bet · GE01SoU25 · 1991-05-30 00:00:00 — Den totala kostnaden förbetalningsansvaret för medicinskt färdigbehandlade inommedicinsk korttidssjukvård och geriatrik beräknades av utskottetuppgå till 2,34 miljarder kr.Utskottet förordade en finansiering av kommunernasbetalningsansvar för medicinskt färdigbehandlade inom somatiskkorttidssjukvård och geriatrik som innebar att skatteväxlingskulle ske motsvarande av den totala kostnaden, medanresterande del av kommunernas kostnader skulle täckas med ettstatsbidrag på sammanlagt 1,5 miljarder kronor.Genom en sådan finansiering skulle landstingen få behålla ettutrymme av skatteunderlaget motsvarande av den beräknadekostnaden.Riksdagen beslutade i enlighet med utskottets förslag ochfastställde också den modell för finansiering som utskottetanvisade (rskr. 97).Landstingsförbundet har efter riksdagsbeslutet i december 1990genomfört ytterligare en undersökning, per ,av antalet medicinskt färdigbehandlade. Vid denna senare mätningframkom att antalet medicinskt färdigbehandlade var ca 3500personer, dvs. ca 500 färre än vid de båda tidigare mätningarna.Vidare redovisades att närmare en tredjedel av de medicinsktfärdigbehandlade väntade på vård inom någon annanlandstingskommunal vårdinrättning, flertalet inom dengeriatriska klinikfunktionen.PropositionenAv propositionen framgår att det obligatoriskabetalningsansvaret varit föremål för särskilda överväganden isamband med beredningen av äldrereformens ekonomiska reglering.I propositionen hänvisas bl.a. till att det numera, genomLandstingsförbundets undersökning av medicinskt färdigbehandladei , finns uppgifter om andelen patienter som ärmedicinskt färdigbehandlade men som avvaktar fortsatt vård inomlandstingskommunala vårdinrättningar. Sådana uppgifter saknadesi de två tidigare inventeringarna. Enligt propositionen börförekomsten av medicinskt färdigbehandlade som väntar på vårdinom landstingen föranleda justeringar av den tidigare beräknadekostnaden för betalningsansvaret.För att lagbestämmelserna bättre skall motsvara vad som börgälla i fråga om det kommunala betalningsansvaret för medicinsktfärdigbehandlade inom medicinsk korttidssjukvård och geriatrikinnehåller propositionen ett förslag till förtydligande av 6 §lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för visshälso- och sjukvård (betalningsansvarslagen).Lagändringen skall klarlägga att kommunens betalningsansvar förmedicinskt färdigbehandlade endast kan aktualiseras då patientenväntar på service och vård inom kommunens ansvarsområde.Förekomsten av "interna köer" till annan landstingskommunal vårdinnebär inte att kommunen i dessa fall skall åläggas ettbetalningsansvar. Lagförslaget ingår som bilaga 1 iutskottets betänkande.I tidigare undersökningar saknades ävenuppgifter om medicinskt färdigbehandlade inom geriatriken. Isamband med att kommuner och landsting till socialdepartementetredovisat andra uppgifter av betydelse för den ekonomiskaregleringen har landstingen, i enlighet med en begäran frånregeringen, även redovisat uppgifter om medicinsktfärdigbehandlade inom geriatriken. Enligt denna inventeringfinns det ca 1100 medicinskt färdigbehandlade patienter inomgeriatriken. De uppgifter som finns om medicinsktfärdigbehandlade inom geriatriken bör enligt propositionen ingåi beräkningsunderlaget. Omvårdnadkostnaden per vårdplats och daginom geriatriken beräknas i propositionen till . Dentotala kostnaden för de medicinskt färdigbehandlade inomgeriatriken beräknas till 441 milj.kr. Av denna kostnad föreslås70 %, 309 milj.kr., ligga till grund för skatteväxling.De landstingsfria kommunernas andel av de medicinsktfärdigbehandlade utgör av det totala antalet. Kostnadernaför de medicinskt färdigbehandlande hos de landstingsfriakommunerna ingick i den av utskottet angivna totalkostnaden fördet medicinska betalningsansvaret för somatisk korttidssjukvårdoch geriatrik. Enligt propositionen bör, för att ett korrektutfall skall uppnås, totalkostnaden reduceras med delandstingsfria kommunernas