bet · GE01NU33 · 1991-05-31 00:00:00 — Detta var, säger regeringenvidare, en markering av att samhället inte kan godta att monopol ellersamverkande företag genomför åtgärder som innebär att underskott vid exportfinansieras gemensamt, som den svenska prisnivån kan upprätthållas påen hög nivå. Om ett säljbolag används för att mellan förädlingsföretag utjämnakostnader för export, har den statliga prisregleringen ersatts med en privatreglering som ligger utanför regeringens och kontroll. Ettgrundläggande villkor för s.k. säljbolag är alltså att de uppträder inom ramenför vad som är tillåtet enligt konkurrenslagstiftningens ramar samt tillåteratt överskott -- utöver vad som kan säljas inom landet -- direkt påverkarlönsamhet och priser inom det företag som producerar överskottet. I övrigthänvisas till de krav som bör ställas på ett säljbolag i enlighet medkonkurrenskommitténs betänkande (SOU 1990:25). I det åberopade betänkandet(s. 236--239) ställs följande krav på ett säljbolag för det angivna syftet.Det skall vara en självständig juridisk person; flera skäl talar föraktiebolagsformen, anförs det. Vidare får företaget inte verka för att utjämnapris eller lönsamhet i underliggande led och varje form av kvotering ärutesluten. Ett tredje krav är att försäljningsaktiviteterna endast skall varainriktade på export. Vidare skall det stå varje näringsidkare fritt att bildakonkurrerande bolag med samma inriktning och verksamhetsområde. Som ett sistakrav gäller att företaget inte får ingå exklusivavtal med föreningarna.Näringsutskottet erinrar om att grunden i den avreglering av jordbruket somriksdagen har beslutat om är ett avskaffande av den kollektivaexportfinansieringen. delar därför jordbruksutskottetsuppfattning att det av regeringen föreslagna förbudet mot kollektivexportfinansiering i privat regi är befogat för att avregleringen skall fåavsedd effekt och tillstyrker regeringens förslag.I samband med det livsmedelspolitiska beslutet uttalade riksdagenatt lantbrukskooperationen och andra aktörer får en mycket viktig roll när detgäller att stabilisera marknaden, upprätthålla olika former avkontraktsproduktion och motverka att årsmånsvariationer slår igenom i alltförkraftiga interna prisvariationer. Men också de mindre företagen måste gesmöjlighet att samverka. uttalade också att det måste finnas möjlighetatt hantera försäljning av tillfälliga överskott. Säljbolag, också branschvisa,framhölls som en lämplig form för att hantera säsongvariationer och tillfälligamindre exportkvantiteter. Det av regeringen presenterade förslaget tillkonkurrenslagstiftning ligger alltså i linje med uttalanden.Samtidigt beslutade att staten, för att övergången till enavreglerad inhemsk marknad skall underlättas, övergångsvis skall avsättabudgetmedel för viss exportfinansiering av kött. Dessa medel, resp. 200milj.kr., 150 milj.kr. och 100 milj.kr. under budgetåren 1991/92--1993/94, kanbl.a. komma att användas för export av vissa säsongmässiga överskott. mening är det viktigt att utvecklingen och hanteringen av desäsongmässiga överskotten av kött följs noga . Det tordei första hand vara en uppgift för jordbruksverket att göra en sådanutvärdering.Det finns också anledning att följa i vilken utsträckning avsatta medelanvänds för att jämna ut säsongvariationer. Om det vid utvärderingen skulleframkomma att förekomsten av tillfälliga överskott av kött på den svenskamarknaden innebär allvarliga problem för prisbildningen bör regeringenåterkomma till med förslag till åtgärder. Enligt utskottets meningfinns emellertid inget skäl som talar för att ytterligare medel, utöverde som redan har beslutat om, är befogade för att hantera denna typav säsongmässiga överskott.Med det sagda avstyrker näringsutskottet motionerna 1990/91:N102 (m) och1990/91:N104 (v), båda i berörda delar.Marknadsdelning m.m.; undantagsbestämmelseUtöver förbudet mot den behandlade formen för samverkan föreslås ettförbud mot samverkan mellan näringsidkare i