bet · GF01LU15 · 1991-11-28 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens förslag till ändring iprisinformationslagen (prop. 1991/92:55). Förslaget innebär att den särskildabestämmelsen om artikelprismärkning av dagligvaror som tillhandahålls genomsjälvbetjäning (11 §) slopas. Den föreslagna ändringen avses träda i kraftsamtidigt som prisinformationslagen, dvs. den 1 januari 1992.Vidare behandlas sex med anledning av propositionen väckta motioner (fp, s,v, nyd, c).I samband med behandlingen har företrädare för och inför utskottet redovisatsynpunkter på regeringens förslag. I ärendet har inkommit tre skrivelser, enfrån , en från konsumentberedningen och en frånSveriges livsmedelshandlareförbund, , , och D-gruppen.Utskottet avstyrker bifall till regeringens förslag och tillstyrker därmedfem av motionerna (s, v, nyd, c). Den sjätte motionen (fp) avstyrks. I fråga omikraftträdandet av prisinformationslagen föreslår utskottet den ändringen attlagen skall träda i kraft den 1 april 1992.Till betänkandet har fogats två reservationer (m, fp, c, kds resp. nyd). I proposition (1991/92:55) föreslår regeringen () attriksdagen antar ett i propositionen framlagt förslag till lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601).Lagförslaget återfinns i bilaga till betänkandet. 1991/92:L5 av andre vice talmannen () vari hemställs attriksdagen beslutar upphäva prisinformationslagen.1991/92:L6 av m.fl. (s) vari hemställs att beslutaratt proposition 1991/92:55 avslås.1991/92:L7 av m.fl. (v) vari hemställs att avslårproposition 1991/92:55 i dess helhet.1991/92:L8 av m.fl. (s) vari hemställs att riksdagenbeslutar avslå proposition 1991/92:55.1991/92:L9 av och (nyd) vari hemställs attriksdagen avslår förslaget i proposition 1991/92:55 om ändring iprisinformationslagen.1991/92:L10 av och () vari hemställs attriksdagen i avvaktan på en översyn av marknadsföringslagen avslårpropositionens krav att upphäva 11 § prisinformationslagen. beslutade att anta den dåvarande regeringensförslag om en prisinformationslag (prop. 1990/91:171, LU36, rskr. 333, SFS1991:601). Lagen träder i kraft den 1 januari 1992.Enligt prisinformationslagen är näringsidkare i detaljistledet skyldiga attlämna information om priset på de varor och tjänster som de tillhandahållerkonsumenterna. Prisinformationen skall i regel lämnas när näringsidkaremarknadsför bestämda varor och tjänster. Priset på varor och tjänster skallanges korrekt och tydligt. Jämförpriser skall anges beträffande sådana varuslagför vilka har fastställt särskilda beräkningsgrunder. Om detslutliga priset för en tjänst inte kan uppges, skall i stället för priset angesgrunderna för beräkningen av priset. Priset för en vara skall anges antingen påsjälva varan eller i dess omedelbara närhet.I 11 § prisinformationslagen föreskrivs att i butiker som tillhandahållerdagligvaror genom sjävbetjäning priset i regel skall anges på varan eller dessförpackning (artikelprismärkning). Priset får dock anges på hyllkantsetiketteller skylt om det finns praktiska hinder mot prismärkning på varan eller dessförpackning. Prismärkning med hyllkantsetikett eller med skylt är ocksåtillåten om prisinformationssystemet i butiken gör det möjligt för konsumentenatt på ett enkelt sätt beräkna den sammanlagda kostnaden för varorna förebetalningen och kontrollera att det pris som betalas stämmer överens medprisangivelsen i butiken, om inte detta redan är tekniskt säkerställt.Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter omvad som skall anses utgöra praktiska hinder mot att priset anges på varan ellerdess förpackning och om kraven för att kontroll skall vara obehövlig (12 §).Vid underlåtenhet att följa prisinformationslagens bestämmelser skallregelsystemet i marknadföringslagen (1975:1418) tillämpas.I augusti 1991 tillkallade den dåvarande regeringen en utredare för att göraen översyn av marknadsföringslagen (dir 1991:70). Utredaren skall därvidundersöka om marknadföringslagens syften tillgodoses på bästa sätt inom ramenför dess nuvarande bestämmelser och vid behov föreslå förändringar samt iövrigt lämna sådana förslag till förändringar av marknadsföringslagstiftningensom behövs för att tillgodose konsumenternas och näringsidkarnas intressen avväl fungerande spelregler på marknaden. Vidare skall utredaren lämna de förslagsom behövs för att den svenska marknadsföringslagstiftningen skall stå iöverensstämmelse med EGs regler. Utredaren bör enligt direktiven redovisa sinaöverväganden och förslag som rör EG-harmoniseringen av de svenskamarknadsföringsreglerna samt uppdraget i övrigt senastden 31 december 1992.I propositionen föreslås att den särskilda bestämmelsen i 11 §prisinformationslagen om artikelprismärkning av dagligvaror som tillhandahållsgenom självbetjäning slopas. Förslaget föranleder också följdändringar i 12 §.Avsikten är att lagändringen skall träda i kraft somprisinformationslagen, dvs. den 1 januari 1992.I ärendet har väckts sex motioner. I motion L5 anser andre vice talmannenChrister Eirefelt (fp) att de argument som redovisas i propositionen för attslopa bestämmelsen om artikelprismärkning i flera avseenden också kan användasför att upphäva lagen i dess helhet. Motionären menar att prisinformationslagenär en detaljreglering som medför betydande kostnader för konsumenten. Denpågående översynen av marknadsföringslagen, som styrprisinformationen, är enligt motionären en tillräcklig åtgärd. I motionenyrkas att prisinformationslagen skall upphävas.I de övriga fem motionerna som väckts i ärendet yrkas att propositionen skallavslås. m.fl. (s) anser i motion L6 att prisinformationslagenskall träda i kraft i sin helhet . Motionärerna anför attkonsumenterna och deras organisationer krävt ett bättreprisinformationssystem med bl.a. prislappar på varorna.Lars m.fl. (v) kan i motion L7 inte se att det ellerhösten 1991 framkommit några skäl att ändra beslut omprisinformationslagen.I motion L8 anför m.fl. (s) att en god prismärkning ärnödvändig för att konsumenterna skall kunna välja den vara som har det bästapriset i förhållande till kvaliteten samt att priset som konkurrensmedelförutsätter prismärkning.Ian och (båda nyd) menar i motion L9 att enverklig priskonkurrens förutsätter prismärkning, i vart fall så längekommunernas planmonopol på dagligvaruhandeln kvarstår. Enligt motionärernasmening kan en omprövning av frågan bli aktuell när verklig konkurrens råder ibranschen. I avvaktan härpå skall folk på ett betryggande sätt kunna jämförapriser.I motion L10 anför och (båda c) att kravet påprislappar skall finnas kvar i avvaktan på den pågående översynen avmarknadsföringslagen.Vad först gäller motion L5 anser utskottet att en god prisinformation harstor betydelse för konkurrensen på marknaden. Prisinformationen är också ettkonkurrensmedel. För företagen är det därför en naturlig åtgärd att så tydligtoch effektivt som möjligt informera konsumenterna om priset på de varor ochtjänster som de tillhandahåller. Mot denna bakgrund kan utskottet i och för sigha förståelse för syftet med motionen. Enligt utskottets mening är det dockbefogat att det i lag uppställs vissa grundläggande krav på prisinformation. Avdenna anledning anser utskottet att det inte finns skäl att upphävaprisinformationslagen i dess helhet i avvaktan på resultatet av den pågåendeöversynen av marknadsföringslagen. Denna översyn har också ett annat syfte änatt förbättra prisinformationen. Utskottet kan alltså inte dela motionärensuppfattning att prisinformationslagen nu bör upphävas. Något förslag med ensådan inriktning har regeringen inte heller lagt fram.