bet · GF01JoU1 · 1991-10-24 00:00:00 — Yrkande1990/91:Jo278 av Hans Nyhage m.fl. (m, fp, c, v, mp) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skälig ersättning till tar upp ett fall som gäller tillämpningen av 1979års jordförvärvslag med den priskontrollbestämmelse som infördesmed verkan fr.o.m. . I motionen anförs bl.a. attLars Lorenius lidit allvarlig skada genom regeringenstillämpning av nyssnämnda bestämmelse, som trädde i kraft förstefter det Lorenius förvärvat de i ärendet aktuellajordbruksfastigheterna. Motionärerna framhåller att riksdagengivetvis bör visa stark restriktivitet när det gäller uttalandenom enskilda rättskipnings- eller förvaltningsärenden. Dettasnart tioåriga ärende är emellertid av sådan karaktär att det ärbefogat att göra ett undantag från angivna principer. Motionenutmynnar i ett yrkande att regeringen föreläggerriksdagen ett förslag om skälig ersättning till . BakgrundSom framgår av motionen har frågan om ersättning till LarsLorenius behandlats av riksdagen,bl.a. i jordbruksutskottets betänkande 1988/89:JoU1 och ikonstitutionsutskottets betänkande 1989/90:KU30.Jordbruksutskottet gör därför i detta sammanhang endast enkortfattad beskrivning av ärendet och hänvisar i övrigt tillangivna betänkanden.Lars Lorenius förvärvade Forsnäs 1:1 m.fl.jordbruksfastigheter i med tillträde den 1 april1979 för en köpeskilling av . Den nyajordförvärvslagen, som antogs av ochträdde i kraft , innebar att förvärv avjordbruksfastigheter skulle tillståndsprövas med avseende bl.a.på köpeskillingens storlek i förhållande till egendomens värdemed hänsyn till dess avkastning och övriga omständigheter.Enligt en särskild undantagsbestämmelse kunde emellertidförvärvstillstånd lämnas utan hinder av de i lagen angivnagrunderna för vägrat förvärvstillstånd om särskilda skälförelåg. I förarbetena påpekade lagrådet att det kunde leda tilloskäliga konsekvenser för den enskilde markägaren om han förelagens ikraftträdande köpt en fastighet till marknadsmässigtpris och en tillämpning av priskontrollregeln senare ledde tillatt det pris som kunde godtas låg under inköpspriset. Lagrådetavstod dock från att föreslå en särskild övergångsbestämmelseför de angivna situationerna och förutsatte att de intressen somhär var i fråga kunde tillgodoses genom tillämpning av denallmänna undantagsregeln för fall då särskilda skäl föreligger.Föredragande departementschefen instämde i vad lagrådet anfört(prop. 1978/79:85 s. 132 och 139).Den 13 oktober 1981 sålde Lorenius fastigheterna tillförvaltningsaktiebolaget för . jämte enårlig livränta. Efter en omräkning av livräntan beräknadesköpeskillingen till . Förvaltningsaktiebolagetsansökan om förvärvstillstånd prövades enligt då gällandejordförvärvsförordning (1979:230) av regeringen efter attlantbruksnämnden och lantbruksstyrelsen avgett yttranden.Lantbruksnämnden avstyrkte ansökningen med hänvisning till attbolagets fastighet och förvärvsegendomen utgjorde var för sigutvecklingsbara företag. Lantbruksstyrelsen däremot åberopadeendast priskontrollbestämmelsen och avstyrkte ansökningen pådenna grund.Innan regeringen avgjorde ärendet anmälde bolaget attköpeskillingen sänkts till 3700000 kr.I beslut avslog regeringen ansökningen medstöd av 4 § första stycket 1 och 4 jordförvärvslagen; dvs.regeringen åberopade såväl priskontrollbestämmelsen som regelnom sammanföring av var för sig utvecklingsbara jordbruksföretag.Den 2 maj 1983 sålde Lorenius fastigheterna till en annanköpare för . Enligt uppgift hade kreditgivarnablivit nödsakade att säga upp lånen på grund av regeringensvärdering av fastigheterna. Lorenius blev därför tvingad attunder konkurshot sälja fastigheterna till ett lågt pris. Denperson som erhöll förvärvstillstånd var bosatt i utlandet ocharrenderade ut marken som sidoarrende till en annan brukare.Lorenius har begärt ersättning av regeringen för åsamkadeförluster med sammanlagt . Regeringen har ejfunnit skäl att utge ersättning av statsmedel till Lorenius.Lorenius har även väckt skadeståndstalan mot staten. Genombeslut av högsta domstolen har slutligenavgjorts att käromålet skall avvisas på grund av 3 kap. 7 §skadeståndslagen. Enligt denna paragraf får skadeståndstalan motdet allmänna ej föras med anledning av beslut av ellerregeringen eller av högsta domstolen, regeringsrätten ellerförsäkringsöverdomstolen, om icke beslutet upphävts ellerändrats. Att regeringen i fallet Lorenius var första och endaprövningsinstans följer i sin tur av den då gällandejordförvärvsförordningen, som tillhör regeringenskompetensområde.I betänkande 1989/90:KU30 granskasregeringsbeslutet med avseende på tillämpningenav priskontrollbestämmelsen mot bakgrund av de ovan refereradeuttalandena i förarbetena. Utskottet anför bl.a. följande.Som framgår av redogörelsen i det föregående berördes iförarbetena till lagen frågan om de negativa effekterna avpriskontrollregeln för fastighetsägare och kreditgivare. Ilagrådsremissen konstaterade departementschefen att ettkonsekvent fullföljande av kritiken mot priskontrollregelnskulle leda till att man inte skulle bringa lagstiftningen iöverensstämmelse med den jordpolitiska målsättningen. Lagrådettog upp frågan ur en mer speciell aspekt. De effekter ettinförande av priskontrollregeln skulle få för vissaövergångsfall fordrade enligt lagrådet en övergångsbestämmelseav