bet · GF01SfU2 · 1991-11-05 00:00:00 — Dessutom skulle utbyte av amalgamfyllningarförhandsprövas hos innan behandlingpåbörjades.Under hösten 1990 beslöt (1990/91:SfU5, rskr. 34)att med anledning av några motioner ge regeringen till känna attdet var rimligt att den som på grund av sjukdomsbesvär villebyta ut sina amalgamfyllningar skulle kunna göra det på ettenkelt sätt och till en rimlig kostnad. De olika utredningar somriksförsäkringsverket ansåg borde föregå en amalgamsanering varsåväl kostnadskrävande som tidsödande. Patienter som inte fickbyta ut sina amalgamfyllningar kostnadsfritt, därför attutredning inte kunnat fastställa samband mellan deras avvikandereaktion och amalgamfyllningar, borde omfattas av huvudregeln omersättning inom tandvårdsförsäkringen.I en motion från den allmänna motionstiden , nämligen1990/91:Sf358 (yrkande 4) av m.fl. (fp), förutsättermotionärerna mot bakgrund av tillkännagivande attriksförsäkringsverket och gör en översynav rekommendationerna om tillämpningen av bestämmelserna itandvårdstaxan vad gäller utbyte av amalgamfyllningar så att nyabestämmelser kan gälla fr.o.m. . Detta bör enligtmotionärerna ges regeringen till känna.Riksförsäkringsverket har fr.o.m. ändrat sinaanvisningar så att patienter som begär utbyte avamalgamfyllningar på grund av att de upplever sig vara skadadeav dessa och som har långvariga sjukdomssymptom kan fåersättning om följande förutsättningar är uppfyllda. En läkaremed specialistkompetens bör personligen ha gjort en medicinskutredning av patientens tillstånd. Läkaren förutsätts därvid hagjort en helhetsbedömning av patientens situation ochdokumenterat den i ett utlåtande. Utlåtandet bör utmynna i ettuttalande om att det med hänsyn till patientens allmännahälsotillstånd inte föreligger några hinder att byta utamalgamfyllningarna. Liksom tidigare skall utbyte avamalgamfyllningar dessutom förhandsprövas hos försäkringskassaninnan behandling påbörjas.Utskottet konstaterar att riksförsäkringsverketsrekommendationer inte längre omfattar krav på utredning avspecialisttandläkare. Vidare kan läkarutlåtandet vara merbegränsat till sin omfattning. Syftet med motion 1990/91:Sf358yrkande 4 är således i viss mån tillgodosett. Utskottetförutsätter emellertid att noga följertillämpningen av de nya anvisningarna och något uttalande frånriksdagens sida med anledning av motionen är således intepåkallat.I en motion från den allmänna motionstiden , 1990/91:Sf358yrkande 5, begär m.fl. (fp) att patienter medSjögrens syndrom skall omfattas av avgiftsfri tandvård.Utskottet konstaterar att denna patientgrupp efter en ändring itandvårdstaxan fr.o.m. omfattas av kostnadsfritandvård såvitt avser behandling som görs till följd avmuntorrhet på grund av sjukdomen. Motionen är således numeratillgodosedd. beträffande etableringsbegränsningen m.m.att avslår motionerna 1990/91:Sf217 yrkandena 1 och2, 1990/91:Sf296 yrkandena 4, 6 och 7 och 1990/91:Sf358yrkandena 1 och 3,res. 1 (s) - motiv.2. beträffande tandvårdstaxanatt avslår motionerna 1990/91:Sf217 yrkande 3,1990/91:Sf296 yrkandena 5, 8 och 9 och 1990/91:Sf358 yrkande 2,res. 2 (s) - motiv.3. beträffande kostnadsfria tandproteseratt avslår motion 1990/91:Sf232,4. beträffande tandvårdsersättning vid amalgamsaneringatt avslår motion 1990/91:Sf358 yrkande 4,5. beträffande syndromatt avslår motion 1990/91:Sf358 yrkande 5,den 5 november 1991På socialförsäkringsutskottets vägnarGullan LindbladI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (),(nyd), (), (),(), () och (). Etableringsbegränsningen m.m. (mom.1 -- motiveringen), , , ,och (alla s) anser att dendel av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med "Utskottetanser" och slutar med "och 3." bort ha följande lydelse:Bestämmelserna om etableringsbegränsning för privattandläkarevar från början tidsbegränsade men gäller sedan hösten 1985tills vidare (prop. 1985/86:51, SfU 6, rskr. Motiven för enfortsatt etableringsbegränsning var såväl att anpassatandvårdsresurserna till behov och samhällsekonomiskt utrymmesom att uppnå en utjämning av tillgången på tandläkare mellanoch inom regioner. Utskottet framhöll därvid att anslutningen avtandläkare till tandvårdsförsäkringen får betydande ekonomiskakonsekvenser för försäkringen och att i det rådandesamhällsekonomiska läget den begränsade resursökning som kankomma i fråga därför måste styras till de kommuner som harstörst behov. Härigenom kunde även en utjämning uppnås såvälmellan- som inomregionalt. Mot denna bakgrund ansåg utskottetatt det var helt nödvändigt med en fortsattetableringsbegränsning för privattandläkare. Med sammamotivering har utskottet därefter avstyrktmotionsyrkanden om upphävande av etableringsbegränsningen (sesenast 1990/91:SfU5).Enligt utskottets mening äger de ovan angivna skälen för enetableringskontroll alltjämt giltighet. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motionerna 1990/91:Sf217 yrkande 1,1990/91:Sf296 yrkandena 4 och 6 och 1990/91:Sf358 yrkande 1.Vad gäller barn- och ungdomstandvården har utskottet tidigare(se /91:SfU5) framhållit att det är väsentligt attbarn- och ungdomstandvården är samlad hos folktandvården.Utskottet har vidare framhållit att en utvidgning avtandvårdsförsäkringen till att omfatta även barn och ungdomarskulle medföra väsentligt ökade kostnader för försäkringen.Utskottet har därvid hänvisat bl.a. till att föredragandestatsrådet i propositionen till tandvårdslagen (prop. 1984/85:79s. 32--33) konstaterade att den organiserade barn- ochungdomstandvården, som landstingen genom folktandvården enligtdåvarande folktandvårdslag ansvarade för, hade nått mycket godaresultat och att barnen hade fått en stadigt förbättradtandhälsa. En viktig förutsättning för de goda resultaten hadevarit att vården hade omfattat alla barn. Organisationen avbarn- och ungdomstandvården med ett enhetligt ersättningsbeloppper barn hade vidare stimulerat till ett långsiktigt tänkande,inriktat på att nå en så god hälsa för barnen som möjligt låg kostnad. Inslaget av förebyggande åtgärder hade varitstort. Detta var självfallet fördelaktigt även ursamhällsekonomisk synpunkt. Statsrådet ansåg mot denna bakgrundatt ansvaret för barn- och ungdomstandvården oförändrat bordeligga kvar på . Vidare borde vården bedrivas avfolktandvårdens egen personal. Statsrådet angav dock att det ivissa situationer kunde vara lämpligt att göra undantag fråndenna regel. I t.ex. en glesbygd där reseavstånden för barnenannars skulle kunna bli mycket långa kunde det för barnens skullvara en ändamålsenlig uppläggning att slöt ett avtalmed en privat vårdgivare om att denne skulle ombesörja vården.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning beträffande barn-och ungdomstandvården och avstyrker bifall till motionerna1990/91:Sf217 yrkande 2, 1990/91:Sf296 yrkande 7 och1990/91:Sf358 yrkande 3.2. Tandvårdstaxan (mom. 2 -- motiveringen), , , ,och (alla s) anser att dendel av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med "" och slutar med "yrkande 2." bort ha följande lydelse:Som ovan framgår bereds inom ett förslagfrån om ändringar i tandvårdstaxan sombl.a. innefattar införande av s.k. bastandvård. Den föregåenderegeringen ansåg att ytterligare utredning och övervägandenbehövdes i frågan om införandet av bastandvård och att det varangeläget att genom försöksverksamhet skaffa underlag för ettbeslut. budgetproposition begärdes därför godkännandeav vissa riktlinjer för försöksverksamhet inom tandvårdsområdet.Försöksverksamheterna borde kunna påbörjas ochpågå av högst med årlig uppföljning. Deolika försöksverksamheterna skulle syfta till en jämnareresursfördelning inom riket och en bättre hushållning medresurserna. De skulle vidare innebära decentralisering avansvaret från central statlig nivå till lokal nivå och möjlighettill ökad avreglering. Bl.a. skulle olika system prövas förersättning från försäkringen till huvudmännen med utgångspunktfrån att ersättningen beräknas efter ett visst belopp perindivid som omfattas av försöket. Några av försöken skulle ävenomfatta en satsning på undersökande och förebyggande åtgärder.Det borde också öppnas möjlighet att försöksvis helt ellerdelvis tillämpa lokalt anpassade ersättningssystem i stället förden nuvarande tandvårdstaxan. godkände de föreslagnariktlinjerna (1990/91:SfU11, rskr. 200).Utskottet anser att resultatet av försöksverksamheterna böravvaktas innan några större förändringar görs i tandvårdstaxanskonstruktion. bör därför avslå motionerna1990/91:Sf217 yrkande 3, 1990/91:Sf296 yrkandena 5, 8 och 9 och1990/91:Sf358 yrkande 2.