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L5.Vad härefter angår förslaget i propositionen och övriga motioner villutskottet erinra om att och envar av de största intressenternainom dagligvaruhandeln träffade likalydande överenskommelser omprisinformationen för dagligvaror i butiker med datakassor. Överenskommelsernagick ut på att dagligvaror i normalfallet borde artikelprismärkas. Undantaggjordes för vissa varor som traditionellt prismärks på annat sätt.Överenskommelserna innebar vidare att ett antal s.k. testbutiker kunde fåminska omfattningen av artikelprismärkningen för att pröva alternativa systemför prisinformation. sade några av handelns företrädare upp sinaöverenskommelser.Marknadsdomstolen har därefter 1991 meddelat beslut (MD 1991:3)prövat frågan om prismärkning av dagligvaror i självbetjäningsbutiker.Domstolen har därvid slagit fast att marknadsföringslagen inte innefattar enskyldighet att prismärka varje sådan vara i butik med självbetjäning om butikenanvänder hyllkantsmärkning som uppfyller vissa krav.I propositionen 1990/91:171 om en prisinformationslag framhölls att -- trotsomfattande insatser för att förbättra prisinformationen i detaljhandeln --informationen inom vissa områden uppvisade stora brister. Förhållandena hadekritiserats av bl.a. . Kritiken avsåg särskilt att ordningen medförhandlingar mellan verket och näringslivet var trög samt att man, trots attmarknadsföringslagen varit i kraft , inte hade fått en fastoch täckande praxis på prisinformationsområdet. Svårigheterna att dra mergenerella slutsatser av avgöranden framhölls också.Mot bakgrund av vad som sålunda anfördes i propositionen ansåg utskottet isitt av godkända betänkande (bet. 1990/91:LU36) att det var angelägetatt åtgärder vidtogs i syfte att tillförsäkra konsumenterna en fullgodprisinformation. Särskilt betydelsefullt var enligt utskottets mening attprisinformationen om dagligvaror i självbetjäningsbutiker förbättrades. Denstandard på informationen som enligt ovan redovisade beslutkunde krävas i butiker som övergått från artikelprismärkning tillhyllkantsmärkning kunde enligt utskottets mening inte till fullo anses motsvaravad som behövdes för att konsumenternas intresse på området skulle kunnatillgodoses. Utskottet delade således den dåvarande regeringens uppfattning attmarknadsföringslagens regelsystem borde kompletteras med lagbestämmelser somklarlägger vilka grundläggande krav som ställs på prisinformationen tillkonsumenterna. En lagstiftning om prisinformation borde dock inte enligtutskottet göras mer långtgående och detaljerad än som oundgängligen erfordradesmed hänsyn till konsumenternas behov av skydd. En avvägning måste även görasgentemot handelns behov av rationell hantering och ökad effektivitet. Viktigtvar också, framhöll utskottet, att en lagreglering inte utformades så attframtagandet av nya tekniska lösningar för prisinformation motarbetades liksomatt de anställdas arbetsmiljö beaktades.Beträffande kostnadsaspekterna framhöll utskottet att det otvivelaktigtförhöll sig så att artikelprismärkningen kommer att medföra kostnadsökningarför de självbetjäningsbutiker som upphört med sådan prismärkning. Det kundeemellertid enligt utskottets mening inte med någon större säkerhet beräknas hurstora dessa kostnader blir. I betydande utsträckning är kostnaderna, framhöllutskottet, beroende av sådana faktorer som hur ofta varorna måste märkas om,exempelvis i samband med extrapriserbjudanden. Mot den nackdel som vissakostnadsökningar kan medföra måste ställas de fördelar för konsumenterna som enbättre prisinformation ger. Om prisinformationen förbättras ökar konsumenternasprismedvetenhet och därmed deras möjlighet att göra väl avvägda val. Vidareframhöll utskottet att en lättillgänglig prisinformation sparar tid förkonsumenterna.Sammantaget ansåg utskottet att övervägande skäl talade för att enprisinformationslag borde genomföras. Utskottet konstaterade också att det dåaktuella lagförslaget låg väl i linje med de synpunkter utskottet anfört ochäven med de önskemål som framförts i flera motioner.Vad utskottet sålunda uttalade äger