andel.Enligt propositionen bör vidare beräkningen av antaletmedicinskt färdigbehandlade inom somatisk korttidssjukvård ochtotalkostnaderna härför grundas på ett genomsnitt av alla deundersökningar som gjort. Hänsyn bör såledesenligt propositionen tas även till den undersökning som gjordesi januari 1991.Kommuner och landsting har i vissa fall träffat avtal om detkommunala betalningsansvaret. Enligt ett särskilt påpekande ipropositionen bör de lokala avtal som huvudmännen träffat bligällande, även om de avviker från utskottets modell.Den totala kostnaden för de medicinskt färdigbehandladeuppskattas, sedan hänsyn tagits till de nämnda förändringarna iförhållande till utskottets förslag i betänkande 1990/91:SoU9,till 1870 milj.kr. (Utskottet beräknade totalkostnaden till2340 milj.kr.). Skatteväxling bör enligt propositionen, ienlighet med riksdagsbeslutet, genomföras motsvarande avbeloppet, dvs. 1309 milj.kr.Utöver skatteväxling skall kommunerna enligt propositionen --och enligt riksdagsbeslutet -- få ett statsbidrag uppgående tilltotalt 1500 milj.kr. Till grund för utbetalningen föreslåsligga, som framgått i det föregående, antalet medicinsktfärdigbehandlade . Statsbidragetföreslås utgå med 700 milj.kr. för , 500 milj.kr. för år1993 och 300 milj.kr. Bidraget föreslås utbetalasper kalenderår i efterskott och administreras avsocialstyrelsen.I propositionen föreslås att statsbidrag även skall kunnalämnas till de landstingsfria kommunerna. I propositionen anförsbl.a. att det i dessa kommuner finns ett relativt stort antalmedicinskt färdigbehandlade och att antalet ökat under senareår. Om dessa kommuner inte omfattas av det obligatoriskabetalningsansvaret, finns det, anför föredragande statsrådet, risk att antalet medicinskt färdigbehandlade ävenfortsättningsvis kommer att vara högt med negativa effekter försåväl enskilda som samhällsekonomin. Mot denna bakgrund anses delandstingsfria kommunerna böra få del av statsbidraget. Bidragskall dock, anförs det i propositionen, lämnas endast underförutsättning att de landstingsfria kommunerna internt tillämparett motsvarande styrsystem som betalningsansvaret mellanlandsting och kommuner. Enligt propositionen avser delandstingsfria kommunerna att införa ett sådant system.Förslaget till statsbidrag till kommunerna för medicinsktfärdigbehandlade får effekter på statsbudgeten först budgetåret1992/93.Riksdagen föreslås godkänna de i propositionen föreslagnariktlinjerna för statsbidraget till kommunerna för medicinsktfärdigbehandlade. föreslås också anta förslaget tilllag om ändring i lagen om kommunernas betalningsansvar för visshälso- och sjukvård.Utskottets bedömningPropositionens förslag beträffande medicinskt färdigbehandladeinnebär förtydliganden och i något fall en viss ändring avriksdagsbeslutet i december 1990.Ett förtydligande är att de patienter som är medicinsktfärdigbehandlade men avvaktar fortsatt vård inom landstingetinte skall omfattas av kommunens obligatoriska betalningsansvar.Utskottet delar inställningen att förekomsten av köer till annanlandstingskommunal vård inte skall innebära att kommunen i dessafall skall åläggas ett betalningsansvar. Utskottet återkommernedan till propositionens förslag till förtydligande ibetalningsansvarslagen.Några säkra uppgifter om medicinskt färdigbehandlade inomgeriatriken förelåg inte vid principbeslut ominförandet av ett obligatoriskt betalningsansvar.Socialdepartementet har , i samband med att underlag förbeslutet om den ekonomiska regleringen infordrats från landstingoch kommuner, inhämtat uppgifter även i detta hänseende.Utskottet delar propositionens uppfattning att de inhämtadeuppgifterna bör ingå i beräkningsunderlaget förbetalningsansvaret för de medicinskt färdigbehandladepatienterna. Utskottet har inte något att invända motpropositionens kostnadsberäkningar i övrigt såvitt avsermedicinskt färdigbehandlade patienter inom geriatriken.I den av utskottet beräknade totalkostnaden för kommunernasobligatoriska betalningsansvar ingick även