bet · GE01NU35 · 1991-05-16 00:00:00 — Ipropositionen förordas att svenska organ som redan nu vill vidtaåtgärder för att kunna bli anmälda inriktar sig på att uppfyllade tillämpliga europastandarderna. Såväl offentliga som enskildaorgan skall kunna utses.Styrelsen för teknisk ackreditering -- tidigare statens mät-och provstyrelse -- har såsom nationellt ackrediteringsorganbyggt upp kompetens när det gäller insyning och tillsyn av organutifrån de kriterier som anges i de standarder för provnings-och certifieringsorgan (EN 45000-serien) vilka har utarbetatsinom EG. Uppgiften att bedöma de organ som önskar bli anmäldabör därför, enligt regeringen, anförtros åt styrelsen förteknisk ackreditering. Denna myndighet har fått sin nyabenämning genom regeringsbeslut . namn förekommer i lagen (1989:164) om kontrollgenom teknisk provning och om mätning krävs följdändringar ilagen; i propositionen framläggs förslag härom.Utskottet tillstyrker de riktlinjer för utseende av provnings-och certifieringsorgan som anges i propositionen. Det är av storbetydelse att det svenska systemet för obligatorisk provning ochkontroll anpassas till det som gäller inom EG. Likasåtillstyrker utskottet den föreslagna lagändringen. Denna hadeenligt utskottets mening bort föreslås tidigare och genomföras imera direkt anslutning till namnbytet.StandardiseringI den näringspolitiska propositionen (prop.1989/90:88, 1989/90:NU30) angav regeringen sin syn på statensroll i standardiseringen. Genom en ny finansieringsmodell, ökatbidrag och deltagande av nya intressenter i standardiseringenvisade regeringen, enligt vad den nu uttalar (s. 67 f.), påstandardiseringens nya roll och ökade betydelse iEuropaharmoniseringen. I årets budgetproposition föreslogs ettanslag på 41,2 milj.kr. till ,vilket har anvisat (1990/91:NU24).Riksdagen bör göra ett tillkännagivande om betydelsen av demindre företagens medverkan i det internationellastandardiseringsarbetet, sägs det i motion 1990/91:N36 (s).Riktade insatser i form av information och utbildning bordeövervägas i syfte att de svenska småföretagens engagemang istandardiseringsarbetet skall stärkas. De mindre företagens egnaorganisationer borde också förmås att öka sina aktiviteter inomområdet.Insatser till stöd för småföretagens deltagande i detinternationella standardiseringsarbetet görs via SIND och deregionala utvecklingsfonderna. Den grundläggande uppläggningenav standardiseringsarbetet innebär att den fråga som motionärentar upp i första hand angår näringslivet och dessorganisationer. Statens insatser avser främst områden där frågorsom rör säkerhet kommer in.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1990/91:N36 (s) i här berörd del.IndustrifondenFonden för industriellt utvecklingsarbete, Industrifonden, ären stiftelse med mål att bidra till långsiktigt ökande lönsamhetoch tillväxt i svensk industri. Fondens uppgift är attåstadkomma detta genom riskdelning i lovande men riskfylldaindustriella utvecklingsprojekt, som inte kan finansieras påannat sätt. Stiftelsekapitalet uppgår nu till ca 795 milj.kr.Fondens finansieringsformer är huvudsakligenkapitalinsatser mot ersättning i form av royalty samtvillkorslån.De senaste årens utveckling på kapitalmarknaden harkännetecknats av en tilltagande avreglering, anförs det ipropositionen (s. 215--218). Generellt gäller att banker ochandra finansieringsorgan i ökande utsträckning kan medverka ifinansiering av olika projekt i andra och mer flexibla former äntidigare. Detta bör enligt regeringens uppfattning föranleda enomprövning av fondens verksamhetsformer.Industrifondens verksamhet bör i ökande grad förskjutas iriktning mot riskdelning genom garantier för sådan finansiering,sägs det i propositionen. Det är regeringens uppfattning attIndustrifonden kan fullfölja statsmakternas intentioner även omverksamheten i viss utsträckning förändras mot garantigivning.Utifrån dessa utgångspunkter borde det vara möjligt attsuccessivt återföra 350 milj.kr. från fonden under budgetåren1991/92--1994/95 