bet · GE01UU19 · 1991-05-16 00:00:00 — Även vissaOECD-länder visar viss tveksamhet om nödvändigheten avinternationella överenskommelser och åtaganden på skogsområdet.Sverige har i det bilaterala utvecklingssamarbetet ägnatskogsvården stor uppmärksamhet, bl.a. i och Nicaragua.Utskottet har tidigare uttalat sig om behovet av kraftfullainternationella åtgärder på detta område (1988/89:UU18,1989/90:UU15 och 1990/91:UU2). Utskottet får hänvisa till dessabetänkanden och liksom då framhålla den höga prioritetsgrad somskyddet av den tropiska regnskogen måste ha. Utskottet villunderstryka legitima behov av ett varaktigt hållbartskogsbruk. I-länderna bör bidra till att överföra tekniska ochandra resurser till för detta ändamål. Skogsfrågankan enligt utskottets uppfattning inte ses isolerad frånu-ländernas sociala och ekonomiska utveckling.Därmed får yrkandena 7 i motion U9 (v), 2 i motion U10 (m) ochyrkande 2 i motion U214 (fp) samt motionerna U241 (m) och U665(c) anses vara besvarade.Den miljönSammanfattning av motionernaInternationell havskonventionI yrkande 6 i motion U624 (mp) föreslås att envärldsomfattande havskonvention måste skapas som gäller för allahav. Denna konvention skall, enligt motionärerna, innehållaregler för all verksamhet till havs och även innefatta övrigverksamhet som direkt påverkar havsmiljön, alltså ävenlandbaserad verksamhet. Denna konvention bör kompletteras medregionala överenskommelser.HelsingforskonventionenI motion U670 (mp), yrkande 2, föreslås att skallverka för att Helsingforskonventionen utvecklas. I yrkande 7 isamma motion föreslås att Helsingforskonventionens bestämmelserskall vara bindande och inte endast utgöras av rekommendationer.I yrkande 6 i motion U622 (c) föreslås attHelsingforskonventionen skall kompletteras med samarbete pånaturvårdsområdet, som skydd för den biologiska mångfalden ochskyddsvärda områden.Helsingforskommissionen ()I motion U622 (c), yrkande 6, föreslås också attHelsingforskommissionens verksamhetsområde skall utvidgas påföljande sätt:Miljöövervakningsprogrammet för bör också gällafloder och sjöar i direkt anslutning till Östersjön.De baltiska republikerna skall ges fullvärdig representation iHELCOM.Deltagande av miljöorganisationerna som observatörer vidHELCOMs olika möten skall bli möjligt.Samarbetet mellan HELCOM och de olika nationella ochinternationella finansieringsorganen skall utvidgas.HELCOM-sekretariatet skall ges utökade resurser.Regler bör införas i HELCOM för informations- och samrådspliktvid större miljöpåverkande projekt, syftande till likabehandling av alla medlemsländerna i resp. länders domstolar.I motion U670 (mp), yrkande 1, föreslås att HELCOM skallfungera som bas för samordning av internamiljölagstiftning. I yrkande 4 i samma motion föreslås attHELCOM skall se till att bindande kvalitetsnormer för luft ochvatten fastställs inom Helsingforskonventionenstillämpningsområde. I motionens yrkande 5 föreslås att HELCOMskall se till att varje Östersjöstat skall upprätta engenomförandeplan som fastställs av HELCOM. I yrkande 6 föreslåsatt genomförandeplanerna får rättsverkan och blir bindandeför och de övriga Östersjöstaterna. I yrkande 8 föreslåsatt HELCOM fortlöpande skall övervaka tillämpningen avkonventionen.Sjöfarten och miljönI motion U12 (mp) föreslås att aktivt skall prioriterainternationellt miljöarbete för sjöfartens del.UtskottetInternationell havskonventionFrågan om en global konvention till skydd för världshavenbehandlades i utskottets senaste betänkande om internationellamiljöfrågor (1990/91:UU2). Utskottet konstaterade i dettabetänkande att det i många avseenden fortfarande saknas enheltäckande internationell reglering till skydd för den marinamiljön, samt att ett internationellt antagande avhavsrättskonventionens miljöbestämmelser vore en välkommenutveckling. har tillsammans med de övriga nordiskaländerna tagit initiativ i denna riktning. Konventioneninnehåller bestämmelser som reglerar andra ämnesområden medanknytning till världshaven