bet · GF01SoU7 · 1991-11-28 00:00:00 — I betänkandet behandlas regeringens proposition 1990/91:199 omförbud mot vissa dopningsmedel och de motioner som väckts medanledning av propositionen. Vidare behandlas någramotionsyrkanden om åtgärder mot dopning från den allmännamotionstiden och 1991. Även vissa motionsyrkanden omnarkotika behandlas i betänkandet.Utskottet tillstyrker propositionens förslag. I proposition 1990/91:199 har regeringen föreslagit attriksdagen antar förslaget till lag om förbud mot vissadopningsmedel.Lagförslaget återfinns som bilaga till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen1991/92:So1 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen i samverkan medidrottsrörelsen bör ta initiativ för att förhindra dopning medhjälp av biotekniskt framställda läkemedel.1991/92:So2 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om beteckning på dopning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillägg till listan över substanser somökar produktionen av röda blodkroppar, såsom erytropoietin.Motioner väckta under den allmänna motionstiden och 19911989/90:So226 av m.fl. (m) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om internationellt samarbete.1990/91:So276 av m.fl. (c) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om snabb klassificering av nya narkotiskapreparat.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Ju821.1990/91:So277 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot doping.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Kr513.1990/91:So336 av m.fl. (fp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett effektivare samarbete pånarkotikaområdet i Norden.1990/91:So529 av m.fl. (c) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om initiativ till att förhindra att bioteknikutnyttjas för doping.1990/91:So534 av andre vice talman m.fl.(fp) vari yrkas att hos regeringen begär förslag omstraffskärpning för dopingbrott.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Kr526. BakgrundGenom beslut förordnade chefen försocialdepartementet i samråd med chefen för bostadsdepartementetregeringsrådet att undersöka möjlighetenatt via ändringar i läkemedelslagstiftningen minska tillgångenpå dopningsmedel. Uppdraget redovisades ipromemorian (Ds 1989:60) Åtgärder mot doping. I promemorianföreslogs en särskild lag om vissa medel med hormoniellinverkan. Promemorian har remissbehandlats.Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrandeöver ett inom upprättat förslag till lag omförbud mot vissa dopningsmedel. Lagrådet har lämnat förslagetutan erinran.Allmänt om dopningDopning har länge använts i samband med idrottsutövning ochinnebär i princip att idrottsutövaren försöker att förbättra sinprestationsförmåga på ett konstlat sätt. har defarmakologiska dopningsmedlen dominerat i detta sammanhang.Förutom dessa medel kan nämnas bloddopning, där en del avidrottsutövarens blod lagras och reinfunderas strax före entävling för att hans syretransportkapacitet skall öka.Internationella olympiska kommittén () tog fram en lista över substanser som var attbetrakta som dopningsmedel. IOCs lista hålls aktuell genomupprepade revideringar.Den i centrala definitionen på dopning är antagen avRiksidrottsmötet och bygger på IOCs definition. Dennalyder: "Dopning är användandet av substanser tillhörande deolika grupperna av förbjudna medel, men också användandet avillegala metoder, som t.ex. Härtill hör den nyssnämnda dopningslistan, som senast reviderats , dåerytropoietin tillkom.IOC ackrediterar dopningslaboratorier efter vissa normer. År1990 fanns 20 ackrediterade laboratorier. Ett av dessa ärdopinglaboratoriet vid , som drivs i samarbetemellan () och länslandsting. De anställdas löner samt analysutrustningen betalasfrån RFs anslag på statsbudgeten. För innevarande budgetåret harriksidrottsstyrelsen anslagit 6 milj.kr. för bl.a. förstärkningav laboratoriets resurser.För