med följande fördelning: 100 milj.kr., 90milj.kr., 80 milj.kr. och 80 milj.kr. Fonden föreslås fåmöjlighet att ställa garantier till ett sammanlagt beloppmotsvarande återförda belopp.Det får förutsättas att fonden efterkommer riksdagensställningstagande såvitt gäller både verksamhetens inriktningoch minskningen av stiftelsekapitalet, anför regeringen.Riksdagen gav Industrifonden förnyat mandat attfortsätta verksamheten och anslöt sig därmed till regeringensbedömning om behovet av en fortsatt mångfald i fråga om densärskilda finansiering som fonden erbjuder (prop. 1989/90:88,1989/90:NU30). avslogs motionsyrkanden (fp) om attfonden skulle tillämpa ett system med riskgarantier för tekniskaoch kommersiella risker och att dess tillgångar skulle återförastill staten i lämplig takt för att användas förinfrastrukturinvesteringar. Moderata samlingspartietsföreträdare i utskottet reserverade sig i fråga om motiveringenför avslaget; vad de närmast förordade var en privatisering avfonden. Företrädarna för reserverade sig till stödför motionsyrkandena.Industrifonden har utvecklats positivt, tillstor del beroende på den kompetens som finns vid fonden, sägsdet i motion 1990/91:N34 (m). Verksamheten är därför, menarmotionärerna, inte beroende av att staten lånar ut medel, utanIndustrifonden skulle kunna omvandlas till ettventure-capital-företag. För vissa projekt kan dock statligakreditgarantier behöva utnyttjas, tillägger de.Det är inte motiverat att Industrifondens stiftelsekapitalminskas på föreslaget sätt, även om fonden får möjlighet att gestatliga garantier för banklån, anförs det i motion 1990/91:N45(v). Mot bakgrund av den uppmärksamhet som småföretagenssvårigheter att få tillgång till riskvilligt kapital har fåttunder ter det sig minst sagt egendomligt att, somregeringen gör, hänvisa till banker och andrafinansieringsorgan för medverkan vid riskfinansiering, sägermotionärerna.Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning avmöjligheterna för Industrifonden att bedriva sin verksamhet påett effektivt sätt, även om verksamheten i viss utsträckningförändras mot garantigivning.Enligt utskottets mening får de föreslagna förändringarna sessom en naturlig följd av den avreglering av kapitalmarknaden,som har ägt rum . Banker och andrafinansieringsorgan bör i ökande utsträckning kunna medverka vidfinansieringen av de projekt som är aktuella. Utskottet anseratt de farhågor som framförs i motion 1990/91:N45 (v) ärväsentligt överdrivna. Motionen avstyrks sålunda i berörd del.Utskottet anser däremot inte att, som föreslås i motion1990/91:N34 (m), statens engagemang i Industrifonden helt kanavvecklas och fonden omvandlas till ett venture-capital-företag.Det finns behov av den typ av stöd som Industrifondentillhandahåller, innebärande att lägre avkastningskrav kanställas än vad som gäller för privata venture-capital-företag.Motionen avstyrks sålunda i denna del.ProduktutvecklingSTU har haft regeringens uppdrag att utreda programmet förstöd till produktutveckling, "Nya produkter". harSTU redovisat dels en översyn av stödet till produktutveckling,dels en utredning om teknisk kommersiell förädling. Ett nyttfinansieringssystem baserat på STUs förslag föreslås ipropositionen (s. 218-220). Det följer en indelning efter olikaskeden i ett projekts utveckling enligt följande:1. Förstudier, idéprojekt (många projekt, små belopp).Anslagsform: bidrag utan återbetalningsskyldighet.2. Inledande produktutvecklingsstöd (färre projekt, högrebelopp). Anslagsform: villkorliga lån.3. Avslutande produktutvecklingsstöd (fåtal projekt,varierande belopp). Anslagsform: garantier.I propositionen sägs att ett mer flexibelt system för stödettill produktutveckling bör utarbetas, i överensstämmelse medhuvuddragen i STUs här redovisade förslag.