bet · GE01JuU32 · 1991-05-14 00:00:00 — Propositionen ärför närvarande föremål för ställningstagande.Enligt utskottets mening saknas det anledning för atti nu aktuellt ärende göra något särskilt uttalande i anledning avmotionsönskemålet. Yrkandet i motion Ju835 om ett uttalande om enenhetlig drogpolitik avstyrks därför.I motion Ju819 förespråkas ett intensivare nordiskt samarbetemot narkotika. Särkilt nämns situationen i iKöpenhamn.De nordiska länderna samarbetar i kampen motnarkotikamissbruket. rekommenderade Nordiska rådetnordiska ministerrådet att utarbeta en nordisk handlingsplan motnarkotika. antogs en sådan handlingsplan, där olikaområden prioriterades för det fortsatta arbetet. Ansvarigt förhandlingsplanens genomförande är det nordiska kontaktmannaorganet,som fungerar som de nordiska regeringarnas organ förinformationsutbyte. Fr.o.m. är organet en permanentkommitté under . I kontaktmannaorganetbehandlas narkotikafrågor beträffande såväl social- ochhälsovårdssektorn som rättsväsendet och kontrollapparaten iövrigt. Vid sidan härav drivs ett organiserat ochoperativt inriktat samarbete mot narkotikan mellan tull- ochpolismyndigheterna i de nordiska länderna i den s.k. PTN-gruppen.I januari 1990 genomfördes ett nordiskt ministermöte omnarkotika. Vid mötet antogs ett treårigt handlingsprogram i åttapunkter om nordiskt samarbete mot narkotika. Programmet innehålleråtgärder för information, undervisning, vård och praktisktsamarbete inom polis- och tullmyndigheter.Socialutskottet har under innevarande behandlat enmotion med önskemål om ett intensivare samarbete pånarkotikaområdet inom . (1990/91:SoU3 s. 9f) konstaterade att det bedrivs ett aktivt sådantsamarbete mot narkotika, och att de nordiska regeringarna bl.a.kommer att fortsätta att prioritera en samordning av polis- ochtullinsatser mellan de nordiska länderna och olika producent- ochtransitländer. Utskottet ansåg att motionen fick ansestillgodosedd. följde utskottet.Justitieutskottet vill med anledning av det nu framfördamotionsönskemålet särskilt såvitt gäller situationen i Köpenhamnerinra om det arbete som där bedrivs av svenska, norska och finskasocialarbetare (jfr 1988/89:SoU24, rskr. I övrigt föranledermotionsyrkandet inte till annan uppfattning än den somsocialutskottet kommit till. Motionsyrkandet avstyrks.Straffskalorna för narkotikabrott m.m.InledningI det följande behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden omöversyn och skärpning i olika avseenden av straffbestämmelserna inarkotikalagstiftningen m.m.Bestämmelser om straff för olovlig befattning med narkotikafinns i narkotikastrafflagen (1968:64). Lagen trädde i kraft den 1april 1968 och har ändrats vid ett flertal tillfällen. Ändringarnahar bestått i dels att de olika gärningsformerna förnarkotikabrott har kompletterats och utvidgats, dels att olikastraffskärpningar fortlöpande har genomförts. Den senastgenomförda lagändringen, som trädde i kraft ,innebar främst att konsumtion av narkotika kriminaliserades.Lagen innehåller tre svårhetsgrader av narkotikabrott; förnormalgraden narkotikabrott, döms till fängelse i högst (1 §), för ringa brott döms till böter eller fängelse i sexmånader eller, om sådan gärning endast bestod i eget bruk avnarkotika, till böter (2 §) och för grovt brott döms till fängelsei lägst två och högst (3 §). En särskild regel omansvarsfrihet finns vid eget bruk av narkotika om gärningenuppdagats genom att vederbörande sökt eller underkastat sig vårdeller annan behandling.