bet · GE01FiU20 · 1991-02-21 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om statsskuldspolitiken.Penning- och valutapolitiken1990/91:Fi202 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts angående framtida europeisktvalutasamarbete.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:U504.1990/91:Fi207 av m.fl. (v) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av attvalutalagstiftningen återinförs så att ges viss kontroll övervalutautflödet från vårt land.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:U616.1990/91:Fi215 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att beslutar om undantag från förbudet mot betalningar till ochfrån eget inlåningskonto i länder som lämnar kontrolluppgift till ,3. att beslutar att rätten att handla med valutor och att ombesörjabetalningar till och från utlandet inte bör begränsas med hänsyn tillvalutahandlande instituts normala verksamhet.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:N292.1990/91:Fi217 av m.fl. (m) vari yrkas5. att som sin mening ger fullmäktige i till känna vad imotionen anförts om kredit- och valutapolitiken.1990/91:Fi223 av m.fl. (mp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nödvändigheten av att få till stånd internationella överenskommelserför att begränsa kapitalets överrörlighet och att regeringen tar initiativ ifrågan.1990/91:Fi227 av m.fl. (c) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts beträffande penning- och valutapolitiken.1990/91:Fi229 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att som sin mening ger fullmäktige i till känna vad imotionen anförs om kredit- och valutapolitiken.Investeringsfonder1990/91:Fi201 av och () vari yrkas att riksdagenbeslutar i enlighet med vad i motionen anförts om utnyttjandet avinvesteringsfonder för infrastrukturinvesteringar.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:T502.1990/91:Fi206 av m.fl. (c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frisläppandet av deallmänna investeringsfonderna.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:A208.1990/91:Fi216 av och () vari yrkas1. att beslutar att de medel som verksamhet inompälsdjursnäringen avsatt på allmän investeringsfond får med retroaktiv verkanfrån taxering ianspråktas utan särskilt tillägg för inkomstutjämnandesyfte,2. att beslutar att de medel verksamhet inom pälsdjursnäringenavsatt på allmän investeringsreserv får även efter den 31 december 1990ianspråktas utan särskilt tillägg för inkomstutjämnande syfte.1990/91:Fi228 av m.fl. (fp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frisläpp avinvesteringsfonder i län.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:A504.Löntagarfonder m.m.1990/91:Fi204 av i m.fl. (c,m,fp) vari yrkasatt beslutar avskaffa de kollektiva löntagarfonder som infördes genomproposition 1983/84:50.1990/91:Fi210 av m.fl. (c) vari yrkas1. att begär hos regeringen förslag till avveckling avlöntagarfonderna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återföring av löntagarfondsmedel till regionen och för satsning isydöstra återfinns i motion 1990/91:A428.1990/91:Fi212 av m.fl. (m) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att ytterligare uppbyggnad av AP-fondernasfondstyrka inte skall ske.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Sf268.1990/91:Fi213 av m.fl. (m,fp,c) vari yrkas1. att beslutar om sådan ändring i lagen om upphävande av lagen omvinstdelningsskatt att vinstdelningsskatt ej tas ut vid taxering ienlighet med vad i motionen anförts,2. att beslutar att tilläggspensionsavgiften sänks med 0,2procentenheter fr. o. m. i enlighet med vad i motionen anförts,3. att hos regeringen begär förslag till avveckling avlöntagarfonderna i enlighet med vad i motionen anförts.1990/91:Fi220 av m.fl. (v) vari yrkas att begär attregeringen snabbt skall utreda möjligheten att utnyttja AP- resp.löntagarfonderna som ett redskap att styra och påskynda järnvägsinvesteringar.