bet · GE01NU35 · 1991-05-16 00:00:00 — Särskilt behöver metoderna för att försekooperativa företag med eget kapital utvecklas.I den tidigare nämnda nykoop-företagsutredningens betänkande(SOU 1991:24) framläggs förslag om en ny lag som skall göra dettillåtet för en sammanslutning av brukare att i kooperativ formta över och driva offentlig verksamhet. Den myndighet som får ensådan ansökan skall enligt förslaget pröva den i positiv anda.Vidare föreslås en översyn av bestämmelserna om minsta antaletfysiska personer som kan bilda en ekonomisk förening och enöversyn av skattebestämmelser som diskriminerar den ekonomiskaföreningen jämfört med aktiebolag.Beträffande de kooperativa företagens tillgång tillriskkapital sägs i betänkandet (s. 114--116) att denna måstesäkras och att kooperativa företag måste ges åtminstone sammamöjligheter som andra företagsformer. Utredningen pekar på olikavarianter för lösning av kapitalförsörjningsfrågorna förkooperationen. Ett sätt är att stimulera bildandet avkooperativa kreditinstitut, ett annat att införa statligakreditgarantier och ett tredje att tillhandahålla förmånliga lånvia staten. Utredningen tar inte ställning till de olikavarianterna utan föreslår att kooperativa rådet får i uppdragatt arbeta vidare med frågan.Betänkandet remissbehandlas , som tidigarenämnts, och en proposition planeras till augusti 1991.I detta sammanhang bör också erinras om den tidigare nämnda(s.34 och37) parlamentariska kommitté (Ju 1990:08), som hartillkallats med uppdrag att göra en översyn av aktiebolagslagen.Enligt direktiven (dir. 1990:46) skall kommittén dels föreslå delagändringar som erfordras med hänsyn till den pågåendeeuropeiska integrationen, dels överväga frågor som röraktiebolagets kapital och finansiella instrument, aktiebolagetsorganisation samt aktieägarnas minoritetsskydd. I direktivensägs bl.a. att kommittén, mot bakgrund av den utveckling som harskett av ägarstrukturen i näringslivet, bör överväga om dennuvarande organisationen av aktiebolag och kompetensfördelningenmellan olika bolagsorgan åstadkommer den balans som lagstiftarenhar åsyftat. Kommitténs arbete skall enligt direktiven varaslutfört före . Enligt vad utskottet harerfarit, kan arbetet beräknas komma att pågå in på år 1993.Med hänvisning till att de frågor som tas upp i motion1990/91:N42 (mp) är under beredning i olika sammanhang anserutskottet att det inte finns någon anledning för attnu ta något initiativ i saken. Motionen avstyrks därmed.Aktiebolagsformen är ett formaliserat sätt att kunna kommaundan personligt ansvar, sägs det i motion 1990/91:31 (mp). Ettökat personligt ansvarstagande fordrar att aktiebolagslagenändras i två avseenden. Aktieägare med större inflytande, dvs.med av antalet aktier i ett företag, föreslås kunnagöras ekonomiskt ansvariga dels för ekonomiska åtaganden, förden händelse att företaget inte klarar sådana, dels för deskador som kan uppkomma på miljö och människor, för den händelseföretaget inte självt kan bära det ekonomiska ansvaret.Regeringen bör tillsätta en utredning som utmynnar iförslag om hur ett utvidgat ägaransvar kan genomföras, sägermotionärerna.Som har redovisats har det tillsatts en parlamentariskkommitté med ett vidsträckt uppdrag att göra en översyn avaktiebolagslagen. Ett delbetänkande planeras till början av år1992 och slutbetänkande kring årsskiftet 1992-1993.I en lagrådsremiss har regeringen föreslagit attbl.a. delägare i ett aktiebolag i vissa undantagssituationerskall kunna bli solidariskt betalningsansvariga för bolagetsskulder (ansvarsgenombrott). För ansvarsgenombrott förutsättsatt bolaget inte kan uppfylla sina förpliktelser samt att dettaberor på att delägaren har begagnat sitt inflytande över bolagetpå ett otillbörligt sätt. En motsvarande regel föreslås gällaäven för ekonomiska föreningar. Den nya lagstiftningen föreslåsträda i kraft den 1 januari 1992.Enligt utskottets mening finns det inget skäl för riksdagenatt göra ett tillkännagivande av den typ som begärs i