bet · GF01SoU12 · 1991-12-05 00:00:00 — Motionärerna anser också attriksdagen bör besluta om en ny plan för full behovstäckning avkommunal barnomsorg (yrkande 2) och att statens inkomst avbarnomsorgsavgiften i dess helhet skall budgeteras förbarnomsorgen (yrkande 7).Utskottet gör följande bedömning.I propositionen föreslås att villkoren för statsbidrag ändrasså att verksamhet i form av daghem och fritidshem som drivs avannan än en kommun underlättas genom att bl.a. tidigarerestriktioner beträffande organisationsformer, intagningsregleroch föräldraavgifter tas bort. Utskottet delar regeringensuppfattning att det är angeläget att införa en frietableringsrätt med statsbidrag inom barnomsorgen så attbarnfamiljernas och även personalens valfrihet ökar ochförutsättningarna förbättras för att nå fullbehovstäckning. Propositionens förslag beträffande statsbidragtill daghem och fritidshem är en första etapp i utvecklingen motökad valfrihet inom barnomsorgen. Utskottet tillstyrkerpropositionens förslag till statsbidragsvillkor såvitt nu är ifråga och avstyrker således motionerna So7 (s) yrkandena 1,delvis och 2, delvis samt So12 (v) yrkande 1. När det gällermotion So7 yrkande 2, delvis vill utskottet erinra om att detinte är fråga om att införa fri avgiftssättning i denalternativa barnomsorgen. Som förutsättning för bidrag skallenligt propositionen gälla att avgifterna inte oskäligt avvikerfrån dem som gäller i den kommunala barnomsorgen. Utskottetavstyrker också motion 1990/91:So627 (v) yrkandena 1 och 2 ombehovet av barnomsorg och om en plan för utbyggnaden avkommunal barnomsorg. Utskottet behandlar i följande avsnittpropositionens förslag beträffande personalens utbildning ocherfarenhet.Genom utskottets ställningstagande till propositionentillgodoses syftet med motionerna 1990/91:So525 (fp) yrkande 1,1990/91:So605 (m), 1990/91:So629 (c) yrkande 2, 1990/91:So631(mp) yrkandena 1 och 2, 1990/91:So632 (c) yrkande 2,1990/91:So635 (m) yrkande 4, 1990/91:So636 (fp) yrkande 1,delvis, 1990/91:So638 (c) yrkande 3 och 1990/91:So226 (mp)yrkande 3. Även de nu nämnda motionerna avstyrks därför.I motion 1990/91:So627 (v) yrkande 7 begärs att statensinkomst av barnomsorgsavgiften i dess helhet budgeteras förbarnomsorgen.Barnomsorgsavgifterna förs till staten för finansiering avstatsbidrag till barnomsorgen (5 § lagen 1981:691 omsocialavgifter). Bidrag till barnomsorg,i statsbudgeten, femte huvudtiteln, är ett förslagsanslag, somfår överskridas. Hur mycket av anslaget som används är beroendeav i vilken utsträckning barnomsorgen byggs ut. Socialstyrelsenberäknar medelsbehovet utifrån styrelsens statistik överutbetalda statsbidrag, kommunernas barnomsorgsplaner och SCBsbarnomsorgsundersökning. Enligt utskottets uppfattningpåkallar motionen ingen åtgärd av , utan avstyrks.Personalen i förskolanI motion So7 (s) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen anförts om principerna förrättvisa, kvalitet och valfrihet i barnomsorgen (yrkande 2,delvis). Motionärerna understryker att kvaliteten iverksamheten måste vara hög för att kraven på god barnomsorgskall kunna tillgodoses. Den personal som arbetar med barnenmåste ha sådan utbildning och erfarenhet att barnens behovav omsorg och god pedagogisk erfarenhet kan tillgodoses.I motion So12 (v) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen sägs om personalinflytande ochbrukardemokrati (yrkande 2). Enligt motionen strävarvänsterpartiet efter valfrihet, småskalighet, personalinflytandeoch brukardemokrati. Inom den kommunala barnomsorgen villmotionärerna ha självstyrande enheter med ett övergripandekommunalt ansvar. Den enskilda institutionen skall ledas av enstyrelse, bestående av personal och föräldrar, som skall gesverklig möjlighet att vara med och besluta om hur de medel sompolitikerna fördelar skall användas. Detta kan enligtmotionärerna åstadkommas genom att sociallagstiftningen stärksoch kommunernas barnomsorgsplaner förtydligas.Ett motsvarande yrkande framförs i motion 