Översyn av straffskalorna för narkotikabrottI motion Ju835 föreslås en översyn av straffskalorna inarkotikastrafflagen.Fängelsestraffkommittén har i sitt huvudbetänkande (SOU1986:13--15) Påföljd för brott redovisat sina ställningstagandensåvitt gäller en i det närmaste total straffskaleöversyn. Härbehandlas också straffskalorna för de olika narkotikabrotten.Betänkandet bereds i justitiedepartementet.Enligt utskottets uppfattning saknas anledning för attinitiera ytterligare en översyn av straffskalorna för de aktuellabrotten. Motionsyrkandet avstyrks.Den särskilda straffskalan för eget bruk av narkotika i 2 §narkotikastrafflagenSom framgått ovan omfattar straffskalan för eget bruk avnarkotika endast böter om brottet är ringa.I ett antal motioner (Ju636, Ju647, Ju648, Ju802, Ju819, Ju821och Ju826) begärs att fängelse också här bör ingå i straffskalan.Sammanfattningsvis anser motionärerna att den nuvarandebestämmelsen är verkningslös, att straffet för narkotikakonsumtionmåste spegla straffvärdet för denna handling jämfört medstraffvärdet för andra brott samt att fängelsestraff istraffskalan är en förutsättning för att kunna utnyttja vissatvångsmedel och för att kunna döma till vård.Senast behandlade utskottet liknande motionsönskemål.Utskottet (1989/90:JuU30 s. 4 f) avstyrkte bifall till motionernaoch ansåg att vad utskottet uttalade i frågan i samband medbestämmelsens tillkomst (se prop. 1987/88:71, JuU13, rskr.280) alltjämt hade bärighet.Utskottet slog då bl.a. fast (1987/88:JuU13 s. 11 f) att engrundläggande utgångspunkt för en vidgad kriminalisering varit attde nya reglerna utformas så att den enskildes och olikamyndigheters vårdansträngningar inte motarbetas. Avsikten medkriminaliseringen var inte att få till stånd en sådan ordning atti princip all narkomanvård från samhällets sida skulle kunna skeunder tvång. Vården av missbrukare borde enligt utskottetsuppfattning alltjämt i princip åvila ochsjukvården, och frågor om användande av tvång i vården avmissbrukare borde avgöras inom ramen för den socialrättsligalagstiftningen. En annan sak var menade utskottet -- rent allmäntsett -- att den som döms till fängelse eller skyddstillsyn skallkunna beredas vård inom kriminalvårdens ram om han harmissbruksproblem. Bl.a. dessa överväganden talade, enligtutskottets uppfattning, mot att låta fängelse ingå i straffskalani 2 § vid enbart eget bruk av narkotika. Såvitt gällde frågan ommöjligheterna att använda tvångsmedlet kroppsbesiktning, en åtgärdsom förutsätter fängelse i straffskalan, delade utskottetdepartementschefens och uppfattning attintresset av att polisens brottsbeivrande verksamhet på områdetfick en ändamålsenlig inriktning talade för att reglerna härominte skulle bli tillämpliga när det är fråga om eget bruk enligt2 §. Detta talade också mot att fängelse här borde ingå istraffskalan.Utskottet saknar anledning att nu göra annan bedömning.Motionsyrkandena avstyrks.Gränsdragningen mellan narkotikabrott och ringa narkotikabrottm.m.Fängelse i straffskalan för ringa narkotikabrott infördes den 1mars 1985 (prop. 1984/85:46, JuU12, rskr. Beteckningennarkotikaförseelse för narkotikabrott som är att anse som ringaslopades och straffmaximum för sådant brott höjdes från böter tillfängelse . togs böter bort ur straffskalanför normalgraden av narkotikabrott.I motionerna Ju821 och Ju826 förespråkas att utrymmet för attbedöma ett narkotikabrott som ringa kraftigt bör begränsas, ochdet begärs en lagändring av denna innebörd. Motiveringen rör den ipraxis vid innehav för eget bruk uppställda gränsen mellannormalgraden av narkotikabrott och ringa narkotikabrott med hänsyntill den mängd narkotika som gärningen avser.Under förra behandlade utskottet liknandemotionsönskemål. Utskottet redogjorde i det sammanhanget (se1989/90:JuU30 s. 5 f) för den praxis som gäller på området.Utskottet vill nu hänvisa till den redogörelsen. Här skall endastnoteras att praxis på det stora hela är enhetlig istorstadsregionerna. Över landet i stort däremot kan praxis varanågot olika på olika håll.Utskottet avstyrkte bifall till motionerna under motivering attutskottet inte såg anledning att frångå sitt ställningstagandefrån när det gäller gränsdragningen mellan normalbrottetoch den ringa graden av narkotikabrott. Utskottet underströk, ävenom vissa variationer måste