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:T249.1990/91:Fi221 av och () vari yrkas1. att beslutar att löntagarfonderna skall avvecklas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrättandet av nya kollektiva fonder i enlighet med LOs förslagmed bestämdhet skall avvisas.1990/91:Fi225 av och () vari yrkas att riksdagenbeslutar att löntagarfonderna skall avskaffas.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:A494.1990/91:Fi714 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt vid en avveckling av löntagarfonderna viss del av deras medel tillförsStiftelsen /91:Fi209 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om det otäcka och förkastligai att upprätta ett angiverisystem med "svarta listor", riktat mot handeln ivårt land.Konjunkturstyrning av statliga investeringar1990/91:Fi208 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om principer för investeringari lågkonjunktur.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:T211.Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen1990/91:Fi223 av m.fl. (mp) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sänkning av statsbidraget för arbetslöshetsförsäkringen med 1 000milj.kr.1990/91:Fi227 av m.fl. (c) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ökad andel egna avgifter i arbetslöshetsförsäkringen.1990/91:Fi229 av m.fl. (fp) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som ökar egenavgifternatill 30%.Budgettekniska frågor i finansplanen1990/91:Fi229 av m.fl. (fp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av en tydligare budgetteknik.1990/91:Fi314 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om redovisning av budgetunderskott och lån.Allmänna riktlinjer för budgetregleringen1990/91:Fi217 av m.fl. (m) vari yrkas2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen somföreslås i motionen,3. att beslutar omfördela medel från socialförsäkringssektorn tillstatsbudgeten i enlighet med vad som i motionen anförts.1990/91:Fi223 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att med anledning av regeringens förslag som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer förbudgetregleringen.1990/91:Fi224 av m.fl. (v) vari yrkas2. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande delgodkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordas i motionen.1990/91:Fi227 av m.fl. (c) vari yrkas3. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen somförordas i motionen,5. att hos regeringen begär förslag om ökade inleveranser frånbyggnadsstyrelsen med 300 milj. kr. /92.1990/91:Fi229 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen somredovisas i motionen.Utformning av budgetpropositionen1990/91:Fi703 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att ekonomisk-politiska förslag frånregeringen bör innehålla uppgift om ursprunget till förslagen.1990/91:Fi710 av m.fl. (m) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kraven på detmaterial som skall underställas i samband med den fördjupadeprövningen som skall ske av olika förvaltningsområden inomstatsförvaltningen.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Sf324.1990/91:Fi718 av m.fl. (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att komplettabudgetar och resultatredovisningar införs redan kommande budgetår inom alloffentlig förvaltning och offentligt drivna verksamheter. Den ekonomiska politikenDen internationella ekonomiska utvecklingenUnder blev avmattningstendenserna i världsekonomin allt tydligare.Den goda tillväxten i världshandeln under större delen av väntasavta och den ekonomiska aktiviteten i OECD-området mattas. Men konjunkturbildenär splittrad.Tabell 1. Utvecklingen av bruttonationalprodukten (BNP) och inflationen ivissa OECD-länderOECDs bedömning och finansplanens 1991 1992 BNP KPI BNP KPI BNP KPI jun dec jun dec jun dec jun dec dec decUSA 2,3 1,0 4,2 5,5 2,5 0,5 4,5 6,5 1,5 5,0Japan 4,7 5,8 2,7 