bet · GE01NU28 · 1991-03-21 00:00:00 — Använt kärnbränsle, m.m. 1990/91NU28ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1990/91:100 bilaga 16 () i vad avseranslag till (punkterna C3 och C4), statenskärnbränslenämnd (punkt C5) och visst internationellt samarbete i fråga omkärnsäkerhet m.m. (punkt C6),dels fyra motioner med yrkanden om bl.a.kontrollen av kärnteknisk verksamhet,slutförvaret för reaktoravfall,deponering av radioaktivt gods,kärnbränslet i forskningsreaktorn vid ,informationen från . Utskottet tillstyrker regeringens förslag om anslag till myndigheterna påkärnkraftsområdet och till visst internationellt samarbete i fråga omkärnsäkerhet.Alla behandlade motionsyrkanden avstyrks. Med ett undantag följs yrkandenaupp i reservationer. Dessa gäller bl.a. utredning om den kärntekniskaverksamheten (c, v; mp), importen av använt kärnbränsle m.m. (c, v; mp),kontrollen av kärnteknisk verksamhet (mp), deponering av radioaktivt gods (mp),informationen från (mp), slutförvaret förreaktoravfall (v, mp) och avgiften för finansiering av framtida utgifter föranvänt kärnbränsle m.m. (v, mp). I proposition 1990/91:100 bilaga 16 () framläggerregeringen -- efter föredragning av miljöminister -- förslag omanslag under fjortonde huvudtiteln för /92. Under här angivnapunkter föreslås:C 3. : Förvaltningskostnader (s. 13--16)att till : Förvaltningskostnader /92 anvisar ett reservationsanslag på 1000 kr.C 4. : Kärnsäkerhetsforskning (s. 16 f.)att till : Kärnsäkerhetsforskning /92 anvisar ett reservationsanslag på 1000 kr.C 5. (s. 18--21)att till för /92 anvisarett reservationsanslag på 1000 kr.C 6. Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m. (s. )att till Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhetm.m. för /92 anvisar ett förslagsanslag på . De motioner som behandlas här är följande:1990/91:N418 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagen1. hos regeringen begär att den gör en utredning om all kärntekniskverksamhet i och utomlands, som hör till ansvarsområde, varvidde långsiktiga miljökonsekvenserna skall beskrivas,2. beslutar att inget ytterligare kärnavfall får föras ned i SFR-lagretutanför Forsmark innan den i yrkande 1 begärda utredningen presenterats,3. hos regeringen begär att den skall framlägga förslag till och samordnakontroll och bedömning av kärnavfall och kärnteknisk hantering, så att statenkan ta ansvar för och fullt ut kontrollera denna verksamhet,4. hos regeringen begär att allt radioaktivt avfall, som placeras påtippar, skall deponeras på speciellt inhägnade områden under full kontroll utavSSI,5. beslutar att avbryta all slags import för förbränning av atomsopor ochandra restprodukter från kärnbränslehantering,6. beslutar att allt infört kärnavfall skall återföras tillursprungslandet,7. som sin mening ger regeringen till känna att uranåtervinningsanläggningeni bör avvecklas,8. hos regeringen begär en fullständig redogörelse för vart plutonium ochandra restprodukter från svenskt utbränt kärnbränsle i samband med upparbetningutomlands tar vägen,9. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attforskning på höganrikat bränsle skall avvecklas,10. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attavbryta kontakterna med Dounreay för upparbetning av kärnavfall från Studsvik.1990/91:N422 av m.fl. (mp) vari yrkas -- med motivering i motion1990/91:Jo738 -- att hos regeringen begär en utredning med anledningav SKBs information om kärnavfallet.1990/91:N430 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagen1. beslutar att inga ytterligare tillstånd [skall] meddelas rörandeslutförvaret för reaktoravfall i Forsmark,2. beslutar att inget ytterligare avfall får föras ned i Forsmarksförvaret,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attslutförvaret för reaktoravfall måste anses bryta mot den av Sverigeundertecknade konventionen om förbud mot dumpning av radioaktivt avfall i havetoch att verksamheten därför skall avbrytas.1990/91:N455 av () och () vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna att avgiften till de lagstadgadefonderna för omhändertagande av kärnkraftens avfall fr.o.m. [bör] höj[a]s till /kWh,2. som sin mening ger regeringen till känna att kalkyler för omhändertagandeav kärnkraftens avfall skall grundas på kalkylränta noll. Vissa anslagUtskottet behandlar inledningsvis vissa förslag om anslag ibudgetpropositionen (prop. 1990/91:100 bil. 16 s. 13 f.) angående kärnsäkerhet.Förslagen har inte föranlett någon motion.Verksamheten vid såväl som statenskärnbränslenämnd avgiftsfinansieras. Regeringen föreslår därför formella anslagom . till dessa myndigheter. För nästa budgetår beräknaskärnkraftinspektionens förvaltningskostnader uppgå till ca 48,2 milj.kr. ochdess utgifter för kärnsäkerhetsforskning till ca 57,7 milj.kr.Kärnbränslenämndens utgifter har beräknats till ca 14,7 milj.kr. Utskottettillstyrker de tre nu nämnda anslagen.Vidare tillstyrker utskottet regeringens förslag om att ca 19,6 milj.kr.skall anvisas till anslaget Visst internationellt samarbete i fråga omkärnsäkerhet m.m. Från detta anslag betalas kostnader för bl.a. Sverigesmedlemsavgift i (). Motioner om IAEAsroll och uppgifter tas inte upp här; de behandlas av utrikesutskottet.Hanteringen av använt kärnbränsle, m.m.Kärnteknisk verksamhet är rubriken på motion 1990/91:N418 (mp). I dennaframställs tio yrkanden om olika kärntekniska frågor. avslogriksdagen på förslag av utskottet (1989/90:NU24) en i huvudsak identisk motion(mp). Den argumentering som utskottet då redovisade för sitt avstyrkande av deolika motionsyrkandena har inte i något avseende kommenterats i den nu aktuellamotionen.Enligt det första yrkandet i motion 1990/91:N418 (mp) skall en utredning omkärnteknisk verksamhet tillsättas. Från sida, anförmotionärerna, har det väckts frågor, interpellationer och motioner i ämnet, mentillfredsställande svar har inte lämnats. All kärnteknisk verksamhet -- ävenden som med svensk anknytning bedrivs utomlands -- skulle behandlas iutredningen. De långsiktiga miljökonsekvenserna av denna verksamhet skullesärskilt beskrivas. Ett ytterligare yrkande i motionen är att hosregeringen skall begära en redogörelse för vart det plutonium som framkommervid upparbetning utomlands av använt kärnbränsle tar vägen.I slutet av 1970-talet träffade den svenska kärnkraftsindustrin avtal med detfranska företaget des Matières Nucléaires (Cogéma) omupparbetning av svenskt använt kärnbränsle. Den i då gällande politikenför hanteringen av kärnavfallet var inriktad på upparbetning med åtföljandeslutlig förvaring av det högaktiva avfall som erhölls därvid. Numeraprioriteras metoden med slutförvaring utan upparbetning. Från svensk sida harman därför på olika vägar sökt undvika upparbetning av det svenskakärnbränslet. Genom ett beslut medgav regeringen att svenskt bränsle(ca ) som hade förts till Cogéma fick bytas ut mot s.k. MOX-bränsle (ca24 ton) från tyska kärnkraftsreaktorer. Detta bränsle skall slutförvaras iSverige utan upparbetning. Vidare har rätten till upparbetning vid Cogéma såltstill främst tyska kraftföretag.Använt svenskt kärnbränsle (ca ) har också transporterats till enupparbetningsanläggning i i nordvästra . ingick imitten av ett avtal med det helstatliga företaget om upparbetning av använt kärnbränsle. Avsikten är att materialetskall upparbetas i den s.k. Thorp-II-anläggningen, som är under uppförande ochberäknas kunna tas i bruk inom något år.Motionsyrkanden liknande de två nu aktuella avstyrktes av utskottet våren1990 (1989/90:NU24 s. 9). Härvid erinrade utskottet om att frågor kringhanteringen av det svenska kärnavfallet har ägnats betydande uppmärksamhet iriksdagen . Utskottet ansåg att det inte fanns skäl för riksdagenatt begära en utredning i ämnet, vilket senare instämde i.Motionsyrkandena följdes upp i två reservationer (c, vpk; mp).Utskottet vidhåller sin uppfattning och avstyrker de båda berörda yrkandena imotion 1990/91:N418 (mp).Två andra yrkanden i motionen gäller importen av använt kärnbränsle