bet · GE01SoU23 · 1991-05-30 00:00:00 — Även om inte något formellt förslag om rökfria miljöerläggs fram i propositionen vill utskottet därför ändå instämma idet som i stora drag redovisas om rökfria miljöer ipropositionen och som också stämmer överens med innehållet imotionerna 1990/91:So87 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 2,1990/91:So91 yrkande 9, 1990/91:So236 (m, s, fp, c, v, mp)yrkande 2, 1990/91:So226 (mp) yrkande 5, 1990/91:So238 (mp)yrkandena 1 och 3, 1990/91:So248 (mp) och 1990/91:280 (fp)yrkande 3. Utskottet anser emellertid att regeringens beredningav tobakspropositionen bör avvaktas innan övervägersådana åtgärder som avses i motionerna. De nu nämnda motionernaavstyrks därför.Utskottet avstyrker förslaget i motion 1990/91:So308 (mp)yrkande 2 om förbud mot rökning hos bl.a. dagbarnvårdare medhänvisning till att det inte i lag bör införas bestämmelser omrökning i enskilda hem. Utskottet vidhåller dock sin inställningatt det av medicinska och pedagogiska skäl är angeläget attrökfrihet uppnås i lokaler där barn vistas och att frågan omrökning bör tas upp redan vid rekryteringen av familjedaghem.Marknadsföring av tobaksvarorI motion 1990/91:So73 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionenanförts om åtgärder mot tobaksbruk (yrkande 5). Motionärernanoterar att regeringen i den nu aktuella propositionen inteföreslår något konkret vad gäller åtgärder mot tobaksbruk utanendast att en tobakslag med förbud mot bl.a. tobaksreklam skallkomma . Motionärerna anser mot denna bakgrund att det voreen överloppsgärning att förekomma tobakspropositionen medprincipiella ställningstaganden, men vill ändå uppmärksamma denegativa konsekvenser ett förbud mot tobaksreklam skulle föramed sig. Enligt motionärerna finns det en risk för att etttotalförbud mot tobaksreklam skulle innebära att utvecklingen avmindre farliga tobaksprodukter stannar av, vilket vore olyckligtfrån folkhälsosynpunkt. Motionärerna pekar också på risken föratt de multinationella företagen i kraft av deninternationella reklamen gynnas på bekostnad av den nationellaindustrin.I motion So87 (fp, m, c, s, v, mp), däremot, krävs förbudmot tobaksreklam inkl. smygreklam för tobaksvaror (yrkande5). Motsvarande yrkande framförs också i motion1990/91:So236 yrkande 3, av samma motionärer. Förbud mottobaksreklam begärs också i motionerna 1990/91:So90 av LarsWerner m.fl. (v) yrkande 11, 1990/91:So238 (mp) yrkande 5 och1990/91:So280 (fp) yrkande 6. I den sistnämnda motionen(fp) begärs också en intensifiering av insatserna för attskapa internationella etiska riktlinjer för marknadsföring avtobak (yrkande 7). Motsvarande yrkande framförs även imotion 1989/90:So317 av m.fl. (fp) yrkande4. Motionärerna anser att bör vara pådrivande i WHOsarbete för att etablera sådana etiska riktlinjer, eftersommycket av den internationella marknadsföringen på tobaksområdetsker i former som inte är acceptabla.Regeringen uppger i den nu aktuella propositionen (s. 144) attett förslag om förbud mot tobaksreklam bereds inom ramen för denplanerade lagstiftningen mot tobak. Ett förbud mot reklam förtobaksvaror skulle med all sannolikhet få positiva effekter påfolkhälsan, anser regeringen. Framför allt bedöms reklamen habetydelse för påverkan av ungdomens attityder. Eftersom detfinns en rad juridiska frågor som måste klargöras och som kanpåverka den konkreta utformningen av förslaget om reklamförbudkan regeringen inte precisera hur en sådan lagstiftning kanutformas och vad den i detalj kan komma att omfatta.Utskottet anser inte att något förbud mot tobaksreklam börinföras innan man inom EG nått enighet om ett motsvarandeförbud. Utskottet tillstyrker därför motion 1990/91:So73 (m)yrkande 5 och avstyrker motionerna 1990/91:So87 (fp, m, c, s, v,mp) yrkande 5, 1990/91:So236 (fp, m, c, s, v, mp), 1990/91:So90(v) yrkande 11, 1990/91:So238 (mp) yrkande 5 och 1990/91:So280(fp) yrkande 6.Näringsutskottet behandlade