motion1990/91:N31 (mp). Motionen avstyrks sålunda.NyetableringsinsatserForskningsbaserade småföretagÖkade ansträngningar bör göras, sägs det i propositionen(s.223 f.), för att främja företagsamhet i anslutning tilluniversitet och högskolor. De företag som bygger sin verksamhetpå ny teknik har särskild betydelse för förnyelsen avnäringslivsstrukturen, sägs det vidare. Teknikintensiva företaguppstår ofta som avknoppningar från universitet och storföretag,men undersökningar som har gjorts visar att nybildningen avdenna typ av företag är relativt begränsad. Enligt regeringensbedömning bör förutsättningarna för utveckling av s.k.forskningsbaserade småföretag förbättras bl.a. genområdgivningsinsatser och utveckling av den miljö i form avteknikparker, "kuvöser" och liknande som har vuxit fram ianslutning till högskolorna.Från tillväxtsynpunkt är det angeläget att uppkomsten ochtillväxten av forskningsbaserade småföretag underlättas. För attmöjligheterna att bistå denna typ av företag skall förbättrasföreslår regeringen att utvecklingsfonderna i län meduniversitet och större högskolor skall få utökade resurser.Totalt bör ytterligare 10 milj.kr. fördelas mellan berördafonder, sägs det i propositionen. Dessa medel ingår i anslagetSmåföretagsutveckling. Det skall ankomma på den föreslagna nyanäringspolitiska myndigheten att fördela medlen på de aktuellautvecklingsfonderna. Anslagsfrågorna behandlas i det följande iett särskilt avsnitt (s. 71--73).I motion 1990/91:N20 (s) betonas särskilt behovet av insatseri . Näringslivet i detta län har en stor andel"mogna företag", och andelen företag baserade på ny teknik ärmindre än vad som skulle kunna anses motiverat av att det finnsett universitet i regionen, säger motionären. Regeringen bordedärför se till att utvecklingsresurser fördelas till dennaregion, till verksamhet som kan bryta detta mönster.Riksdagen bör göra ett tillkännagivande om attutvecklingscentra för nya företag bör inrättas iSjuhäradsbygden, sägs det i motion 1990/91:N235 (c).Motionärerna föreslår att det inrättas en stiftelse som kantillhandahålla lokaler och servicefunktioner. Där skulle denperson som har en företagsidé kunna börja sin verksamhet medstöd och hjälp från "företagshuset". Utvecklingsfonden iÄlvsborgs län borde, enligt motionären, få i uppdrag att tainitiativ till en sådan satsning, varvid banker, finansbolag ochprivatpersoner kunde skapa den ekonomiska grunden förstiftelsen.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen föreslårbeträffande forskningsbaserade småföretag.De två här aktuella motionerna gäller åter sådana särskildaregionala insatser som enligt utskottets uppfattning (jfrs.53) inte bör initieras av . Motionerna avstyrks.NyetableringslånI finns en låneform för nyetableringar,Eigenkapitalhilfeprogramm (EKH-lån). I partimotioner frånfolkpartiet liberalerna och begärs med hänvisningtill denna låneform att förutsättningarna för införande av enliknande lånetyp i skall utredas.I motion 1990/91:N291 (fp) sägs att de tyska EKH-lånen hargjort sig kända för att ha betydande del i framgången med nyaföretag. Den mycket höga överlevnadsgraden hos företag sombeviljats EKH-lån sägs till stor del bero på amorteringsfrihetunder och dessutom på höga krav på kompetens,hög undre gräns för investeringsbeloppet, krav på investerings-och finansieringsplan, krav på marknadsanalys och noggrannbedömning av verksamhetens framtidsmöjligheter. De tyska lånenär kraftigt räntesubventionerade och handläggs av låntagarensprivata bank. Med detta system som utgångspunkt och mot bakgrundav SINDs utredning Nyföretagande (SIND PM 1990:3),bör, enligt motionärerna, ett jämförande material utarbetas, därdet belyses hur en svensk modell för åtgärder i syfte att ökasmåföretagandet skulle kunna utformas samt vilka ekonomiskaresurser som borde komma i fråga.De statliga stöden inom näringspolitiken bör främst inriktaspå nyetablering och utveckling av små och medelstora företag,sägs det i motion 1990/91:N225 (c). saknar programsom är särskilt inriktade på nyetablerare. De tyska EKH-lånenhar fallit mycket väl ut, beroende på höga kompetenskrav, långamorteringsfri period och noggrann prövning av ansökningar.Motionärerna föreslår att ett motsvarande stöd skall införas iSverige och att regeringen skall anmodas att förelägga riksdagenförslag i denna fråga.