ochandra restprodukter från kärnbränslehanteringen. Motionärerna vill dels attdenna import skall avbrytas, dels att infört kärnavfall skallåterföras till ursprungslandet.Vid behandlingen av liknande motionsyrkanden lämnade utskottet(1989/90:NU24 s.3f.) en redogörelse för gällande regleringar av den berördaimporten och för granskning (1988/89:KU30s.86f.) av regeringens beredning av frågor inom detta område. Dennagranskning baserades bl.a. på rapporter från ochstatens strålskyddsinstitut. fann sammanfattningsvisinte anledning till något uttalande i ärendet. Med hänvisning till nämndaredogörelse avstyrkte näringsutskottet de aktuella yrkandena. Dessa fick i alltväsentligt stöd i en reservation (mp). I en annan reservation (c, vpk) begärdesatt det skulle uppdras åt ansvariga myndigheter att vidta erforderliga åtgärderför att en fullständig kontroll av bl.a. den berörda importen skulle uppnås.Riksdagen anslöt sig till utskottets förslag.Utskottet ser inget motiv för ett ändrat ställningstagande från riksdagenssida och avstyrker följaktligen också den nu aktuella delen av motion1990/91:N418 (mp).Vidare krävs i nyssnämnda motion att kontrollen av kärnteknisk verksamhetskall omprövas. Det erinras om att kärnkraftinspektionen, strålskyddsinstitutetoch länsstyrelserna från olika utgångspunkter utövar tillsyn över dennaverksamhet. Denna ansvarsfördelning fungerar inte, hävdas det i motionen.Bedömningen och kontrollen av den kärntekniska hanteringen borde samordnas instans. Enligt motionärerna måste staten ta ett samlat ansvar för att dennahantering kontrolleras.Kärnkraftinspektionen utövar tillsyn över efterlevnaden av lagen (1984:3) omkärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) och av villkor eller föreskrifter somhar meddelats med stöd av lagen. Motsvarande tillsyn över efterlevnaden avstrålskyddslagen (1988:220) utövas av strålskyddsinstitutet. Enligtmiljöskyddslagen (1969:387) utövar , länsstyrelserna samtmiljö- och hälsoskyddsnämnderna i kommunerna tillsynen över miljöfarligverksamhet; de tre tillsynsmyndigheterna skall, framgår det av lagen (38§),samarbeta med varandra samt med andra statliga och kommunala organ som har attutöva tillsyn i särskilda hänseenden eller som på annat sätt fullgör uppgifterav betydelse för tillsynsverksamheten.På förslag av utskottet (1989/90:NU24 s.11) avslog ettyrkande av samma innebörd som det nu aktuella. Utskottet erinrade om att detsker ett samarbete mellan olika tillsynsorgan. Yrkandet följdes upp i enreservation (mp).Utskottet finner inte heller nu anledning att ifrågasätta gällande ordningför tillsynen över den kärntekniska verksamheten. Här berörd del av motion1990/91:N418 (mp) avstyrks sålunda.Det följande yrkandet i denna motion avser deponering av radioaktivtgods. Det förekommer, anför motionärerna, att sådant gods härrörande frånkärnkraftsproduktionen deponeras på kommunala soptippar och påavstjälpningsplatser för byggavfall. Godset kan också föras ut på den öppnamarknaden och komma till industriell användning. Det kan betyda, heter det imotionen, att t.ex. gafflar och knivar kan innehålla radioaktiva ämnen. Enligtmotionärerna borde hos regeringen begära att det aktuella avfalletskall deponeras på speciellt inhägnade områden under full kontroll avstrålskyddsinstitutet.Också i denna fråga förelåg ett liknande motionsyrkande . Härvidredogjorde utskottet (1989/90:NU24 s.12) för de föreskrifter somstrålskyddsinstitutet har utfärdat i ämnet. Föreskrifterna anger bl.a. högstatillåtna aktivitetsnivåer hos gods för att detta skall få föras ut från områdevid kärntekniska anläggningar och deponeras som avfall eller återanvändas.Enligt uppgift från institutet rör det sig om mycket lågaktivt kontamineratgods som inte kan ge annat än ett helt försumbart stråldosbidrag till människanjämfört med sådant bidrag från vår naturliga strålmiljö. som förs ut fårenligt föreskrifterna inte vara attraktivt för direkt återanvändning. Vidstörre avfallsmängder styr strålskyddsinstitutet