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen har anfört.Det föreslagna nya finansieringssystemet förproduktutvecklingsprojekt tillstyrks.TeknikspridningSIND och STU har på regeringens uppdrag utarbetat ett förslagtill långsiktigt program för spridning av ny teknik. Iskrivelsen till regeringen (Dnr I-2381-90)konstateras att av alla småföretag saknar erfarenhet avsamverkan med högskoleforskning.Mot bl.a. denna bakgrund föreslås i propositionen ett programbestående av fyra delar, nämligen (1) aktivt uppsökandeverksamhet, (2) servicegivning, (3) samordning och samverkan och(4) samarbete med europeiska teknikspridningsprogram. Därutöverföreslås att utvärdering av teknikspridningsinsatser ägnas ökaduppmärksamhet.Vad gäller den uppsökande funktionen innebär detutbildningsprogram avseende teknikkonsulter vidutvecklingsfonderna som SIND och STU genomför enkompetenshöjning, sägs det i propositionen (s. 221). som finns vid högskolorna har till syfte attvara en brygga mellan högskola och näringsliv. Det finns enligtregeringens mening anledning att utvärdera deras uppgift iteknikspridningssammanhang.Ytterligare en komponent i teknikspridningen är finansieringenav de insatser som görs av högskolor, kollektivaforskningsinstitut, teknikcentra och konsulter. Sådanfinansiering kan ske med de teknikcheckar som efterindividuell prövning kan ges av de regionalautvecklingsfonderna. I den näringspolitiska propositionen våren1990 meddelade regeringen att systemet med teknikcheckar börutvidgas till att omfatta samtliga utvecklingsfonder.En annan viktig aspekt på teknikspridningen, som SIND och STUhar tagit upp i sitt förslag, är den internationellaanknytningen. Fördjupade relationer med framför allt EGstekniska utvecklingsprogram och småföretagsprogram bör, enligtpropositionen, kunna ge en väsentligt förbättradförankring av de inhemska teknikspridningsinsatserna.Enligt regeringens mening kan det förslag till program förteknikspridning som lagts fram av SIND och STU varariktningsgivande för fortsatta åtgärder inom detta område. Attfölja upp och vidareutveckla denna verksamhet är enligtregeringens uppfattning en viktig uppgift för den föreslagna nyanäringspolitiska myndigheten.I fyra motioner tas olika frågor med anknytning tillteknikspridning upp.Regeringen bör inför nästa budgetår utvärdera systemet medteknikcheckar, sägs det i moderata samlingspartiets partimotion1990/91:N34. Utvecklingsfonderna, som ansvarar för utfärdandetav teknikcheckarna, har mycket skiftande kompetens på dettekniska området, hävdar motionärerna. Därmed kan det vara svårtför dem att bedöma vilka tekniksatsningar som kan berättiga tilloffentligt stöd. Systemet med teknikcheckar kan också innebäraen form av godtycke vid medelstilldelningen till olikainstitutioner.I partimotion 1990/91:N42 begärs ett uttalandefrån sida att statens satsningar på konsult- ochrådgivningsverksamhet och på teknikspridning bör gälla områdensom är särskilt angelägna från samhällssynpunkt. Detta avsersådant som främjar småföretagsverksamhet, ekologisk balans ochenergi- och resurshushållning.Sjuhäradsbygden skall bli föremål för insatser inom ramen fördet av SIND och STU föreslagna programmet för utbildning avteknikonsulter, föreslås det i motion 1990/91:N279 (fp). Vidareföreslås att skall ingå i ett pilotförsök inomett förstärkt teknikspridningsprogram.Även i motion 1990/91:N41 (s) tas frågan omteknikspridningsinsatser i upp. I finnsdet en betydande resurs i form av statens provningsanstalt, somgenom sin personal och utrustning kan spela en viktig roll somsamarbetspartner för högskolan i , sägs det i motionen. Detborde finnas mycket stora möjligheter för provningsanstalten atttillsammans med högskolan medverka i teknikspridning i regionen.En sådan samverkan förekommer, men former för hur denna kanutökas, förbättras och förstärkas bör utredas, menarmotionärerna.Utskottet behandlar de tre nu nämnda frågorna, rörandeteknikcheckar, inriktningen av statliga teknikspridningsåtgärdersamt särskilda teknikspridningsinsatser i , i turoch ordning.I de riktlinjer avseende teknikspridning som anges ipropositionen framhålls särskilt att utvärdering avteknikspridningsinsatser bör ägnas ökad uppmärksamhet. Därföranser