samma led som innebär att inköp avvaror inom landet eller efterföljande produktion eller försäljning delas upp ikvoter i geografiska områden eller i kundkretsar. Förbudet gäller även sådansamverkan som går ut på att produktionen eller utbudet av varor inom landetbegränsas på annat sätt.Förslaget om marknadsdelning och andra begränsningar av produktion ellerutbud har inte föranlett något motionsyrkande. vill emellertidnärmare kommentera denna form av samverkan såvitt gäller avgränsningen av detförbudsbelagda området.I förslagets 7 § finns en för de båda förbuden gemensam bestämmelse omgenerellt undantag. Om samarbetet innebär att den totala konkurrensen på vadsom betecknas som den relevanta marknaden begränsas endast i mindreutsträckning blir undantaget tillämpligt. Som tumregel, sägs det imotiveringen, bör gälla att konkurrensen begränsas endast i mindre utsträckningom den samverkan som avses når en omfattning som påverkar av denrelevanta marknaden. En möjlighet till individuellt undantag, dispens, reglerasi 8 och 9 §§.I motion 1990/91:N102 (m) har aktualiserats frågan om förslagets utformningnär det gäller reglerna om undantag och dispens -- dock utan att något formelltyrkande framställts. Motionärerna hävdar att lagförslaget i dessa delar är såotydligt formulerat att svårbemästrade tolkningsproblem kan uppkomma.I sitt yttrande har jordbruksutskottet i denna del anfört att man inte hanågot att erinra mot de förslagna möjligheterna till undantag och dispens.Genom generella förbud mot vissa former av konkurrensbegränsande samverkanmellan företag markeras att förfarandena normalt har övervägande negativaeffekter från konkurrenssynpunkt. Det måste dock betonas att inte alla fall avsamverkan som träffas av generella förbudsformuleringar är negativa förkonkurrensen. Sådan samverkan som syftar till att åstadkomma en motvikt motandra marknadsaktörer kan t.ex. ibland stärka konkurrensen och därmed varaönskvärd. Intresset av att det råder konkurrensneutralitet mellan olikaverksamhetsformer kan likaså i det enskilda fallet motivera att en samverkanbör vara tillåten. Samarbete mellan företag även för andra syften kan i ettenskilt fall -- trots att det normalt skulle strida mot något av förbuden --medföra sådana övervägande positiva effekter att den bör godtas.Mot denna bakgrund finner näringsutskottet det angeläget att generelltverkande förbud förses med generella undantag. delar alltsåregeringens uppfattning att det behövs en regel enligt vilken samarbete med enbegränsad räckvidd bör undantas.I fråga om de båda huvudtyper av förbud som föreslås kan det emellertidfinnas anledning att vid prövningen av förbudens omfattning beakta derasinbördes delvis olika karaktär och -- inte minst -- de skilda bevekelsegrundersom motiverar att de nu bör införas. erinrar härvid om att detär intresset av att livsmedelsreformens positiva effekter kommer konsumenternatill del som har föranlett lagförslaget. Syftet med den föreslagna bestämmelsenom förbud är att -- i enlighet med beslut -- förhindra att denreglering som skall avvecklas i stället övertas i privat regi. Av denlivsmedelspolitiska propositionen (1989/90:146) framgår (s. 51 f.) att denegativa konsekvenser som den interna marknadsregleringen har medfört till stordel beror på den kollektiva exportfinansieringen. Genom att denna lyfter bortallt som inte efterfrågas på den svenska marknaden minskar drivkraften förföretagen att förändra sin produktion så att den bättre överensstämmer med vadsom efterfrågas av konsumenterna. Svårigheten för marknadens signaler att nåfram förstärks genom att exporten finansieras med hjälp av en avgift som tas utpå all produktion -- oavsett om varan är av en sådan sort eller kvalitet attavsättningen redan är säkrad inom landet. Med kollektiv exportfinansieringtillgodoser man inte det krav på anpassning till efterfrågan som är nödvändigt.Jordbruksutskottet har i sitt yttrande över det nu framlagda förslaget rörandestärkt konkurrens