bet · GE01LU31 · 1991-04-18 00:00:00 — Export av farliga varor I betänkandet behandlar utskottet ett i proposition 1990/91:91framlagt förslag till ändring i produktsäkerhetslagen. Förslagetinnebär att en näringsidkare skall kunna förbjudas att exporterakonsumentvaror som medför särskilda risker för allvarligapersonskador. I betänkandet behandlar utskottet också två medanledning av propositionen väckta motioner (m resp. v).Utskottet har inhämtat yttrande över propositionen och de medanledning av propositionen väckta motionerna frånnäringsutskottet. Yttrandet har fogats som bilaga 2 tillbetänkandet.Vidare behandlas i betänkandet tre motionsyrkanden (m resp.fp) från den allmänna motionstiden under föregående riksmöteoch ett motionsyrkande (m) från den allmänna motionstiden underinnevarande . Motionsyrkandena berör olika frågor omproduktsäkerhet.Utskottet tillstyrker bifall till propositionen och avstyrkerbifall till samtliga motioner.Till betänkandet har fogats fem reservationer. I proposition 1990/91:91 föreslår regeringen -- såvitt nu är ifråga (lagförslag 1) -- att antar i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i produktsäkerhetslagen(1988:1604).Lagförslaget, över vilket lagrådet yttrat sig, återfinns ibilaga 1 till betänkandet. Övriga lagförslag i propositionenbehandlas av näringsutskottet i betänkandet 1990/91:NU32. Motioner väckta med anledning av proposition 1990/91:911990/91:L17 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att en sammanslutning av konsumenter, arbetstagareeller näringsidkare skall ha subsidiär talerätt i frågor omexportförbud enligt produktsäkerhetslagen.1990/91:L18 av m.fl. (m) vari -- med hänvisningtill vad som anförts i motion 1990/91:N17 -- yrkas att riksdagenavslår förslaget till lag om ändring i produktsäkerhetslagen.Motioner väckta under allmänna motionstiden /901989/90:L714 av m.fl. (fp) vari yrkas7. att hos regeringen begär förslag om ändring avproduktsäkerhetslagen enligt vad i motionen anförts.1989/90:L717 av m.fl. (m) vari yrkas4. att hos regeringen begär förslag till sådanändring av produktsäkerhetslagen att lagen utvidgas till attomfatta offentliga tjänster och produkter,5. att hos regeringen begär förslag till sådanändring av produktsäkerhetslagen att den för produkten ansvarigei första hand ställs till svars,Motion väckt under allmänna motionstiden /911990/91:L716 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att även den offentliga sektorns utbud böromfattas av konsumentlagstiftningen. InledningUtskottet behandlar i detta betänkande dels proposition1990/91:91 om hinder för export av farliga varor såvitt gällerförslaget om ändring i produktsäkerhetslagen, dels två medanledning av propositionen väckta motioner. I betänkandetbehandlas också vissa andra frågor om produktsäkerhet medanledning av motionsyrkanden från den allmänna motionstidenunder såväl föregående som innevarande riksmöte.Produktsäkerhetslagen (1988:604) innehåller grundläggandeföreskrifter om skydd mot farliga varor. Lagen har till ändamålatt motverka att varor och tjänster orsakar skada på personeller egendom. För detta ändamål får en näringsidkare åläggasatt lämna säkerhetsinformation eller förbjudas atttillhandahålla varor och tjänster. Efter det att en vara harkommit ut till brukarkretsen kan näringsidkare åläggas att lämnavarningsinformation eller att återkalla varan.Produktsäkerhetslagen tillämpas i fråga om varor och tjänstersom tillhandahålls i näringsverksamhet och som konsumenter iinte obetydlig omfattning utnyttjar eller kan komma att utnyttjaför enskilt bruk. Ett åläggande eller ett förbud enligt lagenfår inte meddelas i den mån det i någon annan författning elleri beslut av myndighet har meddelats särskilda bestämmelser omvaror eller tjänster med samma ändamål som åläggandet ellerförbudet skulle fylla. är tillsynsmyndighet, ominte enligt speciallagstiftning någon annan myndighet ärtillsynsmyndighet för vissa varor eller tjänster.Frågor om