bet · GF01SfU1 · 1991-11-05 00:00:00 — 1991/92SfU1I betänkandet behandlas vissa under den allmänna motionstiden1991 väckta motioner om socialavgifter, huvudsakligen yrkandenom förhållandet mellan förmåner och avgifter inomsocialförsäkringssystemet. Utskottet avstyrker bifall tillmotionerna med hänvisning till pågående beredning inomregeringskansliet. 1990/91:Sf255 av m.fl. (fp, m, c) vari yrkas1. att hos regeringen anhåller om förslag tilländring av lagen om uppbörd av socialavgifter, så att ansökankan göras av ena parten i ett avtalat eller tänktavtalsförhållande i enlighet med vad som i motionen anförts,2. att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett snabbt införande av s.k. F-skattebevis-- företagarregistrering.1990/91:Sf268 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär skyndsam utredning ochförslag innebärande att tak för ATP-avgifterna sätts vid 7,5basbelopp.1990/91:Sf277 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att måltidssubventioner skall betraktas som personalvård sominte grundar rätt till socialförsäkringsförmåner och som inteskall beläggas med sociala avgifter.1990/91:Sf284 av och ()vari yrkas att beslutar att måltidssubventionerbefrias från sociala avgifter.1990/91:Sf285 av och ()vari yrkas1. att hos regeringen begär skyndsamt förslag tillett nytt socialavgiftssystem för egenföretagare som ger bättreöverensstämmelse mellan förmåner och avgifter än det nuvarande,2. att hos regeringen begär förslag till bättremöjligheter att teckna frivilliga försäkringar föregenföretagare.1990/91:Sf317 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt sjukpenning för företagare bör utgå efter den inkomst påvilken avgiften till sjukförsäkringen är grundad.1990/91:Sf323 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvecklingen av skattedelen påsocialavgifterna för mindre företag.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:N322.1990/91:Sf344 av m.fl. (c) vari yrkas1. att beslutar om en sådan ändring i lagen omsocialavgifter att egenföretagare befrias frånsocialförsäkringsavgifter upp till ett basbelopp som finansierasgenom omfördelning inom socialförsäkringssystemet,2. att hos regeringen begär förslag omdifferentierade socialavgifter som kan främja en positivsmåföretagsutveckling i enlighet med vad i motionen anförts.1990/91:Sf345 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till ett nytt socialavgiftssystemför egenföretagare som ger bättre överensstämmelse mellanavgifter och förmåner än vad som gäller i dag.1990/91:Sf349 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om successivt sänkta arbetsgivaravgifter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en ökad förmånsrelatering avsocialförsäkringsavgifterna.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Sk424.1990/91:Sf359 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning kring uttaget försocialavgifter under avsnitt 6.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Sk433. InledningDen allmänna försäkringen och vissa andra sociala ändamålfinansieras helt eller delvis med socialavgifter. Degrundläggande bestämmelserna om dessa avgifter finns i lagen(1981:691) om socialavgifter. Socialavgifter betalas dels i formav arbetsgivaravgifter, dels i form av egenavgifter för den somhar inkomst av annat förvärvsarbete än anställning. Allmänlöneavgift betalas enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift.Också denna avgift betalas som arbetsgivaravgift elleregenavgift. -- För vissa inkomster skall i stället försocialavgifter betalas särskild löneskatt enligt lagen(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.Skyldigheten att betala socialavgifter påverkas fr.o.m. år1991 starkt av det beslut om reformerad inkomst- ochföretagsbeskattning som fattade under riksmötet1989/90 (prop. 1989/90:110, SkU30, rskr. Grundelementet ireformen är en ökad likformighet i behandlingen av skilda slagav inkomster. Bl.a. basbreddningar