ett motionsyrkande somgick ut på att inom WHO aktivt skulle söka få till ståndetiska riktlinjer för marknadsföring av alkohol och tobak.Näringsutskottet tillstyrkte att skulle göra ettsådant uttalande och underströk därvid kraftigt betydelsen avinternationella normer som instrument för en samlad insats motalkohol- och tobaksbrukets skadeverkningar (1988/89:NU13).Riksdagen följde utskottet.Näringsutskottet har avstyrkt en motion om etiskariktlinjer för marknadsföringen av alkohol och tobak medhänvisning till att svenska insatser för att motverka skadligttobaksbruk i andra länder även fortsättningsvis bör göras inomramen för ett internationellt samarbete, i första hand inom WHO(1990/91:NU47).Riksdagen har således redan uttalat sig för att inomWHO skall verka för internationella normer mot tobakensskadeverkningar. Utskottet anser inte att det behövs något nytttillkännagivande i frågan och avstyrker därför motionerna1990/91:So280 (fp) yrkande 7 och 1989/90:So317 (fp) yrkande 4.Gränsvärden för vissa skadliga ämnen i cigarettrökI motion 1990/91:So87 (m, s, fp, c, v, mp) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom en maximihalt av tjära per cigarett och (yrkande 6). Likalydande yrkanden framförs imotionerna 1990/91:So236 av samma motionärer (m, s, fp, c, v,mp), yrkande 4, 1990/91:So238 (mp) yrkande 4 och 1990/91:So280(fp) yrkande 10. Motionärerna hänvisar till att det inom EGplaneras en sådan begränsning av skadliga beståndsdelar itobaken. I motion So280 (fp) begärs också att enproduktkontroll av tobaksvaror genomförs (yrkande 9). föreslagit bör tillverkare och importöreråläggas att utreda de kemiska och toxikologiska egenskaperna hostobaksvaror som tillverkas i eller införs till ochredovisa resultatet till socialstyrelsen.I propositionen anför regeringen att den bör få rätt attföreskriva gränsvärden för vissa skadliga beståndsdelar i tobak,för att på det sättet minska riskerna för skador vid ettfortsatt tobaksbruk (s. 145). Liknande bestämmelser finns enligtpropositionen i flera länder, och direktiv i frågan har ocksåantagits inom EG. Regeringen finner det önskvärt att idetta avseende inför bestämmelser i enlighet med EG, vilketinnebär att högsta tillåtna tjärmängd i cigaretter bör bli 15 mgper cigarett och fr.o.m. år 1998.Utskottet delar uppfattningen att regeringen bör ha rätt attföreskriva gränsvärden, i första hand för högsta tillåtnatjärhalt i cigarettrök. Enligt propositionen är det önskvärt attSverige i detta avseende inför bestämmelser i enlighet med EG.Motionerna 1990/91:So87 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 6,1990/91:So236 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 4, 1990/91:So238 (mp)yrkande 4 och 1990/91:So280 (fp) yrkande 10 blir alltsåtillgodosedda utan någon vidare åtgärd av . De nunämnda motionerna avstyrks därför.I motion So280 (fp) föreslås att en produktkontroll avtobaksvaror genomförs. Förslaget bygger på tobaksutredningensförslag, men berörs inte i propositionen. Där sägs attutredningens förslag i övrigt bör beredas ytterligare inomregeringskansliet innan ställning kan tas i dessa delar. anser att beredningen av tobaksutredningens förslag idenna del bör avvaktas. Motionen avstyrks därför såvitt nu är ifråga (yrkande 9).Åldersgräns för inköp av tobakI motionerna So87 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 1 och1990/91:So236 av samma motionärer, yrkande 1, begärstillkännagivanden till regeringen om vad som i motionernaanförts om en åldersgräns för inköp av tobaksvaror.Enligt motionärerna börjar majoriteten rökare att röka före 20års ålder. Många studier visar att tobaksrökning medför störrerisker ju tidigare rökdebuten sker. Det är därför angeläget attsenarelägga tobaksdebuten, anför motionärerna. I flera andraländer finns förbud mot tobaksförsäljning till ungdom, och ettliknande lagförslag planeras inom EG. Enligt motionärerna skulleen åldersgräns också vara ett stöd för de