansen fick tillgodoses påannat sätt än genom en lagstiftning efter mönster av modellagen.Utskottet förutsatte att regeringen följde utvecklingen påområdet.2.4 Utskottets övervägandenMed anledning av de nu aktuella motionerna vill utskottet änen gång stryka under att upphovsrättslagen gäller för allaformer av litterärt och konstnärligt skapande och således ocksåför folkmusik. Likaså skyddas, som tidigare nämnts, dem sombearbetar och framför folkmusik. förhåller det sigobestridligen så att åtskilliga verk inom folkmusiken fallerutanför det skydd som upphovsrättslagen ger. En orsak härtillkan vara att skyddstiden, från upphovsmannens död, gåtttill ända. En annan anledning kan vara att verket inte kantillskrivas någon viss upphovsman därför att det har kommit tillgenom långvarig utveckling i en viss trakt och under medverkanav en obestämd krets människor. I dessa hänseenden skiljer sigemellertid inte folkmusiken från andra former av konstnärligtskapande. För t.ex. många verk inom den seriösa musiken somallmänt utnyttjas har skyddstiden gått till ända, och inomjazzen är det inte ovanligt att verk saknar kända upphovsmän.Någon anledning till att just folkmusiken skulle ges ett meralånggående upphovsrättsligt skydd än andra konstnärliga alsterkan utskottet inte finna. Inte heller i övrigt har det enligtutskottets mening framkommit några omständigheter som föranlederutskottet att frångå sin tidigare bedömning av spörsmålet.Utskottet vidhåller sålunda sin uppfattning att några särskildaregler om skydd för folkmusik inte bör införas. En annan sak äratt det kan finnas anledning att i ett vidare perspektivöverväga huruvida skyddet för litterära och konstnärliga verkbör förbättras med hänsyn till de intressen som gör sig gällandepå bl.a. musikområdet. Denna fråga faller dock utanför ramen fördet nu aktuella ärendet. Behovet av ökade ekonomiska resursertill folkmusiken får därför tills vidare tillgodoses på annatsätt än genom särskild lagstiftning. Liksom tidigare förutsätterutskottet att regeringen följer utvecklingen på området. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L804, L806och L808.3 Utgivning av talböcker3.1 MotionsmotiveringI motion 1990/91:L803 av m.fl. (s) framhållsatt länsbiblioteket i bedrivit försöksverksamhet medutlåning av talböcker till invandrare. Utvärderingen avverksamheten visar enligt motionärerna flera positiva effekter.Från invandrarlärarhåll har sålunda bl.a. konstaterats attanvändningen av talbok i kombination med en vanlig bokunderlättat för invandrare att tillägna sig svenska språket.Vidare har invandrarnas ordförråd blivit bättre, ordförståelsenhar ökat och uttalet har förbättrats. Även för invandrare somgenomgått organiserad svenskundervisning har försöksverksamhetenhaft positiva effekter. Motionärerna anser mot denna bakgrundatt det nu finns anledning till en ändring avupphovsrättslagen som möjliggör talboksutlåning till invandrareoch flyktingar.3.2 Gällande ordningUpphovsrättslagen ger, som tidigare redovisats, den som skapatett verk en principiell ensamrätt att framställa exemplar avverket och att sprida exemplar bland allmänheten eller på annatsätt göra verket tillgängligt för allmänheten. Varje form somverket framträder i är ett exemplar. En inspelning av enuppläsning ur ett litterärt verk är således ett exemplar avverket. Också de som framför verk, s.k. utövande konstnärer,samt fonogramproducenter och radio- och TV-företag har vissarättigheter enligt upphovsrättslagen.Rättigheterna är inte oinskränkta. Av hänsyn till olikaintressen har betydelsefulla inskränkningar gjorts iupphovsmännens samt de utövande konstnärernas och andrarättighetshavares rätt att förfoga över sitt verk. En viktigsådan undantagsregel gäller spridningen av exemplar. Sedan ettlitterärt eller musikaliskt verk givits ut får exemplar somomfattas av utgivningen fritt spridas vidare och visasoffentligt. Genom detta undantag kan exempelvis tryckta skrifterlånas ut från bibliotek. Uthyrning av inspelningar avmusikaliska verk omfattas inte av undantaget.En särskild undantagsregel tar sikte på framställningen avtalböcker. Enligt 18§ andra stycket upphovsrättslagen fårbibliotek och organisation efter tillstånd av regeringen och påde villkor som angetts i tillståndet framställa exemplar avutgivet litterärt verk genom ljudupptagning om exemplaren skallanvändas för utlåning till blinda och andra svårt vanföra. Meduttrycket "svårt vanföra" avses personer som på grund avrörelsehinder inte kan hantera en vanlig bok. Genom förordningen(1961:348) med tillämpningsbestämmelser till lagarna (1960:729och 730) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk ochom rätt till fotografisk bild har länsbiblioteken och Stockholmsstadsbibliotek fått rätt att framställa talböcker till läsblindaoch vanföra som är förhindrade att ta del av verket genomexemplar som utkommit i handeln. Särskilda tillstånd förframställning av talböcker har vidare givits BibliotekstjänstAB, (), samtTalboks- och Punktskriftsbiblioteket.Upphovsrättslagen ger inte upphovsmännen någon rätt tillersättning från dem som framställer talböcker enligt 18§ andrastycket. Efter mönster av den s.k. biblioteksersättningen hardock införts särskilda regler om ersättning till upphovsmän ochöversättare när deras texter utnyttjas för talböcker. Medel förersättningarna anvisas via statsbudgeten.Den lagfästa rätten till framställning av talböcker harkompletterats genom ett särskilt avtal som slutits mellanskolöverstyrelsen och . Avtalet germöjlighet till framställning av talböcker för utlåning tillafasisjuka, ordblinda samt psykiskt utvecklingsstörda. framgår att rörelsehindrade, långtidssjuka ochkonvalescenter har rätt att låna talböcker.3.3 UtredningsarbeteFrågan om utgivning av talböcker har tagits upp avupphovsrättsutredningen 1990 avlämnade slutbetänkande.Enligt utredningen bör talboksförsörjningen i fortsättningenregleras genom en ordning som grundar sig på kollektiva avtal,och utredningen föreslår att den nuvarande bestämmelsen i 18§andra stycket upphovsrättslagen byts ut mot enavtalslicensbestämmelse. Förslaget innebär att bibliotek ochannan som bedriver utlåning i organiserade former skall kunnaträffa avtal om framställning av talböcker med en organisationsom företräder ett flertal av svenska upphovsmän på området. Ettsådant avtal gäller också gentemot upphovsmän som inte företrädsav organisationen under vissa förutsättningar. Förslaget avserendast talboksframställning för utlåning till blinda och andraläshandikappade, dvs. de grupper som för närvarandetillhandahålls talböcker med stöd av den nu gällandebestämmelsen i upphovsrättslagen eller det ovan redovisadeavtalet mellan och författarförbund.Enligt utredningen bör en avtalslicensbestämmelse inte omfattabarn i förskoleåldern eller invandrare. Utredningen anser att enutvidgning av bestämmelsens tillämpningsområde till dessagrupper inte kan komma i fråga eftersom regleringen då riskeraratt i varje fall inkräkta på upphovsmännens legitima intressenoch därigenom skulle strida också mot Bernkonventionen.3.4 Utskottets övervägandenSom påpekas av motionärerna kan talböcker vara ett värdefulltredskap vid svenskundervisningen för våra invandrare. framstår det därför som angeläget att talböcker kanframställas för utlåning till invandrarna. Några hinder mot atttalböcker produceras för detta ändamål föreligger inte enligtgällande regler, dock under förutsättning att upphovsmännenlämnar sitt samtycke. Det ovan redovisade avtalet mellanskolöverstyrelsen och visar också attsådana överenskommelser kan träffas, och utskottet villunderstryka vikten av att denna möjlighet tas till vara för atttalboksutgivningen till invandrare skall säkras. När det gällermotionärens önskemål om en ändring av upphovsrättslagen villutskottet emellertid hänvisa till att upphovsrättsutredningenvid sina överväganden av frågan funnit att en lagreglering inteär möjlig med hänsyn till våra förpliktelser enligtBernkonventionen. Utredningens Betänkande bereds för närvarandeinom . Enligt utskottets mening bör regeringensställningstagande i saken inte föregripas genom några uttalandenfrån sida. Motion L803 bör således inte föranledanågon vidare åtgärd, och utskottet avstyrkerföljaktligen bifall till motionen.4 och inspelning av radio- och TV-program4.1 MotionsmotiveringarI motion 1990/91:L805 av () framhålls att detär mycket svårt att få utskrifter av program från SverigesRadios riksradioprogram m.m. behövs sådanautskrifter för att utsagor i programmen skall kunna verifieraseller kontrolleras. Från sida vägrar man oftaatt tillhandahålla programutskrifter med hänvisning tillupphovsrätten. Motionären är medveten om att vissaupphovsrättsliga problem föreligger men anser det vara ettoeftergivligt krav att och dess ledamöter får tillgångtill alla de program som sänts av i dess egenskapav monopolföretag.I motion 1990/91:L809 av () erinras om attkonsumentverket skall beivra otillbörlig marknadsföring i bl.a.radio och TV. För att verket skall kunna fullgöra denna uppgiftoch sina andra åligganden är det enligt motionären nödvändigtatt verket har möjlighet att spela in radio- och TV-sändningar,att utnyttja det inspelade materialet i sin verksamhet samtsprida inspelningarna vidare.