utskottet det inte motiverat att , som föreslås imotion 1990/91:N34 (m), hos regeringen begär en särskildutvärdering av systemet med teknikcheckar. Motionen avstyrkssålunda i berörd del.Vad gäller yrkandet i motion 1990/91:N42 (mp) att riksdagenskall göra ett uttalande om inriktningen av de statligateknikspridningsåtgärderna, kan utskottet inte inse behovetdärav. Som exempel på den inriktning åtgärderna borde ha anges imotionen bl.a. insatser som främjar småföretagen. Ipropositionen sägs bl.a. att bakom det förslag som har lagtsfram av SIND och STU ligger konstaterandet att av allasmåföretag saknar såväl erfarenhet av samverkan medhögskoleforskning som naturliga drivkrafter att aktivt sökasådan samverkan. Förslaget syftar således till att dettaförhållande skall ändras.Med det anförda avstyrker utskottet motion 1990/91:N42 (mp) ihär berörd del.Vad gäller de två motionerna 1990/91:N41 (s) och 1990/91:N279(fp), som båda handlar om teknikspridningsinsatser iSjuhäradsbygden, vill utskottet framhålla att det i dagförekommer ett samarbete mellan högskolan i och statensprovningsanstalt. Detta sker bl.a. inom ramen för stiftelsenTeknikutveckling i (STIS), som på sitt program harkompetenshöjning, nätverksbyggande och samverkan. I den tvåårigaingenjörsutbildning som håller på att byggas upp vid högskolandeltar provningsanstalten med lärare. Vidare ingår den tekniskedirektören vid provningsanstalten i högskolans styrelse.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet deaktuella motionerna.Vissa övriga frågorI detta avsnitt behandlas en motion som tar upp stödet tillforskning och utveckling rörande tekniska hjälpmedel, en motionom inrättande av ett "Teknikens hus" och tre motioner sombehandlar olika regionala frågor.I motion 1990/91:N21 (s) erinras om att STU under mer än 20 århar anslagit medel till forskning och utveckling inom områdettekniska hjälpmedel för handikappade. Samhällets stöd tillforskning och utveckling är väsentligt för att stimulera företagatt ge sig in på denna verksamhet och stanna kvar, sägermotionären. För att den nya tekniken skall kunna tas till varafullt ut i konstruktionen av hjälpmedel och system förhandikappade måste stödet öka, hävdar hon.Som sägs i motionen anslår STU medel för forskning ochutveckling på detta område. I propositionen nämns som exempel pådetta (s. 267) att inom ramen för STUs program 2 Ny teknik görssatsningar på kommunikationstekniska hjälpmedel förhandikappade.Utskottet anser, i likhet med motionären, att det statligastödet på detta område är mycket väsentligt. I dagens ekonomiskaläge bedömer utskottet det dock inte vara möjligt med någonökning. Motionen avstyrks därmed i aktuell del.Det bör inrättas ett "Teknikens hus" i , sägs det imotion 1990/91:N307 (s). Det ligger ett stort samhällsintresse iatt en fördjupad och vidareutvecklad information om tekniken nåroch engagerar många människor, anför motionärerna. För attmöjliggöra ett "Teknikens hus" borde en projektgrupp utses medrepresentanter för berörda statliga verk och myndigheter samtTekniska museet för att i samarbete med t.ex. Tekniska högskolani , STU, fackliga huvudorganisationer och eventuelltnäringslivet komma med förslag.Frågor om åtgärder för att föra ut kunskap om teknik, liknandedem som tas upp i motionen, har varit aktuella under1970- och 1980-talen, bl.a. i anslutning till en ansökan frånIngenjörsvetenskapsakademien, och SvenskaIngenjörssamfundet om medel för att utveckla en idé om bildandeav en sammanslutning benämnd Folk och teknik.Utskottet anser liksom motionärerna att det är angeläget attinformationen om tekniken får en ökad spridning. Det är viktigtatt visa bl.a. att det är med teknikens hjälp som vi kan få tillstånd rimliga livsvillkor för hela mänskligheten. Däremot kanutskottet inte finna att det finns finansieringsutrymme istatsbudgeten för ett sådant "Teknikens hus" som föreslås imotionen. Utskottet avstyrker sålunda denna.Gemensamt för tre motioner är att där tas upp frågor röranderesurser för teknisk