3,0 4,0 4,3 2,6 3,5 4,0 2,8Tyskland 3,9 4,5 3,0 3,3 3,4 3,0 3,4 3,8 2,8 3,8Stor-britannien 0,9 1,5 4,5 9,8 1,9 1,0 5,3 7,3 1,8 6,5OECD-Europa 2,9 2,8 5,4 5,3 2,8 2,3 5,1 5,3 2,5 4,5OECD totalt 2,9 2,5 4,4 5,0 2,9 1,8 4,4 5,5 2,3 4,3Som framgår av tabell 1 reviderades bedömningen avden ekonomiska utvecklingen av . I stället för enförväntad förbättring av den ekonomiska situationen i Förenta Staternaredovisas i finansplanen en prognos för som innebär att BNP-tillväxtenstagnerar som inflationen ökar. En liknande utveckling anges förStorbritannien. kan konstateras att för de två andra storaindustriländerna och gäller att tillväxten väntas bli stabilockså även om den är på en något lägre nivå. Bådaländerna kommer fortsättningsvis att kombinera en stabil tillväxt med en låginflationstakt.Kriget i är en orsak till neddragningen av prognosen. Tecknenpå en avmattning i världsekonomin blev dock tydliga , dvs.före invasion av . Vid inledningen av krisen steg oljeprisetkraftigt till per fat och i OECDs decemberprognos och ifinansplanen gjordes antagandet att oljepriset skulle komma att ligga på 27dollar per fat under såväl som 1992. framhölls att deförväntade höjningarna i oljepriset inte borde få samma negativaeffekt på industriländerna som motsvarande chockhöjningar . Detstigande oljepriset skulle sålunda inte mötas med enöverbryggningspolitik. Oljelagren är välfyllda och motverkar alltför kraftigasvängningar i priset på olja. Vidare finns det anledning att anta attOECD-länderna kan möta kortsiktiga prishöjningar på ett mer effektivtsätt än på 1970-talet.Det bör i detta sammanhang framhållas att den faktiska utvecklingen avoljepriset inte överensstämmer med den som antagits i här nämndabedömningar. Efter att i krisens inledningsskede ha stigit till över 30 dollarper fat har oljepriset kraftigt gått ned. Detta leder till slutsatsen att ettoljeprisantagande på per fat kan vara för högt. Det bör dock betonasatt en prognos för oljeprisutvecklingen i den nuvarande situationen ärsynnerligen osäker.Som framgår av tabell 1 innebär OECDs bedömning att utvecklingen i FörentaStaterna vänder uppåt igen . De faktorer som talar för detta ärbl.a. att de ofrivilliga lagren har en begränsad omfattning och attdeprecieringen av dollarn innebär att de amerikanska producenterna blir merkonkurrenskraftiga. Exporten skulle därigenom kunna bidra till att hållatillväxten uppe. Tendenserna till en räntenedgång bör också stimulera ekonomingenom främst en ökad tillväxt i den privata konsumtionen ochbostadsinvesteringarna. Det finns emellertid omständigheter som kan ge en mernegativ utveckling för den amerikanska ekonomin. Den senast redovisadestatistiken från visar att nedgången 1990blev djupare än vad man tidigare hade kunnat förutse. Bruttonationalproduktensjönk nämligen med . harförsäljningsvolymen i detaljhandeln vikit och personbilsförsäljningen under detsenaste halvåret sjunkit med 6--. Byggnadsverksamheten fortsätter attminska. I den preliminära nationalbudgeten framhålls att en utprägladlågkonjunktur kan skapa svåra problem för den ekonomiska politiken. FederalReserve (FED) har i olika steg lättat på penningpolitiken.Fortsatt inflationstryck och höga räntor i omvärlden skulle göra det svårareför FED att ytterligare sänka räntorna för att stimulera den amerikanskaekonomin.Den fortsatt goda tillväxten i den japanska ekonomin har sin grund iexpansionen av den inhemska efterfrågan. Det största osäkerhetsmomentet iprognosen över den japanska ekonomin gäller utvecklingen på aktiemarknaden samtför mark- och fastighetspriserna. Aktiekurserna föll med under 1990.En eventuell ytterligare penningpolitisk åtstramning med åtföljande fallandeaktiekurser skulle kunna leda till en drastisk neddragning av företagensinvesteringar. Om mark- och fastighetspriserna -- som var relativtstabila -- skulle sjunka kraftigt, kan det leda till allvarliga konsekvenserför de japanska bankerna som har stora