accepteras i ett system med ett stortantal i dömandet självständiga domstolar, betydelsen av enenhetlig tillämpning på området. betonade utskottetvikten av ett frigörande från ett strikt mängdtänkande vidrubricering och påföljdsbestämning i narkotikamål, vilketutskottet framhållit tidigare (jfr JuU 1980/81:25), och vilkenfråga även belysts av högsta domstolen (se NJA 1983 s. 754).Utskottet hänvisade också till högsta domstolens uttalande 1989, nämligen att det är en angelägen uppgift förrättsväsendet att motverka den s.k. gatulangningen, och attbrottslighet av sådant slag, även om gärningen bedöms som ringa,normalt bör leda till fängelsestraff (se NJA 1989 s. 837).Utskottet saknar anledning att nu ändra sitt tidigareställningstagande. Yrkandena avstyrks.I det nyssnämnda rättsfallet avvägdes bl.a. fråganom farlighetsgraden hos kokain som underlag för bedömande huruvidavisst narkotikabrott borde anses som grovt och förstraffmätningen. anförde i målet bl.a. att som entillräcklig hållpunkt för den straffrättsliga bedömningen avkokainets farlighet torde, med ledning av visst redovisatmaterial, kunna uppställas att kokain är att anse som någotfarligare än amfetamin.I motion Ju613 förespråkas en strängare straffrättslig syn påkokain. För att nå detta syfte hemställer motionären i första handatt kokain klassificeras på samma sätt som heroin och förs upp påläkemedelsverkets förteckning I. Alternativt förespråkas att detpå annat sätt inom ramen för narkotikalagstiftningen markeras attkokain skall jämställas med heroin.För närvarande finns kokain upptaget på narkotikaförteckning IIoch inte narkotikaförteckning I vilket sammanhänger med att kokainunder vissa betingelser kan förskrivas som läkemedel.Socialutskottet har tidigare och senast under innevaranderiksmöte behandlat liknande motionsönskemål (se 1990/91:SoU3 s. I nämnda betänkande redogörs utförligt för bakgrunden tillläkemedelsverkets förteckningar över narkotika. Socialutskottethar vid behandlingen av motionsönskemålen understrukit att denstraffrättsliga bedömningen av ett narkotikabrott inte är beroendeav på vilken av narkotikaförteckningar (numeraläkemedelsverkets förteckningar) ett preparat finns uppfört. I nunämnt avseende saknas anledning för justitieutskottet att intaannan ståndpunkt.Utskottet delar emellertid motionärens oro för deskadeverkningar som en ökad spridning av kokain skulle föra medsig. Utskottet utgår dock från att riksåklagaren och andra berördamyndigheter har uppmärksamheten riktad på förhållandena, så atterforderliga, bl.a. preventiva, åtgärder redan på ett tidigtstadium kan vidtas. Som utskottet redogjort för ovan haraktionsgruppen mot narkotika redan initierat särskilda insatsermot spridningen av kokain. Något särskilt uttalande i saken frånriksdagens sida erfordras inte. Utskottet avstyrkerbifall till motion Ju613.Straffmaximum för narkotikabrott och grovt narkotikabrott m.m.I motionerna Ju802 och Ju826 begärs att straffmaximum förnormalgraden av narkotikabrott höjs till fängelse och attstraffskalan för grovt narkotikabrott bestäms till fängelse ilägst fyra och högst eller livstid. Sistnämnda straffskalabör också, enligt motion Ju826, gälla vid grov varusmuggling avnarkotika.Under förra behandlade utskottet liknandemotionsönskemål (1989/90:JuU30 s. 7 f).Utskottet anmärkte, i anledning av yrkandet om införande avlivstidsstraff för grovt narkotikabrott och grov varusmugglingav narkotika, att en linje i de senaste årtiondenas reformarbetepå påföljdssystemets område varit bl.a. att utmönstra detidsobestämda straffen. Mot bl.a. den bakgrunden ansåg utskottetdet uteslutet att överväga att införa livstidsstraff somstraffmaximum för de aktuella brotten. Utskottet erinrade vidaredels om de möjligheter till straffskärpning som finns i 26kap. 2 § BrB vid fängelse som gemensamt straff vid flerfaldigbrottslighet, och dels om straffskärpningsregeln i 26 kap. 3 §BrB