återanvändningen till annat äntill tillverkning av konsumtionsartiklar. Rapporter över gjordaavfallsdeponeringar skall enligt föreskrifterna tillställas institutet.Vidare erinrade utskottet om att särskilda anläggningar för markdeponering avavfall finns vid kärnkraftverken i Forsmark och samt i Studsvik.Utskottet förutsatte att regeringen tillser att strålskyddsinstitutet meddelarbetryggande föreskrifter för den berörda hanteringen och avstyrktemotionsyrkandet. Detta fick stöd i en reservation (mp).Utskottet hänvisar återigen till gällande föreskrifter om hanteringen av detaktuella avfallet. Motion 1990/91:N418 (mp) avstyrks även i denna del.I denna motion berörs också verksamheten vid detta företag återvinns uran ur restprodukterfrån i . Restprodukterna består av kalkslamoch filtermassor. Vid återvinns även uran ur restprodukter frånen tysk kärnbränslefabrik med vilken ABB Atom samarbetar.Motionärerna riktar kritik mot den "dimridå" som enligt deras mening omsluterbl.a. Anläggningen har, anförs det, fåttbakläxa för att vara primitiv, vilket dock inte har föranlett någon störrepublicitet. I motionen begärs ett uttalande av till regeringen om attanläggningen bör avvecklas.Kärnkraftinspektionen meddelade fortsatt tillstånd för denberörda återvinningen vid . Till grund för inspektionens beslutlåg bl.a. en granskning av säkerhetsredovisningen för anläggningen samtremissynpunkter från i och strålskyddsinstitutet.Utskottet uttalade , när ett liknande motionsyrkande behandlades,att det inte fanns anledning till något initiativ av i saken, enuppfattning som anslöt sig till. I en reservation (c, mp) begärdes enförnyad granskning av verksamheten vid står fast vid sin uppfattning och avstyrker också det nu aktuellayrkandet i motion 1990/91:N418 (mp).Två ytterligare yrkanden i denna motion gäller kärnbränslet iforskningsreaktorn vid har avtal med det amerikanska om leverans avkärnbränsle för drift av forskningsreaktorn . Flertalet ägare till andraforskningsreaktorer i världen har liknande avtal. Efter användning harbränsleelementen sänts till anläggningen i Plant i FörentaStaterna för upparbetning. Av miljö- och säkerhetsskäl är dock denna anläggningstängd efter utslag i domstol. Med anledning härav lagras detaktuella bränslet i Studsvik i avvaktan på att anläggningen skall öppnas.Till följd av stängningen har Studsvik enligt motionärerna undersöktmöjligheten att utnyttja en upparbetningsanläggning i (Dounreay).Denna har dock, heter det i motionen, fått många klagomål mot sig. Därför borderiksdagen anmoda regeringen att tillse att företagets kontakter med dennaanläggning avbryts.Enligt uppgift från har Studsvik inga planer på att sändadet använda bränslet till den aktuella upparbetningsanläggningen i uppges ha möjlighet att förvara ytterligare bränsle motsvarande tioårs forskningsverksamhet.Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 1990/91:N418 (mp) såvitt nuär i fråga.I motionen krävs vidare att Studsvik i fortsättningen skall använda endastlåganrikat bränsle i forskningsreaktorn.Under år 1988 påbörjade Studsvik en successiv övergång till låganrikatbränsle; tidigare utnyttjades enbart höganrikat bränsle. Övergången är en följdav ett amerikanskt program (det s.k. RERTR-programmet) vars syfte är att minskariskerna för spridning av potentiellt kärnvapenmaterial frånforskningsreaktorer. Kärnkraftinspektionen har beviljat Studsviktillstånd att helt gå över till låganrikat bränsle.I linje med motionärernas önskemål pågår sålunda en övergång till låganrikatbränsle vid Studsvik. Med det sagda avstyrker utskottet motion 1990/91:N418(mp) i nu berörd del.I motion 1990/91:N422 (mp) begärs att en utredning skall tillsättas meduppgift att granska informationen från (). Enligt motionärerna har bolaget bedrivit propaganda för kärnkraften.SKB, som ägs gemensamt av kärnkraftsproducenterna, svarar för hanteringen ochslutfövaringen av använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall frånkärnkraftsproduktionen i . Med början