utveckling i . I motion1990/91:N244 (s) begärs att skall göra etttillkännagivande om behovet av ett nationellt fytokemisktcentrum vid Balsgård i . En ökad statlig satsningför att stimulera den miljötekniska utvecklingen vid forskarbynIdeon förespråkas i motion 1990/91:N286 (mp). Slutligen föreslåsi motion 1990/91:N373 (c) ett uttalande om att nya teknik- ochforskningscentra bör etableras i frukt och bär bedriverforskning och försöksverksamhet vid Balsgård. STU har lämnat stöd till flera projekt som innebär samverkanmellan Balsgård och svenska industriföretag. Det har gälltprojekt som innehåller industriella processer eller motsvarande,med anknytning till industriell teknisk forskning ochutveckling. Andra delar av projekten får närmast anses liggainom det jordbrukspolitiska betraktas allmänt, enligt vad utskotteterfarit, som en utomordentligt väl fungerande teknikby. FrånIdeons ledning har dock uttryckts besvikelse över att effekternai av Ideons aktiviteter har varit ganskabegränsade. Orsakerna till detta torde snarare ligga i deallmänna förutsättningarna för näringsverksamhet i än hosIdeon. Det är, enligt utskottets mening, inte lämpligt att nyateknikbyar etableras i , innan den potential som Ideongenererar har utnyttjats.Riksdagen har upprepade gånger på förslag av utskottet, senastunder förra (1989/90:NU9 s. 37, 1989/90:40 s. 24),avslagit motionsyrkanden vilka liksom de nu aktuella avsettfrågor av utpräglat regional natur. Utskottet har därvid anförtatt statsmakterna inte borde ge sig in på bedömningar avangelägenheten av sådana insatser i något visst län som avsågs imotionerna.Det sistnämnda är enligt utskottets mening i huvudsaktillämpligt i detta fall. Utskottet inskränker sig därför tillde kommentarer som har gjorts och avstyrker de aktuellamotionerna i berörda delar.Anslag till teknisk forskning och utvecklingFrån anslaget Styrelsen för teknisk utveckling: Tekniskforskning och utveckling finansieras till utgången avinnevarande budgetår det stöd till teknisk forskning ochutveckling som administreras av STU. Ansvaret för dennaverksamhet bör, enligt propositionen, fr.o.m. den 1 juli 1991åvila den föreslagna nya näringspolitiska myndigheten (se s.75f.). I propositionen lämnas en redovisning av de aktiviteter ochinsatser som görs på de tre programområdena Ny kunskap, Nyteknik och Nya produkter.För kommande budgetår föreslår regeringen ett anslag på 851,2milj.kr. Vidare anhåller regeringen om bemyndigande att låtastaten ikläda sig ekonomiska förpliktelser i samband med stödtill teknisk forskning och utvecklingsarbete m.m. för de trebudgetåren 1993/93--1995/96 om högst 366 milj.kr., 298 milj.kr.resp. 255 milj.kr.I motion 1990/91:N33 (fp) begärs att en utvärdering av stödettill teknisk utveckling skall göras. Det finns, menarmotionärerna, anledning att ifrågasätta effektiviteten i dettastöd.Miljöpartiet föreslår i sin partimotion 1990/91:N42 attanslaget skall minskas med 200 milj.kr. till 651,2 milj.kr. Enreducering med 175 milj.kr. motiveras dels med att sådanaområden som ändå är under snabb teknisk utveckling, t.ex.mikroelektronik, bör bära sina egna utvecklingskostnader, delsmed att motionärerna befarar att en icke obetydlig del av medlengår till sådana områden där ekonomisk tillväxt över huvud tagetinte är önskvärd. Vidare föreslås att 25 milj.kr. överförs tillden av föreslagna delegationen för ekologiskteknik. Budgetramarna för åren 1992/93 och 1993/94 bör minskas,med 100 milj.kr. resp. 50 milj.kr., sägs det vidare i motionen.I motion 1990/91:N317 (mp) föreslås också en minskning av dethär aktuella anslaget. Förslaget, som väcktes innan den nuföreliggande propositionen hade avlämnats, går ut på attanslaget till teknisk forskning och utveckling och anslaget tillSTU sammantaget skall minskas med 204 milj.kr.Utskottet behandlar först frågan om utvärdering av stödet tillteknisk utveckling, därefter förslaget till anslag.I propositionen nämns särskilt utvärderingar av verksamhetersom ett huvudområde för den nya myndighet som skall ha ansvarför stödet till teknisk utveckling. Utskottet utgår från attdetta kommer att återspeglas i det praktiska arbetet. Någotbehov för att påkalla en särskild utvärdering avstödet till teknisk utveckling kan utskottet därför inte se.Motion 1990/91:N33 (fp) avstyrks sålunda i aktuell del.