ålägganden och förbud enligt lagen prövas avmarknadsdomstolen efter ansökan av konsumentombudsmannen. Dennehar också möjlighet att själv utfärda förelägganden som, om degodkänns, gäller som åläggande eller förbud avmarknadsdomstolen. Organisationer av konsumenter, arbetstagareoch näringsidkare har en subsidiär talerätt i marknadsdomstolen.Exportförbud för konsumentvarorI propositionen föreslås ändringar i produktsäkerhetslagen sominnebär att en näringsidkare skall kunna förbjudas att exporteraen vara som medför särskilda risker för allvarliga personskador.Förbudet skall också enligt propositionen kunna omfatta andravaror som liknar den som avses med ett förbud och som innebärsamma skaderisk. Till grund för förslaget liggerproduktåterkallelsekommitténs betänkande (SOU 1988:56) Export avfarliga varor, vilket har remissbehandlats. Den nyalagstiftningen om exportförbud för konsumentvaror föreslås trädai kraft den 1 juli 1991.Rolf m.fl. (m) yrkar i motion 1990/91:L18 avslag påpropositionen. I motionen åberopas den kritik somkommerskollegium och vissa andra myndigheter framfört vidremissbehandlingen av produktåterkallelsekommitténs betänkande.Med hänvisning till vad som därvid framförts menar motionärernaatt det med hänsyn till näringslivets ansvarsmedvetenhet intefinns behov av föreskrifter om exportförbud iproduktsäkerhetslagen. Vidare skulle enligt motionärerna sådanaföreskrifter kunna försämra relationerna till EG, och dessutomskulle de innebära en onödig dubblering av redan gällandelagstiftning.Lagutskottet har inhämtat yttrande i ärendet frånnäringsutskottet, som begränsat sitt yttrande till propositionenoch motion L18. I yttrandet konstaterar näringsutskottet attföreskrifternas förenlighet med bl.a. EGs normsystem diskuterasi ett särskilt avsnitt i propositionen med rubrikenHandelspolitiska synpunkter på ett exportförbud. Regeringensslutsats är att den föreslagna regleringen inte kan ansesutgöra något sådant handelshinder som strider mot föreliggandefrihandelsavtal. ansluter sig till denbedömning i handelspolitiskt hänseende av det nya institutetexportförbud som regeringen ger uttryck för. Härvid tarnäringsutskottet fasta på uttalandet att det måste vara fråga omalldeles särskilda omständigheter för att ett exportförbud skallkunna meddelas. utgår från att frågan omexportförbud normalt inte aktualiseras separat utan i anlutningtill fråga om annan åtgärd enligt produktsäkerhetslagen, iförsta hand säljförbud. Med sålunda angivet förbehåll lämnarnäringsutskottet regeringens förslag till ändring iproduktsäkerhetslagen utan erinran.I likhet med näringsutskottet ansluter sig lagutskottet tillregeringens bedömning i handelspolitiskt hänseende när detgäller införandet av en möjlighet till exportförbud.Lagutskottet vill för sin del härutöver framhålla attexportförbud i allmänhet torde komma att aktualiseras när detfinns anledning till ingripande med andra åtgärder enligtproduktsäkerhetslagen mot varan i fråga, t.ex. säljförbud. Såsomanförs i propositionen är förutsättningarna för exportförbudsträngare än förutsättningarna för andra åtgärder enligt lagen,och exportförbud kommer därför bara att kunna meddelas när detockså finns skäl att meddela säljförbud inom landet. Det kandock inte uteslutas att frågan om exportförbud behöver tas upptill separat behandling. Så kan exempelvis vara fallet närföretaget och tillsynsmyndigheten är överens om att varan inteskall säljas här i landet, men enighet inte kan nås omexportförbud därför att man har olika uppfattningar huruvidaförutsättningar för meddelande av ett sådant förbud föreligger.Utskottet finner sålunda att något handelspolitiskt skäl intekan anföras mot förslaget till ändring i produktsäkerhetslagen.Att hindra export av en vara som av hänsyn till allmän hälsa ochsäkerhet inte kan tillåtas på den egna marknaden och däråtgärden inte motiveras av protektionistiska skäl torde tvärtom-- såsom framhålls i propositionen -- ligga väl i linje medSveriges