inomarbetsinkomstbeskattningen bedömdes nödvändiga för attkompensera det skattebortfall som blev en följd av sänkningen avskattesatserna. Alla typer av ersättning för arbetsinsatser ochprestationer i allmänhet, t.ex. lön eller förmåner av skildaslag, skulle så långt möjligt beskattas likformigt och värderastill marknadsvärdet. För att nå en såvitt möjligt likvärdigbehandling av alla typer av inkomster ansågs det nödvändigt attockså beakta socialavgifterna, eftersom dessa i storutsträckning ekonomiskt sett utgör en skatt. Vidare skulle detinnebära väsentliga administrativa förenklingar om basen försocialavgifterna överensstämmer med den för inkomstskatten. Iprincip belades således alla förvärvsinkomster medsocialavgifter eller med särskild löneskatt. Avgörande för om eninkomst skall beläggas med socialavgift eller särskild löneskattär om inkomsten grundar rätt till socialförsäkringsförmåner. Försådana inkomster skall betalas socialavgifter. För övrigaförvärvsinkomster skall utgå särskild löneskatt. Genom reformenslogs inkomstslagen jordbruksfastighet, annan fastighet ochrörelse samman till ett inkomstslag, näringsverksamhet. Sådanverksamhet kan vara aktiv eller passiv. Som aktiv betraktasnäringsverksamhet där den skattskyldige arbetat i inteoväsentlig omfattning. Annan näringsverksamhet anses passiv.Inkomstslaget tjänst utvidgades till att omfatta allaersättningar som kan anses hänförliga till eget arbete elleregen prestation och som inte är att hänföra till inkomst avkapital eller näringsverksamhet.Arbetsgivaravgifterna enligt socialavgiftslagen utgörs avsjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift,tilläggspensionsavgift, delpensionsavgift, barnomsorgsavgift,arbetsskadeavgift, arbetsmarknadsavgift, arbetarskyddsavgift,vuxenutbildningsavgift och lönegarantiavgift. Avgiftsuttagetutgör för 37,av avgiftsunderlaget, vartill kommerden allmänna löneavgiften med 1,och0,. Den största delen avavgiftsuttaget hänför sig till sjukförsäkringsavgiften som är10,, folkpensionsavgiften som är 7,ochtilläggspensionsavgiften som är 13,av avgiftsunderlaget.Underlaget för beräkning av avgifterna är vad arbetsgivarenhar gett ut som lön eller annan ersättning för utfört arbeteeller annars med anledning av tjänsten samt andra skattepliktigaförmåner eller annan ersättning för utfört arbete i vissa falldå ersättningen utgör inkomst av näringsverksamhet. Vad som medanledning av tjänst utgår i pension ingår inte i underlaget. Vidbestämmandet av underlaget skall bortses bl.a. från ersättningtill en och samma arbetstagare som inte uppgått till 1000 kr.Någon övre gräns för avgiftsunderlaget finns inte.Arbetsgivaravgifterna beräknas och uppbärs enligt bestämmelseri lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare.Egenavgifterna enligt socialavgiftslagen utgörs avsjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift,tilläggspensionsavgift, delpensionsavgift, barnomsorgsavgift,arbetsskadeavgift och arbetarskyddsavgift. Avgiftsuttaget utgörför 33,av avgiftsunderlaget. Den största delen avavgiftsuttaget hänför sig till sjukförsäkringsavgiften som är9,samt till folkpensions- och tilläggspensionsavgifternasom är desamma som för arbetsgivare. Procentsatsen för uttagetav sjukförsäkringsavgift är något lägre för försäkrade som valtsjukförsäkring med karenstid.Avgifterna beräknas i regel huvudsakligen på den vidtaxeringen fastställda nettoinkomsten av aktivnäringsverksamhet. Avgift beräknas som regel inte . Någon övre inkomstgräns för uttag avegenavgifter finns inte.Egenavgifter beräknas och uppbärs som skatt enligtbestämmelser i uppbördslagen (1953:272).Särskilda bestämmelser finns i lagen (1983:1055) omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift iNorrbottens län.Den särskilda löneskatten, som motsvarar den s.k.skattedelen av socialavgifterna, uppgår till22,av underlaget. Underlaget utgörs av förvärvsinkomstersom inte till någon del grundar rätt tillsocialförsäkringsförmåner. Sådana