Även i motion 1990/91:N227 (mp) sägs (utanformellt yrkande) att personliga lån till företagare, liknandede tyska EKH-lånen, bör kunna tillämpas i . I motionen,som har behandlats tidigare i betänkandet (s.57 f.), föreslåsatt närfonder skall inrättas. Dessa skall, enligt motionärerna,få möjlighet att bevilja personliga lån av liknande typ somEKH-lånen till dem som vill starta en verksamhet som bedöms varaprivat- och samhällsekonomiskt sund och lovande.SIND har, på initiativ av industridepartementet, genomfört enstudie av omfattningen av nya företag och av de viktigasteinstrumenten för att stimulera nyföretagande i , ,, och (SIND 1989:3). I studienkonstaterades att nyetableringsfrekvensen i stort sett låg påsamma nivå i , och . hade enbetydligt högre och en betydligt lägre etableringsnivåän de nordiska länderna.SIND har vidare gjort en studie av det tyskastödprogrammet EKH (SIND PM 1990:3). Syftet med studien var i detalj beskriva de tyska nyetableringslånen, ge synpunkterpå och erfarenheter kring de statliga lånens utformning ochhandläggning samt med hjälp av denna beskrivning dra slutsatserom och ge förslag till en liknande stödform för nyetablerare iSverige.I studien sägs att EKH-lån, vilka som nämnts inrättades år1979, är ett av de viktigaste nyetableringslånen iTyskland. De utesluter inga verksamhetsområden men däremot genomsina förutsättningar och villkor en del sökande. Lånen beviljasendast för sådana nyetableringar där man bedömer att företagetskulle få betydande problem utan denna statligt subventioneradekredit. Med hänsyn till det höga subventionsvärdet är lånenförenade med höga krav. Låntagaren blir tillsammans med makeresp. maka och ev. annan delägare personligt ansvarig för lånet.Beslutsunderlaget är i jämförelse med övriga lån mycketomfattande, och det ställs stora krav på nyetablerarenskvalifikationer. Den grundliga bedömningen av både person ochverksamhet gör att handläggningstiden ofta överstiger sexmånader. Alla kostnader i samband med bedömning och handläggningav ett ärende betalas av låntagaren.Överlevnadsgraden ligger på drygt90%, medan genomsnittet för övriga låneformer är ca 55 %.Kostnaden (= subventionsvärdet) är totalt sett mycket hög,av lånevolymen, medan kostnaden per skapatarbetstillfälle, som uppgår till knappt 600 , är mycketlåg. Den största nackdelen med lånen torde, enligt SINDs studie,vara den omfattande och utdragna handläggningen av låneärendena.De faktorer som bidrar mest till den höga överlevnadsgradenanses vara de tio amorteringsfria åren, kravet på personligkompetens, noggrann planering och en utomstående bedömning avverksamheten.I studien dras sammanfattningsvis slutsatsen att man medEKH-lånen som utgångspunkt bör utforma ett förslag tillnyetableringslån i . De resurser och den kompetens somsvenska fonder, organisationer, banker m.fl. besitter skulleutnyttjas i det tilltänkta systemet.Förslagen i SINDs studie har inte överlämnats tillindustridepartementet med en formell framställning tillregeringen. Från sida har under handframhållits att ett system med nyetableringslån enligt sammamodell som EKH-lånen skulle vara förenat med stora kostnader förstaten. Erfarenheter från anses tyda på detta. Vidarebedöms de nya statliga riskkapitalbolagen i stor utsträckningkunna tillgodose det lånebehov som de föreslagnanyetableringslånen är avsedda att täcka.Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottetmotionerna /91:N291 (fp) och 1990/91:N225 (c) i berördadelar. Det finns, menar utskottet, i dagens ekonomiska läge inteförutsättningar för införande av ett lånesystem som kan befarasmedföra relativt stor belastning på statsbudgeten. Vidare bör,som nämnts, de nya statliga riskkapitalbolagen i storutsträckning kunna tillgodose det aktuella lånebehovet.HantverkTre motioner innehåller olika yrkanden om hantverk. För att Centrala hantverksrådet skall få en mer stabil grundför sitt arbete föreslås i motion 1990/91:N336 (m) att statensstöd skall ges i form av permanenta årliga anslag direkt tillHantverksrådet i stället för som via SINDs anslag. Dettaskulle, enligt motionärerna, förbättra möjligheterna för rådetatt marknadsföra och utveckla hantverket.Även i motion 1990/91:N216 (fp) tas frågan om ett permanentanslag till Centrala hantverksrådet upp. Den nuvarande ordningenför statens stöd till hantverket innebär uppenbara nackdelar,hävdar motionärerna; det finns risk för att frågor rörandehantverket ges låg prioritet av SIND. I motionen begärs ocksåatt skall göra ett uttalande om att hantverksyrken ochhantverkskunnande bör främjas. Flera motiv talar enligtmotionärerna för detta. Hantverket är en förutsättning för denfortsatta utvecklingen av industri och teknik. Kunskaper omolika byggnadstekniker och byggnadsmaterial liksom tillgång tillhantverksservice i samhällsplaneringen bör bevaras. Hantverketutgör vidare ett kulturarv som bör vårdas. Därtill kommerberedskaps- och sysselsättningsskäl samt regionalpolitiska skäl.Ett annat önskemål i motionen är att regeringen skall göralänsstyrelserna och landstingen uppmärksamma på behovet av enhantverksresurs i varje region. En av de tvåhemslöjdskonsulenterna i varje län borde, enligt motionärerna,vara en hantverkskonsulent, vars arbetsfält också skulle omfattahemslöjden.Riksdagen bör göra ett tillkännagivande om att etthantverkscentrum bör inrättas på Citadellet i , anförsdet i motion 1990/91:N325 (c, fp). bildade och kommun Stiftelsen var att inom Citadellet i möjliggöraskolning av hantverkare och vidareutbildning avbyggnadshantverkare. På Citadellet finns det redan så myckenhantverkskunskap och erfarenheter av hantverksutbildning, sägermotionärerna, att det finns naturliga förutsättningar för ettvidareutvecklat hantverkscentrum.Utskottet behandlar de fyra uppslagen till åtgärder påhantverkets område i den ordning som de har nämnts.Centrala hantverksrådet, som är knutet till StiftelsenHantverksfrämjandet och förlagt till , har till uppgiftatt handlägga frågor om utrednings- och forskningsverksamhetsamt bevarande och utveckling av kunskaper, tjänster ochprodukter inom hantverksområdet. Rådet skall vidare svara förinformation om olika hantverksutbildningar. SIND är centralförvaltningsmyndighet för ärenden som rör hantverk. Underinnevarande budgetår bidrar SIND med ca . För övriga projekt inomhantverksområdet har SIND avdelat . för dettabudgetår.Motionsyrkanden avseende Centrala hantverksrådet motsvarandede nu aktuella har avslagits av riksdagen.Vid det senaste tillfället, (1990/91:NU6), upprepadeutskottet sina tidigare ställningstaganden, med innebörd att detnäringspolitiskt motiverade statliga stödet till hantverket harett nära samband med övriga statliga insatser för småföretagengenom de regionala utvecklingsfonderna och SIND och att det börankomma på dessa att göra erforderliga prioriteringar. SINDsbidrag till Centrala hantverksrådet och andra projekt inomhantverksområdet redovisades också. I en reservation (m, fp, c)påyrkades en permanentning av anslaget.Utskottet ser ingen anledning för att göra någotannat ställningstagande än beträffande . Motionerna 1990/91:N336 (m) och 1990/91:N216(fp) avstyrks därmed av utskottet i berörda delar.Hösten 1990 avslog motionsyrkanden om främjande avhantverksyrken och hantverkskunnande liknande det som försfram i motion 1990/91:N216 (fp). Även här upprepades tidigareställningstaganden -- utskottet utgick från att fortlöpande undersöker behovet av olika åtgärdertill stöd för hantverket och att rådet, när så krävs, väckerfrågan om sådana åtgärder hos de ansvariga instanserna. Ettåtgärdsprogram för hantverket begärdes i en reservation (fp, c,mp). I en annan (m) förespråkades att erforderliga åtgärderskulle