kostnaderna förmedicinskt färdigbehandlade inom somatisk akutsjukvård ochgeriatrik inom de landstingsfria kommunerna. Utskottet delarpropositionens uppfattning att, för att ett korrekt utfall skallkunna uppnås, totalkostnaden bör reduceras med de landstingsfriakommunernas andel.Den av utskottet i betänkande SoU9 beräknade totalkostnadenför medicinskt färdigbehandlade baserades påLandstingsförbundets mätningar och 1990. Enytterligare undersökning av antalet medicinskt färdigbehandladegenomfördes . Utskottet delar propositionensuppfattning att totalkostnaden för det obligatoriskabetalningsansvaret bör grundas på uppgifterna från samtliga treundersökningar. Härigenom ökar enligt utskottet säkerheten iberäkningarna av totalkostnaden för det obligatoriskabetalningsansvaret för de medicinskt färdigbehandladepatienterna.Enligt riksdagsbeslutet skulle kostnadsberäkningarna för detobligatoriska betalningsansvaret för medicinskt färdigbehandladeske enligt en obligatorisk beräkningsmodell. Vissa landsting ochkommuner har dock, enligt vad som anförs i propositionen, lokaltträffat överenskommelser som i viss utsträckning avviker frånutskottets modell. Utskottet har inte något att erinra mot attdessa lokala överenskommelser blir gällande. I ett fall (iVästerbottens läns landsting) har dock tvist uppkommit mellanlandstinget och kommunerna i vilken utsträckning en lokalöverenskommelse föreligger. Utskottet återkommer till dennafråga under avsnittet En avstämning av det ekonomiska utfalletav reformen. Under detta avsnitt behandlas även motionsyrkandenom att vissa regleringssummor som lagts till grund för denekonomiska regleringen m.m. bör justeras.Enligt riksdagsbeslutet och den nu aktuella propositionenskall skatteväxling genomföras motsvarande av den totalakostnaden för de medicinskt färdigbehandlade patienterna inomden somatiska korttidssjukvården och geriatriken. Kommunernakompenseras med ett statsbidrag på sammanlagt 1,5miljarder kronor. Propositionen innehåller förslag tillriktlinjer för fördelningen av statsbidraget. Regeringen avseratt i en förordning ange närmare bestämmelser om utformningen avstatsbidraget. Utskottet har inte något att erinra motpropositionen i denna del.I propositionen föreslås att statsbidrag även skall kunnalämnas till de landstingsfria kommunerna. Utskottet delarpropositionens uppfattning att det är angeläget att även delandstingsfria kommunerna medverkar till att medicinsktfärdigbehandlade patienter inte blir kvar inom akutsjukvården.Utskottet anser det därför motiverat att också de landstingsfriakommunerna får del av statsbidraget. En förutsättning bör, somföreslås i propositionen, vara att dessa kommuner internttillämpar ett motsvarande styrsystem som betalningsansvaretmellan landsting och kommuner.Utskottet tillstyrker sammanfattningsvis de i propositionenföreslagna riktlinjerna för statsbidraget till kommunerna förmedicinskt färdigbehandlade.Det kommunvisa utfallet av det extra statsbidraget redovisas ien bilaga (bil. I:3.11) till propositionen. Det bör noteras atten rättelse i propositionen gjorts i denna del. Utskottet har --för undvikande av missförstånd -- tagit in de korrektauppgifterna angående utfallet av det treåriga statsbidraget somen bilaga till betänkandet (bilaga 4).Som framgått i det föregående har utskottet tillstyrkt att detbeträffande de medicinskt färdigbehandlade patienter somavvaktar fortsatt vård inom bör göras justeringar avkostnadsberäkningarna för betalningsansvaret. Propositioneninnehåller också ett förslag till förtydligande av 6 § lagen(1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- ochsjukvård (betalningsansvarslagen) som klarlägger att kommunensbetalningsansvar för medicinskt färdigbehandlade endast kanaktualiseras då patienten väntar på service och vård inomkommunens ansvarsområde. Utskottet tillstyrker lagförslaget.Utskottet tar härefter upp en annan fråga i anslutning tillbetalningsansvarslagen.Kommunen har enligt betalningsansvarslagen ett obligatorisktbetalningsansvar