också understrukit att avvecklingen av den kollektivaexportfinansieringen är en central del av livsmedelsreformen.Mot bakgrund av vad som har sagts anser näringsutskottet att kollektivfinansiering av exportförluster på livsmedelsområdet generellt måste betraktassom särskilt skadlig från konkurrenssynpunkt. Detta bör också beaktas vidbedömningar som rör avgränsningen av det förbudsbelagda området såsom detkommer till uttryck i den föreslagna lagens bestämmelser i 7 § om undantag.I fråga om förbudet mot gemensam finansiering av exportförluster finnerutskottet den s.k. tumregeln om väl avpassad. Förbudet mot marknadsdelningbör emellertid kunna tillämpas med ett större mått av flexibilitet. Detta kansålunda vara motiverat då mindre företag samverkar för att på ett effektivtsätt kunna konkurrera med en större näringsidkare. Detta synsätt är ocksåbefogat när det gäller kooperativa företag där en regional struktur ofta ärförhärskande. Aktiebolag, däremot, är oftast organiserade i landsomfattandekoncerner och träffas därmed inte av den föreslagna lagstiftningen. I de falldå de samverkande företagen skulle nå upp till en ensamställning eller en klartdominerande ställning på den marknad som det är fråga om i varje särskilt fallbör dock förfarandet under alla förhållanden vara förbjudet.Näringsutskottet erinrar i detta sammanhang om vad som sägs i propositionen(1990/91:147 s. 17) om möjligheterna till ingripande enligtmissbruksbestämmelsen i 2 § konkurrenslagen. Ett förfarande som har undantagitsfrån det straffbara området torde i ett enskilt fall ändå kunna vara attbetrakta som en konkurrensbegränsning med skadlig verkan. Vidare anges attnäringsfrihetsombudsmannen får avgöra om ett ingripande mot det ifrågasattaförfarandet bör ske med stöd av den nu föreslagna lagens förbudsbetämmelsereller med stöd av konkurrenslagens missbruksbestämmelse.Sammanfattande ställningstagandeI det föregående har näringsutskottet behandlat de olika former av samverkansom nu föreslås bli förbjudna.Avslag på propositionen i dess helhet har -- som nämnts i det föregående --yrkats av i motionerna 1990/91:N105 och 1990/91:N100; sammainnebörd har ett yrkande i motion 1990/91:N321. Även i motion1990/91:N104 yrkas avslag. Kritiska synpunkter framförs också i motion1990/91:N18 från detta parti. har för sin del i motion1990/91:N103 hävdat att lagens ikraftträdande bör uppskjutas i avvaktan på enkonsekvensanalys. Motion 1990/91:N42 (mp) ger uttryck för en liknande syn.Invändningar mot att en viss företagsform träffas av förslaget kommer tilluttryck i motion 1990/91:N101 (s). Moderata samlingspartiet framför kritik avprincipiell natur i motion 1990/91:N24; en särreglering riktad mot en endabransch borde inte komma i fråga, menar man.Näringsutskottet vill sammanfattningvis slå fast att regeringens nu framlagdaförslag till åtgärder för förstärkt konkurrenspolitik på jordbrukets områdeutgör ett av flera viktiga steg i den livsmedelspolitiska reform som inleds.Denna innebär att konsumentens intressen beaktas i högre grad än genomden direktkontakt på marknaden mellan konsumenterna och producenterna somuppkommer som en avsedd effekt av avregleringen. har betonatvikten av en väl fungerande konkurrens för att reformens positiva effekterskall komma konsumenterna och samhället i övrigt till del. Den nu föreslagnalagen förutses bidra till att de positiva effekterna fördelas på sådant sättsom har avsett. Övergången till väl fungerande marknader påjordbruksområdet underlättas genom att statsmakterna anger spelreglerna.Den kritik som har riktats mot att den nu föreslagna lagen enbart avser endel av näringslivet, nämligen jordbruksområdet, finner näringsutskottet intehelt obefogad. Liksom jordbruksutskottet gör näringsutskottet dock denbedömningen att en särreglering av detta slag behövs i anslutning till attriksdagens beslut om avreglering inom jordbruket träder i kraft.Näringsutskottet vill emellertid betona vikten av att den nu