bet · GE01AU22 · 1991-05-14 00:00:00 — Särskilda insatserför kvinnor på arbetsplatserna har främst handlat om anpassningtill männens arbetsliv, sägs det i propositionen. Det faktum attkvinnorna nu utgör av arbetskraften måste påverkavärderingarna i arbetslivet.Arbetslivsfonden skapar helt nya förutsättningar att höjaambitionsnivån i såväl det förebyggande arbetet som i arbetetmed aktiv rehabilitering på arbetsplatserna. Det är enligtpropositionen av stor vikt att fondens pengar används aktivt föratt förbättra kvinnors arbetsliv.Elver m.fl. (fp) instämmer i motion A42 ipropositionens syn på kvinnors arbetsmiljö. Enligtfolkpartiet liberalerna bör de offentliga arbetsgivarna gå ispetsen för en mer flexibel arbetsorganisation och mer flexiblaarbetstider. I fråga om gravida kvinnor finns behov av att dessafår ett bättre skydd mot arbetsmiljöer som är eller kan varaskadliga för fostret.De frågor som motionärerna tar upp har utskottet i april 1991tagit ställning till i samband med behandlingen av proposition1990/91:113 om en ny jämställdhetslag, m.m. Bl.a. hänvisadeutskottet i sitt betänkande 1990/91:AU17 till den nyligentillsatta utredningen (A 1991:01, dir. 1991:7) med uppdrag attundersöka om mer flexibla regler för arbetstid och semester börinföras i svensk lagstiftning. Vidare tog utskottet upparbetslivsfondens verksamhet samt sin syn på frågan omomplacering vid graviditet. Utskottet har inte ändratuppfattning vad gäller dessa frågor och avstyrker följaktligenmotion A42 i denna del.Inger Schörling och (båda mp) framhålleri motion A45 att kvinnan bör gälla som norm på kvinnorsarbetsplatser.Enligt utskottets uppfattning ligger motionärernas uppfattningi linje med den nya formuleringen i 2 kap. 1 § arbetsmiljölagen,enligt vilken arbetsförhållandena skall anpassas till människorsolika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. Utskottetvill därutöver nämna vissa utvecklingslinjer enligt denhandlingsplan för jämställdhet som antog i juni 1988.I regi pågår forskning ochutvecklingsarbete för att mer exakt kunna formulera de krav sombehöver ställas inför tillverkning av differentieradehandverktyg. Det fortsatta arbetet kommer bl.a. att inriktas påatt ta fram prototyper för olika verktyg som bättre skall passaför både kvinnor och män än vad dagens arbetsredskap gör. Vidarebör arbetsmiljöfondens programområde för jämställdhetsåtgärder(KOM-programmet) nämnas. Programmet disponerar drygt 60 milj.kr. under sin femåriga verksamhetsperiod 1989--1993. Fondenprioriterar i första hand insatser som rör arbetsorganisationoch arbetstider, värdering av kvinnors och mäns arbete samtrollfördelningen mellan kvinnor och män.Med hänvisning till vad som anförts anser utskottet att motionA45 i aktuell del inte bör föranleda någon åtgärd.Elisabeth m.fl. (m, fp, c) begär i motion A270 attarbetarskyddsstyrelsen får i uppdrag att utreda hur gravidakvinnor och ammande mödrar skall skyddas från passivrökning. Enligt motionärerna är det ett problem att mångasarbetsplatser är sådana att passiv rökning svårligen kanundvikas.Utskottet vill först erinra om att arbetarskyddsstyrelsen ochsocialstyrelsen gemensamt publicerat allmänna råd angåendebegränsning av tobaksrökning i lokaler av gemensamhetskaraktär(AFS 1983:10). I råden redogörs för risker med tobaksrökning,frågor om tobaksrökning och arbetsmiljö, passiv rökning m.m.Vidare ges exempel på åtgärder hur man kan uppnå en så rökfrimiljö som möjligt.Utskottet har inhämtat att arbetarskyddsstyrelsen ochsocialstyrelsen planerar att revidera de allmänna råden ochutfärda nya föreskrifter på området. Dock har man ansett detlämpligt att invänta den proposition som planeras komma underhösten 1991 och som bygger på betänkandet Tobakslag (SOU1990:29). Enligt betänkandet är det en viktig arbetsmiljöfrågaatt ingen mot sin vilja skall behöva utföra sitt arbete i enrökig miljö. Utredningen anser därför att även arbetslokaler med i lagstiftningen om rökfria miljöer. Beredningsarbetetinför den kommande