som gör det möjligt att vid återfall i grov brottslighet dömaut fängelsestraff på upp till 14 år.När det gällde framställda straffskärpningskrav förnarkotikabrottslighet i övrigt ansåg utskottet att detöversynsarbete med straffskalorna som pågår i ianledning av fängelsestraffkommitténs arbete inte bordeföregripas. Utskottet avstyrkte bifall till motionerna. Riksdagenföljde utskottet.Utskottet anser att det saknas anledning för att ändrasitt gjorda ställningstagande. Utskottet avstyrkerbifall till nu behandlade yrkanden i motionerna Ju802 och Ju826.Smuggling av svald narkotikaStraffbestämmelser om smuggling av narkotika finns i lagen(1960:418) om straff för varusmuggling (varusmugglingslagen).Straffskalorna för varusmuggling och grov varusmuggling avnarkotika följer straffskalorna för narkotikabrott och grovtnarkotikabrott. Varusmugglingslagen är föremål föröversyn av varusmugglingsutredningen (dir. 1986:24), och ettbetänkande kan förväntas till hösten.I motion Ju826 förespråkas att skall begära lagförslagom strängare påföljd vid varusmuggling av narkotika om smugglarent.ex. svalt den narkotika det gäller.Utskottet behandlade ett liknande motionsönskemål.Utskottet hänvisade till att den av motionärerna upptagna fråganvar föremål för överväganden inom varusmugglingsutredningen ianledning av en skrivelse från generaltullstyrelsen. Resultatet avdessa överväganden borde, enligt utskottets mening, inteföregripas.Det saknas anledning för utskottet att nu inta annan ståndpunkt.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju826 i nu behandlad del.ÖvrigtUnder ärendets beredning har utskottet uppmärksammats på att deti lagstiftningen finns hänvisningar till lagrum i BrB som upphävtseller givits ändrad beteckning.I 26 kap. 8 § andra stycket BrB finns sålunda en hänvisning tilldet upphävda stadgandet i 33 kap. 7 § samma balk (jfrprop. 1986/87:106, JuU32, rskr. Utskottet förordar enlagändring i enlighet med vad som framgår av utskottetshemställan.I 6 § första stycket 8 lagen (1972:260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet av brottmålsdom (internationellaverkställighetslagen) finns en hänvisning till 36 kap. 10 §BrB. Sistnämnda stadgande erhöll den nya beteckningen 36 kap. 15 §genom lagstiftning, som trädde i kraft (prop.1985/86:23, JuU13, rskr. Utskottet förordar en ändring iinternationella verkställighetslagen i enlighet med vad somframgår av utskottets hemställan.Riksdagens beslutBeträffande lagförslag 3 i propositionen vill utskottet erinraom den i 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen föreskrivnabeslutsordningen. Samma ordning torde jämlikt 10 kap. 2 § andrastycket tillämpas även i fråga om beslut rörandeförslaget till godkännande av narkotikabrottskonventionen. beträffande avslag på propositionenatt avslår motion 1990/91:Ju36,2. beträffande narkotikabrottskonventionenatt med bifall till proposition 1990/91:127 godkännerFörenta nationernas konvention mot olaglighantering av narkotika och psykotropa ämnen,3. beträffande nya former för häleri m.m.att antar det i propositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i såvitt avser 9 kap. 6 § förstastycket,4. beträffande häleriförseelseatt med bifall till propositionen och med anledning avmotion 1990/91:Ju607 i denna del antar det i moment 3 nämndalagförslaget såvitt avser 9 kap. 7 §, dock med den ändring att iförsta stycket efter ordet "fängelse" tillägges "i",5. beträffande ändring i i övrigtatt riksdagendels beslutar att 26 kap. 8 § skall erhållaföljande såsom utskottets förslag betecknade lydelse:Nuvarande lydelse Utskottets förslag 26 kap. 8 §1Verkställs flera fängelsestraff, skall vid tillämpningav 6 § hänsyn tas till den sammanlagda fängelsetiden. Som fängelseanses härvid även förvandlingsstraff för böter. Ingår bland destraff som verkställs sådant straff som avses i 6 §tredje meningen får villkorlig frigivning inte ske