1990/91:So627 (v),yrkande 8, från den allmänna motionstiden 1991.I samma motion begärs också ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen anförts om utbildning avpersonal inom barnomsorgen (yrkande 4). Motionärernaframhåller vikten av att all personal har pedagogisk kompetensoch goda kunskaper om barns utveckling och anser därför attbarnskötare och obehörig personal bör erbjudas vidareutbildningför att man skall få en enhetlig personalkategori.Motionärerna anför vidare att det är mycket otillfredsställandeatt kommunerna inte har använt tilldelade medel för fortbildningoch föreslår att kommunerna, efter ansökan och redovisning avfortbildningsplaner till , skall fåfortbildningsmedlen inom den anvisade budgetramen.I motion 1990/91:So632 (c) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om vad som i motionen anförts ompersonalsituationen inom barnomsorgen (yrkande 4).Förhållandet att barnomsorgspersonal slutar och väljer annatarbete med större möjligheter till delaktighet och personligutveckling måste brytas, heter det i motionen. Personalen måstefå återkommande fortbildning och stöd i sin yrkesroll, ansermotionärerna och den outbildade personalen som anställs måste fåvidareutbildning. Om äldre ges större möjlighet att medverka idet dagliga arbetet kan personalbristen delvis lösas.I Allmänna råd från 1987:3, Pedagogisktprogram för förskolan, anges att förskolan bör ledas avförskolepedagogiskt utbildad personal med såväl teoretisk sompraktisk kompetens.I den nu aktuella propositionen (s. 4) uppställs som krav förstatsbidrag att den personal som arbetar med barnen i denalternativa barnomsorgen skall ha sådan utbildning ellererfarenhet att barnens behov av omsorg och god pedagogiskverksamhet kan tillgodoses. Enligt propositionen innebär dettaatt samma krav på utbildning eller erfarenhet bör gälla som förövrig i barnomsorgsplanen upptagen verksamhet (s. 5).Motioner (v) om vidareutbildning av barnskötare och outbildadpersonal för att uppnå en enhetlig yrkeskår har tidigareavstyrkts av utskottet med hänvisning till att det skulle stridamot kommunernas frihet att ordna barnomsorgen om riksdagenskulle fatta beslut om särskilda behörighetsregler eller om attviss andel av personalen skulle ha genomgått visst slag avutbildning (se bl.a. 1983/84:18 s. 20). Vid behandlingen av ettmotsvarande yrkande vidhöll utskottet sin tidigareinställning (1990/91:SoU2 s. 35) (res. v).Aktionsgruppen för barnomsorg, som tillsattes ,har i sin slutrapport för alla barn 1991 -- hur blirdet? föreslagit kommunerna att överväga att genomföra en stegvispersonalutbildning, främst i kommuner med en hög andel outbildadpersonal.Riksdagen har hemställt hos regeringen om en uppföljning avkommunernas användning av de särskilda fortbildningsmedel somavdelats inom statsbidragets ram och vilka åtgärder somerfordras (1988/89:SoU18, rskr. 166).Som en följd av detta har erhållitmedel för ett projekt om personalutveckling inom barnomsorgen.Den första delen i projektet har bestått i en kartläggning avfortbildnings- och personalutvecklingsinsatserna i kommunerna.Denna visar bl.a. att av kommuner med över 200 000 invånareerbjuder personalen mer än 30 timmars fortbildning. Avkommuner med 75 000--200 000 invånare erbjuder ca 25 %personalen mer än 30 timmars fortbildning. Av kommuner med 25000--75 000 invånare erbjuder personalen mer än 30timmars fortbildning, undantaget dagbarnvårdarna. Av kommunermed färre än 25 000 invånare erbjuder personalen mer än 30timmars fortbildning.Vid en jämförelse med en undersökning, som gjordes påsocialstyrelsens uppdrag, visar det sig att fortbildningensomfattning inte har ökat nämnvärt under de senaste fem åren.Personalgrupper, som var eftersatta då, är också eftersatta nu.Fortfarande är det bara ca hälften av landets kommuner som gersin barnomsorgspersonal minst 30 timmars fortbildning . Iplanerna för 90-talet har dock många kommuner uttaladeambitioner att öka omfattningen av fortbildningen (1991 årsbudgetprop., bil. 7 