utestående krediter med säkerhet imycket högt värderade tillgångar av detta slag. Som anförs i finansplanenskulle en sådan utveckling inte enbart riskera att leda till en kraftigkreditåtstramning på hemmamarknaden med åtföljande lägre tillväxt, utan ävenförsvåra för de stora japanska bankerna att fortsättningsvis bidra tillfinansieringen av det amerikanska budgetunderskottet. Detta kan i sin turnegativt påverka det internationella finansiella systemet.I förutses i OECDs prognos och i finansplanen för de kommande tvååren endast en marginell minskning av tillväxttakten. Som nämnts är emellertidkonjunkturbilden starkt varierande mellan länderna. Det är främst somkan bidra till att tillväxten i kommer attuppgå till 2--2,. Det har därvid förutsatts att återföreningen av de bådatyska staterna inte får negativa effekter på den ekonomiska utvecklingen. Enökad efterfrågan från det tidigare samt den budgetförsvagning somsammanhänger med återföreningen kan pressa upp priser, löner och räntor. Dettakan i ett senare skede tvinga fram en ekonomisk-politisk åtstramning. Ifinansplanen framhålls att övriga länder anslutna till växelkurssamarbetet idet europeiska monetära systemet kan tvingas följa med i en sådan åtstramning.Den ekonomiska utvecklingen i de nordiska länderna har under de senaste årenpräglats av lägre tillväxt än i övrigt. De närmaste två årenförstärks denna tendens, och BNP-tillväxten i väntas bli knappt hälftenav EGs. Två olika förlopp kan särskiljas inom , mellan å ena sidanDanmark och -- med låg men stigande tillväxt, låg inflation samtförbättrad externbalans -- och å andra sidan och med dämpadtillväxt, hög inflation och försämrad bytesbalans.I Öst- och minskade produktionen markant . Ifinansplanen anges produktionsminskningar för , och på10, 15 resp. . För inledningen av gäller att det knappast gåratt se någon nämnvärd förbättring i den ekonomiska situationen för dessaländer. Den instabila politiska situationen i bör också innebäraatt någon positiv ekonomisk utveckling knappast kan komma till stånd under deförsta åren av 1990-talet.En fortsatt stabil tillväxt i och kan bilda grunden för ensnabb återhämtning i de övriga . Men senast publicerade statistikanger en minskning av industriproduktionen i OECD-området under fjärdekvartalet 1990. Det är en utveckling som man måste gå tillbaka föratt finna en motsvarighet till. Det kan därför inte uteslutas att den svagaekonomiska tillväxten i de sprider sig ytterligare ochrent av kan dra med sig de länder som gynnas av en god tillväxt.Resultatet skulle därvid bli att den nuvarande internationella avmattningenövergår i en längre och mer uttalad lågkonjunktur. Det måste dock understrykasatt kriget i och den instabila politiska situationen iCentraleuropa och innebär att bedömningar av den ekonomiskautvecklingen är synnerligen osäkra.Som anförs i finansplanen får den vikande internationella konjunkturenkraftiga återverkningar för . Efterfrågetillväxten för bearbetade varorpå viktigaste exportmarknader inom avtog markant ochförsvagningen fortsätter även 1991. Det är framför allt den lågaimportefterfrågan från , , och Danmarksom nu får effekt på svensk export. Därtill kommer att exporttillväxtenbegränsas av en oförmånlig varusammansättning. Bilindustrin är sedan en tidinne i en internationell lågkonjunktur, och inom pappers- och massaindustrinråder ett kraftigt globalt utbudsöverskott. Stålindustrin är på väg mot en klaravmattning. Dessa branscher svarar för ungefär en tredjedel av samladevaruexport.Utvecklingen i SverigeUnder och första hälften av var den svenska arbetsmarknadenalltjämt överhettad. Produktivitetstillväxten var svag och de nominellalöneökningarna och inflationen fortsatte att ligga klart över genomsnittet förOECD-länderna. Totalt ökade investeringarna 1989 ochindustriinvesteringarna med 12,. Tillväxten i den privata konsumtionenuppgick till något . Bytesbalansunderskottet fortsatte attväxa och uppgick detta år till nära 20 miljarder kronor.Den ekonomiska utvecklingen samt finansplanensbedömning av utvecklingen fram t.o.m. redovisas i tabell 2 och 3.Tabell 2. FörsörjningsbalansMiljarder Procentuell volymförändringkr. 