vidtas; direkt bifall till de aktuella motionsyrkandenaföreslogs dock inte.Utskottet kan inte se någon anledning för att nuinta någon annan ståndpunkt än i fråga om främjandeav hantverksyrken och hantverkskunnande. Det är, som utskottettidigare har framhållit, av vikt att hantverksyrken ochhantverkskunnande bevaras. Något särskilt uttalande av riksdagenanser utskottet dock inte att det finns behov av. Motion1990/91:N216 (fp) avstyrks därmed av utskottet i berörd del.Ett motionsyrkande om inrättande av hantverkskonsulentermotsvarande det som finns i motion 1990/91:N216 (fp) avslogsockså av (1990/91:NU6). Även härvidlaghänvisade utskottet till tidigare ställningstaganden; enutvidgning av arbetsområdet för hemslöjdskonsulenterna till attavse även hantverk skulle, framhöll utskottet, medföra att denavsedda förstärkningen av stödet till hemslöjden i stort settskulle utebli. Vidare erinrades om att alla hantverksföretag kanfå del av utvecklingsfondernas service och rådgivning.Företrädarna för liberalerna reserverade sig tillförmån för motionsyrkandet.Utskottet finner inte anledning att nu göra något annatställningstagande än vad som gjordes . Motion1990/91:N216 (fp) avstyrks således i här aktuell del.Vad slutligen gäller förslaget i motion 1990/91:N325 (c, fp)om att ett hantverkscentrum skall inrättas på Citadellet iLandskrona har utskottet tidigare behandlat liknande yrkanden(NU 1987/88:25, 1988/89:NU22). Yrkanden om att stiftelsenSkånehantverk i skulle tillföras ökade ekonomiskaresurser har därvid avslagits av . Utskottet harhänvisat till att frågan om eventuellt stöd till verksamheten pånäringspolitiska grunder får prövas av de ansvariga centrala ochregionala instanserna.Enligt utskottets mening har det inte tillkommit någrafaktorer som motiverar ett ändrat ställningstagande avriksdagen. Motionen avstyrks därmed.Vissa anslagSmåföretagsutvecklingFrån anslaget Småföretagsutveckling (B 7) betalas kostnaderför dels de regionala utvecklingsfondernas företagsservice ochadministration m.m., dels vissa andra insatser inomsmåföretagsområdet. I propositionen föreslås att för nästabudgetår anvisas ett reservationsanslag på 226,6 milj.kr. Vidberäkningen av anslaget har hänsyn tagits å ena sidan tillminskat behov av bidrag till utvecklingsfonderna i stödområdetför beredning och uppföljning av frågor om lokaliseringsstöd, åandra sidan till allmänna kostnadsökningar hos bl.a.utvecklingsfonderna och till ökade behov hos vissa fonder somarbetar mycket med s.k. teknikintensiva företag.På denna punkt föreligger motionsyrkanden med krav påminskning, ökning eller omfördelning av anslaget. I två motionerfrån liberalerna -- motionerna 1990/91:N33 och1990/91:N298 -- yrkas på att 98,3 milj.kr. skall anvisas tillsmåföretagsutveckling, vilket innebär en minskning med 128,3milj.kr. jämfört med regeringens förslag. I den sistnämndamotionen sägs att endast en del av anslaget, vilket bl.a. berörde regionala utvecklingsfonderna, har någon betydelse förföretagsamheten och småföretagens utveckling i Sverige.Motionärerna bedömer att det är möjligt att med ett mindreanslag upprätthålla utvecklingsfondernas verksamhet med deninriktning som förordas. Det anslag till småföretagsutvecklingsom regeringen föreslagit borde med anledning av detta reducerasmed 100 milj.kr. Vidare föreslår motionärerna att programmet förträindustrin skall avslutas, vilket innebär en besparing på 17milj.kr.I motion 1990/91:N33 (fp) begärs en utvärdering av detstatliga stödet till företagande. Effektiviteten i detta stödkan ifrågasättas, säger motionärerna. I motionen hävdas ocksåatt en del av det aktuella anslaget går till dolda subventionertill stiftelsen , SIFU.Motionärerna motsätter sig kraftigt detta och kräver attkonkurrenssnedvridande subventioner av denna typ upphör.I partimotion 1990/91:N32 föreslås att anslagettill småföretagsutveckling ökas med ett belopp av 20 milj.kr.,avsett för ett program som skall ge små och medelstora företagstöd i ansträngningarna att komma ut på