s. 131).Tills vidare kommer ingen årlig redogörelse att begäras förhur statsbidragsmedlen för fortbildning använts i kommunerna.Socialstyrelsen kommer däremot att på annat sätt följa hurfortbildningsverksamheten utvecklas i kommunerna (se SOSFS (S)1991:3, avsnitt 6).I motion 1990/91:So631 (mp) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om vikten av att män anställs inom barnomsorgen(yrkande 3). Motionärerna anser bl.a. att rekrytering av mäntill dagbarnvårdare bör stimuleras.En motion (fp) om åtgärder för att bryta den snedakönsfördelningen bland förskolans personal behandlades avutskottet . Utskottet delade motionärernasuppfattning beträffande vikten av att fler män rekryteras tilltjänster inom barnomsorgen. Utskottet avstyrkte dock motionenmed hänvisning bl.a. till den kommunala arbetsgivarensskyldighet att enligt det kommunala medbestämmandeavtalet aktivtfrämja jämställdhet i sin verksamhet och den möjlighet tillpositiv särbehandling av det underrepresenterade könet vidrekrytering till tjänster som avtalet medgav (betänkandet SoU1983/84:12 s. 44--46).Enligt 9 § jämställdhetslagen (1991:433) som träder i kraftden skall arbetsgivaren när det råder ojämnkönsfördelning på en arbetsplats, särskilt anstränga sig att fåsökande av det underrepresenterade könet och försöka se till attandelen arbetstagare av det könet efter hand ökar.Utskottets bedömningUtskottet anser att propositionens förslag till villkorbeträffande personalens utbildning och erfarenhet tillgodosergrundläggande kvalitetskrav beträffande den alternativabarnomsorgen. Utskottet tillstyrker propositionens förslag idenna del och avstyrker alltså motionerna So7 (s) yrkande 1,delvis och So12 (v) yrkande 1, delvis, vari yrkas avslag påpropositionen och So7 (s) yrkande 2, delvis, vari föreslås andravillkor.Motionerna So12 (v) yrkande 2 och 1990/91:So627 (v) yrkande 8avstyrks med hänvisning till att de föreslagnastatsbidragsreglerna ger utrymme för många olika företags- ochorganisationsformer inom barnomsorgen, bl.a. sådana där personaloch föräldrar tillsammans beslutar om verksamhetens inriktningoch om hur pengarna skall användas.Utskottet delar uppfattningen i motionerna So627 (v) och So632(c) om fortbildningens betydelse. En ökad satsning påfortbildning och personalutveckling är angelägen, bl.a. för attminska personalomsättningen inom barnomsorgen. Utskottet villockså understryka vikten av att alla personalkategorier erbjudsfortbildning, oavsett arbetsgivare. Med hänvisning till detprojekt om personalutveckling som Svenska kommunförbundetgenomför och till att följer hurfortbildningsverksamheten utvecklas i kommunerna avstyrkerutskottet emellertid motionerna 1990/91:So627 (v) yrkande 4 och1990/91:So632 (c) yrkande 4.Utskottet vidhåller sin inställning att det är angeläget attåstadkomma en jämnare fördelning mellan män och kvinnor inombarnomsorgen. Barn behöver både kvinnliga och manliga förebilderför sin identitetsutveckling. Utskottet anser emellertid attdet bör ankomma på arbetsgivarna att försöka bryta den ojämnakönsfördelningen inom barnomsorgen och avstyrker därför motion1990/91:So631 (mp) yrkande 3.Statsbidrag till alternativa deltidsförskolorI motion So8 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom statsbidrag till deltidsförskolor. Motionärerna anser attstatsbidragsreglerna bör ändras så att alternativadeltidsförskolor får stöd i förhållande till öppethållandetidenoch en behandling likvärdig med heltidsdaghemmen. Ettmotsvarande yrkande finns i motion 1990/91:So602 av dåvarandeförste vice talman m.fl. (m), yrkande1. Motionärerna hemställer att beslutar att deltidsförskolor och andra deltidsförskolor som drivs avannan huvudman än kommunerna skall få samma statsbidrag som dekommunala deltidsförskolorna.Utskottet gör följande bedömning.Som framgått ovan (s. 15) är det regeringens målsättning attstatsbidrag skall lämnas också för privata deltidsgrupper. Dettaförutsätter dock, enligt propositionen, ytterligareöverväganden, bl.a. mot