propositionen berörs något i proposition1990/91:175 Om vissa folkhälsofrågor. Bl.a. redovisasregeringens bedömning att lagregler bör tillskapas medinriktning på att vissa miljöer skall hållas rökfria. Denprincip som bör gälla är att rökfritt skall vara det normala.Särskilda regler bör införas för vissa typer av lokaler såsomdaghem, skolor, vårdinrättningar, arbetsplatser, hotell ochrestauranger.Med hänvisning till den väntade propositionen och vad som iövrigt anförts anser utskottet att det aktuella motionsyrkandetinte bör påkalla någon åtgärd. Motion A270 avstyrkssåledes.Yrkesrelaterade arbetsmiljöfrågorArbetsmiljön inom den offentliga sektorn har tagits upp avfolkpartiet liberalerna i motion A493. Det är enligtmotionärerna uppenbart att förhållandena inom den offentligasektorn på ett helt annat sätt än tidigare måste lyftas fram iarbetsmiljödebatten. Bl.a. tycks den psykosociala miljön förpersonalen ha blivit sämre som defysiska kraven, t.ex. tunga lyft inom vården, ofta är stora.Motionärerna förespråkar decentralisering med ökad tilltro tillpersonalens förmåga att fatta egna beslut, bättre system förbelöning av goda insatser och ökade möjligheter till personligutveckling. I motionen tas även upp arbetsmiljön inom skolan --för lärare, elever och övrig personal. Det anförs att elevernabör få ett ökat arbetsmiljömedvetande. Vidare börelevskyddsombuden ges en god introduktion i sinaarbetsuppgifter. Det begärs också att företagshälsovården skallomfatta även eleverna.Utskottet kan konstatera att de i motionen anförda kraven påarbetsorganisation ligger i linje med ovan behandlade ändringari arbetsmiljölagen, där kraven utvecklats vad gällerarbetsorganisation och psykosocial arbetsmiljö. Utskottet villockså erinra om att direktiven (dir. 1989:50) till den nupågående översynen av lagstiftningen om offentlig anställninganknyter till de frågor som motionärerna föreslår. Enligtdirektiven bör översynsarbetet i sin helhet vara slutfört föreutgången av . Vidare kan hänvisas till arbetsmiljöavtaletpå det statliga området , där följande uttalas:När de anställda ges möjlighet att påverka sin arbetssituationoch utvecklas efter sina förutsättningar, att känna gemenskapmed arbetskamrater och ta ansvar för sina egna och andrasarbetsförhållanden bidrar detta till en god arbetsmiljö.När det gäller skolans arbetsmiljö vill utskottet hänvisa tillatt arbetsmiljölagen ändrades genom det av godkändabetänkandet från utbildningsutskottet (prop. 1989/90:61, bet.UbU28, rskr. 240) angående elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet.Lagen -- som trädde i kraft -- innebär ett ökatinflytande och medansvar för eleverna i skolans hela verksamhet.Riksdagen omfattade åsikten att elevmedverkan iarbetsmiljöarbetet är av sådan betydelse att bl.a. frågor omplanering och genomförande av elevskyddsombudens utbildning ---- -- bör tas upp i skolans ordinarie samverkansorgan och få enför verksamheten tillfredsställande lösning enligt intentionernabakom regeringens förslag om elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet.Vidare utgick man från att myndigheterna inom skolväsendet ochhögskolan inom ramen för sin allmänna tillsyn av verksamhetenkommer att följa upp elevernas och de studerandes reellamöjligheter att medverka i arbetsmiljöarbetet.Utskottet kan också informera om att det iarbetsmiljöinstitutets regi tagits fram ett material"Lärarhandledning i arbetsmiljö", som kan användas inom olikasamhällsorienterande ämnen. Det färdigställda materialetför har bl.a. syftet att förbereda eleverna förderas kommande yrkesverksamma liv. Även det praktiskaarbetsmiljöarbetet inom skolan berörs emellertid.I likhet med utbildningsutskottet förutsätterarbetsmarknadsutskottet att myndigheterna inom skolväsendetföljer upp elevernas reella möjligheter att medverka iarbetsmiljöarbetet. Med hänvisning till det anförda anserutskottet att motion A493 i berörda delar inte bör föranledanågon åtgärd.Gudrun och (båda v) begär i motionA247 att