för somatisk långtidssjukvård som bedrivs av enlandstingskommun eller en enskild vårdgivare (2 §).Betalningsansvaret gäller dock inte för geriatrisk vård.Kommunen har vidare ett obligatoriskt betalningsansvar förmedicinskt färdigbehandlade patienter vidlandstingskommunernas enheter för somatisk akutsjukvård ellergeriatrisk vård (6§). Härutöver kan en landstingskommun och enkommun komma överens om att kommunen skall ha betalningsansvaräven för annan sjukvård (9§). Enligt vad utskottet erfarit harvissa landsting och kommuner träffat överenskommelser om ettsådant utvidgat betalningsansvar. Enligt utskottet bör ettförtydligande göras även i 9§ så att det klart framgår attsådana överenskommelser bör kunna avse förutom sjukhusanknutenhemsjukvård och psykiatrisk långtidssjukvård med huvudsakligomvårdnadsinriktning även medicinskt färdigbehandlade patienterinom den psykiatriska korttidssjukvården. 9§betalningsansvarslagen bör erhålla en lydelse i enlighet med vadutskottet anfört. Ett av utskottet utarbetat förslag tilländringar i betalningsansvarslagen ingår som bilaga 2 ibetänkandet.Utskottet föreslår även en redaktionell ändring av den rubriksom föregår 6§ betalningsansvarslagen.Förändringen av ersättningen från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännenRamen för ersättningarna från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen, den s.k. Dagmarersättningen, föreslås ipropositionen reduceras med hänsyn till den kostnadsandel förhälso- och sjukvård som lyfts av sjukvårdshuvudmännen genomäldrereformen. Reduceringen bör enligt förslaget fastställastill ett visst antal kronor per invånare och fördelas länsvis.Som framgått i det föregående beräknas kostnaderna för dentotala andelen hälso- och sjukvård som genom reformen överförstill kommunerna till ca . Detta motsvararca av sjukvårdshuvudmännens totala kostnader för hälso- ochsjukvård. En reduktion av sjukvårdshuvudmännensersättning från den allmänna sjukvårdsersättningen bör enligtpropositionen göras. Reduktionen bör göras även beträffande delandstingsfria kommunerna, eftersom dessa kommer att få del avdet föreslagna statsbidraget till kommunerna till service ochvård till äldre och handikappade. (Se även avsnittetFörändringen av statsbidraget till kommunerna nedan.) Sammanlagtuppgår reduktionen till . Reduktionensstorlek i den ekonomiska regleringen uppgår till 2,8 miljarderkronor då de landstingsfria kommunerna frånräknats.Riksdagen föreslås i propositionen godkänna riktlinjer förförändringen av ersättningen från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen.Förslaget såvitt avser förändringen av ersättningen frånsjukförsäkringen får följder för vissa medelsanvisningar /92. Medelsanvisningarna behandlas under ettsärskilt avsnitt i betänkandet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet delar propositionens uppfattning att ramen förersättningarna till sjukvårdshuvudmännen, den s.k.Dagmarersättningen, bör reduceras med hänsyntill den kostnadsandel för hälso- och sjukvård som lyfts avsjukvårdshuvudmännen genom äldrereformen. Utskottet tillstyrkersåledes de i propositionen föreslagna riktlinjerna förförändring av ersättningen från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen.Förändringen av skatteutjämningssystemetSkatteutjämningsbidraget enligt det nuvarandeskatteutjämningssystemet baseras på en garanterad skattekraft ilandsting och kommuner, varvid hänsyn tas till bl.a.befolkningens åldersstruktur och åldersberoende verksamheter.I propositionen föreslås vissa förändringar avskatteutjämningssystemet. Enligt förslaget bör tillägg elleravdrag för åldersstrukturens inverkan avseende somatisklångtidssjukvård, vilken ingår i beräkningsunderlaget förskatteutjämningsbidragen till landstingen, föras över tillberäkningsunderlaget för skatteutjämningsbidragen tillkommunerna. Förändringen innebär att antalet äldre i de högstaåldrarna kommer att väga tyngre vid beräkningen av kommunernasskatteutjämningsbidrag. För kommuner som har många äldre