bet · GF01KU10 · 1991-11-19 00:00:00 — I detta betänkande behandlas motioner från allmän motionstid1990 och 1991 i vissa frågor som gäller grundlagsskydd för fri-och rättigheter m.m. Motionsyrkandena avstyrks. 1989/90:K258 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen beslutar att grundlagsskydda de fyraoutbyggda älvarna samt nationalparkerna.1990/91:K231 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ett grundlagsskydd förallemansrätten i enlighet med vad som anförts i motionen.1990/91:K241 av Hans Leghammar m.fl. (mp) vari yrkas1. att beslutar att grundlagsskydda de fyraoutbyggda älvarna,3. att beslutar att grundlagsskydda samtliganationalparker.1990/91:K252 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att , om motion 1990/91:U530 inte bifalles, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift att utredaoch lägga fram förslag till hur konsumenternas ställning ochmakt skall stärkas,2. att , om motion 1990/91:U530 inte bifalles, somsin mening ger regeringen till känna att konsumenternasställning och makt bör grundlagsskyddas liksom medborgarensdemokratiska rättigheter skyddas i dag.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:U530. AllemansrättenMotionenI motion K231 av m.fl. (s) begärs ett förslag omgrundlagsskydd för allemansrätten. Motionärerna erinrar om attden svenska allemansrätten är en omistlig tillgång, men att detökade trycket på naturen genom slitage och nedsmutsning ocksåhar negativa konsekvenser. Denna utveckling måste motverkas,bl.a. genom förbättrad information. Allemansrätten fåremellertid inte inskränkas, eftersom särskilt de sämst ställdagrupperna i samhället har små möjligheter att köpa signaturupplevelser och rekreation på annat sätt. En bestämmelse iregeringsformen om att naturen är tillgänglig för alla skullestärka allemansrätten.BakgrundI 1 § första stycket naturvårdslagen (1964:822) anges attnaturen utgör en nationell tillgång som skall skyddas och vårdassamt att den är tillgänglig för alla enligt allemansrätten.Stadgandet fick denna lydelse med verkan . Därvidnoterades att det på flera punkter rådde oklarheter om vadallemansrätten innebär. I stort brukar man med allemansrättenavse friheten för envar att färdas till fots över och att underen uppehålla sig på annans mark, om det inte ärfråga om tomt eller plantering eller över huvud om mark som kanskadas av beträdandet, samt att där plocka blommor, bär ochsvamp. Departementschefen fann att en lagstiftning om dennarätts innehåll skulle kunna leda till många svårbedömda tvisteri skälighetsfrågor där olägenheterna inte ansågs vara större änatt de kunde övervinnas med upplysning och uppmaning tillhänsyn. Han ansåg det emellertid värdefullt att markeraallemansrättens betydelse i naturvårdslagens inledandebestämmelse och därför gjordes tillägget varigenom -- utan någonprecisering av allemansrättens innebörd -- slås fast att naturenär tillgänglig för alla i enlighet med allemansrätten (prop.1974:166, s.92). följde utskottet (JoU 1974:52,rskr. 405).Utskottets bedömningAllemansrätten har tagits upp iriksdagen som en fri- och rättighetsfråga utan att yrkandet omgrundlagsreglering vunnit gehör (motion 1973:1885, KU 1973:26,rskr. Utskottets majoritet avstyrkte vidare en motsvarandemotion i betänkandet 1990/91:KU13.Allemansrätten är svår att definiera och den avser i förstahand förhållandet mellan enskilda; det skydd som bereds genomregeringsformens kapitel om fri- och rättigheter gäller ihuvudsak gentemot det allmänna (jfr prop. 1975/76:209, s. 85f.). Utskottsmajoriteten avstyrkte vid 1989/riksmötemotioner på ett angränsande område, nämligen om grundlagsskyddför vissa outbyggda älvar samt för nationalparkerna.Utskottet anser inte heller nu att bör ta någotinitiativ med anledning av yrkandet om grundlagsskydd förallemansrätten. Motion 1990/91:K231 avstyrks.2. Outbyggda älvar och nationalparkerMotionernaI motion 1989/90:K258 av m.fl. (mp) yrkas attriksdagen ger de fyra outbyggda älvarna samt nationalparkernagrundlagsskydd. Hans Leghammar m.fl. (mp) har samma förslag imotion 1990/91:K241, yrkandena 1 och 3. De anser att skyddet förTorneälven, , och samt förnationalparkerna är otillräckligt, det bör inte vara beroende avtillfälliga majoriteter.BakgrundDe fyra nämnda älvarna omfattas av en bestämmelse i 3 kap. 6 §naturresurslagen (1987:12) som innebär ett principiellt förbudmot vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledningför kraftändamål.Bostadsutskottet har vid ett flertal tillfällen behandlatyrkanden om ytterligare skydd för de outbyggda älvarna, senast ibetänkandet 1990/91:BoU18, s. 21 f. Yrkanden om att de outbyggdaälvarna förklaras som nationalälvar avstyrktes (res. fp, c ochmp), och följde