kontrollverksamheten har RF ca 200 ideellt arbetandekontrollfunktionärer som utför oanmälda stickprovskontrollerunder träningsperioderna och förannonserade kontroller i sambandmed tävlingar. Dopningsprovet är ett urinprov, som skickas tilllaboratoriet för analys. Analysresultatet meddelas , som i händelse av positivt resultat anmälerärendet till berört bevakar specialförbundets bestraffning och kanöverklaga ärendet till riksidrottsnämnden.Inom den svenska idrottsrörelsen bedrivs ett arbete iinternationell samverkan för att få fram nya analysmetoder. Enlista över dopningspreparat har utarbetats i samarbete mellanidrottsrörelsen, Apoteksbolaget och läkemedelsverket.Idrottsrörelsen har också tagit initiativ för att få till stånden märkning av de förbjudna dopningsmedlen.I är förskrivningen av de läkemedel som används idopningssammanhang enligt uppgift förhållandevis liten. Detstora tillflödet av anabola steroider sker genom införsel frånutlandet. Möjligheten till legal införsel för privat bruk är medhänsyn till de bestämmelser som gäller begränsad, varförimporten till allra största delen är illegal. Statistik frånåren 1987--1989 visar på ett 30-tal tullbeslag avhormonpreparat. gjordes 45 tullbeslag. År 1987beslagtogs bl.a. drygt 160 000 tabletter och ampuller. För år1990 var siffran ca 488 000, fördelat på ca 482 000 tabletteroch 6 000 ampuller. För narkotika bedöms att av denillegala importen beslagtas. För hormonpreparaten antasprocentsatsen vara betydligt lägre.När det gäller internationellt samarbete kan särskilt nämnasEuroparådets konvention mot dopning, som för del träddei kraft (prop. 1989/90:142, SoU30, rskr. 316).De konventionsslutande parterna förbinder sig bl.a. att genomlagstiftning och administrativa åtgärder begränsatillgängligheten och bruket av anabola steroider. För attövervaka tillämpningen av konventionen har inrättats en särskildövervakningsgrupp.Gällande bestämmelserDe grundläggande svenska bestämmelserna omläkemedelshanteringen finns i läkemedelsförordningen (1962:701),som innehåller bestämmelser om bl.a. tillverkning, införsel,handel och hantering i övrigt. I anslutning tillläkemedelsförordningen finns ett antal föreskrifter av olikaslag som närmare reglerar läkemedelshanteringen. Genom en sådanföreskrift (LVFS 1990:22) av (numeraläkemedelsverket) har läkemedelsförordningen gjorts tillämpligockså på hanteringen av anabola steroider, androgener med anaboleffekt, t.ex. testosteron samt tillväxthormon.Straffet för den som bryter mot läkemedelsförordningensbestämmelser är normalt dagsböter. Detta gäller bl.a. i fråga omden som tillverkar, saluhåller, eller försäljer läkemedel utanatt vara berättigad till det eller som åsidosätter det krav påaktsamhet som finns uppställt i förordningen.Läkemedelshanteringen har varit föremål för en allmän översyngenom läkemedelsutredning, som i betänkandet (SOU1987:20) Läkemedel och hälsa lagt fram förslag till enläkemedelslag jämte ett förslag till lag om kontroll avnarkotika. Förslagen bereds i regeringskansliet.Bestämmelser om narkotika finns i narkotikastrafflagen(1968:64), narkotikaförordningen (1962:704) samtläkemedelsverkets narkotikakungörelse (LVFS 1990:45). Vidareupprättar läkemedelsverket förteckningar över narkotika (LVFS1990:47). Med narkotika förstås enligt 8 § narkotikastrafflagenläkemedel eller hälsofarliga varor med starkt vanebildandeegenskaper eller varor som med lätthet kan omvandlas till varormed sådana egenskaper och som 1. på sådan grund är föremål förkontroll enligt en internationell överenskommelse som Sverigebiträtt, eller 2. av regeringen har förklarats skola anses somnarkotika enligt lagen. Syftet med lagstiftningen är attbegränsa användningen av narkotika till sådan som sker förmedicinska och vetenskapliga ändamål. Straffet förnarkotikabrott av normalgraden är fängelse i upp till tre år.Grovt narkotikabrott kan ge upp till fängelse.Olovlig införsel och utförsel regleras