och återger många av de regler somtidigare fastställts i de fyra s.k. från1958 rörande det fria havet, fisket, territorialhavet ochkontinentalsockeln. Havsrättskonventionen undertecknades avSverige . Endast 43 stater, i huvudsak , harratificerat konventionen.Som konstateras i propositionen har det internationellamiljöarbetet ökat kraftigt , även på detmarina området. Ett tiotal överenskommelser reglerar hanteringenav föroreningarna i havsområden som berör ochNordeuropa. Helsingforskonventionen reglerar skyddet iÖstersjöområdet, reglerar utsläpp frånlandbaserade källor i och nordöstra , medanOslokonventionen reglerar dumpning och förbränning av avfalltill havs i samma områden. Miljöministrarna i länderna runtNordsjön har hållit tre särskilda Nordsjökonferenser och därvidenats om gemensamma åtgärdsprogram för att begränsa föroreningenav . Dessutom finns en rad överenskommelser om meraavgränsade vattenområden.I september 1990 hölls på initiativ av de svenska och polskaregeringscheferna en särskild konferens i påregeringschefsnivå. Vid mötet uppnåddes enighet om målet attåterställa ekologiska balans. En arbetsgrupp harbildats för att utarbeta ett gemensamt åtgärdsprogram baserat pånationella program. och andra internationellafinansieringsinstitut deltar i detta arbete.I fråga om det globala skyddet av den miljön finns enkonvention rörande dumpning av avfall i havet(). parter har nyligenfattat beslut om total avveckling av sådan dumpning. Vidarefinns en konvention inom internationella sjöfartsorganisationen(IMO) om föroreningar från fartyg. Denna har förstärkts fleragånger. För ett antal känsliga regionala havsområden finnskonventioner som täcker flera olika slags källor.Utskottet konstaterar emellertid att den största belastningenpå den miljön kommer från källor på land. För sådanakällor saknas global reglering och de är även ofullständigtbehandlade i flera regionala konventioner. En intensivdiskussion pågår därför inom den förberedande kommittén för 1992års konferens om framtida åtgärder mot föroreningar och andraskador på den miljön som härrör från källor på land. Ettsärskilt expertmöte i frågan hålls i . Sverigehar också tagit initiativet till att FNs miljöprogram skall tavid efter Halifaxmötet med sikte på mellanstatligt överenskomnatexter som skall kunna antas 1992. I diskussionerna ingår fråganom en global konvention, och mycket talar för att en sådan blirnödvändig.Därmed får yrkande 6 i motion U624 (mp) anses besvarat.HelsingforskonventionenUtskottet konstaterar att arbete pågår med att revidera såvälHelsingforskonventionen som Paris- och Oslokonventionerna. Ettsyfte med översynen av Helsingforskonventionen är att göra denmer bindande. Regeringen konstaterar i propositionen dessutomatt det regionala konventionsarbetet för att skydda känsligahavsområden behöver förstärkas. Utskottet förutsätter attregeringen i sitt arbete tar hänsyn till den starka opinion somfinns i länderna kring för ett stärkande av detfolkrättsliga skyddet för den regionala miljön.Därmed får yrkandena 2 och 7 i motion U670 (mp) samt yrkande 6(delvis) i motion U622 (c) anses vara besvarade.HelsingforskommissionenUtskottet konstaterar att det är naturligt att ävenHelsingforskommissionens uppgifter ses över i samband med detpågående arbetet med revideringen av Helsingforskonventionen.Vid om angavs sommål att återställa ekologi. Detta innebär att dettidigare målet för miljöarbetet kring har utvidgatsfrån att endast reglera utsläpp av skadliga substanser till attäven omfatta miljöbelastningsgränser. Vid Ronnebykonferensentillsattes också en aktionsgrupp (task force) under svensktordförandeskap. Med utgångspunkt från nationalrapporter ochsärskilda konsultstudier skall aktionsgruppen fastställa ensärskild aktionsplan för . De tre baltiskaregeringarna kommer att beredas tillfälle att nominera oberoendeexperter till aktionsgruppens möten, vilket utskottet hälsar medtillfredsställelse.Utskottet utgår från att regeringen verkar för