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om anslag tillteknisk forskning och utveckling. Vidare tillstyrker utskottetregeringens begäran om bemyndigande för åtaganden på områdetavseende senare budgetår. Därmed avstyrks motionerna 1990/91:N42(mp) och 1990/91:N317 (mp) i berörda delar.SmåföretagsutvecklingSmåföretagspolitiken är en del av den allmännanäringspolitiken. Mer övergripande synpunkter på och resonemangkring småföretagspolitiken -- dess mål och medel, avregleringoch regelförenkling, m.m. -- har tagits upp i det delavsnitt omsmåföretagspolitiken (s.30--33) som ingår i avsnittet Allmännariktlinjer. I det följande behandlas ett antal särskilda frågorrörande småföretagen, bl.a. frågor om riskkapitalförsörjning, deregionala utvecklingsfonderna, nyetableringsinsatser,kompetensutveckling och hantverk. Vidare behandlar utskottetanslaget till småföretagsutveckling och anslaget påcivildepartementets område till stöd till kooperativ utveckling.Riskkapitalförsörjning -- riskkapitalbolagI propositionen lämnas (s. 212--215) en redogörelse för hurregeringen ser på riskkapitalförsörjningen för framför allt desmå och medelstora företagen. Där sägs att till deförutsättningar som skapar goda tillväxtmöjligheter förnäringslivet, särskilt de små och medelstora företagen, hör enfungerande riskkapitalmarknad. Riskfinansiering är av olikaslag. Det kan gälla sådan finansiering av utvecklingsarbete iett tidigt skede som tillhandahålls av t.ex. STU ochIndustrifonden. Det kan också gälla finansiering avföretagsbildning och företagstillväxt, t.ex. i samband medinternationalisering.Det har länge rått brist på riskkapital som är anpassat tillsmå och medelstora företag, sägs det i propositionen. Ett skältill detta är att andra marknader erbjuder tillfredsställandeavkastning till lägre risk. Osäkerhet om framtida lönsamhetmedför ofta ett högt pris på riskkapital för nystartade företag.De privata riskkapitalbolagens kapital har varit oförändrat (ca1,) . Erfarenhetenvisar enligt regeringen att, åtminstone i expansiva perioder medhögavkastande alternativ, kapitalet söker sig från de merriskfyllda satsningarna inom småföretagen, vilket skapar enryckighet i tillförseln av kapital. Det är ett näringspolitisktintresse att få en önskvärd uthållighet i och tillgång tillriskkapital. Detta kan ske, menar regeringen, dels genom attstatsmakterna ger goda förutsättningar för privata aktörer, delsgenom att staten själv uppträder som aktör på marknaden.Riksdagen fattade , på grundval av dennäringspolitiska propositionen (prop. 1989/90:88, 1989/90:NU30),beslut om följande omfördelningar av samhällets resurser förfinansiering av småföretag. Nya riskkapitalbolag skulle bildasmed medelstillskott från Småföretagsfonden, de regionalautvecklingsfonderna och Norrlandsfonden. Dessa bolag skall görasina placeringar i huvudsak i form av minoritetsengagemang. Deavses få små styrelser med hög kompetens. Avkastningskraven isåväl bolagen som Småföretagsfonden avses bli anpassade tillverksamhetens långsiktiga karaktär. I propositionen redogörs förvad som hänt med dessa frågor sedan juni 1990.Samtliga utvecklingsfonder och Norrlandsfonden har nuförbundit sig att satsa 600 milj.kr. resp. 200 milj.kr. i de nyariskkapitalbolagen (se s. 59--61 och 63 f.). Småföretagsfondenskall satsa (se s. 58 f.). Överenskommelse harnåtts om följande regionala indelning för de sexriskkapitalbolagen:Stockholms län,Bergslagen (, , , ochGävleborgs län),(, och , ,och ),(, , och Malmöhuslän),Östsverige (, , , Gotlandsoch län),(, , ochNorrbottens län).Den närmare inriktningen av bolagens verksamhet regleras ikonsortialavtal som slutits mellan ägarna. De första bolagen kanberäknas starta sin verksamhet .