i lagen (1960:418) omstraff för varusmuggling. Enligt tullagen (1987:1065) föreliggerskyldighet att vid införsel av vara anmäla den för förtullning.Samma skyldighet föreligger även vid utförsel. Den som utan attgöra anmälan hos tullen inför eller utför gods, för vilket skallerläggas tull eller annan avgift eller för vilket gällerinförsel- eller utförselförbud, döms, i fall av uppsåt, förvarusmuggling. Även vilseledande vid tullbehandlingstraffbeläggs i lagen. Straffet är böter eller fängelse i upptill . För smuggling av narkotika finns en särskild,strängare straffskala som gör det möjligt att döma ut upp fängelse.Propositionen i huvuddragI propositionen läggs fram förslag till en särskild lag omförbud mot vissa dopningsmedel. Förslaget omfattar syntetiskaanabola steroider, testosteron och dess derivat, tillväxthormonsamt kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse avtestosteron och dess derivat eller av tillväxthormon.De angivna medlen får enligt förslaget inte annat än förmedicinskt eller vetenskapligt ändamål införas till landet,överlåtas, framställas, förvärvas i överlåtelsesyfte, bjudas uttill försäljning eller innehas.Uppsåtlig överträdelse av lagens förbud -- dopningsbrott --skall kunna straffas med fängelse . För ringabrott föreslås påföljden bli böter eller fängelse i högst sexmånader. När det gäller olovlig införsel hänvisas tillbestämmelserna i varusmugglingslagen.Genom en hänvisning till 23 kap. straffbeläggs iförslaget också försök eller förberedelse till sådantdopningsbrott som inte är att anse som ringa om gärningen gällerannan befattning än innehav.Lagförslaget innehåller också bestämmelser om förverkande ochbeslag.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1992.Benämningen dopningI motion 1991/92:So2 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beteckning på dopning (yrkande 1).Enligt motionären har den aktuella typen av otillåtnamanipulationer såväl i som utomlands alltid benämnts meddet engelska ordet doping. Därför bör enligt motionären denengelska benämningen, som är en fackterm som bör varainternationell, behållas i lagen.Även i motion 1991/92:So1 av m.fl. (c)anförs att beteckningen doping bör behållas. Motionärerna hardock inget yrkande härom.Till utskottet har vidare inkommit en skrivelse daterad den 11september 1991 från Riksidrottsförbundet.I skrivelsen anför förbundet att ända sedan den aktuella typenav otillåtna manipulationer började att uppmärksammas inomidrotten har företeelsen benämnts med det engelska ordet doping.Beteckningen har enligt förbundet vunnit allmän spridning isport- och idrottssammanhang över hela världen. Förbundetifrågasätter därför om det är lämpligt att ändra ett i Sverigeinte endast hos idrottsfolk utan även hos den breda allmänhetenväl inarbetat ord. Förbundet menar också att det i ett framtidaperspektiv är önskvärt att fackrelaterade begrepp äruniversella.Utskottet gör följande bedömning.Benämningen dopning rekommenderas i bl.a. Svenska akademiensordlista, som används som norm för svensk stavning ochordböjning. Den har också använts i den svenska översättningenav konvention på området och även iutskottsbetänkanden m.m. Med hänsyn härtill bör, i enlighet medvad som föreslagits i propositionen, benämningen dopninganvändas i lagen. Utskottet avstyrker motion 1991/92:So2 yrkande1.Inriktningen av lagstiftningenI motion 1990/91:So277 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot doping (yrkandet delvis).Enligt motionärerna bör narkotikaliknande preparat som användsför doping betraktas som narkotika eller i vart fall jämställasmed narkotika när det gäller exempelvis reglering av införsel,försäljning och användning. Regeringen bör enligt motionärernaskyndsamt utreda denna fråga och förelägga de förslagom åtgärder som kan komma att erfordras. (Motiveringen finns imotion 1990/91:Kr513. )I motion 1990/91:So534 av andre vice talman m.fl. (fp) yrkas att hos