förränverkställigheten har pågått minst den tid som svarar mot dettastraff.Såsom avtjänad tid Såsom avtjänad tidräknas även tid varunder räknas även tid varunderstraffet skall anses straffet skall ansesverkställt på grund av verkställt på grund avdomstols förordnande som i domstols förordnande som i33 kap. 5--7 §§ sägs. 33 kap. 5 och 6 §§ sägs.1 Senaste lydelse 1982:363dels antar det i moment 3 nämnda lagförslaget i den måndet inte omfattas av utskottets hemställan ovan dock med denändring av ingressen som föranleds härav,6. beträffande ändring i stöldgodslagenatt antar det i propositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m.,7. beträffande ingripande mot svenskt fartygatt antar det i propositionen framlagda förslaget tilllag om tillstånd till ingripande mot svenskt fartyg,8. beträffande grovt olovligt brukandeatt avslår motion 1990/91:Ju608,9. beträffande tillgrepp av fortskaffningsmedel m.m.att med anledning av motionerna 1990/91:Ju607 i dennadel och 1990/91:Ju626 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,10. beträffande inriktningen av narkotikapolitikenatt avslår motion 1990/91:Ju826 yrkande 1,res. 1 (m)11. beträffande narkotikabekämpningatt avslår motion 1990/91:Ju821 yrkande 2712. beträffande enhetlig drogpolitikatt avslår motion 1990/91:Ju835 yrkande 9,13. beträffande nordiskt samarbeteatt avslår motion 1990/91:Ju819 yrkande 1,14. beträffande översyn av straffskaloratt avslår motion 1990/91:Ju835 yrkande 10,15. beträffande fängelse för eget bruk vid ringanarkotikabrottatt avslår motionerna 1990/91:Ju636, 1990/91:Ju647,1990/91:Ju648 yrkande 2, 1990/91:Ju802 yrkande 21 i denna del,1990/91:Ju819 yrkande 2, 1990/91:Ju821 yrkande 31 och1990/91:Ju826 yrkande 3 i denna del,res. 2 (m, fp, c)16. beträffande gränsen för ringa narkotikabrottatt avslår motionerna 1990/91:Ju821 yrkande 30 och1990/91:Ju826 yrkande 3 i denna del,res. 3 (m, fp, c)17. beträffande kokainatt avslår motion 1990/91:Ju613,18. beträffande straffmaximum för grovt narkotikabrott m.m.att avslår motionerna 1990/91:Ju802 yrkande 21 i dennadel och 1990/91:Ju826 yrkandena 2 och 4,res. 4 (m)19. beträffande smuggling av svald narkotika m.m.att avslår motion 1990/91:Ju826 yrkande 7,res. 5 (m)20. beträffande internationella verkställighetslagenatt antar följandeFörslag tillLag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottsmålsdomHärigenom föreskrivs att 6 § lagen (1972:260) ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdomskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Utskottets förslag 6 §1Framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom kanavslås1. om gärning som påföljden avser utgör politiskt eller militärtbrott,2. om det finnes grundad anledning antaga att domen föranlettseller den däri bestämda påföljden skärpts av hänsyn till ras,religion, nationalitet eller politisk åsikt,3. om gärning som påföljden avser omfattas av här i landetpågående förundersökning, väckt åtal, utfärdat strafföreläggandeeller föreläggande av ordningsbot, eller om beslut har meddelatsatt åtal för gärningen ej skall väckas eller fullföljas,4. om gärning som påföljden avser icke har begåtts i den statdär påföljden bestämts,5. om påföljden ej kan verkställas här i landet,6. om det kan antagas att påföljden kan verkställas i denfrämmande staten,7. om den dömde vid tiden för brottet ej fyllt ,8. om en tillämpning av 35 8. om en tillämpning av 35kap. 7--9 §§ eller 36 kap. 7--9 §§ eller 36kap. 10 § kap. 15 § brottsbalkenskulle innebära att skulle innebära attpåföljden bortfallit. påföljden bortfallit.Har i den främmande staten vidtagits åtgärd som enligt lagen iden staten medför att tiden för bortfallande av påföljduppskjutes, skall åtgärden ha samma verkan här i landet vidtillämpning av första stycket 8.