innebörd att ett pris som inte översteg inköpspriset skullegodtas vid försäljning. Av lagtekniska skäl föreslog lagrådetemellertid inte någon sådan särskild övergångsbestämmelse.Lagrådet förutsatte dock att de intressen som det var fråga omkunde tillgodoses genom tillämpning av en allmän undantagsregeli lagförslaget. Regeringen instämde i lagrådets uttalanden ochvid ärendets behandling i förekom inte någraerinringar häremot. Detta innebär att lagrådets uttalandenskulle ligga till grund för tillämpningen avpriskontrollbestämmelsen i de med uttalandet avseddaövergångsfallen.Omständigheterna i det aktuella fallet överensstämmer väl medden övergångsproblematik som berörs i lagrådsuttalandet.Uttalandet har därför kunnat ha betydelse för frågan huruvidaförvärvstillstånd skulle vägras köparen med stöd avpriskontrollbestämmelsen. Av regeringsbeslutet och de handlingarsom hör till beslutet framgår emellertid att några övervägandenpå grundval av lagrådets uttalande inte synes ha gjorts närregeringen tillämpade priskontrollregeln. Granskningen avregeringsbeslutet när det gäller tillämpningenav priskontrollregeln ger utöver det anförda inte anledning tillnågot särskilt uttalande från utskottets sida.Jordbruksutskottet vill vidare erinra om attpriskontrollbestämmelsen i jordförvärvslagen modifierades år1987 och avskaffades helt genom riksdagsbeslut medverkan fr.o.m. (1990/91:JoU26, SFS 1991:669 och670). I detta sammanhang beslutades även om ändringar iinstansordningen i jordförvärvsärenden. Som framgår avpropositionen med förslag till ändringar i jordförvärvslagenhade den europeiska domstolen för mänskliga rättigheter i ettpar avgöranden konstaterat att det förhållandet att det saknadesmöjlighet att få förvärvsärenden prövade i domstol stred motEuropakonventionen om mänskliga rättigheter och grundläggandefriheter (prop. 1990/91:155 s. 36). I konsekvens med detta harriksdagen enligt regeringens förslag infört en ordning sominnebär att beslut i jordförvärvsärenden i fortsättningenkan överklagas till förvaltningsdomstol och att regeringen ejheller handlägger jordförvärvsärenden i första instans.Närmare bestämmelser härom finns nu i 18 § jordförvärvslagen medtillhörande övergångsbestämmelser samt i den nyajordförvärvsförordningen (1991:736).I sammanhanget bör också nämnas att antog enlag om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut som bl.a.gjorde det möjligt för en enskild part att under vissa villkorfå till stånd en prövning i regeringsrätten av ettregeringsbeslut i ett förvaltningsärende. Lagen kan ej tillämpaspå beslut som meddelats före ikraftträdandet den 1 juni 1988.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärernas uppfattning att det finns starkaprincipiella och praktiska skäl som talar mot att tarbefattning med enskilda rättskipnings- och förvaltningsärendenpå det sätt som förutsätts i motionen. Utskottet noterar i dettasammanhang att lagutskottet behandlat en motionom ersättning till bilhandlaren och därvid gjortvissa uttalanden om funktioner i denna typ av ärenden(1990/91:LU27). Som framgår av lagutskottets uttalanden kanriksdagen inte, med för regeringen bindande verkan, uttala sig ifrågor om huruvida ersättning ex skall utbetalas ienskilda fall. är dock oförhindrad att -- på egetinitiativ eller efter framställning från regeringen -- anvisamedel för utbetalning av ex gratia-ersättning.De omständigheter som jordbruksutskottet redovisat i detföregående leder utskottet till den uppfattningen att det iLorenius fall är motiverat att göra ett undantag frånprinciperna för befattning med enskilda ärenden. Somframgår av redovisningen utgör Lorenius förvärvsärende ettbelysande exempel på den övergångsproblematik som lagrådetberörde i sina uttalanden om priskontrollbestämmelsen.Konstitutionsutskottet har härvidlag framhållit att uttalandetkunde ha haft betydelse för frågan om huruvida förvärvstillståndskulle vägras köparen med stöd av priskontrollbestämmelsen. Avregeringsbeslutet och de handlingar som hör till beslutetframgår emellertid att några överväganden på grundval avlagrådets uttalande inte synes ha gjorts när regeringentillämpade priskontrollregeln. Vid en sådan skälighetsprövningsom motionärerna syftar till bör enligt jordbruksutskottetsmening även vägas in den omständigheten att Lorenius med derättsregler som gällde vid den aktuella tidpunkten, den 27 maj1982, saknade möjlighet att få vare sig förvärvsärendet somsådant eller frågan om skadestånd prövad i domstol. Vid ensamlad bedömning av omständigheterna i ärendet anser utskottetdet skäligt att Lorenius erhåller ekonomisk gottgörelse avstaten. Utskottet har inte underlag för att göra någraytterligare uttalanden i ersättningsfrågan utan det måsteankomma på regeringen att bedöma med vilket belopp ersättningbör utges. Regeringen bör ta upp frågan till prövningoch -- om så är erforderligt -- återkomma till medförslag till medelsanvisning.Vad utskottet anfört bör med bifall till motionJo278 som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet hemställeratt med bifall till motion 1990/91:Jo278 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Stockholm den 24 oktober 1991På jordbruksutskottets vägnarGöran PerssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), iKolmården (kds), (nyd), (), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.