ungdomar som avgrupptryck tvingas börja röka.Regeringen uppger i propositionen (s. 145) att den inte avseratt föreslå någon åldersgräns för inköp av tobaksvaror. Även omdet är i hög grad önskvärt att förskjuta rökdebuten till högreåldrar bedömer regeringen emellertid att en åldersgräns kan fåen motsatt verkan för vissa grupper i förhållande till vad somavsetts.Enligt propositionen skulle tobaksbruk genom en åldersgränskunna förknippas med den vana som betraktas som "vuxen", någotsom många ungdomar eftersträvar. Åldersgräns för inköp skulle isig också kunna ses som ett hinder man vill besegra. Tobakskulle på det sättet bli attraktivt. Regeringen bedömer vidareatt förslaget om att införa åldersgräns medför betydandesvårigheter i form av kontroll av efterlevnaden. Regeringen harockså erfarit att man inom EG gjort en liknande bedömning ochinte har för avsikt att lägga fram något förslag om åldersgränsför inköp av tobaksprodukter, vilket tidigare diskuterats.Utskottet anser, av samma skäl som regeringen anfört ipropositionen, att någon åldersgräns för inköp av tobak inte börinföras. Motionerna 1990/91:So236 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 1och 1990/91:So87 (m, s, fp, c, v, mp) yrkande 1 avstyrks alltså.Information om tobakens skadeverkningarI motion 1990/91:So91 (c) framhålls behovet av förstärktaresurser för information om tobakens skadeverkningar (yrkande8). Mot bakgrund av hälsoriskerna med tobaksbruk ansermotionärerna att såväl den aktiva som passiva rökningen måstebekämpas med hög prioritet. NTS och VISIR bedriver redan i dagett framgångsrikt informationsarbete, trots bristande resurser.Motionärerna anser att det är särskilt angeläget attsamhällsstödet till dessa organisationer ökar.Motionärerna i motion 1990/91:So280 (fp) anser attupplysningen om tobakens skadeverkningar på snar sikt bör få ettväsentligt, permanent resurstillskott och att detta bör beaktasi den kommande tobakspropositionen (yrkande 2).Två motioner tar upp behovet av information till kvinnor,framför allt i samband med graviditet och barnafödsel. Imotion 1990/91:So274 av () begärs attvissa nyckelpersoner utbildas, t.ex. inompreventivmedelsrådgivningen och barnavårdscentralerna, så att dekan informera yngre kvinnor om tobakens skadliga verkningar,inte minst när de väntar barn. I motion 1990/91:So334 avElisabeth m.fl. (m, fp, c) yrkas att socialstyrelsenges i uppdrag att skapa förutsättningar för attmödravårdscentraler och BB-avdelningar kan ge allsidig ocheffektiv information om tobakens skadeverkningar i samband medgraviditet och barnafödsel.Tobaksutredningen har föreslagit att information om tobakensskadeverkningar bör förstärkas genom statligt stöd. Regeringenförklarar sig dela denna bedömning (prop. s. 146). Som skälhärför anförs att information är den metod som sedan längeutnyttjats för att minska tobaksbruket. Även om åtgärder avannat slag vidtas i denna strävan är olika former av informationett grundläggande element i ett samhälleligt åtgärdsprogram. Ipropositionen framhålls dock att information måste ses somkomplement till andra åtgärder. Information om tobakensskadeverkningar bör enligt regeringens uppfattning framför alltbedrivas lokalt inom skolor, primärvården, frivilligaorganisationer etc. men även centralt t.ex. genomkunskapsspridning. Det hälsoupplysande informativa arbetet börförstärkas med hjälp av det tobaksprogram som ovan föreslagitsskall bedrivas vid . I propositionen uppgesvidare att regeringen och barn- och avseratt ge stöd ur allmänna arvsfonden till Förbundet för ett tobaksförebyggande projekt. Målet förprojektet är att genom s.k. friskvårdsinformatörer nå elever iårskurserna 6--9 för att halvera antalet tobaksanvändare iårskurs 9.Utskottet gör följande bedömning.Genom det tobaksprogram som skall bedrivakommer informationen om tobakens skadeverkningar att förstärkas.Informationen bör enligt regeringen bedrivas dels lokalt inomskolor, primärvård