fortfarande giltighet. Någraskäl till antagande att man inom handeln frivilligt skulle vidta åtgärder föratt radikalt förbättra prisinformationen har inte framkommit. Bestämmelsen omartikelprismärkning behövs således i syfte att tillförsäkra konsumenterna enfullgod prisinformation. I propositionen anförs att bestämmelsen leder till enhämmad konkurrens och s.k. prisstelhet. Liknande synpunkter har i ärendetframförts av företrädare för dagligvaruhandeln. Enligt utskottets mening ärdessa farhågor, som för övrigt också framfördes vid behandlingen av förslagettill prisinformationslagen , överdrivna. Under alla förhållandenmedför en förbättrad prisinformation att konsumenternas prismedvetenhet ökaroch därmed deras möjligheter att göra väl avvägda köp, vilket i sin tur ärkonkurrensbefrämjande. Inte heller kan utskottet se att kravet påartikelprismärkning, såsom anförs i propositionen, skulle leda till att dentekniska utvecklingen inom dagligvaruhandeln låses fast vid nuvarandelösningar. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa till attkonkurrenskommittén i sitt betänkande (SOU 1990:106), Prisinformation tillkonsumenter, ansett att det borde vara möjligt för handeln att utveckla metoderför en mer rationell prislappsmärkning eller system som gör det möjligt för denkund som så önskar att i anslutning till den plats där varan exponeras på ettenkelt sätt själv prismärka sina varor. Vad som anförs i propositionen som skälför att avskaffa kravet på artikelprismärkning inom dagligvaruhandeln vardessutom väl känt för utskottet redan när prisinformationslagen antogs. mening har det således sedan lagen antogs inte framkommitnågra omständigheter som innebär att bör frångå sitt tidigareställningstagande.Med hänvisning till vad sålunda anförts anser utskottet att regeringensförslag om slopandet av bestämmelsen i prisinformationslagen omartikelprismärkning av dagligvaror som tillhandahålls genom självbetjäning intekan godtas. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrker bifall tillmotionerna L6, L7, L8, L9 och L10.Som sagts är avsikten att prisinformationslagen skall träda ikraft . Av 12 § följer att vissa tillämpningsföreskrifterskall utfärdas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Enligtvad utskottet inhämtat kommer detta författningsarbete inte att hinna slutförasföre . Med hänsyn härtill bör ikraftträdandet skjutas upp något, ochutskottet föreslår att ikraftträdandedagen bestäms till . beträffande upphävande av prisinformationslagenatt avslår motion 1991/92:L5,2. beträffande prismärkning i dagligvaruhandelnatt med bifall till motionerna 1991/92:L6, 1991/92:L7, 1991/92:L8,1991/92:L9 och 1991/92:L10 avslår regeringens förslag till lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601),res. 1 (m, fp, c, kds)res. 2 (nyd) - motiv.3. beträffande prisinformationslagens ikraftträdandeatt antar följandeFörslag tillLag om ändring i prisinformationslagen (1991:601)Härigenom föreskrivs att ikraftträdandebestämmelsen till lagen (1991:601)om prisinformation skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag träder i kraft . Denna lag träder i kraft den 1 april 1992.Stockholm den 28 november 1991På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), (), PerStenmarck (m), (), (), (), (), (), (), GunnarThollander (s), (nyd), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet. Prismärkning i dagligvaruhandeln (mom. 2)(), Per Stenmarck (m) (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "Vadhärefter" och på s. 6 slutar med "och L10" bort ha följande lydelse:En lagstiftning om prisinformation bör inte vara mer ingående och detaljeradän vad som är erforderligt med hänsyn till lagens ändamål. En avvägning måsteockså göras gentemot handelns behov av rationell hantering och ökadeffektivitet. Viktigt är också att en lagreglering inte utformas så attframtagandet av nya tekniska lösningar för