utskottet (rskr. 342).Nationalparkernas ställning regleras i naturvårdslagen(1964:822). I 4 § föreskrivs att -- i syfte att bevara störresammanhängande område av viss landskapstyp i dess naturligatillstånd eller i väsentligt oförändrat skick -- statentillhörig mark kan avsättas till nationalpark. Ett sådant beslutfattas av regeringen på förslag av och sedanriksdagen lämnat sitt medgivande. Det finns etttjugotal nationalparker.Utskottets bedömningRiksdagen har beslutat om skydd för de outbyggda älvarna.Detta skydd kan inte brytas på annat sätt än genomriksdagsbeslut. Även för att ändra ett områdes status somnationalpark krävs beslut av riksdagen.Utskottet finner inte skäl att i grundlagen införabestämmelser på nu ifrågavarande område. Motionerna 1989/90:K258samt 1990/91:K241 yrkandena 1 och 3 avstyrks.3. KonsumentfrågorMotionenMotion K252 av m.fl. (mp) gäller underförutsättning att motion 1990/91:U530 -- om att anpassningentill EGs inre marknad skall upphöra och att principbeslutet omatt ansöka om EG-medlemskap upphävs -- inte vinner gehör. InomEG lyfts all väsentlig makt över samhällsutvecklingen bort frånde folkvalda nationella parlamenten och placeras i intefolkvalda, överstatliga organ vilka fungerar i intim samverkanmed marknadens ledande företag. Det blir då nödvändigt attkraftigt förstärka medborgarnas ställning och makt i derasegenskap av konsumenter. Motionärerna begär dels enparlamentarisk kommitté med detta uppdrag (yrkande 1), dels attkonsumenternas ställning och makt grundlagsskyddas (yrkande 2).BakgrundUtrikesutskottet kommer denna höst att behandla motion U530.Den syftar till att anpassningen till EGs inre marknad skallupphöra (yrkande 1) samt att inte skall ansöka ommedlemskap i (yrkande 2).Sverige har som bekant ansökt om medlemskap iden europeiska gemenskapen.EGs regelverk på konsumentområdet avser generellt sett enminimistandard som medlemsländerna skall uppfylla. Det står dåde enskilda länderna fritt att gå utöver minimikraven.Regeringen () har i maj 1991presenterat en s.k. grönbok -- Konsekvenser av ett svensktEG-medlemskap -- i syfte att dels beskriva förutsättningarna förett medlemskap i , dels analysera konsekvenserna av medlemskapinom olika ämnesområden, däribland konsumentpolitik ochkonsumenträtt. I grönboken beskrivs förhållandena såväl inom EGsom i (s.89 ff.). Vidare konstateras att ettEG-medlemskap på konsumentområdet inte leder till storaförändringar i relation till vad som uppnås genom ett EES-avtalsamt att möjligheterna att påverka EGs konsumentpolitiska arbetetorde öka, bl.a. genom fullt deltagande i kommittéer och beslut.Det noteras också att EG bereder flera viktigadirektiv på konsumentområdet, bl.a. om produktsäkerhet ochoskäliga avtalsvillkor.Utskottets bedömningEn mp-motion om stärkt konsumentmakt med anledning avharmonisering till EGs inre marknad avstyrktes avutrikesutskottets majoritet . Därvid uttalades bl.a.att något generellt hinder för att behålla sitt starkakonsumentskydd vid ett närmare samarbete med EG inte föreligger(1990/91:UU8). Mot denna bakgrund samt då skäl inte heller iövrigt föreligger att tar något initiativ medanledning av motion 1990/91:K252 yrkandena 1 och 2 avstyrksdessa. beträffande allemansrättenatt avslår motion 1990/91:K231,men. (v)2. beträffande outbyggda älvar och nationalparkeratt avslår motionerna 1989/90:K258 samt 1990/91:K241yrkandena 1 och 3,3. beträffande konsumentfrågoratt avslår motion 1990/91:K252 yrkandena 1 och 2.Stockholm den 19 november 1991På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), CatarinaRönnung (s), (), (), TorgnyLarsson (s), (), (nyd),(), (), (), (m) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Johan () anför:Enligt mening har den urgamla allemansrättenavgörande betydelse för att människor skall få möjlighet tillfriluftsliv och rekreation i naturen. Den bidrar också till attöka förståelsen för människan som en del av naturen ochdärigenom bl.a. till en god naturvård. Någon motsvarighet tillallemansrätten finns i regel inte i andra länder.Samhällsutvecklingen, förändringar i markanvändningen samt denökande konkurrensen om mark och naturtillgångar gör emellertidatt allemansrätten inte heller i vårt land längre alltid kanbetraktas som självklar. Den befogenhet som finns att påallemansrättslig grund vistas i naturen är enligt utskottetsmening av så grundläggande betydelse att den nu bör skyddas iregeringsformens fri- och rättighetskapitel. Utskottet hadedärför bort tillstyrka motion 1990/91:K231.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet under mom.1 borde ha hemställt:1. beträffande allemansrättenatt med bifall till motion 1990/91:K231 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan har anförts.