inkomster är inkomst avnäringsverksamhet, där den skattskyldige inte själv är aktiveller som vid årets ingång har fyllt , eller lön och annanarbetsersättning till personer som vid årets ingång fyllt 65 år.Förhållandet mellan avgifter och förmånerVid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst (SGI) bortsesfrån inkomst som överstiger sju och ett halvt basbelopp. För enegenföretagare gäller dessutom att den sjukpenninggrundandeinkomsten inte får beräknas högre än vad som motsvarar skäligavlöning för liknande arbete för annans räkning. För rätt tillsjukpenning krävs att den sjukpenninggrundande inkomsten uppgårtill . Den som saknar eller har lågsjukpenninggrundande inkomst kan frivilligt försäkra sig för ensjukpenning om högst garantibeloppet inomföräldraförsäkringen, 60kr.Pensionsgrundande inkomst (PGI) beräknas endast påinkomstdelar mellan ett och sju och ett halvt basbelopp.Motsvarande begränsning finns -- som framgår av föregåendeavsnitt -- inte vid avgiftsberäkningen.I samband med skattereformen påpekades att det i och för sigfinns ett starkt samband mellan socialavgifter ochsocialförsäkringsförmåner. De olika delavgifterna avser attfinansiera vissa bestämda ändamål, och för huvuddelen avavgifterna finns en direkt finansiell koppling. Förmånerna äremellertid bara delvis individrelaterade. För individen ärförmånerna endast i begränsad utsträckning beroende avavgifternas storlek och faktiska inbetalning, och vissagrundförmåner utgår inom och utanför socialförsäkringssystemetför personer med låga eller inga avgiftsgrundande inkomster. --För vissa avgifter, som t.ex. folkpensionsavgift, finns ingetdirekt samband mellan avgift och förmån, vilket innebär attdessa avgifter helt kan ses som skatt i ekonomisk mening. Förandra avgifter, som t.ex. ATP- och sjukförsäkringsavgifter,finns däremot ett samband genom att en högre avgiftsgrundandeinkomst ger högre förmåner. Sambandet mellan avgift och förmånerbegränsas dock även för dessa avgifter bl.a. genom att avgiftertas ut även för ej förmånsgrundande inkomster, dvs. inkomsteröver sju och ett halvt basbelopp, samt genom attpensionstillskott utgår även för personer som inte har någonavgiftsgrundande inkomst. Vidare gäller att främst ATP baseraspå inkomster under begränsade tidsperioder.Sambandet mellan socialförsäkringsavgifter och förmåner harmed tiden tunnats ut. gällde exempelvis att vidberäkningen av arbetsgivaravgifter hänsyn inte skulle tas tillden del av arbetstagarens lön som efter ett basbeloppsavdragöversteg sju och ett halvt basbelopp. Denna begränsning avavgiftsuttaget togs bort av främst administrativa skäl.I flera motioner tas upp problem som sammanhänger medbristande överensstämmelse mellan sociala avgifter och förmåner.Carl Bildt m.fl. (m) kritiserar i motion 1990/91:Sf349 dengenom skattereformen ytterligare försämrade förmånsanknytningeni socialförsäkringssystemet. Motionärerna anser att skattedelenav arbetsgivaravgifterna successivt bör slopas och begär etttillkännagivande härom. De egentliga socialavgifterna, som avserATP och sjukförsäkring, bör enligt motionärerna så långt möjligtförmånsrelateras och övriga avgifter, bl.a.folkpensionsavgiften, avskaffas. De begärtillkännagivanden om att arbetsgivaravgifterna successivt börsänkas och förmånsrelateringen av socialavgifterna ökas(yrkandena 1 och2). m.fl. (m) anför i motion1990/91:Sf268 att det både för att trygga pensionerna och föratt bygga upp enskilt sparande är viktigt att underlättauppbyggnaden av premiereservsystem för inkomster över sju ochett halvt basbelopp. Detta bör enligt motionärerna ske genom attett tak sätts för ATP-avgifter vid detta belopp. Därigenom kaninkomstdelar över taket tryggas genom olika premiereservsystemmed valfri placering. Motionärerna begär i yrkande begär en skyndsam utredning och förslag om tak förATP-avgifter vid sju och ett halvt basbelopp. () kritiserar i motion 1990/91:Sf285 attföretagare med låga inkomster tvingas