bakgrund av vad som kan komma fram avden kommunalekonomiska kommitténs arbete. Socialministern uppger(prop. s. 4) att han avser att återkomma i frågan i ett senaresammanhang. Utskottet vill emellertid med anledning avmotionerna uttala att regeringen redan nu bör överväga hurstatsbidragssystemet kan utformas så att det inte ensidigtgynnar långa vistelsetider utan görs mer flexibelt i förhållandetill öppettiderna och återkomma till medförslag härom. Vad utskottet här uttalat med anledning avmotionerna So8 (m) och 1990/91:So602 (m) yrkande 1 bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Dagbarnvårdares rätt att räkna in egna förskolebarn iunderlaget för anställning som dagbarnvårdareI propositionen påpekas att dagbarnvårdarnas insats att i detegna hemmet ta emot andras barn för vård och omsorg sedan längeär accepterad som ett yrkesarbete och att statsbidrag lämnas fördenna barnomsorg. har emellertid statsbidraget inteberäknats med beaktande också av den tillsyn som dagbarnvårdarnautför avseende sina egna hemmavarande barn. Statsbidragssystemetinbegriper beträffande dessa barn endast besök iden öppna förskolan och deltagande i den allmännaförskoleverksamheten för sexåringar.Enligt socialministerns mening bör dagbarnvårdarnas egna barnge rätt till statsbidrag på samma villkor som gäller för andrayrkesarbetandes barn.Enligt barnomsorgsundersökning hade dekommunala dagbarnvårdarna 25 300 egna hemmavarande förskolebarn.Om det nuvarande statsbidraget, . per barn och år,skulle lämnas även för dessa barn skulle enligt propositionenkostnadsökningen för staten uppgå till 455 milj.kr. per år.Även kommunerna skulle, om ersättningen för de egna barnenföljer de avtal som gäller när dagbarnvårdaren tar emot andrasbarn, drabbas av kostnadsökningar av minst samma omfattninganför socialministern. I nuvarande samhällsekonomiska läge ärsocialministern därför inte beredd att föreslå ett genomförandeav denna reform.Även denna fråga bör enligt propositionen ses i ljuset av attkommande förslag från kommunalekonomiska kommittén kan leda tillmer generella statsbidrag och därmed ökad frihet för kommunerna.I ett frågesvar i uppgav BengtWesterberg att han för dagen inte kunde precisera den tidpunktnär regeringens olika åtgärder skapar ekonomiskt utrymme för attändra statsbidragsreglerna för barnomsorg så att bidrag utgåräven för dagbarnvårdarnas egna barn. Socialministern anfördeockså att den samhällsekonomiska kostnaden för en sådan reformskulle uppgå till , även om man inte räknade mednågon expansion av den befintliga verksamheten (snabbprotokoll1991/92:23 s. 20 f.).I fyra motioner väckta med anledning av propositionen begärsatt reformen om statsbidrag för dagbarnvårdares egna barngenomförs redan nu.I motion So9 av (nyd) anförs att regeringenredan i samband med nästa statsbudget bör lämna förslag tillgenomförande av reformen, med sikte på att reformen skall kunnaträda i kraft , dock senast . Ny Demokrati kan inte förstå logiken i attegna barn skall behandlas sämre än andras barn och kan därförinte acceptera att en angelägen reform som syftar till ökadvalfrihet i barnomsorgen skjuts på en oviss framtid.I motion So11 av m.fl. (m) anförs attbedömningen att reformen skulle kosta 455 milj.kr. för statengrundar sig på att kommunerna skulle utöka antaletplatser med 25 300. Motionärerna hänvisar till att varje kommuninom sin ekonomiska ram kommer att bedöma vilken utbyggnad mankan genomföra och att beloppet 455 milj.kr. med all sannolikhetär en kraftig överskattning av statens kostnad.I motion So13 av () anförs att det urbudgetsynpunkt sannolikt inte innebär någon skillnad mellan attgenomföra reformen redan nu eller att vänta , eftersomhuvuddelen av kostnaderna ändå kommer . Enligtmotionären finns det ingen anledning att anta att man kommer attöka den planerade utbyggnadstakten av barnomsorgen, även omdagbarnvårdarna ges rätt att ställa sina barn i barnomsorgskön.Motionären anser därför att statsbidragsförordningen kan ändrasomedelbart utan att statsbidragsanslaget behöver höjas denärmaste två åren.Också i motion So14 av () bestrids attkostnadsökningen för staten skulle uppgå till 455 milj.kr. Enligt motionären kommer inte helamålgruppen att bli statsbidragsberättigad om inte kommunernaändrar sina barnomsorgsregler. Alla dagbarnvårdare kommer inteheller att begära barntillsyn för sina barn. Någradagbarnvårdares barn i tillsynsålder kommer inte att fyllakraven för heltidsplats. Sammanfattningsvis anser motionären attden relevanta kostnadsökningen för staten med nuvarandestatsbidrag torde bli ca 200 milj.kr. per år.