prisinformation motarbetas. Vidbestämmande av kraven på prisinformationen måste också kostnadsaspekternaställas i relation till informationsbehovet. Kraven får inte utformas så att deleder till att konsumenterna drabbas av negativa effekter i form avprisökningar samt utslagna närbutiker och nedlagda glesbygdsbutiker.Som redovisas i propositionen ingår redan nu prisinformation tillkonsumenterna som en mycket viktig del i dagligvaruhandelns marknadsföring. Detär en naturlig och rationell åtgärd för dagligvaruhandeln att så tydligt ocheffektivt som möjligt informera konsumenterna om priset på de varor som dentillhandahåller. Prisinformationen i sig utgör också ett konkurrensmedel. Omkonsumenterna finner prisinformationen bristfällig torde de självfallet vändasig till ett annat dagligvaruföretag.Med hänsyn till det sagda anser utskottet att utgångspunkten skall vara attdet med förtroende kan överlämnas åt företagen själva att utifrån kundernasönskemål och behov avgöra hur prisinformationen skall vara utformad i detalj.Endast vissa grundläggande krav behöver således läggas fast i lagstiftningen.Enligt utskottets mening finns det en påtaglig risk att kravet påartikelprismärkning inom dagligvaruhandeln kommer att få effekter som lagen äravsedd att motverka. Som framhålls i propositionen låser man fast den tekniskautvecklingen vid nuvarande lösningar. Kravet på artikelprismärkning leder ocksåtill att konkurrensen hämmas och att det uppkommer s.k. prisstelhet, vilket isin tur leder till en högre prisnivå för konsumenterna. Det är inte baraföreträdare för handeln och näringslivet i övrigt utan också dekonkurrensvårdande myndigheterna -- () och statenspris- och konkurrensverk (SPK) -- som uttalat att en detaljerad regleringhämmar konkurrensen och leder till prisstelhet med risk för höjda priser förkonsumenterna. I sammanhanget måste också beaktas de ökade kostnaderna förhandeln, vilka i sista hand även drabbar konsumenterna. För att uppfyllaprisinformationslagens krav i dessa hänseenden krävs således att personalavdelas för att prismärka varje enskild vara.Utskottet anser också att det är angeläget att den personal som är sysselsattmed prismärkning inte drabbas av arbetsskador.I sammanhanget måste också beaktas att propositionens förslag om slopande avbestämmelsen om artikelprismärkning inte innebär att skyldigheten att geprisinformation på dagligvaruområdet upphör. De krav som i övrigt ställs upp iprisinformationslagen blir nämligen tillämpliga också i fråga om dagligvarorsom säljs i självbetjäningsbutiker. Priset på sådana varor skall således fåanges, förutom på varan eller dess förpackning, på hyllkantsetikett ellerskylt, så att risk inte föreligger för förväxling med pris på andra varor. Omdet finns praktiska hinder mot att priset anges på sådant sätt får det anges iprislista, prisfrågeterminal eller liknande. Härtill kommer attmarknadsdomstolens avgörande (MD 1991:3) om prismärkning av dagligvarori butiker med självbetjäning blir vägledande för prisinformationen. Domstolenslog i beslutet fast att hyllkantsmärkning kan godkännas under vissaförutsättningar, nämligen att prisuppgifterna anges med stora och tydligasiffror, att det klart framgår vilken vara som en etikett avser, attetiketterna är väl synliga och inte placerade vid den nedre kanten på engolvhylla, att det i butiken finns en pristerminal eller annat hjälpmedel somgör det möjligt för konsumenten att lätt kontrollera vilket pris som kassankommer att registrera för olika varor samt att prismärkningen på etttillförlitligt sätt är samordnad med priserna i datakassan, så att risken föratt kassan registrerar ett högre pris är liten.Utskottet konstaterar således att ett slopande av kravet påartikelprismärkning i många fall kan leda till en tydligare prisinformation änvad som är möjligt att ge med en prislapp på varje enskild vara. Vidare villutskottet understryka att det inom