arbetarskyddsstyrelsen ges i uppdrag att utfärda bättreanpassade föreskrifter för tandvårdspersonal vad gälleranvändningen av amalgam. Enligt forskningen löpertandvårdspersonal en potentiell förgiftningsrisk. Forskare somslagit larm om miljöriskerna har dock ofta mötts avlikgiltighet.Utskottet vill hänvisa till att sedan ett par år tillbakaföreligger arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om arbete medkvicksilver och amalgam inom tandvården (AFS 1989:7). I deallmänna råden informeras om hälsoeffekter av kvicksilver och omarbetsmiljölagens bestämmelser att arbetsgivare skall se tillatt arbetstagare får god kännedom om de förhållanden under vilkaarbetet bedrivs samt upplyses om de risker som kan varaförbundna med arbetet m.m. Därefter följer råd i olika avseendenvad gäller tandvårdsarbetets olika moment samt hantering avkvicksilverhaltigt avfall.Inom kort kommer arbetarskyddsstyrelsens inventering avtandvårdspersonalens totala arbetsmiljösituation att avslutas.Projektet skall resultera i en ergonomihandbok medåtgärdsförslag för tandvården. Enligt statistik frånISA-systemet är den överväldigande delen av arbetssjukdomarna itandvården --1989 orsakad avbelastningsskador.Utskottet gör samma bedömning som tidigare att olämplighantering av amalgam kan medföra hälsorisker. I avvaktan på attde nya material som skall ersätta amalgam blir utreddaförutsätter utskottet liksom föregående år att entillfredsställande arbetsmiljö kan uppnås genom attarbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om arbete med kvicksilveroch amalgam inom tandvården följs. Med hänvisning tillarbetarskyddsstyrelsens tillsynsansvar och de allmänna rådensamt till vad som i övrigt anförts avstyrker utskottet motionA247.I motion A203 begär m.fl. (mp) en skärpt lagför att minska riskerna för asbestos och silikos.Miljöpartiet de gröna anser att myndigheterna inte görerforderliga insatser för att minska asbestos och silikos.Utskottet behandlade frågan om asbestos och silikos i sittbetänkande 1990/91:AU8 för . Utskottet villhänvisa till detta betänkande där det lämnas en beskrivning avnu gällande föreskrifter om användning av kvarts -- som kan ledatill silikos (stendammlunga). En ändring av dessa bestämmelser(AFS 1990:2) har utfärdats med föreskrift attarbetsgivaren -- så snart läkarundersökningsresultat är kända --skall meddela dessa till yrkesinspektionen (och ej som tidigaretill arbetarskyddsstyrelsen) samt till berörda arbetstagare.Denna ändring i föreskrifterna hänger samman med attyrkesinspektionen behöver dessa uppgifter för sin fortsattakontroll av arbetsplatsen i fråga medan arbetarskyddsstyrelseninte kunnat dokumentera någon användning, t.ex. för forskning,av det centrala registret. De uppgifter som kommer att samlasi de olika yrkesinspektionsdistrikten skall vid behov kunnasammanställas på nationell nivå.I fråga om asbest och asbesthaltigt material (AFS 1986:2, AFS1986:22, omtryckt AFS 1990:4 med motsvarande ändring i fråga omläkarundersökningsresultat som redovisats för kvarts) ärhuvudregeln ett principiellt förbud mot användning. Skall sådantmaterial ändå användas, bearbetas eller behandlas krävs i varjesärskilt fall tillstånd av arbetarskyddsstyrelsen. Utskottet harinhämtat att behov har uppstått att ändra föreskrifterna omasbest, bl.a. på ett sådant sätt att kraven konkretiseras. Någonändring av kravnivån är inte aktuell. Arbetarskyddsstyrelsensplanering innebär att de nya föreskrifterna kan utfärdas år1992.Med hänvisning till vad som anförts i fråga om myndigheternasarbete med berörda frågor avstyrker utskottet motion A203.I motion A43 av och iVårgårda (båda c) tas frågor om elöverkänslighet upp.Motionärerna begär att regeringen ges i uppdrag att intensifieraforskningen på området samt att lämplig instans får i uppdragatt utfärda föreskrifter eller allmänna råd om elöverkänslighet.Enligt utskottets uppfattning finns det fortfarande olöstafrågor kring elöverkänslighet. För att få ökad kunskap omforskningsläget inbjöds ett