regeringen begärförslag om straffskärpning för dopingbrott. Motionärerna anseratt det förslag om straffskärpning och om en utökning av detkriminaliserade området vad beträffar dopingmedel somremissbehandlats bör föranleda lagstiftning.Vad beträffar möjligheten att låta narkotikalagstiftningenomfatta de aktuella medlen anför föredraganden följande ipropositionen.Med narkotika avses enligt 8 § narkotikastrafflagen sådanaläkemedel eller hälsofarliga varor som på grund av sina starktvanebildande egenskaper eller lättheten att kunna omvandlas tillvaror med sådana egenskaper är föremål för internationellkontroll enligt av biträdda överenskommelser samt sådanavaror som enligt förordnande av regeringen skall anses somnarkotika. Narkotikalagstiftningen är tillämplig på ett stortantal dopningsmedel i grupperna stimulantia resp. narkotiskaanalgetika. Anabola steroider och övriga här aktuella medel ärdäremot inte, såvitt har belagts, i sig vanebildandeeller beroendeskapande. Orsakerna till att de intas liggeruppenbarligen på ett annat plan. Åtgärder mot missbruk avanabola steroider etc. innebär därför inte samma slag av problemsom kampen mot de starkt vanebildande medel som snabbt kanrasera inte bara missbrukarens hälsa utan också hans ellerhennes hela sociala situation. Missbruk av de nu aktuellatyperna av medel bör därför inte bekämpas inom ramen förnarkotikalagstiftningen utan genom en särskild lag.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet delar motionärernas uppfattning att lagstiftningenbehöver skärpas så att samhället får ökade möjligheter attbekämpa missbruket av dopningspreparat. Förslaget ipropositionen, i vilket utskottet i allt väsentligt instämmer,får anses tillgodose motion So534 (fp). Också motion So277 (m)yrkandet delvis får anses vara i huvudsak tillgodosedd, även omutskottet inte kan instämma i att missbruket av vissa av deaktuella medlen bör bekämpas inom ramen förnarkotikalagstiftningen. Utskottet avstyrker de nämndamotionsyrkandena.Omfattningen av kontrollen m.m.MotionerI motion 1990/91:So277 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot doping (yrkandet delvis).Enligt motionärerna bör stöd lämnas till kontrollverksamhet ochsådan forskning som syftar till att utveckla metoder för attavslöja doping. (Motiveringen finns i motion 1990/91:Kr513. )I motion 1990/91:So529 av m.fl. (c)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om initiativ till att förhindra att bioteknikutnyttjas för doping (yrkande 3). Motionärerna framhålleratt flera biologiskt framtagna läkemedel också kan användas somdopingpreparat och att de inte kan spåras i dopningstestereftersom de är kroppsegna. Regeringen bör i samverkan medidrottsrörelsen ta sådana initiativ att missbruk av bioteknikinom idrotten förhindras, anför motionärerna.I motion 1991/92:So1 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen i samverkan medidrottsrörelsen bör ta initiativ för att förhindra dopning medhjälp av biotekniskt framställda läkemedel. Motionärernaframhåller att biotekniskt framställda läkemedel som exempelviserytropoietin inte kan spåras eftersom de är kroppsegna.Regeringen och idrottsrörelsen bör i samverkan ta initiativ föratt förhindra missbruk av bioteknik inom idrotten.Läkemedelsverket bör som ett led i det arbetet se övermöjligheterna att skärpa förskrivningen av erytropoietin. Rättentill förskrivning skulle exempelvis kunna begränsas till läkaresom behandlar njursjuka och personer med svår blodbrist, anförmotionärerna. Samma teknik skulle kunna användas när det gällertillväxthormon. En annan möjlighet som bör undersökas är enligtmotionärerna att tillsätta en ofarlig märksubstans som kanspåras vid analys.I motion 1991/92:So2 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tillägg till listan av substanser som ökarproduktionen av röda blodkroppar, såsom erytropoietin(yrkande 2). Motionären menar att substanser av typerytropoietin