attHelsingforskommissionens verksamhet är effektiv samt attkommissionens sekretariat ges tillräckliga resurser. åsikt torde det inte finnas några hinder för att ävenmiljöorganisationer skall kunna deltaga som observatörer iHelsingforskommissionens möten, så länge den eftersträvadeeffektiviteten kan upprätthållas. Organisationen redan i kommissionens möten.Därmed får yrkande 6 (delvis) i motion U622 (c) och yrkande 8i motion U670 (mp) anses vara besvarade.Helsingforskommissionens verksamhetsmandat kan avfolkrättsliga skäl inte ges sådan omfattning att den inkräktarpå de suveräna staternas nationella lagstiftningsområden. Deenskilda staterna har av egen fri vilja anslutit sig tillkonventionen. Eftersom konventionen i sig är bindande utgårutskottet från att de berörda staterna anpassar sin lagstiftningtill de åtaganden man har gjort. Kravet att kommissionen skallfungera som bas för samordning av internamiljölagstiftning är, enligt utskottets mening, delvis redantillgodosett i det sätt kommissionen arbetar. och deövriga berörda staterna är anslutna till fler konventioner somdirekt eller indirekt berör miljö. Att geHelsingforskommissionen en särställning i vad avserÖstersjöländernas miljölagstiftning förefaller enligt utskottetinte rationellt.Därmed avstyrks yrkande 1 i motion U670 (mp).De bindande kvalitetsnormer för luft och vatten som efterlysesi yrkande 4 i motion U670 (mp) tillfredsställs enligt utskottetgenom de miljöbelastningsgränser som regeringen diskuterar ipropositionen och som länder eftersträvar.Vissa föroreningar är emellertid gränsöverskridande och härrörfrån länder som inte är anslutna till Helsingforskonventionen.Arbetet i den ovan nämnda arbetsgruppen (task force) syftarvidare till att etablera nationella genomförandeplaner förnödvändiga miljöåtgärder i . Ett ministermötekommer att närmare diskutera degenomförandeplaner som har upprättats av de nationellaregeringarna.Därmed får yrkandena 4, 5 och 6 i motion U670 (mp) ansesbesvarade.Sjöfarten och miljönDen internationella sjöfartens förhållande till miljönregleras främst via ().Även arbete är av stort värde. De mestbetydelsefulla konventionerna som gäller havsföroreningar ärMARPOL 73/78 och Helsingforskonventionen. Utanför dessaregelsystem finns FNs havsrättskonvention som bl.a. innehållerbestämmelser om vilka åtgärder enskilda länder får vidta inomsjöfartsområdet. Konventionen innehåller också bestämmelser omskydd för den miljön. Dessa internationella regelverkmedför att utrymmet för svenska särlösningar med högre krav försjöfarten är begränsat.På inbjudan av IMO hölls en internationellkonferens i om åtgärder mot oljeföroreningar i ettglobalt perspektiv. Vid konferensen enades länderna om enkonventionstext om beredskap för, samt insatser och samarbetevid föroreningar genom oljeutsläpp. Arbetet med dessa frågor kanresultera i en senare utvidgning av konventionen till attomfatta även andra skadliga ämnen än olja. undertecknadekonventionen i april 1991.Sjöfartens förhållande till miljön diskuteras inom ramen förde frågorna vid förberedelsearbetet inför FNs konferensom miljö och utveckling 1992.Därmed får motion U12 (mp) anses vara besvarad.Övriga ÖstersjöfrågorSammanfattning av motionernaI motion 622 (c), yrkande 4, föreslås att , ,och bör inrikta sina insatser på följandeåtgärder:Komplettering av befintliga reningsverk för att höjafosforreningen och införa kväverening i åtminstone de störreverken.Begränsning av läckaget av näringsämnen från jordbruket.Bevarande av befintliga och restaurering av förstördavåtmarker.Främja miljövänliga transportsystem.Avveckling av utsläppen av klororganiska föreningar från bl.a.pappers- och massaindustrin.Reningsinsatser för att minska utsläppen av tungmetaller.I samma motions yrkande 5 föreslås att iinternationella förhandlingar bör följa en linje som, vad gälleroljeutvinning i , innebär att prospektering förkartläggning av möjlig oljeutvinning bör kunna ske, samtidigtsom oljeutvinning i normal fall ej skall kunna äga rum, eftersomriskerna