antal experter, forskare och andraberörda till en hearing på i april månad 1991.Hälsoeffekter, forskningsresultat m.m. redovisades vid dettatillfälle. Arbetsmarknadsministerns avslutande sammanfattninginnebar att hon såg forskningen som en viktig del men att manockså måste ta symptomen på allvar i väntan på att forskningenskall finna de relevanta sambanden. Arbetsmarknadsministernhänvisade vidare till att de föreslagna ändringarna iarbetsmiljölagen ger en grund för hur man skall hantera dearbetsorganisatoriska frågorna på arbetsplatserna.Med hänvisning till att såväl som andraforskningsorgan bedriver forskning på detta område, attarbetarskyddsstyrelsen har uppmärksamheten riktad på problemetoch att arbetsmarknadsministern aviserade ett nytt seminarium omdessa frågor -- då ytterligare kunskap väntasföreligga -- anser utskottet att motion A43 inte bör föranledanågon åtgärd.Maggi () anför i motion A225 attlokhytter och förarhytter måste klassificeras somarbetslokal för att arbetsmiljölagen skall kunna tillämpas.Bakgrunden är bl.a. de stora temperaturvariationerna vidförarplatsen.Arbetsmiljölagen gäller alla arbetstagare med vissainskränkningar som anges i lagen. Enligt 2 kap. 3 §arbetsmiljölagen skall arbetslokal vara så utformad och inreddatt den är lämplig från arbetsmiljösynpunkt. Iarbetarskyddsstyrelsens anvisningar nr 88 (reviderade i maj1978) finns anvisningar för arbetslokaler m.m. (enligtarbetarskyddsstyrelsens planering skall dessa anvisningaromarbetas ). Som motionären redovisar räknasemellertid inte en förarhytt som arbetslokal. I alla övrigaavseenden, t.ex. i fråga om arbetsmiljöns beskaffenhet, gällerdock arbetsmiljölagen även för de i motionen berördaarbetstagarna.Enligt vad utskottet har inhämtat kommer det av motionärennämnda problemet med temperaturvariationerna i loken att minskadels därför att alla nya fordon är utrustade medklimatanläggning, dels därför att de äldre loken inom enfem--tioårsperiod kan väntas vara ombyggda. av loken är förnärvarande utrustade med klimatanläggning. Beträffandetemperaturen i bilhytter vill utskottet erinra omarbetarskyddsstyrelsens allmänna råd 1989:10 "Värme ibilhytter". Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotion A225.Ragnhild Pohanka m.fl. (mp) begär i motion A271 att riksdagenuppdrar åt regeringen att utföra en analys av ensamarbetetsproblem. Särskilt är detta ett problem inom hemtjänst,jordbruk och viss administration enligt motionärerna.Utskottet har ingående behandlat frågan om ensamarbete i sittbetänkande 1990/91:AU8 för . Utskottetredovisade särskilt och jordbruket i dettasammanhang. Det bör här tilläggas att arbetarskyddsstyrelsen nuhar utfärdat nya föreskrifter (AFS 1990:18) om omvårdnadsarbetei enskilt hem. Bl.a. föreskrivs följande: "När arbetet innebärpåtaglig risk för att arbetstagare utsätts för våld, hot ellerandra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inteutföras som ensamarbete." Utskottet vill vidare peka på att deföreslagna ändringarna i 2 kap. 1 § arbetsmiljölagen harbetydelse för dessa frågor. Enligt den föreslagna lagtexten --vilken behandlats ovan -- skall det eftersträvas att arbetet germöjligheter till variation, social kontakt och samarbete samtsammanhang mellan enskilda arbetsuppgifter.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionA271 i denna del inte bör påkalla någon åtgärd.I motion A751 begär och (båda s) enöversyn av arbetsmiljölagen i syfte att undanröja de besvär iarbetsmiljön som motorsågar och röjsågar medför.Motionärerna föreslår att arbetarskyddsstyrelsen aktivtmedverkar till att styra användningen av motorsågsbränslen mindre hälsovådlig bensin. I motionen redovisas attskogsarbetare får besvär på grund av inandning av avgaser.Utskottet vill redovisa att arbetarskyddsstyrelsen nyligenutfärdat föreskrifter (AFS 1990:7) på området. Det föreskrivs i13 § att den som arbetar med motorkedjesåg skall skyddas motolja, avgaser, buller m.m. I de allmänna råden om tillämpning avsagda föreskrifter