bör omfattas av lagförslaget. Dessa substanser ärför närvarande svåra att spåra i kroppen, men utvecklingen inomläkemedelsområdet sker snabbt. Läkemedel kan dessutom märkas påolika sätt för att kunna spåras i organismen, anför motionären.DopningsmedlenI sitt remissvar över departementspromemorian (Ds 1989:60)Åtgärder mot doping föreslog att ytterligareen grupp av hormoner skulle tas med i lagstiftningen och anfördeföljande.Denna grupp av hormoner påverkar bildandet av rödablodkroppar. har inga uppgifter om att dennagrupp använts i dopingsammanhang. I förebyggande syfte föreslåsföljande tillägg till lagförslagets 1 §: Erytropoietin och andrasubstanser som ökar produktionen av röda blodkroppar. I erytropoietin registrerat som läkemedel och används bl.a.i samband med transplantationer. Erytropoietin stimulerarproduktionen av röda blodkroppar. Vid kliniska prövningar harbiverkningar i form av högt blodtryck, hjärtinfarkt ochepileptiska anfall iakttagits.Även förordade i sitt remissvar ensådan utvidgning.Svenska framhöll under remissbehandlingen attdet var betänkligt att hela diskussionen om erytropoietin (dethormon som stimulerar erytropoesen, och som är kommersiellttillgängligt och i praktiskt kliniskt bruk på vissaindikationer) saknades i promemorian. Med erytropoietin kan man,anförde sällskapet, förmoda att det blir möjligt att åstadkommaen "farmakologisk autotransfusion", dvs. höga erytrocyttal ochhemoglobinnivå i blodet över normal nivå, med ökadprestationsförmåga som följd.Även behandlade frågan ombloddopning genom tillförsel av erytropoietin i sitt remissvar.Landstinget anförde att ämnet än så länge bara tillverkas pålicens, men att det kan behöva omfattas av lagstiftningen om detblir införlivat i läkemedelsarsenalen.I propositionen anförs (s. 17 f.) att det genom ny teknik harblivit möjligt att i större kvantiteter och till lägre kostnadframställa erytropoietin, en substans som ökar kroppensproduktion av röda blodkroppar. Erytropoietin har tills heltnyligen varit mycket dyrt och svårtillgängligt på marknaden.Beredningar av substansen är registrerade som farmacevtiskaspecialiteter och används bl.a. i samband med transplantationer.Föredraganden anser emellertid att underlaget i förevarandesammanhang inte är tillräckligt för att kunna bedöma eventuellanegativa medicinska effekter av de blodbildande substanserna.Särskild lagreglering av dessa substanser bör därför integenomföras . Föredraganden förutsätter emellertidatt och läkemedelsverket noga följerutvecklingen av dessa substansers användning.I propositionen anförs vidare att erytropoietin numera tagitsupp på den dopningslista som har godkänts av denövervakningsgrupp som arbetar inom ramen för den konvention somSverige är ansluten till. Detta talar enligt föredraganden föratt även sådana medel bör omfattas av regleringen. Erytropoietinhar dock inte närmare redovisats i departementspromemorian omåtgärder mot dopning och det anses inte möjligtatt spåra användningen av ämnet som dopningsmedel. Föredragandenanser sig därför inte kunna -- utan ytterligare överväganden --föreslå att regleringen bör omfatta medlet erytropoietin.Föredraganden anför vidare att den framtida utvecklingen pådopningsområdet -- främst uppträdandet av nya farligadopningsmedel -- också kan motivera att de regler som föreslåsutsträcks till andra grupper av substanser.Kontroll och forskningSocialstyrelsen och läkemedelsverket följerutvecklingen på olika områden när det gäller dopning. olika register har man uppsyn över den legalaförskrivningen av de preparat som kan användas i dopningssyfte.Samhällets resurser för idrottsforskning har på senare årförstärkts. Ett särskilt centrum för idrottsforskning harinrättats i . Centrumets uppgift är bl.a. att bedrivaforskning inom idrottens område och att svara förforskarutbildning. Centrumet har även samordnande uppgifter.Sedan 1970 arbetar även Idrottens forskningsråd, som är