föreslagna lagenupphävs i anslutning till att beslutar om en ny generellkonkurrenslag.Näringsutskottet har i de föregående avsnitten behandlat de frågor rörandelagförslagets innehåll som är aktuella. Utöver vad som har sagts gerregeringens lagförslag ingen anledning till kommentarer. Näringsutskottetföreslår att ansluter sig till det nu anförda om förstärkt konkurrenspå livsmedelsområdet. Därmed tillstyrker utskottet proposition 1990/91:147 ochavstyrker motionerna 1990/91:N105 (c), 1990/91:N100 (c), 1990/91:N321 (c),1990/91:N104 (v), 1990/91:N18 (v), 1990/91:N24 (m), 1990/91:N101 (s),1990/91:N103 (mp) och 1990/91:N42 (mp) såvitt gäller här behandlade frågor.ÖvrigtÅtgärder för stimulans av ett ökat marknadstillträde i livsmedelssektornär angelägna, anförs i motion 1990/91:N104 (v). Konsumenternas svagareställning åberopas som grund för yrkandet. Särskilt viktigt är, enligtmotionärernas mening, att etableringshinder undanröjs för nya aktörer. Denenklaste vägen att öka konkurrensen är att öka importen av livsmedelsprodukter,menar de. I motionen betonas också vikten av en uppföljning av riksdagensbeslut när det gäller stimulans till småskalig produktion och förädling avlivsmedel.Jordbruksutskottet har beträffande denna del av motion 1990/91:N104 (v) bl.a.erinrat om att det i samband med det livsmedelspolitiska beslutet våren 1990anslöt sig till jordbruksministerns uttalande om att stöd till den småskaligalivsmedelsindustrin är en viktig del inom ramen för ett utökat glesbygdsstöd.Denna uppfattning vidhåller jordbruksutskottet.Såsom framgår av det föregående innebär beslut om en nylivsmedelspolitik att konsumenternas intressen kommer mer i förgrunden.Internationellt pågår arbete i om ökat marknadstillträde, vilket hartill syfte att liberalisera handeln med jordbruksprodukter. I sin nyligenframlagda proposition (1990/91:191) om vissa livsmedelspolitiska frågor harregeringen föreslagit sådana tekniska och nivåmässiga anpassningar som behövsför att avvecklingen av den interna marknadsregleringen skall få avsedd effekt.I anslutning härtill föreslås att prisövervakningen intensifieras för att manskall kunna konstatera om effekterna når fram till konsumenterna. Vidareföreslår regeringen att tillfälliga och riktade justeringar av gränsskyddetskall användas i syfte att en import skall kunna bibehållas. Jordbruksutskottethar tillstyrkt regeringens förslag (1990/91:JoU31) på samtliga punkter.Mot bakgrund av vad här har sagts finner utskottet att inte haranledning att ta något initiativ på grundval av den aktuella delen av motion1990/91:N104 (v).I motion 1990/91:N103 (mp) framförs vissa synpunkter på jordbrukspolitikensförhållande till konkurrenslagstiftningen. Motionärerna förespråkar dessutomen samlad konkurrenslagstiftning utan inriktning på en speciell bransch. Demenar emellertid att det finns anledning att lägga jordbrukspolitiska aspekterpå konkurrensregler för jordbruksområdet. Särskild hänsyn måste vidutformningen av reglerna tas till intresset av att skog-, jordbruks- ochbetesmarknaderna skall bevaras och djurs biologiska behov respekteras, hävdarmotionärerna.Jordbruksutskottet har yttrat sig i denna del och därvid konstaterat attyrkandet tar sikte på utformningen av jordbrukspolitiken snarare än avkonkurrenspolitiken. inställning i fråga om målen förjordbrukspolitiken framgår av betänkandet 1989/90:JoU25, fortsätterjordbruksutskottet som inte finner skäl att i detta sammanhang ånyo sakbehandladenna omfattande fråga.Näringsutskottet godtar den bedömning som jordbruksutskottet gör beträffandeskiljelinjen mellan jordbrukspolitik och konkurrenspolitik och saknar därmedanledning att ytterligare kommentera motion 1990/91:N103 (mp) i nu berörd del.Denna avstyrks. beträffande riktlinjer för konkurrenspolitikenatt med bifall till proposition 1990/91:87 moment 50 och medavslag på motion 1990/91:N19 yrkande 1, motion 1990/91:N32 yrkande 15, motion1990/91:N34 yrkande 12, motion 1990/91:N42 yrkandena 14 