har SKB bedrivit eninformationskampanj runt om i landet om bolagets verksamhet och om hanteringenav avfallet från kärnkraftsproduktionen. Ett sjuttiotal kommuner har besökts.Enligt SKB skall kampanjen ses mot bakgrund bl.a. av att bolaget inom ett parår avser att peka ut ett antal alternativa orter för lokaliseringen avslutförvaret för använt kärnbränsle.Den aktuella informationsverksamheten vid SKB bekostas med medel frånavgiftssystemet för finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränslem.m. (se s. 9), vilket administreras av kärnbränslenämnden. I en skrivelse tillSKB har nämnden understrukit vikten av att SKB utformarinformationen på ett seriöst och sakligt sätt. Nämnden förutsätter, heter det iskrivelsen, att SKBs information är inriktad på frågor som rör hantering ochslutförvaring av kärnavfall och att dessa frågor behandlas på ett sådant sättatt informationen inte uppfattas som ställningstaganden i debatten kringkärnkraftens framtid i Sverige.Riksdagen har på förslag av utskottet (1990/91:NU12 s. 11)avslagit en delvis liknande motion (mp). Utskottet fann inget anmärkningsvärt iatt SKB informerar om sin verksamhet och kärnkraftsavfallets hantering.Motionen fick stöd i en reservation (mp). I en annan reservation (c, vpk)anfördes att SKBs information inte får vara så utformad att den kan uppfattassom om SKB pläderar för kärnkraftens bevarande.Inför den förestående diskussionen om lokaliseringen av slutförvaret föranvänt kärnbränsle är det värdefullt, anser utskottet, med information om denslutliga hanteringen av detta avfall. Redan nu finns sådant avfall, och detmåste tas om hand på ett säkert sätt inom landet. Med det anförda avstyrksmotion 1990/91:N422 (mp).Slutförvaret för reaktoravfallFyra motionsyrkanden gäller anläggningen för slutförvar av låg- ochmedelaktivt avfall invid Forsmarks kraftverk, det s.k. slutförvaret förreaktoravfall (SFR). Anläggningen, som togs 1988, är placerad iberggrunden under havet intill kraftverket.I motion 1990/91:N418 (mp) föreslås besluta om att ingetytterligare avfall får föras ned i anläggningen. Ett liknande yrkandeframställs i motion 1990/91:N430 (mp). Där krävs också att fattarbeslut om att inga ytterligare tillstånd får meddelas rörande lagret. Vidareskulle enligt sistnämnda motion i ett uttalande till regeringenkonstatera att SFR måste anses bryta mot den av undertecknadekonventionen om förbud mot dumpning av radioaktivt avfall i havet och attverksamheten därför borde avbrytas. I realiteten, heter det i motionen, är detinte frågan om ett förvar utan om en dumpningsanläggning. Enligt motionärernaär kärnkraftinspektionen och strålskyddsinstitutet överens om att lagret kommeratt "läcka". Ett offentligt förhör i frågan borde hållas där de ansvariga kanutfrågas och där personer med kritiska synpunkter på lagret kan komma tilltals, anser motionärerna.Våren 1990 avslog på förslag av utskottet (1989/90:NU24 s. 13)motioner (vpk; mp) om SFR liknande de nu aktuella. Utskottet hänvisade till attfrågan om anläggningens tillkomst hade prövats i vederbörlig ordning. Deterinrades om att kärnkraftinspektionen och strålskyddsinstitutet hade granskatfrågan om förvarets inverkan på omgivningen från radioaktiv synpunkt. Vidareframhölls att en eventuell förslutning av förvaret inte får ske utanregeringens tillstånd. I en reservation (vpk, mp) krävdes en ingåendeutvärdering av förvaret.Utskottet finner inget motiv för ett ändrat ställningstagande från riksdagenssida. Därför avstyrks motionerna 1990/91:N418 (mp) och 1990/91:N430 (mp), denförstnämnda i här aktuell del.Finansieringen av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.Enligt lagen (1981:669) om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m.m. (finansieringslagen) är innehavarna av kärnkraftsreaktorernaskyldiga att svara för kostnaderna för hantering och slutförvaring av använtkärnbränsle, avveckling och rivning av reaktoranläggningar samt forsknings- ochutvecklingsverksamhet inom kärnavfallsområdet, m.m. För