pekas på att risker för ohälsa ellerolycksfall motverkas genom lämpligt produktval. Enligt råden ärdet "viktigt att man här väljer bränslen vilkas avgaser har såliten skadlig inverkan på sågföraren som möjligt". Vidare berörsi råden bortledande av gaserna samt användning inomhus.Därutöver har utskottet inhämtat att ett mindre hälsovådligt --men något dyrare -- bränsle finns tillgängligt över praktiskttaget hela landet. Med hänvisning till det anförda anserutskottet att motion A751 inte bör påkalla någon riksdagensåtgärd.FöretagshälsovårdenPropositionenFöretagshälsovårdens mål och arbetsuppgifter m.m.I propositionen redovisas företagshälsovårdsreform(prop. 1984/85:89, SoU13, rskr. 172) och utvecklingen påföretagshälsovårdsområdet därefter. Det nya bidragssystem sominfördes hade som syfte att stimulera tillförebyggande arbetsmiljöarbete och förbättra anslutningen av desmå och medelstora företagen. Riksdagsbeslutet innebar enfortsatt utbyggnad på frivillig väg.I den nu föreliggande propositionen beskrivs att begreppetarbetsmiljö med tiden fått ett vidgat innehåll samt attföretagshälsovårdens uppgift är att arbeta med en helhetssyn påförhållandena på arbetsplatsen.Enligt propositionen har företagshälsovården i många falltagit på sig alltför mycket av en vårdande och individuelltproblemlösande roll. Den bör få en tyngdpunktsförskjutning frånefterhjälpande till förebyggande, från individinriktade tillgrupp- och organisationsinriktade insatser, anförs det.Härvidlag är uppföljning och analys av sjukfrånvaro,arbetsskador, personalomsättning m.m. viktiga inslag liksom ävenmedverkan i förändringsarbetet på arbetsplatserna. Allmännasjukvårdande, behandlande uppgifter ingår i princip inte iföretagshälsovårdens uppgifter. Trycket på företagshälsovårdenatt tillhandahålla sjukvård är dock fortfarande stort. Signalerpå ohälsa bör företagshälsovården fånga upp i ett tidigareskede, innan det har uppstått ett behov av sjukvård.Det är enligt arbetsmarknadsministern viktigt att det inomföretagshälsovården finns en nära koppling mellanrehabiliterings- och arbetsmiljöinriktade åtgärder (se ävenprop. 1990/91:141). Metodiken inom rehabiliteringsarbetet kanemellertid behöva utvecklas. Företagshälsovården har enligtarbetsmarknadsministerns mening speciella förutsättningar attmedverka i den yrkesinriktade rehabiliteringen -- dvs. åtgärderinom arbetsorganisation, arbetsinnehåll, omplacering m.m. Denrent medicinska rehabiliteringen åvilar den allmänna sjukvården,och den sociala rehabiliteringen i första hand kommunernassocialtjänst.Vissa områden bör få ökad tyngd iföretagshälsovårdsutbildningen, t.ex. psykosociala frågor,arbetsorganisation, kunskaper om kvinnornas arbetsmiljö ochrehabiliteringsmetodik.Företagshälsovårdens utbyggnadEnligt arbetsmarknadsministerns bedömning bör den fortsattautbyggnaden av företagshälsovården ske på frivillig väg genomavtal mellan arbetsmarknadens parter och inte genom lagstiftning(prop. Framför allt är det de små företagen medfärre än 20 anställda som står utanförföretagshälsovården. För att stimulera till ökad anslutning avsmå företag föreslås i det följande vissa förändringar ibidragssystemet. Vad gäller utbyggnaden av företagshälsovårdenanser regeringen att bör beredas tillfälle att ta delav vad som anförts.Villkor för bidragI propositionen föreslås att villkoren för bidrag (prop.avsnitt 4.7) till företagshälsovården renodlas och skall gällalika för all företagshälsovård. De innebär attföretagshälsovårdenär en rådgivande expertresurs för hela arbetsställetarbetar förebyggande och medverkar i anpassnings- ochrehabiliteringsarbetet på arbetsställetaktivt medverkar i det lokala arbetsmiljöarbetetsamverkar med samhällets olika organstyrs av ett organ med partsrepresentationhar en väl definierad ledningsfunktionårligen upprättar en verksamhetsplan ochverksamhetsberättelse som överlämnas till yrkesinspektionen förkännedomdrivs med för ändamålet utbildad personal.Enligt propositionen bör den närmare utformningen