är alltför stora.I motion U670 (mp), yrkande 3, föreslås att lika stränga kravpå lokalisering, teknik och utsläpp bör gälla i samtligaÖstersjöstater.UtskottetFrågan om tillförseln av fosfor och kväve i ärnågot som deltagarländer har att ta hänsyntill när de strävar efter att återställa ekologi.Utöver det samarbete som förekommer bland Ronnebykonferensensdeltagarländer finns ett fungerande samarbete mellande nordiska länderna på miljöområdet, dels genom det utveckladesamarbetet inom och , delsgenom att de nordiska staterna ofta agerar gemensamt iinternationella sammanhang. Det nordiska miljösamarbetetinstitutionaliserades under 1972, dvs.samma år som FNs globala miljökonferens hölls i . Detkanske viktigaste resultatet av det nordiska samarbetet är dennordiska miljöskyddskonvention som antogs 1974 och som trädde ikraft . Genom konventionen likställdes grannländernasmiljöskyddsintressen med det egna landets vid prövning avtillstånd för miljöfarlig verksamhet. Luft- och havsföroreningarhar diskuterats intensivt inom ramen för det nordiskasamarbetet. Som ett resultat av dessa diskussioner har ettnordiskt program mot havsföroreningar antagits.Utskottet konstaterar vad gäller restaurering och bevaring avvåtmarker att är anslutet till den s.k.våtmarkskonventionen. Syftet med konventionen är att hindraförstörelsen av våtmarkerna. Definitionen av våtmark är vid ochinnefattar även vissa grunda sjöar och havsområden. Tillkonventionen hör en lista över särskilt värdefulla våtmarker avinternationell betydelse (den s.k. CW-listan, "Convention ofWetlands of International Importance, especially as WaterfowlHabitat", "Konventionen om våtmarker av internationellbetydelse, i synnerhet som boplatser för vattenfåglar"). Deavtalsslutande parterna förbinder sig att särskilt slå vakt omdessa områden. I finns ett trettiotal områden,tillsammans omfattande ca , på denna lista.Vad avser främjandet av miljövänliga transportsystem ärSverige aktivt i en rad internationella fora. samverkar de nordiska ländernas regeringar iarbetet med trafikens miljöfrågor. Nordiska ämbetsmannakommitténför transportfrågor, förmiljöfrågor och för energifrågorarbetar alla med detta ämnesområde. har också använtsitt medlemskap i för att där främja en sund utveckling idessa frågor. I den permanenta europeiskatransportministerkonferensen, CEMT, har verkat aktivt.Sverige hade ordförandeskapet i organisationen. EGsarbete för en gemensam transportmarknad berörockså . Inom ramen för EES-förhandlingarna pågåröverväganden om att utforma handlingsprogram för arbetet inomtrafikmiljöområdet. medverkar också i ECEs (FNsregionala organ för ) arbete. Inom ramen för ECE har bl.a.internationella överenskommelser om reduktion av svavel- ochkväveoxidutsläpp träffats. En särskild arbetsgrupp för miljö ochtransporter kommer att tillsättas under 1991.Utskottet konstaterar att det inom ramen förHelsingforskommissionen också finns rekommendationer omutsläppsbegränsningar vid oljeutvinning i Östersjön.Överenskommelsen förutsätter att en eventuell framtidaoljeutvinning sker genom att både olja och produktionsvatten viarörledningar förs i land och renas där. För oljeutvinning iNordsjön är kraven betydligt mindre långtgående.Utskottet anser det vara självklart att genominternationella överenskommelser strävar efter att bästatillgängliga teknologi skall användas i samtliga Östersjöstater.Med det ovan anförda får yrkandena 4 och 5 i motion U622 (c)samt yrkande 3 i motion U670 anses vara besvarade.Miljö och biståndSammanfattning av motionernaI motion U6 (v), yrkande 1, föreslås att utfördamiljökonsekvensbeskrivningar skall vara villkor för attSverige skall medverka till lån eller bidrag genom deinternationella finansieringsorganen till ochövriga Östeuropa.I yrkande 2 i samma motion föreslås att med hjälp avsovjetiska forskare och internationella undersökningarytterligare skall bygga upp kunskapen om miljöproblemen iSovjetunionen.I yrkande 3 i motionen föreslås ett ökat utbyte