att säkerställa attmedel finns tillgängliga för att betala dessa kostnader skall innehavarnaårligen, så länge resp. reaktor är i drift, erlägga en avgift till staten.Storleken på avgiften bestäms av regeringen efter förslag avkärnbränslenämnden.Innan det nuvarande finansieringssystemet trädde 1982 avsattekärnkraftsföretagen medel för sluthanteringen internt i sina bokslut. Underåren 1982 och 1983 var den aktuella avgiften per kWh levererad elenergifrån kärnkraftverken. Avgiften har därefter legat på per kWh; dockgäller att avgiften, med denna genomsnittliga nivå, harvarierat för de olika kärnkraftverken från till per kWh.Kärnbränslenämnden föreslog att avgiften för skullefastställas till i genomsnitt alternativt per kWh. Den förraavgiftsnivån är baserad på att reaktorerna är i drift under , medan densenare har sin utgångspunkt i beslut attkärnkraftsavvecklingen skall inledas genom att en första reaktor tas ur driftår 1995 och en andra (prop. 1987/88:90, NU 1987/88:40). Regeringenbeslutade emellertid att nivån på avgiften skulle förblioförändrad i avvaktan på regeringens ställningstagande till den framtidaenergipolitiken.I motion 1990/91:N455 (v, mp) anförs att avgiften av olika skäl bör höjastill per kWh . Detta borde ge regeringen tillkänna som sin mening. Enligt motionärerna borde vidare uttala att denaktuella avgiftsberäkningen skall baseras på en realränta på inbetalda medelom . Man kan inte vara säker på att realräntan kommer att varapositiv, sägs det bland annat.På förslag av utskottet avslog en motion (c) liknandeden nu aktuella. Utskottet förutsatte att regeringen fastställer avgiften påbasis av en analys av berörda kostnaders utveckling. I en reservation (c, vpk,mp) ifrågasattes om nivån på avgiften var tillräckligt hög.De nyssnämnda förslagen från kärnbränslenämnden om avgiftsnivån för år 1991är båda baserade på en antagen realränta på inbetalda medel . Underåren 1983--1989 har influtna medel uppnått en real förräntning med i genomsnitt3,. Med hänsyn till den långa tidsperiod som beräkningarna omfattar ansernämnden att avgiften inte bör baseras på en högre realränta än 2,0--2,5 %.Enligt uppgift från kärnbränslenämnden skulle avgiften behöva höjas till ca 4öre per kWh om realräntan antogs vara 0 %.Som har nämnts ankommer det enligt finansieringslagen på regeringenatt fastställa avgiften för det angivna ändamålet med utgångspunkt ikärnbränslenämndens förslag. Det är sålunda inte en uppgift för attfatta beslut i den frågan. Liksom tidigare förutsätter utskottet att regeringenlöpande följer utvecklingen av berörda kostnader och att resultatet av dennauppföljning läggs till grund för avgiftssättningen. Med det anförda avstyrksmotion 1990/91:N455 (v, mp). beträffande anslag till statens kärnkraftinspektionatt med bifall till proposition 1990/91:100 bilaga 16 punkterna C 3och C 4 för /92 under fjortonde huvudtiteln anvisara) till : Förvaltningskostnader ettreservationsanslag på ,b) till : Kärnsäkerhetsforskning ettreservationsanslag på ,2. beträffande anslag till statens kärnbränslenämndatt med bifall till proposition 1990/91:100 bilaga 16 punkt C 5till för /92 under fjortondehuvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på ,3. beträffande visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhetm.m.att med bifall till proposition 1990/91:100 bilaga 16 punkt C 6till Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m. /92 under fjortonde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på19573000 kr.,4. beträffande utredning om kärnteknisk verksamhetatt avslår motion 1990/91:N418 yrkandena 1 och 8,res. 1 (c, v)res. 2 (mp)5. beträffande importen av använt kärnbränsle m.m.att avslår motion 1990/91:N418 yrkandena 5 och 6,res. 3 (c, v)res. 4 (mp)6. beträffande kontrollen av kärnteknisk verksamhetatt avslår motion 1990/91:N418 yrkande 3,res. 5 (mp)7. beträffande deponering av radioaktivt godsatt avslår motion 1990/91:N418 yrkande 4,res. 6 (mp)8. beträffande avslår motion 1990/91:N418 yrkande 7,res.