Även i flera motioner från den allmänna motionstiden 1991begärs ändringar av statsbidragsreglerna så att statsbidragockså utgår för barn som är inskrivna som dagbarn hos sina egnaföräldrar. Yrkanden med detta innehåll framförs i motionerna1990/91:So308 av m.fl. (mp), yrkande 3, 1990/91:So610av och (båda c), 1990/91:So619 avRoland (), 1990/91:So620 av () ochLola () samt 1990/91:So632 av . (c), yrkande 1.Utskottets bedömningEnligt propositionen är det regeringens avsikt att ändrastatsbidragsreglerna så att statsbidrag utgår fördagbarnvårdarnas egna barn på samma villkor som gäller för andrayrkesarbetandes barn. Utskottet vill också erinra om attkommande förslag från den kommunalekonomiska kommittén förväntasinnebära mer generella statsbidrag som ger kommunerna störrefrihet att stödja olika former av barnomsorg. Med hänvisninghärtill avstyrker utskottet motionerna So9 (nyd), So11 (m), So13(c), So14 (kds), 1990/91:So308 (mp) yrkande 3, 1990/91:So610(c), 1990/91:So619 (c), 1990/91:So620 (c) och 1990/91:So632 (c)yrkande 1.Särskilt om statsbidrag till personalkooperativa ochföräldrakooperativa daghem och fritidshemI motioner från den allmänna motionstiden har lagts framförslag som tar sikte på nu gällande statsbidragsregler förpersonalkooperativa daghem och fritidshem. Statsbidrag lämnasför närvarande enligt 10 § andra stycket 3 istatsbidragsförordningen om den som driver daghemmet ellerfritidshemmet är en sammanslutning av personer som självafortlöpande arbetar i barnomsorgsverksamheten(personalkooperativ). Som villkor gäller att verksamhetenstillgångar ägs av sammanslutningen eller dess medlemmar, attminst en av sammanslutningens medlemmar har utbildning medförskole- eller fritidspedagogisk inriktning, att den avgift somtas ut för barnomsorgen inte är högre än motsvarande avgift sombestämts inom den kommunala barnomsorgen och att verksamheteninte bedrivs i form av aktiebolag.Personalkooperativ kan alltså, enligt gällanderegler, drivas antingen av en ekonomisk förening eller etthandelsbolag. Skillnaderna mellan ekonomisk förening resp.handelsbolag är bl.a. att den ekonomiska föreningen fordrarminst fem medlemmar medan handelsbolaget endast kräver två samtatt medlemmarna i handelsbolaget är personligen ansvariga för deskulder som bolaget ikläder sig.Socialstyrelsen har meddelat bindande föreskrifter (SOSFS [S]1991:3) om statsbidrag till kommunerna för barnomsorg. bör de barn som skrivs in i personalkooperativbarnomsorg tas ur kommuns kö enligt samma regler som förkommunal barnomsorg. De regler som gäller i enskilda kommuner omförtur för vissa grupper av barn bör också gälla förpersonalkooperativen. Enligt bör dock undantagfrån köprincipen kunna medges av kommun när det gällerarbetsplatsdaghem.I motion 1990/91:So625 av och (båda s) yrkas att regeringen ges till känna att ävendagbarnvårdare med lång erfarenhet av barnomsorg skall kunnastarta personalkooperativ med rätt till statsbidrag.En likalydande motion (s) behandlades av utskottet hösten 1990i samband med propositionen om statsbidrag tillpersonalkooperativ barnomsorg. Utskottet avstyrkte motionen ochanförde (1990/91:SoU8 s. 6).Personalens grundutbildning är en viktig kvalitetsfaktor förbarnomsorgsverksamheten. Utskottet anser i likhet medsocialstyrelsen att det är en fördel om all förskoleverksamhetleds av förskolepedagogiskt utbildad personal med såvälteoretisk som praktisk kompetens. För att