1989 1989 1990 1991 1992 Alt.1 Alt.2 Alt.1 Alt.2BNP 1224,3 2,1 0,9 -0,2 -0,5 1,0 0,4Import 387,5 7,1 1,3 2,0 1,4 2,8 2,4Tillgång 1611,8 3,5 1,0 0,4 0,0 1,5 1,0Privat konsumtion 638,6 1,1 0,0 0,7 1,0 1,0 1,2Offent.konsumtion 317,7 2,2 1,3 0,5 0,3 0,5 0,5Stat 89,9 3,7 0,7 -0,7 -0,8 -0,8 -0,8Kommuner 227,8 1,6 1,5 1,0 0,8 1,0 1,0Bruttoinvesteringar 259,8 10,9 1,8 -1,4 -3,5 0,6 -1,9Lagerinvesteringar 1,8 0,5 0,3 -0,3 -0,3 0,0 0,0Export 393,9 2,4 1,2 1,9 1,3 3,4 2,8Användning 1611,8 3,5 1,0 0,4 0,0 1,5 1,0Tabell 3. NyckeltalÅrlig procentuell förändring (om ej annat anges)1989 1990 1991 1992 Alt.1 Alt.2 Alt.1 Alt.2Disponibel inkomst 1,9 3,5 1,7 2,4 2,3 2,6Sparkvot (nivå) -4,3 -0,8 0,3 0,6 1,6 2,0Industriproduktion 1,2 -2,0 -1,0 -2,0 1,8 0,5Arbetslöshet (nivå) 1,4 1,5 2,2 2,5 2,7 3,4Handelsbalans (mdr kr.) 14,6 13,4 9,1 10,1 13,7 12,6Bytesbalans (mdr kr.) -19,7 -33,1 -48,8 -50,9 -58,6 -63,2(% av BNP) -1,6 -2,4 -3,4 -3,5 -3,9 -4,2KPI dec.-dec. 6,7 8,2 5,2 5,9 2,4 3,4KPI dec.-dec. 6,7 11,1 8,4 9,1 2,4 3,4Timlön, kostnad 9,8 10,4 5 7 3 5Som framgår av försörjningsbalansens preliminära siffror för (tabell2) halverades exportökningen i jämförelse med året innan. dämpadesinvesteringstillväxten kraftigt och den privata konsumtionen stagnerade.Industriproduktionen minskade, och bytesbalansunderskottet försämradesytterligare och stannade vid . Arbetslösheten låg dockkvar på en mycket låg nivå och uppgick detta år till 1,5%.Med sitt starka utlandsberoende har den svenska ekonomin nu kommit in i enlågkonjunktur. Om finansplanens alternativ 2 realiseras leder utvecklingen recession under år 1991.En av huvudorsakerna till denna snabba avmattning i den svenska ekonomin ärde senaste årens överhettning på arbetsmarknaden. Överhettningen fick tillföljd att de nominella löneökningarna översteg och att inflationen stegtill . Industrins konkurrenskraft urholkades ochmarknadsandelsförlusterna blev därigenom betydande.Av den bedömning som redovisas i finansplanen (jfr tabellerna 2 och 3)framgår att den inhemska efterfrågan kommer att minska under innevarande år.Den blygsamma ökningen i exporten och konsumtionen förmår inte att uppväga denkraftiga nedgången i investeringarna. I alternativ 2 minskar år 1991bruttoinvesteringarna med 3,och industriproduktionen . I dettaalternativ förbättras den ekonomiska situationen i viss utsträckning år 1992främst genom att tillväxten i exporten ökar.Tabell 4. Bidrag till BNP-tillväxtenProcent av föregående års BNP1989 1990 1991 1992 Alt. 1 Alt. 2 Alt. 1 Alt. 2Privat konsumtion 0,6 0,0 0,4 0,5 0,5 0,6Offentlig konsumtion 0,6 0,3 0,1 0,1 0,1 0,1Bruttoinvesteringar 2,2 0,4 -0,3 -0,8 0,1 -0,4Lagerinvesteringar 0,5 0,3 -0,3 -0,3 0,0 0,0Nettoexport -1,7 -0,1 -0,1 -0,1 0,2 0,1BNP 2,1 0,9 -0,2 -0,5 1,0 0,4Anm. : På grund av avrundning summerar inte alltid delarna till totalen.Som framgår av tabell 4 får efterfrågan en ofördelaktig sammansättning vilketaccentueras i alternativet med högre löner. Den blygsamma tillväxt som uppnåsnästa år blir konsumtionsledd.Läget på arbetsmarknaden försämras påtagligt. förväntas sålunda dengenomsnittliga arbetslösheten stiga till 2,och till nära 3,5%.Denna utveckling kan innebära en arbetslöshet på i slutet av år 1992.I alternativ 1 med en från samhällsekonomisk synpunkt mer fördelaktig pris-och löneutveckling blir den ekonomiska utvecklingen under de kommande två åreninte lika negativ. Tillväxten i exporten uppgår till nära 2%.Bruttoinvesteringarna förväntas visserligen minska men inte alls i sammautsträckning som i alternativ 2. Som framgår sker en omsvängningtill en bättre ekonomisk utveckling. Exportökningen förväntas bli nära 3,5%.Industriproduktionen börjar återigen att öka. Den