och 30, motion1990/91:N251, motion 1990/91:N288 yrkande 1, motion 1990/91:N292 yrkandena 2, 3och 6, motion 1990/91:N346 yrkande 1 och motion 1990/91:N357 yrkandena 4 och8--10 godkänner i propositionen angivna riktlinjer,res. 1 (m, fp, c)res. 2 (v)res. 3 (mp)2. beträffande kontroll av fusioneratt avslår motion 1990/91:N225 yrkande 9,res. 4 (c, mp)3. beträffande uppbrytande av existerande företagatt avslår motion 1990/91:N346 yrkande 2,res. 5 (m, fp, c) - motiv.res. 6 (v, mp)4. beträffande monopolverksamhetatt avslår motion 1990/91:N42 yrkandena 8 och 9,res. 7 (mp)5. beträffande arbetsrättslig anknytningatt avslår motion 1990/91:N294,res. 8 (m, fp, c)6. beträffande myndighetsstrukturen på konkurrensområdetatt avslår motion 1990/91:N32 yrkande 14,res. 9 (m, fp, c, mp)7. beträffande bygg- och bosektorernaatt avslår motionerna 1990/91:N289, 1990/91:N295, 1990/91:N345 och1990/91:N375,res. 10 (c, v, mp)8. beträffande kvalitetskrav på byggprodukteratt avslår motion 1990/91:N19 yrkande 2,res. 11 (v)9. beträffande utredningar om livsmedelsprisernaatt avslår motionerna 1990/91:N206, 1990/91:N267, 1990/91:N309 ochmotion 1990/91:N321 yrkande 2,res. 12 (c, v, mp)10. beträffande skattetryckets betydelse för livsmedelsprisernaatt avslår motion 1990/91:N102 yrkande 1,res. 13 (m, fp)res. 14 (c, v, mp) - motiv.11. beträffande konsumenternas kostnader för livsmedelshandelnsmarknadsföringsåtgärderatt avslår motion 1990/91:N288 yrkande 2 och motion 1990/91:N349,res. 15 (v, mp)12. beträffande avregleringens effekter på sockernäringenatt avslår motion 1990/91:N268,res. 16 (c)13. beträffande begäran hos regeringen om förslag till viss lagstiftningatt avslår motion 1990/91:292 yrkande 5,14. beträffande förbud mot konkurrensbegränsning i fråga omjordbruksprodukteratt med avslag på motionerna 1990/91:N18 och 1990/91:N24, motion1990/91:N42 yrkande 15, motionerna 1990/91:N100 och 1990/91:N101, motion1990/91:N102 yrkande 2, motion 1990/91:N103 yrkandena 1 och 3, motion1990/91:N104 yrkandena 1 och 3 och 4, motion 1990/91:N105 och motion1990/91:N321 yrkande 1 antar det i proposition 1990/91:147 framlagda förslagettill lag om förbud mot konkurrensbegränsning i fråga om jordbruksprodukter,res. 17 (m)res. 18 (c, v)res. 19 (mp)15. beträffande ökat marknadstillträdeatt avslår motion 1990/91:N104 yrkande 2,res. 20 (m, c, mp) - motiv.res. 21 (v)16. beträffande jordbrukspolitikens förhållande tillkonkurrenslagstiftningenatt avslår motion 1990/91:N103 yrkande 2.res. 22 (mp)den 31 maj 1991På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), (), Per (),(), (), (), Inga-BrittJohansson (s), Bo Finnkvist (s), (), (),(), (), (), (),(), () och (). Riktlinjer för konkurrenspolitiken (mom. 1)Per (), (), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjar med "I de"och slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse:Ett viktigt inslag i en generell politik för förbättrade allmänna villkor förnäringslivet består i åtgärder för en stärkt marknadsekonomi. Endast ommarknadsekonomin fungerar väl, dvs. utan att företagen skyddas genom t.ex.protektionism, regleringar och kartellsamarbete, kan företagen bli verkligtstabila och starka och därmed konkurrenskraftiga på den internationellamarknaden. Utskottet anser det angeläget att denna principiella uppfattningläggs till grund för överväganden om de konkurrenspolitiska insatserna.En viktig utgångspunkt måste, enligt utskottets mening, vara att man slårvakt om de strategiska fördelar som finns i vårt land. Vidare är det angelägetatt alla företag -- såväl små som stora -- ges likartade förutsättningar attverka på marknaden. Lämpligen bör detta ske genom en strängare lagstiftning pådenna punkt. Slopande av monopol på viktiga områden, såsom arbetsförmedling, ärexempel på andra effektiva åtgärder för fungerande marknader. Även utanmonopolföretag kan det på vissa marknader genom t.ex. karteller och vertikalabindningar råda en försvagad konkurrens. Särskilt inom bygg- och