betala egenavgifter fördessa inkomster utan att få några motsvarande förmåner frånsjukförsäkringen och tilläggspensioneringen. Makar som gemensamtdriver jordbruk eller rörelse kan i inkomstlägen upp till tvåbasbelopp helt mista ATP-skyddet. Motionärerna kritiserar vidareatt sjukpenningen för en egenföretagare maximeras till vad sommotsvarar lönen för en anställd. De begär att förslag skyndsamtskall läggas fram om nya bestämmelser för uttag av egenavgiftersom ger bättre överensstämmelse mellan avgifter och förmåner(yrkande 1). Därutöver begär motionärerna ett förslag om bättremöjligheter för egenföretagare att teckna frivilligsjukförsäkring (yrkande 2). () vänder sig i motion1990/91:Sf317 mot att sjukpenningen för egenföretagare grundaspå inkomstläget i en viss bransch i stället för på den taxeradeinkomsten på vilken avgift utgår. Han begär ett tillkännagivandeom att detta missförhållande bör rättas till så attsjukpenning beräknas efter den inkomst på vilken avgiften tillsjukförsäkringen är grundad. Även ()kritiserar i motion 1990/91:Sf345 den bristandeöverensstämmelsen mellan egenavgifter och förmåner inomsjukförsäkringen och ATP för företagare med små inkomster samthemställer att hos regeringen begär förslag syftandetill en bättre sådan överensstämmelse. m.fl.(c) påpekar i motion 1990/91:Sf344 att avgift tilltilläggspensioneringen tas ut på hela lönesumman medan inkomsterunder ett basbelopp inte ger pensionspoäng. Motionärernaföreslår att alla egenavgifter slopas på inkomster upp till ettbasbelopp och att åtgärden finansieras genom en höjning avavgiftsuttaget i övrigt. De begär att skall beslutahärom (yrkande 1). Vidare begär de att regeringen skall läggafram förslag om differentierade socialavgifter för att främja enpositiv småföretagsutveckling (yrkande2). m.fl.(c) anför i motion 1990/91:Sf323 att socialförsäkringssystemetmåste ändras så att egen- och småföretagarnas avgiftsnivåermotsvarar kostnaderna i systemet och att detta i synnerhetgäller sjukförsäkringssystemet. Motionärerna begär etttillkännagivande om att skattedelen på socialavgifterna förmindre företag bör avvecklas.Även m.fl. (v) diskuterar i motion 1990/91:Sf359den bristande överensstämmelsen mellan förmåner och avgifter isocialförsäkringssystemet. Motionärerna framhåller bl.a. behovetav att differentiera arbetsgivaravgifterna tillarbetsskadeförsäkringen och anser att en eventuell höjning avarbetsgivaravgifterna bör kombineras med en sådandifferentiering. De begär ett tillkännagivande om att enutredning bör göras om socialavgiftsuttaget.Utskottet har under en följd av år behandlat liknandemotioner. I sitt av godkända betänkande 1990/91:SfU2erinrade utskottet (majoriteten bestående av s, fp, v) om attden bristande överensstämmelsen har sin grund i bl.a. denallmänna försäkringens solidariska och obligatoriska karaktäroch om att de olika försäkringsgrenarna bör betraktas som delarav ett sammanhängande socialförsäkringssystem. Utskottetframhöll också att, även om den bristande överensstämmelsenunder senare år förstärkts genom den nya lag om socialavgiftersom trädde 1982, det då införda avgiftssystemetsamtidigt hade inneburit betydande administrativa lättnader försåväl myndigheter som arbetsgivare och egenföretagare. Utskottetvar därför inte berett att förorda en återgång till endifferentiering av avgifterna för att få bättre överensstämmelsemed förmånerna. Utskottet vidhöll sin tidigare principiellauppfattning om fördelarna med det gällande avgiftssystemet ochville erinra om att vid slopandet av basbelopps- ochmaximeringsregeln den då fastställda tilläggspensionsavgiftensänkts med . Utskottet erinrade också omatt frågan om förmåner och avgifter inom pensionssystemetutreddes av pensionsberedningen samt utgick från att även desärskilda problem beträffande egenföretagares pensionsskydd ochavgiftsuttag som berörts i föreliggande motioner skulle kommaatt diskuteras av beredningen. Utskottet påpekade vidare