och frivilliga organisationer, dels centralt.Utskottet vill framhålla betydelsen av att information ges isamband med graviditet och barnafödsel. Enligt utskottets meningtillgodoses härigenom syftet med motionerna 1990/91:So91 (c)yrkande 8, 1990/91:So280 (fp) yrkande 2, 1990/91:So274 (s) och1990/91:So334 (m, fp, c), som därför avstyrks.Rökavvänjning m.m.I motion 1990/91:So280 (fp) begärs ökat stöd tillrökavvänjning (yrkande 4), en kampanj mot snusning för attbryta konsumtionsökningen (yrkande 5) samt att snus ochportionstobak upphör att klassificeras som livsmedel (yrkande6).Enligt regeringens bedömning bör en ökad satsning på forskningske, främst i tobakspreventivt syfte (prop. s. 147). Bl.a.behövs enligt regeringen ökade kunskaper om varför människorbörjar att röka resp. snusa, om fortsatt tobaksanvändande och omavvänjning av tobaksbruk.Regeringen framhåller i propositionen att ett medel som måstetillämpas i kampen för att nedbringa tobaksbruket är avvänjning.Främst har denna verksamhet varit inriktad på rökavvänjning, menbehov av avvänjning av snusberoende kan också vara aktuellt medtanke på att snusande blivit en vanlig företeelse främst blandunga män, heter det i propositionen. bedrevsrökavvänjning huvudsakligen vid särskilda enheter specielltinriktade på sådan verksamhet. Successivt har emellertidtobaksavvänjning blivit en del av den allmänna hälsovård sombedrivs i primärvården. Enligt regeringens uppfattning är detinom primärvården en sådan verksamhet hör hemma. Detta är därmedett ansvar för lokala huvudmän -- landsting eller kommuner. Ipropositionen uppges att det i detta avseende bör falla ettansvar på staten att stödja det lokala arbetet genomkunskapsförmedling och material som kan vara lämpligt att tafram centralt men för lokalt bruk.Det tobaksprogram avses bedriva skallbl.a. inriktas på att förmå ungdomar att inte börja röka ellersnusa över huvud taget. När det gäller vuxna skall särskildainsatser riktas mot grupper som röker mycket, t.ex. i form avstöd till rökavvänjning.Motion 1990/91:So280 (fp) får anses i huvudsak tillgodoseddoch avstyrks därför, såvitt nu är i fråga (yrkandena 4 och 5).Livsmedelslagen (1971:511) är tillämplig på snus ochtuggtobak, eftersom dessa varor är avsedda för förtäring enligtlagens mening. Det innebär bl.a. att livsmedelsverket harmöjlighet att ingripa med förbud eller villkor beträffande dessavaror. har dock så inte skett. Utskottet anser detemellertid inte vara någon nackdel att denna möjlighet tillrestriktioner finns och avstyrker därför motion So280 (fp)yrkande 6.WHOs mål för arbetet på tobaksområdetSverige tillhör de länder som anslutit sig till WHOs mål omHälsa 2000 (HFA-2000). antog medlemsländernai WHOs Europaregion 38 mål för HFA-2000. Målen skall varabestämmande för nationella hälsopolitiska strategier. Vissa målgår ut på att uppnå förändrade levnadsvanor. I ett av målen (nr16) omnämns direkt behovet av minskat tobaksbruk, och detföreslås att varje medlemsland skall sätta upp klara etappmål,t.ex. att av befolkningen skall vara rökfri och att dennationella konsumtionen skall minskas från dentidpunkt när målen antogs, dvs. Sverigehar också ställt sig bakom WHOs Europaregions beslut att underde närmaste åren genomföra en samordnad insats mot tobaken. Deneuropeiska aktionsplanen har många beröringspunkter med detåtgärdsprogram mot cancer som utarbetats inom EG. Även dettaprogram lägger stor vikt vid åtgärder för minskat tobaksbruk.De hälsopolitiska principerna i de internationellahandlingsprogrammen stämmer enligt propositionen väl överens medden svenska nationella hälsopolitik som utformats och antagitsgenom godkännande av regeringens proposition omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården, m.m. (prop.1984/85:181).I motionerna 1990/91:So238 av m.fl. (mp)yrkande 2 och 1990/91:So280 av m.fl. (fp)yrkande 1 begärs att fastställer mål för insatsernamot tobaksskadorna som överensstämmer med WHOs rekommendationoch som innebär en halvering av mängden rökt tobak till år 2000.Socialutskottet ansåg att beredningen avtobaksutredningens förslag i borde avvaktasinnan överväger att ange mål för arbetet påtobaksområdet och avstyrkte därför en motion (fp) om att Sverigebör stadfästa WHOs mål (1989/90:SoU23).Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrkerdärmed motionerna 1990/91:So238 (mp) yrkande 2 och 1990/91:So280(fp) yrkande 1.Vissa frågor rörande allergiUnder avsnitt 12 i propositionen redogörs för genomförda ochplanerade åtgärder till följd av allergiutredningens förslag ibetänkandet Att förebygga ALLERGI/överkänslighet (SOU 1989:76),vilket överlämnades till regeringen . Någotförslag för att ta ställning till läggs inte framunder detta avsnitt.Motionärerna i motion 1990/91:So91 (c) anser att det är enmycket angelägen åtgärd att sanera marknaden från ämnen somframkallar allergiska besvär. Till att börja med bör en översyngöras av kriterierna för allergiframkallande ämnen. Motionärernaställer sig bakom allergiutredningens förslag att tillverkareoch importörer bör anpassa sina produkter med utgångspunkt iallergikers och överkänsligas behov av ökad riskfrihet, märkningoch "allergideklaration". Detta bör enligt motionärerna gesregeringen till känna (yrkande 11).Allergiutredningen föreslog en översyn och komplettering avkemikalieinspektionens lista över allergiframkallande ämnen.Utredningen föreslog också en förbättring avproduktinformationen. , kemikalieinspektionen,kommun och ytterligare sex remissinstanser ställde sigpositiva till allergiutredningens förslag. Kritiska synpunkterframfördes från ett par instanser.Arbete med att utvärdera och klassificera potentiella allergenpågår kontinuerligt inom kemikalieinspektionen. Inspektionen harockså som målsättning att en gång revidera allergilistan.Nyligen har 12 nya ämnen förts upp på denna. Allergifrågorna harockså prioriterats i regeringens förslag till treårsbudget förkemikalieinspektionen. Med Apoteksbolagets hjälp harinspektionen gjort en kartläggning av vilka ämnen som mestfrekvent orsakar allergi vid hudkontakt och inandning. Dessaämnen har bedömts som de mest angelägna att åtgärda.Kemikalieinspektionen har också påbörjat ett arbete för attåstadkomma en bättre innehållsdeklaration och märkning avkemiska konsumentprodukter, med avseende på innehåll avallergiframkallande ämnen.Utskottet konstaterar att det inom kemikalieinspektionen pågårett arbete med att klassificera allergiframkallande ämnen ochmed att innehållsdeklarera och märka produkter som innehållersådana ämnen. Utskottet avstyrker motion 1990/91:So91 (c) medhänvisning härtill (yrkande 11).I motion 1990/91:So531 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om åtgärder mot nickelallergins spridning(yrkande 12). Enligt motionärerna har man i nyligenutfärdat ett förbud mot användning av nickel i ett antalprodukter, såsom smycken, knappar och glasögonbågar.Motionärerna anser att de danska erfarenheterna bör studeras ochatt det bör övervägas om inte också bör införa ettmotsvarande förbud. I motion 1990/91:So496 av () begärs förslag till lagstiftning som gör märkning avprodukter innehållande nickel obligatorisk.Allergiutredningen lade fram flera förslag om provning avolika artiklar och information om produkter som kan varaallergiframkallande.Regeringen har i den senaste forskningspolitiska propositionen(prop. 1989/90:90), vars förslag antagit, markeratkonsumentverkets betydelsefulla roll för provning avkonsumentprodukter. har också med vissa undantagförklarat sig berett att ta de initiativ som föreslagits avallergiutredningen. Vissa uppgifter har verket funnit varalämpade att behandla i den till verket knutna konsumenttekniskanämnden. har också en viktig roll somkunskapsspridare bl.a. med hjälp av sina konsumentvägledare,tidskrifter och faktablad.Nickelallergi är ett allvarligt problem som allergiutredningenuppmärksammat. För