avforskarstuderande mellan och samt ökadekontakter mellan svenska och sovjetiska miljöorganisationer.I yrkande 4 i samma motion föreslås att anslår ettprojektanslag på 25 milj.kr. för /92 tillkommuner som bedriver vänortssamarbete med ochövriga . I motionens yrkande 6 föreslås att riksdagentill programmet för samarbete med Öst- och /92 anvisar 100 milj.kr. utöver vad regeringenföreslagit.I motion U8 (mp) föreslås att ett kursprogram avseende ettreningsverk vid Stensunds folkhögskola utarbetas.I motion U9 (v), yrkande 1, föreslås att vid såvälbilateral som multilateral biståndsgivning bör verka för att denya beräkningssätten för ekonomisk utveckling, HDI (FNs "HumanDevelopment Index") och ISEW ("Index of Sustainable EconomicWelfare"), skall bli avgörande i de beslut som tas.I yrkande 6 i samma motion föreslås att i bilateralaoch multilaterala biståndssammanhang verkar för att u-ländernages teknisk hjälp att utveckla sin energieffektivitet.I motionens yrkande 8 föreslås att regeringen i FN och andrainternationella fora tar initiativ till att allt internationelltbistånd skall vara miljöprövat.I motionens yrkande 11 föreslås att utvecklar sittstöd till rörelser och organisationer i tredje världen somkämpar mot miljöförstöringen och för rätten till mark och mat.I motion U622 (c), yrkande 2, föreslås att skall verkaför tekniköverföring som leder till att industri- ochenergiproduktionen i utförs med apparatur som ärmiljövänlig.UtskottetUtskottet konstaterar att miljöaspekterna integreras alltmer iutvecklingssamarbetet. Detta gäller inte minst detlandprogrammerade biståndet. Ett komplement härtill utgöranslagsposterna för särskilda miljöinsatser. I det bilateralaforskningssamarbetet med har Styrelsen föru-landsforskning (SAREC) en central roll. I styrelsens arbeteutgör kopplingen till miljön en central roll. Ett avhuvudområdena för SARECs insatser på miljöområdet har varit detsärskilda programmet för forskning om skog och miljö. Enligtpropositionen har regeringen för avsikt att aktivt verka för attfå till stånd ökade resursöverföringar genom FN-systemet och föratt effektivisera FNs arbete på miljö- och utvecklingsområdet.De internationella finansinstitutionerna ägnar miljöfrågornaallt större uppmärksamhet. För del harmiljöinsatser i allt högre grad kommit att integreras i bankensreguljära projektlångivning. Banken utvecklar också övergripandemiljöstrategier för enskilda länder. 1990 publicerade banken förförsta gången en årsrapport om miljön. Även de regionalabankerna bygger upp en betydande kapacitet föratt systematiskt integrera miljöhänsyn i sin verksamhet.Utskottet utgår från att regeringen aktivt driver dessa frågor ide internationella finansieringsinstitutionerna.Utskottet anser att miljökonsekvensbeskrivningar borde fyllaen viktig funktion även i de internationellafinansieringsinstitutionerna. Att på detta stadium i likhet medvissa av motionärerna kräva att lån- och kreditgivning tillSovjetunionen och övriga generellt endast kan ske påvillkor av sådana miljökonsekvensbeskrivningar vore dock enligtutskottets mening att ställa alltför kategoriska krav. Däremotbör regeringen självklart verka för att miljöhänsyn får störstamöjliga utrymme i dessa institutioner.Regeringen säger i propositionen bl.a. att det internationellasamarbetet successivt bör utvecklas. Detta inkluderar detbilaterala samarbetet med Öst- och . I anslaget förVisst internationellt samarbete ingår en ny post avsedd förbidrag till svenska ideella miljöorganisationers internationellaverksamhet. Utskottet stöder i detta avseende regeringensambition.Därmed avstyrks yrkandena 4 och 6 i motion U6 (v). Yrkandena 1i motion U6 (v) samt yrkandena 6, 8 och 11 i motion U9 (v) fårmed det ovan anförda anses vara besvarade. Motion U8 (mp)avstyrks med hänvisning till att motionen rör ett ärende sominte skall behandlas av . kan inte dikteravillkor för folkhögskolorna, som äger full frihet att självautarbeta sina kursprogram.Som konstateras i propositionen förutsätter en