prisinformationslagens ochmarknadsföringslagens ramar är möjligt för att ytterligareprecisera kraven på prisinformation.Enligt utskottets mening är det därvid viktigt att beakta attprisinformationen utformas så att speciell hänsyn tas till personer med olikatyper av handikapp eller personer som av någon anledning har särskilda behov påprisinformationsområdet.Som framgår av det anförda har utskottet den inställningen att det varken ärlämpligt eller nödvändigt med en sådan detaljreglering rörandeprisinformationen att dagligvaror i självbetjäningsbutiker skallartikelprismärkas. Det finns inte heller något som tyder på att konsumenterskulle efterfråga en sådan bestämmelse. Av den sammanfattning som var bifogadtill proposition 1990/91:171 om prisinformationslag framgår att avkonsumenterna är nöjda med prisinformationen i sin butik. Beträffande butikermed datakassor som saknar prislappar är antalet nöjda konsumenter något mindremen skillnaden är liten.Vad särskilt gäller motion L9 vill utskottet peka på att regeringen iproposition 1991/92:51 om en ny småföretagspolitik föreslagit kompletteringar iplan- och bygglagen (1987:10) i syfte att främja näringsfrihet och effektiviteti kommunernas planering. Som skäl för förslaget anförs att den lokalakonkurrensen bör stimuleras genom friare etableringsrätt för handeln, isynnerhet livsmedelshandeln. Den föreslagna lagändringen är avsedd att träda ikraft . Vad som anförts i motionen till stöd för ettbibehållande av kravet på artikelprismärkning saknar således numera enligtutskottets mening all relevans.Med hänsyn till det anförda finner utskottet att övervägande skäl talar föratt bestämmelsen i prisinformationslagen om obligatorisk artikelprismärkninginom dagligvaruhandeln slopas. Utskottet tillstyrker således bifall tillpropositionen. Ställningstagandet innebär att utskottet avstyrker bifall tillmotionerna L6, L7, L8, L9 och L10.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande prismärkning i dagligvaruhandelnatt med avslag på motionerna 1991/92:L6, 1991/92:L7, 1991/92:L8,1991/92:L9 och 1991/92:L10 antar regeringens förslag till lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601).2. Prismärkning i dagligvaruhandeln (mom. 2, motiveringen)(nyd) anser att den del av utskottets yttrande på s. 4 sombörjar med "Vad härefter" och på s. 6 slutar med "tidigare ställningstagande"bort ha följande lydelse:I propositionen föreslår regeringen, som sagts, att den särskildabestämmelsen om artikelprismärkning av dagligvaror i självbetjäningsbutikerslopas.Utskottet konstaterar att syftet med den bestämmelse som föreslås upphävd äratt ge konsumenten upplysningar om hur mycket en vara kostar, att möjliggöraförsummering samt att medge efterkontroll. Kostnaderna förartikelprismärkningen, som angetts uppgå till av varornas värde, måsteför den enskilde konsumenten anses vara rimliga och kan enligt utskottetsmening inte anses utgöra tillräckliga skäl för att nu slopa kravet påprismärkning inom dagligvaruhandeln. Inte heller i övrigt anser utskottet attdet i propositionen anförts sådana omständigheter att den frånkonsumentsynpunkt viktiga bestämmelsen om artikelprismärkning bör slopas. Isammanhanget vill utskottet särskilt erinra om att prislappen medger attefterkontroller och prisjämförelser på ett enkelt sätt kan göras i hemmet.Som framhålls i motion L9 förutsätter en verklig priskonkurrens attkommunernas planmonopol på dagligvaruhandeln avskaffas. Regeringen har nyligeni proposition 1991/92:51 om en ny småföretagspolitik föreslagit kompletteringari (1987:10) i syfte att främja näringsfrihet ocheffektivitet i kommunernas planering. Lagändringen föreslås träda i kraft den 1februari 1992. Enligt utskottets mening är emellertid dessa förslag intetillräckligt långtgående för att man skall kunna slopa kravet påartikelprismärkning i prisinformationslagen.I proposition 1991/92:55 framlagt lagförslag