ett personalkooperativskall vara berättigat till statsbidrag bör därför åtminstone enav delägarna i kooperativet ha en utbildning medförskolepedagogisk inriktning, dvs. När det gäller de övriga delägarnaskvalifikationer anser utskottet att det inte finns skäl attuppställa några andra krav än dem som följer av attverksamheten skall uppfylla grundläggande kvalitetskrav.I den nu aktuella propositionen anförs att den personal somarbetar med barnen i den alternativa barnomsorgen skall ha sådanutbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och godpedagogisk verksamhet kan tillgodoses (s. 4). Samma krav påutbildning eller erfarenhet bör gälla som för övrig ibarnomsorgsplanen upptagen verksamhet. Vidare innebärpropositionens förslag att någon skyldighet att ta barnen urkommunens kö inte längre skall föreligga. Kravet att denpersonal som arbetar i ett personalkooperativ också bör varadelägare i kooperativet och att därmed personalkooperativ intehar möjlighet att anställa ytterligare personal försvinner ocksåmed propositionens förslag. När det gäller föräldraavgiften ipersonalkooperativ liksom annan alternativ barnomsorg gällerenligt propositionen att avgifterna inte oskäligt får överstigade avgifter som gäller i den kommunala barnomsorgen.I motion 1990/91:So632 (c) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om att enskilda personer som står i begrepp attstarta ett personalkooperativ själva skall kunna väljadriftsform (yrkande 3). Staten skall inte avgöra valet avassociationsform.I motion So10 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom kooperativ barnomsorg (yrkande 2). Motionärerna anser attde föräldrakooperativa daghemmen tills vidare är den alternativaform av barnomsorg som bäst synes uppfylla de höga krav sommåste ställas. I kooperativen finns möjlighet att inte barapåverka utan att vara med och skapa. Det är därför enligtmotionärerna angeläget att man innan alla frågeteckenbeträffande de enskilda huvudmännens rättsstatus rätats utfortsätter att uppmuntra det föräldrakooperativa alternativet.I motion 1990/91:So613 av och (båda s) begärs en ändring av riktlinjerna förstatsbidragen till föräldrakooperativa daghem. Motionärernaanser att även föräldrakooperativa daghem bör åläggas att tabarn ur kommunens kö, i likhet med vad som gäller förpersonalkooperativen.Ett motsvarande yrkande av samma motionärer behandlades ochavstyrktes av utskottet . Utskottet hänvisade tillsin tidigare uppfattning att sådana villkor för statsbidrag sommotionärerna ställt upp avsevärt skulle minska möjligheterna attdriva verksamhet i form av föräldrakooperativ och attsegregeringen inom barnomsorgen i första hand måste angripas medandra medel än dem som föreslagits i den då aktuella motionen(bet. 1990/91:SoU2 s. 39).Utskottets bedömningUtskottet har ovan (s. 14) tillstyrkt propositionens förslagatt när det gäller personalen i den alternativa barnomsorgensamma krav på utbildning eller erfarenhet bör gälla som förövrig i barnomsorgsplanen upptagen verksamhet. Utskottet kandärför inte ställa sig bakom motionärernas krav attdagbarnvårdare utan teoretisk utbildning generellt skulle gesrätt att driva personalkooperativ med rätt till statsbidrag.Motion So625 (s) om dagbarnvårdares rätt att startapersonalkooperativ avstyrks därför. Utskottet vill dock erinraom att med propositionens förslag till villkor för statsbidrag,som utskottet alltså ställt sig bakom, det blir möjligt fördagbarnvårdarna att anställa utbildad personal i sittpersonalkooperativ och därigenom uppfylla kraven förstatsbidrag.Motion So632 (c) är tillgodosedd genom det förslag somregeringen nu lagt fram och som utskottet ställt sig bakom.Motionen avstyrks därför såvitt nu är i fråga (yrkande 3).Enligt utskottets uppfattning bör statsbidragen tillbarnomsorgen utformas så att barnfamiljerna ges möjlighet attvälja den barnomsorgsform de anser passar dem och barnen bäst.Det innebär att statsbidraget bör vara neutralt gentemot allaomsorgsformer oavsett huvudman.