förbättradmiljö i en genomgripande ekonomiskomstrukturering. För att underlätta denna ges ett omfattandestöd från . Stödet samordnas inom den s.k. G24-gruppen. Miljöstödet består av både multilaterala ochbilaterala insatser. De multilaterala insatserna sker främstgenom och den tillskapade Europeiskautvecklingsbanken. De bilaterala insatserna är talrika ochmångskiftande. Parallellt med dessa stödinsatser fortgårsamarbetet inom de olika konventionerna för miljöskydd.Utskottet noterar med tillfredsställelse att en rad nordiskamiljöinsatser görs i förhållande till Öst- och Centraleuropa.Det nordiska miljöfinansieringsbolaget, , som grundades1990, finansierar s.k. joint av nordiskt miljöintresse.Nordiska ministerrådet har beviljat för åren1990--92 till Nordiska projektexportfonden för användninginom miljöområdet, och miljöforskningsprograminnehåller flera åtgärdsförslag vad gäller samarbetet medÖsteuropa. Nordiska investeringsbankens låneram förprojektinvesteringslån har vidare höjts från 700 miljoner till 1miljard SDR vad avser miljöprojekt.I de samlade insatser som görs för Öst- och frånsvensk sida är det naturligt att strävar efter att ökakunskapen om förhållandena i de berörda länderna och detömsesidiga erfarenhetsutbytet. Det är vidare självklart attSverige inom ramen för de insatser som görs till industri- ochenergiproduktionen i de aktuella länderna strävar efter att denapparatur som används är miljövänlig.Därmed får yrkandena 2 och 3 i motion U6 (v) samt yrkande 2 imotion U622 (c) anses vara besvarade.Utskottet konstaterar vidare att ett av de grundläggande målSverige har för det svenska utvecklingssamarbetet är att höja defattiga folkens levnadsnivå. Detta innebär att biståndet bl.a.skall bidra till resurstillväxt. Att i bedömningenav denna tillväxt, i likhet med vissa av motionärerna, övergebruttonationalprodukten som användbart mätinstrument skulle intevara ändamålsenligt. Utskottet instämmer emellertid imotionärernas syn på vikten av kompletterande mätinstrument somexempelvis HDI och ISEW. Analyser av ekonomiska ochsociala utveckling tjänar på att dessa faktorer används somkomplement i bedömningen.Därmed får yrkande 1 i motion U9 (v) anses vara besvarat.Världsbanken och de regionala utvecklingsbankernaSammanfattning av motionernaI yrkande 3 i motion U9 (v) föreslås att tar initiativi för en låneinriktning som innebär att betoningsker på lokala projekt som lägger grund för en bärkraftigutveckling. Enligt motionärerna satsar alltförmycket på kapitalintensiva projekt som innebär kraftigamiljöpåfrestningar.I yrkande 4 i samma motion föreslås att inget svenskt stödskall utbetalas till de nya miljöfonderna (Global EnvironmentFacility och fonden inom ramen för Montrealprotokollet) så längeVärldsbanken inte reformeras. I stället bör motsvarande anslaggå till och motion U622 (c), yrkande 1, föreslås att miljökompetensen iutvecklingsbankerna bör höjas.UtskottetUtskottet fäster, som tidigare konstaterats i betänkandet,stor vikt vid att miljöaspekterna uppmärksammas iutvecklingsbankernas arbete. Enligt utskottets uppfattning haren avsevärd förbättring skett. Exempelvis har Världsbankenavsevärt ökat antalet anställda som är engagerade i enbartmiljöfrågor. Arbetet med miljöfrågor integreras alltmer ibankens ekonomiska och sektoriella arbete. En stor del avmiljöarbetet sker inom de enskilda landbyråerna. De enheter somefter omorganisationen av banken har särskilt ansvar förmiljöpolitiska frågor är miljöavdelningen (EnvironmentDepartment) och de särskilda miljöenheterna (EnvironmentDivisions) i de regionala kontoren. Miljöavdelningen hade motslutet av 1990 24 anställda på högre tjänstemannanivå samt 8särskilda konsulter. De regionala miljöenheterna hadetillsammans 30 högre tjänstemän och 15 konsulter. om miljön 1990 (den första) kommer bankenshänsyn till miljöfrågor att öka genom medvetna och intensivasatsningar på personalutveckling. Den europeiskautvecklingsbankens kompetens när det gäller miljöfrågor är vältillgodosedd.