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.1 Senaste lydelse 1984:876Stockholm den 14 maj 1991På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (),(), (), (), EvaJohansson (s), (), (), (), (), (), (), () och (). Inriktningen av narkotikapolitiken (mom. 10), och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14 börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "Ju826 avstyrks" bort haföljande lydelse:Ovanstående insatser är emellertid, enligt utskottetsuppfattning, inte tillräckliga. De senaste årens narkotikapolitikhar inte lyckats uppfylla målet om ett narkotikafritt samhälle,och utskottet anser att det nu krävs helt andra och kraftfulla tagmot narkotikamissbruket, som blivit ett av våra allra störstasamhällsproblem. Det är, enligt utskottets uppfattning,nödvändigt med en helt ny inriktning på narkotikapolitiken.Utgångspunkterna för denna politik bör, som framhålls i motionJu826 vara dels att målet skall vara ett narkotikafrittSverige, dels att ingen skall kunna missbruka narkotika utanatt möta en tydlig reaktion och dels att strängarestraffregler och striktare vårdlagar bör införas. Som exempel pååtgärder i enlighet med denna nya inriktning kan nämnas införandeav fängelse i straffskalan för eget bruk vid ringa narkotikabrottoch en ändring av narkotikastrafflagen innebärande att området förvad som kan bedömas som ringa narkotikabrott görs snävare.Det får ankomma på regeringen att vidta dessa och de övrigaåtgärder som kan krävas för att en narkotikapolitik med deninriktning som utskottet nu förordat skall kunna bedrivas.Naturligtvis bör de resurser som kan krävas härför ställas tillvederbörande myndighets förfogande. Vad utskottet nu uttalat medanledning av motion Ju826 bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande inriktningen av narkotikapolitikenatt med anledning av motion 1990/91:Ju826 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Fängelse för eget bruk vid ringa narkotikabrott (mom. 15)(), (), (),(), (), () och KjellEricsson (c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 som börjarmed "Utskottet saknar" och slutar med "Motionsyrkandena avstyrks"bort ha följande lydelse:När frågan nu åter aktualiseras anser utskottet att tiden ärmogen för ett ändrat ställningstagande. Som framförs i motionernahar nämligen den aktuella bestämmelsen visat sig i det närmasteverkningslös och inte tillämpats i någon större utsträckning.Utskottet vill här erinra om att det är viktigt att straffet förett brott speglar dess straffvärde. Utskottet finner detsjälvklart att konsumtion av en viss mängd narkotika inte börbedömas ha ett lägre straffvärde än innehav av samma mängd.Straffskalan för eget bruk av narkotika bör således sammanfallamed den för innehav. För sistnämnda brott omfattar straffskalansom framgått ovan såväl böter som fängelse också vid brott som äratt anse som ringa, och utskottet anser för sin del attstraffskalan för innehavsbrott är väl avvägd. Detta bör enligtutskottets mening leda till motsvarande straffskala för eget brukav narkotika.Utskottet vill i detta sammanhang understryka att domstolarna ärskyldiga att mäta ut straff under hänsynstagande bl.a. till hurallvarligt brottet är i det enskilda fallet. Om det står klart atteget bruk av narkotika inte påkallar mer än ett bötesstraff skallnågon annan påföljd naturligtvis inte heller utdömas.Det kan tilläggas att det, enligt utskottets mening, i vissafall bör vara möjligt att använda det straffprocessuellatvångsmedlet kroppsbesiktning i syfte att säkra bevisning vidmisstanke om eget bruk av narkotika. Likaså bör det vara möjligtatt döma till vård, i första hand kontraktsvård och skyddstillsynmed föreskrift om behandling, vid upprepat fall av eget bruk. Ibåda fallen är en första förutsättning att fängelse ingår istraffskalan.Sammanfattningsvis anser utskottet att fängelse bör ingå istraffskalan för eget bruk av narkotika i 2 §narkotikastrafflagen. Det bör ankomma på regeringen att snarastutarbeta ett lagförslag med denna innebörd. Förslaget bör snarastföreläggas .