EG-marknaden.Utvecklingsfonderna bör, enligt motionen, få ansvar för att gedessa företag information, marknadsföringshjälp m.m.Anslaget till småföretagsutveckling bör, enligt motion1990/91:N352 (v), styras så att medlen till största delenanvänds för insatser som kommer kvinnor till del. Dettamotiveras med det kritiska läge som råder i mångainlandskommuner, med en stor utflyttning av kvinnor.Miljöpartiet föreslår i motionerna 1990/91:N42, 1990/91:N227och 1990/91:N317 att 195,3 milj.kr. skall anvisas tillsmåföretagsutveckling. Detta innebär en minskning med 50,3milj.kr. jämfört med regeringens förslag. Motionärerna föreslår,som tidigare nämnts (s.57), att 20 milj.kr. av dessa medelanvisas som ett nytt anslag till närfonder, från vilket den avmiljöpartiet förordade försöksverksamheten med närfonder skallfinansieras.Utskottet behandlar först frågan om utvärdering av stödet tillföretagande, därefter förslaget om ett särskilt program för attunderlätta småföretagens inträde på EG-marknaden och förslagetom att huvuddelen av anslaget skall användas för insatser somkommer kvinnor till del. Slutligen behandlas anslagsbeloppet.I motion 1990/91:N298 (fp) tas särskilt stödet till SIFU) upp.SIFU är en statlig stiftelse som bildades -- på basisav en tidigare verksamhet i myndighetsform -- och som till sinhuvuddel är förlagd till . SIFU har till uppgift att genomfrämst fortbildningsverksamhet stärka de små och medelstoraföretagens livskraft och utvecklingsförmåga. SIFU fick tidigarevisst statligt bidrag via statsbudgeten. förmedlar SIND medeltill SIFU från en anslagspost, kompetenshöjande insatser inomsmåföretagsområdet m.m. inom anslaget för småföretagsutvecklingmed utgångspunkt i en offert från SIFU. Bidraget är avsett förutveckling och marknadsföring av kurser för småföretagare. /90 uppgick SIFUs intäkter till 120 milj.kr.,varav statens bidrag utgjorde 14,5 milj.kr.I propositionen framhålls särskilt, som tidigare nämnts (s.54), att utvärderingar av verksamheter skall vara etthuvudområde för den myndighet som ansvarar för näringspolitiskafrågor. Utskottet utgår från att detta kommer att återspeglas idet praktiska arbetet. Vad gäller misstankarna om doldasubventioner till SIFU anser utskottet, mot bakgrund av vad somhar redovisats, att dessa är obefogade. Med hänvisning till detanförda avstyrker utskottet motion 1990/91:N33 (fp) i berörddel.Ett program för att underlätta småföretagens inträde påEG-marknaden efterlyses i motion 1990/91:N32 (c).I budgetpropositionen 1989 meddelades att 4 milj.kr. skulleanvisas för särskilda informationsinsatser, riktade tillsmåföretagen, rörande EG och dess verksamhet samtmarknadsutveckling i (prop. 1988/89:100 bil. 14).Syftet med detta arbete, som har planerats av SIND i samråd medSveriges exportråd och genomförts av utvecklingsfonderna, är attunderlätta för små och medelstora företag att beakta de hot ochmöjligheter som förändringarna inom EG medför.Informationsinsatserna, som påbörjades , skerbl.a. i form av konsekvensanalyser i enskilda företag.Utvecklingsfonderna kan genom en s.k. EG-check delfinansierakonsultinsatser i småföretag. I den näringspolitiskapropositionen (prop. 1989/90:88) sades att dennasatsning borde vidareutvecklas fram /93, varvid totalt ca 1500 företag kunde kommaatt beröras. Vidare sades att, utöver dessa speciellaEG-insatser, EG-frågan skulle komma att prägla även mycket avden övriga verksamhet som bedrivs inom ramen försmåföretagsprogrammet.Med hänvisning till att åtgärder har vidtagits för attunderlätta småföretagens inträde på EG-marknaden avstyrkerutskottet motion 1990/91:N32 (c) i aktuell del.Vad avser förslaget i motion 1990/91:N352 (v) att större delenav anslaget skall förbehållas åtgärder riktade till kvinnor,hänvisar utskottet till de insatser för att främja kvinnorsföretagande som har vidtagits och som har redovisats i detföregående (s.61 f.). Motionen avstyrks därmed i berörd del.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om anslag tillsmåföretagsutveckling.