att förbättra möjligheten att undvikauppkomst av nickelallergi har utfärdat allmännaråd om håltagning i öronen (SOSFS 1989:40). Statensprovningsanstalt har också börjat analysera nickelhalten i bl.a.smycken. Anstalten har vidare utarbetat en särskild symbol förlåg nickelhalt. Ytterligare upplysning krävs dock av ansvarigamyndigheter för att göra framför allt skolungdomar uppmärksammapå riskerna med nickelhaltiga smycken.Utskottet gör följande bedömning.Enligt allmänna råd är en av de vanligasteorsakerna till att nickelallergi uppstår håltagning i öronen medefterföljande användning av nickelhaltiga smycken. Den främstaåtgärden för att undvika uppkomst av nickelallergi måste enligtutskottet därför vara att undvika håltagning i öronen, särskiltpå barn och ungdomar. Utskottet utgår från att bl.a.konsumentverket sprider ytterligare kunskap om riskerna mednickelhaltiga smycken och avstyrker motionerna 1990/91:So496(fp) och 1990/91:So531 (fp) yrkande 12 med hänvisning till detanförda.I motion 1990/91:So516 av () och KenthSkårvik (fp) yrkas att hos regeringen begär förslagom inrättande av ett allergicentrum. I motionerna1990/91:So476 av och (båda s) och1990/91:So476 av och () yrkas attett allergicentrum resp. forskningscentrum om allergi förläggstill föreslog att man som komplement tillinsatser på kommunal- och myndighetsnivå skulle bilda ettallergicentrum med stat och näringsliv som finansiärer.Allergicentrums huvuduppgifter föreslogs vara information ochutbildning, forskningsrapportering, samarbete och samordning.Förslaget fick stöd av ett tiotal instanser. Socialstyrelsenville utvidga förslaget till ett mera allmänt centrum förhälsoinformation om olika folksjukdomar. Åtta instanser varkritiska eller tveksamma till förslaget, däriblandriksrevisionsverket och . Flera remissinstanserlämnade också synpunkter på den verksamhet som föreslogs förallergicentrum.Regeringen har i budgetpropositionen för budgetåret 1991/92bl.a. föreslagit att 1 milj.kr. skall tillskjutas som ettengångsbidrag för att göra det möjligt att inrätta ettallergicentrum i enlighet med allergiutredningens förslag.Verksamheten skall drivas som en stiftelse. Regeringen uppdrog imars åt en särskild utredningsman att utreda och föreslådimensionering av ett sådant centrum vars inriktning bör varaatt genom information och opinionsbildande arbete verka för merallergisäkra miljöer och öka kunskapen hos olika personalgrupperoch allmänheten. Ett sådant centrum bör enligt propositionenockså initiera och stödja forskning, särskilt tvärsektoriellsådan.Utskottet gör följande bedömning.Motion 1990/91:So516 (m, fp) om inrättandet av ettallergicentrum är tillgodosedd och avstyrks därför.Det ankommer inte på att besluta om lokaliseringenav allergicentrum. Även motionerna 1990/91:So468 (s) och1990/91:So476 (mp) avstyrks därför.Vissa frågor rörande hälsovårdhem och hälsohem samtalternativmedicinUnder beteckningen hälsohem ryms mycket skiftandeinstitutioner som har det gemensamt att de serverar vegetariskkost och i allmänhet bedriver fasteverksamhet. Ideologisktbygger de flesta hälsohem på idéer som lanserades i avAre . Ett hälsohem kan vara en ur hälso-och sjukvårdssynpunkt välutrustad anläggning med kvalificeradpersonaluppsättning som ger en rad olika behandlingsformer ochhar kapacitet för kanske 100-talet patienter/gäster. Etthälsohem kan också vara ett gästhem med vegetarisk inriktningför 10--15 personer som drivs i familjeregi och som förutom ettvegetariskt bord även kan erbjuda stöd vid fasta.I landet finns ett femtiotal institutioner som ryms inomdefinitionen för hälsohem och som kallar sig hälsohem ellernågot liknande. Av dessa var 19 auktoriserade avHälsohemmens riksförbund. Auktorisationen innebär att vissa kravi fråga om behandling, personalsammansättning, inriktning,fortlöpande utbildning m.m. skall vara uppfyllda.Inom medicinska kretsar i råder delade meningar omvärdet av hälsohemsbehandling.