förpliktelser enligt ett eventuellt kommande EES-avtal.Det kan i sammanhanget påpekas att det i redan finnslagregler som medger att export av farliga varor kan förbjudas.Härtill kommer att principiella skäl enligt utskottets meningtalar för att exporten av en vara bör kunna hindras, när varanmedför sådana risker för allvarliga personskador att varan kanförbjudas på marknaden i Sverige.Med det anförda ställer sig utskottet bakom regeringensförslag om införande av exportförbud för konsumentvaror ochavstyrker följaktligen bifall till motion L18.Som tidigare berörts ankommer det enligt produktsäkerhetslagenpå konsumentombudsmannen (KO) att väcka och utföra talan imarknadsdomstolen efter framställning fråntillsynsmyndigheterna. Det är dock möjligt också för andra än KOatt göra anmälan till . Om tillsynsmyndigheteni ett visst fall beslutar att inte framställa någon begäran hosKO eller denne beslutar att inte göra någon ansökan hosmarknadsdomstolen, får ansökan göras av en sammanslutning avkonsumenter, arbetstagare eller näringsidkare.När det gäller talerätt i frågor om exportförbud föreslås ipropositionen att KO ges rätt att väcka och utföra talan imarknadsdomstolen. Någon subsidiär talerätt för olikasammanslutningar föreslås däremot inte.I motion 1990/91:L17 av () framhålls att desom har den största kunskapen om effekterna av export av farligavaror till tredje världen naturligen är de som sysslar medsolidaritetsarbete och u-landsbistånd. Enligt motionären ärsådant arbete en inte oväsentlig del i konsument- ocharbetstagarorganisationernas verksamhet. Mot denna bakgrundanser motionären att många skäl talar för att en sammanslutningav konsumenter, arbetstagare eller näringsidkare bör hasubsidiär talerätt även i frågor om exportförbud enligtproduktsäkerhetslagen. I motionen begärs att beslutari enlighet med det anförda.Av vad som ovan anförts framgår att exportförbud skall kunnameddelas endast beträffande varor som medför särskilda riskerför allvarliga personskador. När det gäller denna typ av farligavaror kan det förutsättas att tillsynsmyndigheten regelmässigtkommer att aktualisera frågan om ett exportförbud hos KO och attdenne när så är erforderligt kommer att föra saken vidare tillmarknadsdomstolen. Olika organisationer liksom enskilda personerhar givetvis möjlighet att vända sig till tillsynsmyndigheteneller KO i frågor om exportförbud, och det torde inte behövabefaras att myndigheten eller KO ställer avvisande till befogadeönskemål om ingripanden. Med hänsyn till det sagda anserutskottet att någon subsidiär talerätt för sammanslutningar inteär behövlig. När det gäller frågan om talerätten vill utskottetockså påpeka att effekten på vår utrikeshandel måste beaktas ienskilda ärenden om exportförbud. Som framhålls i propositionenkan det därför finnas skäl att KO samråder med kommerskollegiuminnan han väcker talan vid . Om KO efter sådantsamråd stannar för att inte väcka talan kan det enligtutskottets mening inte gärna komma i fråga att en organisationmed utnyttjande av en subsidiär talerätt skulle kunna väckatalan i marknadsdomstolen.Av angivna skäl tillstyrker utskottet bifall tillpropositionen i denna del och avstyrker bifall till motion L17.Utöver vad utskottet ovan anfört föranleder förslaget ipropositionen inte några uttalanden från utskottets sida.Övriga frågor om produktsäkerhetProduktsäkerhetslagens tillämpningsområdeSom inledningsvis nämnts tillämpas produktsäkerhetslagen ifråga om sådana varor och tjänster som tillhandahålls inäringsverksamhet och som konsumenter i inte obetydligomfattning utnyttjar eller kan komma att utnyttja för enskiltbruk.I motion 1989/90:L714 av m.fl. (fp) riktas kritikmot att lagen utesluter sådana varor och tjänster somtillhandahålls inom ramen för offentlig service. Motionärernabegär därför i yrkande 7 (delvis) förslag till ändring avproduktsäkerhetslagen i detta hänseende.