bosektorernaskulle en mer differentierad företagsstruktur kunna bidra till en dämpadkostnadsutveckling.Friheten att etablera och driva företag är grundpelaren i ettmarknadsekonomiskt system och har därmed en avgörande betydelse för den svenskaekonomin. Varje omständighet som hämmar eller hindrar nyföretagandet måstedärför, menar utskottet, motverkas. En samlad översyn bör därför göras avetableringsregler av olika slag. För konkurrensen skadliga regler bör mönstrasut. Ett exempel är kommunernas tillämpning av PBL. Hittillsvarande erfarenhetvisar att lagen har tillämpats på ett sätt som försvårar etableringen avdetaljhandelsföretag. Därmed utgör den ett hot mot den fria marknaden.En effektiv konkurrenslagstiftning är nödvändig för att marknadsekonominskall kunna ges goda förutsättningar. I jämförelse med motsvarande regler i våromvärld, inte minst inom EG, framstår emellertid den svenskakonkurrenslagstiftningen som svag och därtill svår att tillämpa. Det ärnödvändigt att fri konkurrens inte bara stannar vid att vara ett honnörsord.Utskottet utgår från att konkurrenskommittén kommer att lägga fram ett samlatförslag till konkurrenslagstiftning som svarar mot de ändrade förutsättningarsom har vuxit fram inte minst genom de senaste årens ökadeinternationalisering. Detta gäller exempelvis olika slag av horisontellsamverkan mellan företag som borde vara konkurrenter, men också vertikalakonkurrensbegränsningar såsom leveransvägran och andra åtgärder som enleverantör kan vidta gentemot efterföljande led i syfte bl.a. att upprätthållaen viss prisnivå. Möjligheterna till en fri prissättning måste garanteras.Vidare är en översyn av förvärvsreglerna angelägen. Utskottet menar attmöjligheten att bryta upp marknadsdominerande företag bör övervägas. Ävenfrågan om övervakningen bör få en ändamålsenlig lösning; snabba och kraftfullainsatser från de konkurrensvårdande myndigheternas sida är nödvändiga för attlagstiftningens trovärdighet inte skall kunna ifrågasättas. Sammanfattningsvisvill utskottet framhålla att den framtida nationella lagstiftningen börutformas utifrån de principer som styr EGs regelverk.Utskottet vill starkt betona angelägenheten av att den offentligaservicesektorn öppnas för konkurrens, bl.a. när det gäller vård och omsorg.Enskilda initiativ måste uppmuntras. Det måste vidare vara möjligt för kommuneratt bedriva den verksamhet som bör ankomma på dem på ett effektivt sätt utanatt behöva tillgripa aktiebolagsformen. Utskottet vill framhålla vikten av attvad som har anförts kommer att beaktas av konkurrenskommittén.Riksdagen bör i ett uttalande till regeringen ansluta sig till vad utskottetnu har anfört. Motionerna 1990/91:N34 (m), 1990/91:N357 (m) och 1990/91:N292(fp) och 1990/91:N32 (c) tillstyrks med de nu sagda i berörda delar. Utskottetavstyrker däremot övriga här behandlade motioner i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för konkurrenspolitikenatt med bifall till motion 1990/91:N32 yrkande 15, 1990/91:N34yrkande 12, motion 1990/91:N292 yrkandena 2, 3 och 6 och motion 1990/91:N357yrkandena 4 och 8--10 och med avslag på proposition 1990/91:87 moment 50,motion 1990/91:N19 yrkande 1, motion 1990/91:N42 yrkandena 14 och 30, motion1990/91:N251 yrkandena 1 och 2, motion 1990/91:N288 yrkande 1 och motion1990/91:N346 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.2. Riktlinjer för konkurrenspolitiken (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjar med "I de"och slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i den kritik mot nuvarande system för bekämpande avskadliga konkurrensbegränsningar som kommer till uttryck i motionerna frånvänsterpartiet. Det är angeläget att en skärpt uppmärksamhet nu riktas mot denstarka koncentration inom näringslivet som har tillåtits komma till stånd ochsom innebär avsevärda nackdelar för konsumenterna. Särskilt de frånkonsumentsynpunkt viktiga marknaderna för livsmedel och boende präglas av ettfåtal mycket dominerande företag.