attriksförsäkringsverket till regeringen överlämnat sinrapport (RFV anser 1989:5) Sjukpenningförsäkring föregenföretagare -- utredning och förslag samt påminde om attpensionsberedningen väntades lägga fram sittslutbetänkande.Utskottet, som vidhöll sin tidigare principiella uppfattningom fördelarna med det gällande avgiftssystemet, ansåg attresultatet av pensionsberedningens arbete och beredningen avriksförsäkringsverkets förslag till nytt sjukpenningsystem föregenföretagare borde avvaktas. Något uttalande från riksdagenssida var därför inte påkallat med anledning av då föreliggandemotioner. -- En minoritet (m, c, mp) reserverade sig till förmånför motioner, i vilka begärdes utredning i syfte att få framförslag till avgiftsuttag som innebär bättre överensstämmelsemellan förmåner och avgifter för egenföretagare.Utskottet vill vidare erinra om att på förslag avutskottet i betänkande 1990/91:SfU16 gett regeringen till kännaatt den bör återkomma till med förslag omdifferentierade arbetsgivaravgifter som kan fungera somekonomiskt styrmedel för att medverka till att åstadkomma bättrearbetsmiljöer.Pensionsberedningen har numera lagt fram sitt huvudbetänkande(SOU 1990:76) Allmän pension, och betänkandet har sänts ut påremiss. Remisstiden har gått ut den 26 oktober 1991.I den regeringsförklaring som statsminister avgavden uttalade han bl.a. att en klar och entydigomläggning av kursen i den ekonomiska politiken är nödvändig ochatt regeringen avsåg att ge välfärdspolitiken en ny inriktning.Statsministern framhöll pensionssystemet som en central del avvälfärdspolitiken och meddelade regeringens avsikt att pågrundval av remissvaren på pensionsberedningens betänkandetillsätta en parlamentarisk arbetsgrupp för att behandlaATP-systemets framtid och frågor i anslutning till detta.Utskottet anser det viktigt att frågor om överensstämmelsemellan förmåner och avgifter inom socialförsäkringssystemetbeaktas. Utskottet förutsätter att socialavgiftsuttaget kommeratt innefattas i de överväganden om den ekonomiska politiken ochom välfärdspolitiken som pågår inom . Någotriksdagens tillkännagivande med anledning av motionerna1990/91:Sf268 yrkande 1, 1990/91:Sf285, 1990/91:Sf317,1990/91:Sf323, 1990/91:Sf344, 1990/91:Sf345 och 1990/91:Sf349och 1990/91:Sf359 är därför enligt utskottets mening nu intepåkallat.En allmän princip i skattereformen är, som nämnts ovan, attalla förvärvsinkomster så långt möjligt skall beskattas ochbeläggas med socialavgifter likformigt. Bl.a. behandlasarbetsgivares subventioner av anställdas måltider som andraförmåner och beläggs således med såväl skatt som socialavgifter.Det nämnda förhållandet kritiseras i två motioner. () begär i motion 1990/91:Sf277 ett tillkännagivandeom att måltidssubventioner inte skall vara förmåns- ochavgiftsgrundande. och ()begär i motion 1990/91:Sf284 att beslutar att befriamåltidssubventioner från sociala avgifter.Utskottet utgår från att även frågan om beskattning ochavgiftsuttag på måltidssubventioner ingår i de överväganden sompågår inom . Något tillkännagivande behövsdärför inte heller med anledning av motionerna 1990/91:Sf277 och1990/91:Sf284.Arbets- och uppdragstagarbegreppenSociallagstiftningens bestämmelser om skyldighet att betalaarbetsgivaravgifter är knutna till begreppet arbetstagare medden innebörd begreppet ges i denna lagstiftning. Skyldighet attbetala arbetsgivaravgifter föreligger dessutom när den som utförarbetet enligt sociallagstiftningen är att anse somuppdragstagare.För att en person skall anses som arbetstagare gäller att ettanställningsförhållande skall föreligga. Vid bedömningen tashänsyn till samtliga omständigheter i samband med arbetsavtalet.En person kan anses som arbetstagare även om han eller hon harinregistrerad firma och betalar B-skatt. Arbetsgivare som underett år utgivit . i lön till en arbetstagare ärskyldig att erlägga arbetsgivaravgifter.Såsom uppdragstagare anses den som utför arbete för annansräkning utan att anställningsförhållande föreligger. Ersättningför uppdrag anses som inkomst av anställning om ersättningenunder uppgått till . från en och sammauppdragsgivare. Ett undantag från nämnda regel gäller förinkomst av näringsverksamhet. Uppdragsgivaren är dåavgiftsskyldig endast om överenskommelse har träffats attersättningen för uppdraget skall anses som inkomst avanställning.Bedömningen av vem som är att anse som arbetstagare resp.uppdragstagare görs i efterhand av skattemyndigheten. 