i dehögsta åldrarna, dvs. många glesbygdskommuner, innebärförändringen relativt sett högre skatteutjämningsbidrag.I propositionen föreslås vidare att de högsta skattesatser somenligt lagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag får utgöragrund för beräkning av skatteutjämningsbidrag skall justeras förkommuner och landsting motsvarande den förändring avskattesatserna i varje län som uppkommer till följd avskatteväxlingen.Statens kostnader för skatteutjämningsbidraget stiger i vissutsträckning med den föreslagna förändringen. Orsaken är bl.a.att kommunernas garanterade skattekraft, som ligger till grundför skatteutjämningsbidragen, är högre än landstingens.Merkostnaden uppgår till 300 milj.kr. och avses enligtpropositionen böra täckas med medel motsvarande en del avminskningen av sjukförsäkringsersättningarna till landstingen(jfr det särskilda avsnittet härom ovan).Riksdagen föreslås i propositionen godkänna riktlinjer i frågaom förändringen av skatteutjämningssystemet. Den föreslagnaförändringen anses inte böra föranleda ändringar i lagen omskatteutjämningsbidrag. Däremot får förändringen vissa effekterför medelsanvisningarna för /92. Regeringensförslag till nya medelsanvisningar behandlas senare ibetänkandet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet har inte något att erinra mot vad som anförs ipropositionen om förändring av skatteutjämningssystemet.Utskottet tillstyrker således propositionens förslag tillriktlinjer i denna del.Utskottet behandlar under avsnittet En avstämning av detekonomiska utfallet av reformen ett motionsyrkande (c, fp) somtar sikte på justeringar som enligt motionärerna bör göras föratt garantera kostnadsneutralitet i samband med förändringar avskatteutjämningssystemet och äldrereformen.SkatteväxlingenEtt av momenten i den ekonomiska regleringen är skatteväxling.Enligt propositionen skall varje landsting sänkasin skattesats som kommunerna inom resp.landstingsområde tillåts höja sin skattesats högst vad sommotsvarar skattesänkning.Enligt propositionen bör den skatteväxling som krävs tillföljd av äldrereformen beräknas på resp. landstings totalaskatteunderlag för anpassade till de förändringar iavräkningsförfarandet som föreslås.Regleringen av skatteväxlingen föreslås intas i en ny lag omsärskild skatteväxling med anledning av ändrat huvudmannaskapför service och vård av äldre och handikappade. Lagförslagetingår som bilaga 1 i utskottets betänkande.Storleken av det skatteutrymme som växlas skall enligtförslaget bestämmas med utgångspunkt i dennettokostnadsavlastning som får genom äldrereformen.Hänsyn skall härvid tas även till reduktionen av den allmännasjukvårdsersättningen och minskade skatteutjämningsbidrag.För att skatteväxlingen skall kunna göras på en långsiktigtriktig nivå föreslås en tillfällig förändring, under åren 1992och 1993, i avräkningsförfarandet vid statens utbetalning avkommunalskatt. Ändringen i avräkningsförfarandet förutsätter enändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommunsoch annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Lagförslagetingår som bilaga 1 i utskottets betänkande.Enligt propositionen bör man vid den ekonomiska regleringenäven beakta vissa effekter av skattereformen. De särskildaeffekter som nämns i propositionen är effekterna av denreviderade inkomstbeskattningen, effekterna av attmervärdeskatten breddas och effekterna av att kommuner ochlandsting får göra avdrag för all ingåendemervärdeskatt. Propositionen hänvisar till den lag som riksdagenantog -- lagen (1990:609) om avräkningsskatt -- och somsyftar till ett budgetmässigt neutralt utfall i förhållandetmellan staten och kommuner resp. landsting. Enligt propositionenförändras förutsättningarna för denna reglering, när verksamhetoch resurser förs över från landsting till kommuner. För attkostnadsneutraliteten mellan staten och landstingen å ena sidanoch staten och kommunerna å andra sidan skall kunna bibehållasockså efter reformens ikraftträdande föreslås en ändring