Även i motion 1989/90:L717 av m.fl. (m)begärs (yrkande 4) förslag till sådan ändring avproduktsäkerhetslagen att den utvidgas till att omfattaoffentliga tjänster och produkter.Rolf m.fl. (m) tar i motion 1990/91:L716 också uppfrågan om den offentliga sektorns utbud, och motionärerna begäri yrkande 1 ett tillkännagivande om att även detta utbud böromfattas av konsumentlagstiftningen.Vid behandlingen av proposition 1988/89:23 omproduktsäkerhetslag behandlade utskottet i betänkandet1988/89:LU13 också motioner om produktsäkerhet på det offentligaområdet. Utskottet uttalade därvid att det framstod som befogatatt enskilda människor ges ett skydd mot förekomsten av farligavaror och tjänster som tillhandahålls dem även i andrasammanhang än då de förvärvas av en näringsidkare för eget bruk.Enligt utskottets mening saknades emellertid underlag för enbedömning av hur en sådan lagstiftning närmare borde utformasoch vilka varor och tjänster den lämpligen borde omfatta.Utskottet var därför inte berett att då förorda en utvidgning avlagens tillämpningsområde i enlighet med motionärernas önskemål.Frågan borde i stället bli föremål för utredning. Detanförda gav som sin mening regeringen till känna.Frågan har därefter varit föremål för utredning inomcivildepartementet. Utredningsarbetet har helt nyligenavslutats, och resultatet redovisas i promemorian Förslag tilländringar i produktsäkerhetslagen (1988:1604). I promemorianföreslås en utvidgning av produktsäkerhetslagenstillämpningsområde så att lagen blir tillämplig på varor somtillhandahålls i näringsverksamhet oberoende av omtillhandahållandet sker direkt till en konsument eller inte. Densålunda föreslagna ändringen medför att lagen kommer att omfattaäven varor som konsumenter i huvudsak enbart nyttjar inomoffentlig service såsom i den offentliga hälso- och sjukvården,i skolor samt på daghem och fritidshem. Vidare föreslås ipromemorian en ändring i 6 § samma lag som innebär att ennäringsidkare kan åläggas att återkalla en vara inte bara fråndem som brukar den utan även från exempelvis en kommun i varsdaghem en vara nyttjas av barn. Återkallelse kan också enligtförslaget omfatta t.ex. lekredskap som ett fastighetsbolag låterbarn nyttja på en fastighet som tillhör bolaget. -- Promemorianskall enligt vad utskottet inhämtat bli föremål förremissbehandling.Enligt utskottets mening bör den fortsatta beredningen avförslaget avvaktas. Motionerna 1989/90:L714 yrkande 7 i dennadel, 1989/90:L717 yrkande 4 och 1990/91:L716 yrkande 1 bördärför inte föranleda någon åtgärd.Adressater för ålägganden om varning och återkallelseEnligt produktsäkerhetslagen gäller att varje näringsidkaresom tillhandahållit en farlig produkt skall kunna åläggas attlämna varningsinformation eller att återkalla produkten. Vidvalet av adressat för ett åläggande skall i första hand hänsyntas till vem eller vilka som har de bästa förutsättningarna attuppfylla ändamålet med åtgärden, men även andra aspekter börbeaktas, t.ex. konkurrensskäl.I motion 1989/90:L714 av m.fl. (fp) begärs iyrkande 7 (delvis) förslag om sådan ändring avproduktsäkerhetslagen att endast tillverkaren eller -- när denneär utländsk -- importören kan åläggas att lämnavarningsinformation eller att återkalla produkten.Charlotte m.fl. (m) begär i motion 1989/90:L717yrkande 5 förslag till sådan ändring av produktsäkerhetslagenatt i första hand producenten av varan eller importören skallkunna åläggas ansvar för varningsinformation och återkallelse.Endast om detta inte får avsedd effekt skall enligt motionärernagrossist eller detaljist kunna göras ansvarig.I sitt av godkända betänkande 1988/89:LU13behandlade utskottet ett motionsyrkande med samma syfte som denu aktuella. Utskottet framhöll därvid att rättssäkerhetsskältalar för att ett åläggande om varningsinformation elleråterkallelse främst bör riktas mot den som har det faktiskaansvaret för produkten. För att lagen skall få erforderligeffekt måste emellertid, fortsatte utskottet, ansvaret förvarningsinformation och återkallelse i många fall läggas