1986 i lagen om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare kan emellertid myndigheten lämna förhandsbeskedangående skyldigheten att betala socialavgifter. Sådant beskedlämnas efter gemensam ansökan av arbetsgivaren/uppdragsgivarenoch arbetstagaren/uppdragstagaren (se prop. 1986/87:16, SfU 4,rskr. 66).I motion 1990/91:Sf255 av m.fl. (fp, m, c)hemställs i yrkande 1 att hos regeringen begär förslagtill ändring av lagen om uppbörd av socialavgifter så attansökan om förhandsbesked skall kunna lämnas på ansökan avendast en part. I yrkande 2 begär motionärerna etttillkännagivande om behovet av ett snabbt införande av s.k.F-skattebevis.I promemorian (Ds S 1985:1) Företagarregistrering -- klarareregler för socialavgifter, som låg till grund för införandet avmöjligheten till förhandsbesked, föreslogs en huvudregel sominnebar att en fysisk person som var registrerad för betalningav preliminär B-skatt och redovisning av mervärdeskattautomatiskt skulle få en s.k. företagarregistrering. Sådanregistrering skulle också under vissa förutsättningar kunna skeefter ansökan. Arbetsgivaravgifter skulle därefter inte betalasför ersättningar som utges till den som registrerats innan avtalom arbete träffats. Utredningsförslaget mötte vissa invändningarvid remissbehandlingen och vidareutvecklades därför inomregeringskansliet. Resultatet av detta arbete redovisades ipromemorian (Ds 1988:59) F-skattebevis -- nya regler förskatteavdrag och socialavgifter. I denna promemoria föreslås attskyldigheten att betala socialavgifter i form avarbetsgivaravgifter resp. egenavgifter knyts till skattsedlarnaför preliminär skatt. En särskild skattsedel benämndF-skattesedel tilldelas den som har inkomster för vilkasocialavgifter skall betalas i form av egenavgifter.F-skattesedeln blir ett bevis på att innehavaren ärföretagarregistrerad och därför själv skall betala sinpreliminära skatt och socialavgifter i form av egenavgifter.Förutsättningen för en företagarregistrering och därmed förF-skattesedel skall i princip vara att den skattskyldige harinkomster för vilka socialavgifter skall betalas i form avegenavgifter. I promemorian anges vidare att behovet av attkunna få ett förhandsbesked angående avgiftsskyldigheten tordeminska väsentligt med den föreslagna ordningen men att det intekan uteslutas att situationer kan uppstå där det är tveksamt huravgifterna skall betalas. Någon ändring av bestämmelserna omförhandsbesked föreslås därför inte.Utskottet (majoriteten bestående av s, v, mp) ansåg vidbehandlingen av motsvarande motion senast i sitt av riksdagengodkända betänkande 1990/91:SfU2 att det var angeläget att klararegler om avgiftsskyldigheten kunde införas. Med hänsyntill att arbetet härmed pågick inom och tillden uttalade avsikten hos vederbörande statsråd att så snart detblev möjligt återkomma i ämnet behövde enligt utskottet denföreliggande motionen om införande av F-skattebevis inteföranleda någon åtgärd. Beträffande ansökan omförhandsbesked ansåg utskottet att en gemensam ansökan gav detbästa underlaget för en konkret bedömning av omständigheternaoch ökade förutsättningarna för en snabb handläggning samtnoterade att behovet av förhandsbesked kunde komma att minska ibetydelse vid införandet av en företagarregistrering.Utskottsminoriteten (m, fp, c) reserverade sig till förmån förmotionen.Beredning av den nämnda promemorian inom harenligt vad utskottet inhämtat pågått med sikte på att nya reglerskall kunna träda i kraft .