avavräkningsskatten. Ändringen förutsätter en ändring i densärskilda lagen om avräkningsskatt. Lagförslaget ingår sombilaga 1 i utskottets betänkande.Riksdagen föreslås godkänna de i propositionen föreslagnariktlinjerna för skatteväxling. föreslås också antaförslagen till lag om särskild skatteväxling med anledning avändrat huvudmannaskap för service och vård för äldre ochhandikappade, lag om ändring i lagen (1965:269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt m.m. samt lag om ändring i lagen (1990:609) omavräkningsskatt.Landstingsförbundet har i en skrivelse till utskottet anförtatt, enligt förbundet, det principiellt riktiga är att baseraskatteväxlingen uppgifter, eftersom det är detta årsom överföring av verksamhet sker till kommunerna. Förbundetmotsätter sig emellertid inte en skatteväxling på 1991 årsuppgifter, eftersom resultatet kan ge en någotså när neutral skatteväxling. En förutsättning förLandstingsförbundet är dock att en korrigering görs för utfallet1992 och 1993.Utskottet gör följande bedömning.Skatteväxlingen är ett betydelsefullt moment i den ekonomiskaregleringen av äldrereformen. Reformen träder i kraft den 1januari 1992. Utskottet delar uppfattningen att varje landstingfr.o.m. bör sänka sin skattesats motsvarande dennettokostnadsavlastning som får genom reformen.Utskottet instämmer även i att hänsyn bör tas till reduktionenav den allmänna sjukvårdsersättningen och minskadeskatteutjämningsbidrag. bör kommunerna inom resp.landstingsområde tillåtas att höja sin skattesats högst vad sommotsvarar skattesänkning.I propositionen föreslås att skall ligga till grundför skatteväxlingen. Eftersom det bör vara verksamhetensomfattning och utformning fram till ikraftträdandet som läggstill grund för regleringen delar utskottet inställningen att enskatteväxling förhållanden bör väljas. Enskatteväxling med som grund kan enligt utskottetförväntas ge ett långsiktigt rättvist resultat för den totalaekonomiska regleringen mellan huvudmännen. En fördel är dessutomatt, med som grund för skatteväxlingen, regleringen kanske på i huvudsak kända förhållanden.Skatteväxlingen förutsätter en ny, särskild lag omskatteväxling med anledning av det ändrade huvudmannaskapet förservice och vård för äldre och handikappade. Utskottettillstyrker regeringens förslag till sådan lag.Landstingsförbundet har i en skrivelse till utskottet hävdatatt en reglering nivå under de två första årenkommer att missgynna landstingen. Utskottet delar bedömningenatt full kostnadsneutralitet inte kommer att kunna uppnås iinledningsskedet, i varje fall inte om inflationen stannar påden låga nivå som förutsatts i regeringens kalkyler. Avvikelsenmildras dock något av det statsbidrag som införs för attunderlätta övergången till kommunalt betalningsansvar för demedicinskt färdigbehandlade inom den somatiska akutsjukvården.Som landstingsförbundet framhåller är orsaken till dentillfälliga avvikelsen det förhållandet att skatteunderlagetmellan 1991 och 1992 ökar avsevärt mer än kommunsektornskostnader. Detta är i sin tur en effekt av den tvåårigaeftersläpningen i skatteutbetalningar till landsting ochkommuner.På bör den föreslagna regleringen således kunnafungera kostnadsneutralt mellan kommuner och landsting. Dekortsiktiga balansproblemen mellan delsektorerna får enligtutskottets mening övervägas av finansutskottet vid dessbedömning av den ekonomiska politiken. villockså erinra om det uppdrag som har givits till denkommunalekonomiska kommittén, vilket enligt direktiven kanväntas ge omfattande förändringar i de finansiella relationernamellan stat, kommun och landsting år 1993.För att skatteväxlingen skall kunna göras på en långsiktigtriktig nivå innehåller propositionen förslag om en tillfälligförändring, , i avräkningsförfarandetvid statens utbetalning av kommunalskatt. Utskottet tillstyrkerpropositionens förslag i denna del. Ändringen iavräkningsförfarandet förutsätter en ändring i lagen (1965:269)med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m.m.