ettorgan inom , med olika frågor omidrottsforskning.Den 1 juli 1992 skall i startasin verksamhet som självständig högskoleenhet efter att tidigareha varit en institution vid högskolan för lärarutbildning iStockholm.Nya professurer har inrättats . Somexempel kan nämnas tjänster i idrottsmedicin vid universiteten iUmeå och . innevarande år fanns enligtuppgift sammanlagt nio professorstjänster i olikaidrottsrelaterade discipliner i landet.Riksidrottsförbundet får statligt stöd för sina insatsermot dopning via bl.a. anslaget E 2. Stöd till forskning ochutveckling m.m. i statsbudgeten (elfte huvudtiteln). För detinnevarande budgetåret har avsatts 10,1 milj.kr. för insatsermot dopning och för forskning. Anslaget skall ses som ettkomplement till den forskning som kan erhålla anslag frånforskningsråden och till satsningarna på nya professurer vidhögskolorna. Som har nämnts används en del av anslagetför att förstärka resurserna vid dopinglaboratoriet vid avser enligt vad utskottet har inhämtatatt göra en sammanställning av de forskningsprojekt om dopningsom förbundet vill få till stånd. Sammanställningen skall tjänasom underlag för förbundets fortsatta arbete med att initieraoch stödja idrottsrelaterad forskning.Internationella friidrottsförbundet har under innevarande årlämnat ekonomiskt stöd till två svenska forskningsprojekt kringdopning. Det ena projektet genomförs vid dopinglaboratoriet vidHuddinge sjukhus och har till syfte att förbättra metoderna föratt upptäcka dopning med ämnet testosteron. Det andra projektethar påbörjats vid i ochsyftar till att utveckla metoder för att avslöja dopning medämnen som påverkar bildandet av röda blodkroppar, såsomerytropoietin.Som har framgått deltar också på olika sätt idet internationella arbetet för att komma till rätta meddopningsproblemet.Tidigare behandlingI betänkandet 1989/90:SoU30 behandlade utskottetregeringens proposition 1989/90:142 om godkännande avEuroparådets konvention mot dopning och ett antal motioner (m,c, och mp) om åtgärder mot dopning som väckts i anledning avdenna. Utskottet konstaterade att bedriverett aktivt arbete när det gäller att utveckla idrotten och attkomma till rätta med dopningsproblemet. Utskottet framhöllbetydelsen av att ansträngningarna, nationellt ochinternationellt, att komma till rätta med detta problemfortsätter. När det gällde åtgärder för att förhindra dopningmed vissa ämnen framställda på genteknisk väg konstateradeutskottet att det är just det svenska arbetet med att finnakontrollmetoder som lett till att frågan om användning averytropoietin uppmärksammats av IOC. Utskottet utgick från attde svenska insatserna på detta område fortsatte. Något särskiltinitiativ från sida behövdes inte, ansåg utskottet,som avstyrkte de då aktuella motionerna (res. m och c).En motion (c) om åtgärder för att förhindra att bioteknisktframtagna läkemedel såsom erytropoietin används somdopningspreparat behandlades av utskottet i betänkandet1990/91:SoU10. Utskottet hänvisade till vad det uttalat ibetänkandet 1989/90:SoU30 och tillade bl.a. att en proposition ifrågan förbereddes samt att det i budgetpropositionen(1990/91:100 bil. 13) hade föreslagits att drygt 10 milj.kr.skulle anvisas till idrottens forskning, utveckling och kampenmot dopning. Med hänvisning till det anförda ansåg utskottet attnågon åtgärd av inte var påkallad. Utskottet avstyrktedärför motionen (res. c och mp).Utskottets bedömningUtskottet anser sig inte ha tillräckligtunderlag för att förorda att den föreslagna lagenstillämpningsområde skall utvidgas till att omfatta andra medelän de som upptagits i förslaget. Utvecklingen när det gälleranvändningen av dopningsmedel inom idrotten och kunskapen omdessa medel sker emellertid snabbt. Utvecklingen bör därför nogaföljas. Utskottet utgår från att regeringen, berörda myndigheteroch gör detta när det gäller erytropoietinoch andra medel och vid behov vidtar lämpliga åtgärder.