i alternativ 2 snabbaökningen i arbetslösheten uteblir.I båda de alternativ som redovisas i finansplanen ökarbytesbalansunderskottet till ca och till ca60 miljarder kronor. Den marginella förbättring av bytesbalansens utfall ialternativ 1 förklaras av att svenska företags benägenhet att investera iutlandet minskar som en följd av att de nominella löneökningarna i framtidenförväntas ligga på en lägre nivå.I de tre borgerliga motionerna Fi217 (m), Fi229 (fp) och Fi227(c) anförs att finansplanens bedömningar av den ekonomiska utvecklingen äralltför positiva. I motionerna Fi224 (v) och Fi223 (mp) hävdasmotsatsen. Enligt och ger finansplanen en alldelesför mörk bild av den ekonomiska situationen. I motion Fi224(v) framhållsbl.a. att försämringen av den svenska industrins konkurrenskraft kraftigt haröverdrivits och i Fi223 (mp) uttalas att den svenska industrin är välrustad för att möta 1990-talets problem.Såvitt utskottet förstår anser och att man ifinansplanen överdriver de svårigheter som den ekonomiska politiken står införvid inledningen av . Utskottet delar inte denna uppfattning.Praktiskt taget alla indikatorer visar att konkurrenskraften kontinuerligt harförsvagats. Marknadsandelsförlusterna på både export- och hemmamarknadernavisar detta klart.Miljöpartiets slutsats att svårigheterna för den ekonomiska politikenöverdrivs i finansplanen grundar sig på en jämförelse bakåt i tiden mellanutvecklingen i och vissa andra . Utskottet delarmotionärernas uppfattning att i ett 10-årsperspektiv har den svenska ekonomin iflera avseenden utvecklats positivt. Under en stor del av var denekonomiska utvecklingen i god. Näringslivets investeringar ökade,statsfinanserna sanerades och allt fler fick arbete. Överhettningen i ekonominmedförde emellertid att produktionsresurserna blev för hårt utnyttjade vilketär en av de viktigaste orsakerna till att de i finansplanen utpekadeobalanserna i ekonomin nu är en realitet.Den statistik som redovisats efter det att finansplanens prognoser framladesunderbygger slutsatsen att den svenska ekonomin nu är inne i en utprägladlågkonjunktur. senaste barometerundersökning för densvenska industrin visar att nedgången i efterfrågan fortsätter. Företagen ärinställda på en fortsatt kraftig orderminskning under första kvartalet i år.Minskningarna härrör från hemmamarknaden men också i viss utsträckning frånexportmarknaden. Den förväntade nedgång som registrerats i konjunkturbarometerngäller samtliga industribranscher.Vidare kan nu konstateras att den faktiska arbetslösheten steg till2,från 1,där en del av uppgången dock förklaras avsäsongmässiga faktorer. Det innebär att 104000 personer saknade arbete. Ijanuari var 73000 personer, eller 1,, utan arbete. Samtidigtstiger nu antalet varsel om uppsägning mycket snabbt. hade enligt AMS11000 personer varslats jämfört med personer vid motsvarande tidpunkti fjol. Detta är den högsta månadsnoteringen sedan den djupa lågkonjunkturen1981.Som nämnts hävdas i motionerna Fi217(m), Fi229(fp) och Fi227(c) att denekonomiska utvecklingen under blir sämre än vad som angesi finansplanens alternativ 2. Motionärerna utgår från att löne- ochprisökningarna blir större i jämförelse med finansplanens antaganden. Utskottethar givetvis ingen annan mening än motionärerna att med en sådaninflationsutveckling måste den kommande ekonomiska utvecklingen bli mernegativ.För att undvika just en sådan negativ utveckling som beskrivs i de borgerligamotionerna tillsatte regeringen en förhandlingsgrupp med uppgift att undersökaförutsättningarna för ett stabiliseringsavtal för hela arbetsmarknaden och föri första hand . Arbetet med att uppnå ett stabiliseringsavtal utgörsålunda en viktig del av de åtgärder som regeringen vidtar för att återskapabalans i ekonomin. Förhandlingsgruppen har presenterat ett förslag tilltvåårsavtal, som innebär att lönekostnadsökningarna -- inkl. löneglidning ochöverhäng -- kan begränsas till och .