på deneller de näringsidkare som har bäst möjlighet att nå detresultat som åsyftas. I de fall åsyftat resultat kan tillgodosesav flera näringsidkare som tillhandahållit en produkt borde dockåläggandet riktas mot den som närmast bär ansvaret för denuppkomna situationen. Vid valet av adressat ansåg utskottet -- ilikhet med föredragande statsrådet -- atthänsyn även borde tas till de negativa effekter som ettåläggande om varningsinformation eller återkallelse kan ha förden näringsidkare mot vilken det riktas. Bl.a. kan åläggandet isig försämra näringsidkarens goodwill, och det kan också medföraatt han får bära vissa kostnader för sitt försvar infördomstolen. Utskottet underströk därför vikten av attkonsumentombudsmannen -- när han tar ställning till om ettåläggande skall begränsas till att bara gälla en eller några avflera näringsidkare -- noga överväger om åläggandet kan medförasådana negativa verkningar för vederbörande, och om dessaverkningar skulle mildras påtagligt om åläggandet riktades motytterligare någon eller några näringsidkare. Med det anfördaansåg utskottet att syftet med den då aktuella motionen fickanses i huvudsak tillgodosett, och något uttalande frånriksdagens sida med anledning av motionen var således intepåkallat.Med hänsyn till vad utskottet sålunda anförde vidriksdagsbehandlingen av förslaget till produktsäkerhetslagfinner utskottet att det inte finns anledning att förorda ensådan lagändring som begärts i motionerna. Utskottet avstyrkerföljaktligen bifall till motionerna 1989/90:L714 yrkande 7 idenna del och 1989/90:L717 yrkande 5.Näringsidkares talerättSåsom tidigare redovisats gäller enligt produktsäkerhetslagenatt det ankommer på konsumentombudsmannen att väcka och utföratalan i efter framställning fråntillsynsmyndigheterna. har även möjlighetatt utfärda informations-, förbuds- ochåterkallelseförelägganden. Vidare har en sammanslutning avkonsumenter, arbetstagare eller näringsidkare rätt att föratalan i under förutsättning attkonsumentombudsmannen beslutat att inte föra talan i sak.I motion 1989/90:L714 av m.fl. (fp) begärs iyrkande 7 (delvis) förslag om ändring i produktsäkerhetslagen såatt en näringsidkare mot vilken talan riktas i -- ur rättssäkerhetssynpunkt -- bör ha möjlighet att dra in ävenandra näringsidkare i den pågående processen.Utskottet behandlade även denna fråga i betänkandet1988/89:LU13 med anledning av ett motionsyrkande. Utskottethänvisade därvid till vad utskottet anfört beträffande val avadressat (se ovan). Utskottet underströk attkonsumentombudsmannen när han tar ställning till hur han skallutforma sin talan -- dvs. om ett åläggande skall begränsas tillatt gälla bara en eller några av flera möjliga näringsidkare --skall överväga vilka konsekvenserna kan bli för dennäringsidkare som instäms till av attkonkurrenterna lämnas utanför. Konsumentombudsmannensopartiskhet borde enligt utskottet innebära en tillräckliggaranti för att tillgodose de rättssäkerhetskrav som bör ställasi detta avseende. Med hänsyn härtill och till att inte hellermarknadsföringslagen ger någon möjlighet för näringsidkare attdra in andra näringsidkare i pågående process avstyrkteutskottet bifall till motionen.Enligt utskottets mening har några nya skäl inte framkommitsom ger anledning att frångå sitt tidigareställningstagande. Utskottet avstyrker således bifall även tillmotion 1989/90:L714 yrkande 7 i denna del. beträffande avslag på regeringens förslag om införande avexportförbud för konsumentvaroratt avslår motion 1990/91:L18,res. 1 (m, fp, c)2. beträffande talerätt i frågor om exportförbudatt med avslag på motion 1990/91:L17 antarregeringens förslag till lag om ändring i produktsäkerhetslagen(1988:1604) såvitt avser 17 §,res. 2 (v, mp)3. beträffande lagförslaget i övrigtatt antar regeringens förslag till lag om ändring iproduktsäkerhetslagen (1988:1604) i den mån det inte omfattas avvad utskottet hemställt under mom. 2,4. beträffande produktsäkerhetslagens