avverksamheten, som t.ex. dimensionering, styr- ochorganisationsform, sammansättning av personal etc., vara enuppgift för de lokala parterna.Vidare föreslås att patientavgift inte skall tas ut inomföretagshälsovården med hänsyn till att en sådan kan gelegitimitet åt sjukvårdande och behandlande verksamhet.BidragssystemetBeträffande bidragssystemet (prop. avsnitt 4.8) föreslås attgrundbidraget kvarstår som en bas och omprövas (förinnevarande år uppgår bidraget till . per anslutenanställd)småföretagstillägget höjs till samma belopp som grundbidraget,och gränsen för det antal anställda som småföretagstilläggetskall utgå för sänks från 50 till 20 anställdanyanslutningstillägget utgår med två grundbidrag per anställdunder av för varje företag som första gångenansluter sig till företagshälsovård.De föreslagna förändringarna ryms inom gällande ekonomiskaramar för företagshälsovården. Bidragen till företagshälsovårdfinansieras sedan företagshälsovårdsreformen viaarbetarskyddsavgiften som uppgår till avavgiftsunderlaget.Övriga frågorVidare föreslås (prop. avsnitt 4.9) att den särskildaförordning som reglerar bidraget till företagshälsovård förvissa anställda inom byggbranschen skall upphöra att gälla i ochmed utgången av år 1993.Arbetsmarknadens parter har bildat ett centralt organ församverkan och utveckling av företagshälsovården. Som bidrag tillbasfinansiering av detta organ bör enligt propositionen (avsnitt4.10) ett belopp motsvarande högst av de medel som årligenavsätts till företagshälsovården utgå.I propositionen begärs godkännande beträffandeförslagen om villkor för bidrag till företagshälsovården (prop.avsnitten 4.7--4.10).Tidpunkt för genomförande återfinns i propositionens avsnitt4.11. De förordade ändringarna i bidragssystemet avses träda ikraft . Möjligheten att ta ut patientavgiftavses upphöra . Den särskilda förordningen förBygghälsan (prop. avsnitt 4.9) avses upphöra den 1 januari 1994.UtskottetFöretagshälsovårdens mål, arbetsuppgifter och personalTre motioner tar upp frågan om företagshälsovårdensinriktning på förebyggande vård--sjukvård.Sonja Rembo m.fl. (m) framhåller i motion A265 från denallmänna motionstiden att inga hinder bör föreligga förföretagshälsovården att ge sjukvård. Enligt motionärerna ärsjukvård en viktig informationskälla till vilka problem somförekommer inom företaget. Utan sjukvårdsanknytningen misterläkarna dessutom sin professionella kompetens.Företagshälsovården måste även känna ansvar för det förebyggandearbetsmiljöarbetet.Med anledning av propositionen återkommer samma motionärer imotion A40 och vidareutvecklar sina åsikter. Det anförs attflertalet av de anställda ser på företagshälsovården på ettannat sätt än regeringen vad gäller tillhandahållande avsjukvård. Motionärerna menar att propositionen betyder attföretagshälsovården bemannas med personal som intekan ge vård. Förebyggande arbetsmiljöarbete ochsjukvårdsarbete måste gå hand i hand enligt motionen.Företagsläkaren skall kunna vara husläkare för de anställda.I motion A42 instämmer m.fl. (fp) medpropositionen att företagshälsovården på sina håll ägnarför mycket tid åt sjukvårdande insatser. Det förebyggandearbetet förutsätter dock enligt motionärerna att sjukvård kanges i de fall sjukdomarna har samband med brister iarbetsmiljön. En förändring förutsätter också att primärvårdenblir mer tillgänglig. Motionärerna aktualiserar i dettasammanhang sitt krav om husläkare, som förutsätts medföra störretillgänglighet inom vården.Enligt utskottets uppfattning är det väsentligt attarbetsmiljön förbättras, att antalet arbetsskador kan minskasoch att samhällets totala kostnader för hälso- och sjukvårdminskar. En förutsättning för att uppnå dessa syften är attföretagshälsovården koncentrerar sina resurser på i första handförebyggande verksamhet, såväl generellt som för den enskilde.Utskottet har förståelse för argumentet att den sjukvårdandeverksamheten inom företagshälsovården kan ge viktig informationom hälsoproblem i arbetsmiljön.