tillämpningsområdeatt avslår motion 1989/90:L714 yrkande 7 i dennadel, motion 1989/90:L717 yrkande 4 och motion 1990/91:L716yrkande 1,res. 3 (m, fp, c, mp)5. beträffande val av adressat för åläggandenatt avslår motion 1989/90:L714 yrkande 7 i dennadel och motion 1989/90:L717 yrkande 5,res. 4 (m, fp, c)6. beträffande näringsidkares talerättatt avslår motion 1989/90:L714 yrkande 7 i dennadel,res. 5 (m, fp, c)den 18 april 1991På lagutskottets vägnarRolf DahlbergNärvarande: (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), StinaEliasson(c), (), ()och (). Avslag på regeringens förslag om införande av exportförbudför konsumentvaror (mom. 1)(), (), (),(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "I likhet" och på s. 5 slutar med "utskottets sida." bort haföljande lydelse:I en avvikande mening till näringsutskottets yttrande överpropositionen och motion L18 har ledamöterna från moderatasamlingspartiet, liberalerna och centerpartietframhållit följande.Näringsutskottet instämmer liksom motionärerna i den kritiksom särskilt kommerskollegium har riktat mot tanken på en sådanreglering som regeringen nu föreslår. Något påtagligt praktisktbehov av att produktsäkerhetslagen kompletteras med bestämmelserom ett exportförbudsinstitut synes inte föreligga. Samtidigtfinns det en påtaglig risk för att EG kommer att riktainvändningar mot den föreslagna lagändringen. Lagstiftning medhandelspolitiska implikationer bör utformas med beaktande avregler som gäller inom EG och andra internationella organ somberörs. ansluter sig med det nu sagda tillyrkandet i motion 1990/91:L18 (m) att skall avslåregeringens förslag till lag om ändring i produktsäkerhetslagen.Lagutskottet ansluter sig i alla delar till den uppfattningsom härvid redovisats. Utskottet förordar således att riksdagenmed bifall till motion L18 avslår regeringens förslag till lagom ändring i produktsäkerhetslagen. Ställningstagandet innebäratt motion L17 inte påkallar någon åtgärd.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på regeringens förslag om införande avexportförbud för konsumentvaroratt med bifall till motion 1990/91:L18avslår regeringens förslag till lag om ändring iproduktsäkerhetslagen (1988:1064),2. Talerätt i frågor om exportförbud (mom. 2)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Av vad" och slutar med "motion L17." bort ha följandelydelse:Utskottet vill erinra om att produktåterkallelsekommittén idet till grund för propositionen liggande betänkandet SOU1988:56 föreslagit att en sammanslutning av konsumenter,arbetstagare eller näringsidkare skall ha subsidiär talerättockså i frågor om exportförbud. Enligt kommittén föreföll ensådan ordning ändamålsenlig. I propositionen har dock regeringenfrångått förslaget i denna del utan någon närmare motivering.Utskottet kan för sin del inte finna någon bärande invändningmot en sådan subsidiär talerätt när det gäller exportförbud.Snarare talar enligt utskottets mening många skäl för dennaordning. Som framhålls i motion L17 är de som har den störstakunskapen om effekterna av export av farliga varor till tredjevärlden naturligen de som sysslar med solidaritetsarbete ochu-landsbistånd. Med hänsyn till att sådant arbete utgör en inteoväsentlig del i konsument- och arbetstagarorganisationernasverksamhet framstår det som uppenbart att dessa sammanslutningarockså bör ha talerätt i frågor om exportförbud enligtproduktsäkerhetslagen. Samma förhållande bör enligt utskottetockså gälla för sammanslutningar av näringsidkare.Med det anförda tillstyrker utskottet bifall till motion L17och avstyrker bifall till propositionen i denna del.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande talerätt i frågor om exportförbudatt med bifall till motion 1990/91:L17 avslårregeringens förslag till lag om ändring i produktsäkerhetslagen(1988:1604) såvitt avser 17 §,3. Produktsäkerhetslagens tillämpningsområde (mom.4)(), (), (),(), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "åtgärd."