bet · GE01JuU19 · 1991-03-26 00:00:00 — I proposition 1990/91:86 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen att anta de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i polislagen (1984:387),2. lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare.Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 8.I samband med propositionen behandlar utskottet en medanledning av propositionen väckt motion samt ett antal yrkandeni motioner som väckts under den allmänna motionstiden i år.Lagförslagen har följande lydelse. Motion väckt med anledning av propositionen1990/91:Ju25 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår regeringens proposition 1990/91:86 ompolisens åtgärder i samband med ingripanden mot ungdomar,2. att hos regeringen begär att en översyn görs avde lagrum som tillåter att barn och ungdomar sätts ipolisarrester och allmänna häkten,3. att hos regeringen begär att den svenskalagstiftningen i detta avseende samordnas med internationellaåtaganden på området.Motioner väckta under den allmänna motionstiden år 19911990/91:Ju207 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utarbetande av generella föreskrifter vidgripande av minderåriga.1990/91:Ju223 av Hans Leghammar (mp) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift attskapa förutsättningar för ett effektivt förebyggande avungdomars brottsutveckling.1990/91:Ju713 av i och BirgerAndersson (c) vari yrkas att beslutar om en sådanlagändring att polisen blir skyldig att underrätta föräldrarnanär deras barn begått ett brott.1990/91:Ju719 av och iVårgårda (c) vari yrkas att hos regeringen begärförslag om att förundersökningstiderna i ungdomsmål inormalfallet begränsas till en månad.1990/91:Ju802 av m.fl. (m) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om familjens betydelse i detbrottsförebyggande arbetet,20. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att minskaungdomsbrottsligheten.1990/91:Ju815 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samhällets behandling av ungalagöverträdare.1990/91:Ju821 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om föräldrarnas/vårdnadshavarnas roll i detbrottsförebyggande arbetet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om samordnat agerande från polis ochsocialtjänst för gängbearbetning,32. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om föräldranärvaro när barn/ungdomar blirföremål för förundersökning, domstolsförhandling m.m.,33. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ungdomsrotlar inom polisen och omåklagarväsendets handläggning av brott begångna av ungdomar,34. att hos regeringen begär förslag om införande avjourdomstolar främst för unga lagöverträdare,35. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att lagen om skadelindrandearbete blir mer effektiv,36. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om konfrontation och medling med möjlighettill gottgörelse,37. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om påföljden ungdomskontrakt,38. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om domstols möjlighet att döma ungalagöverträdare till vård ,39. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om möjligheter att ingripa för att stävjaungdomars alkoholmissbruk.1990/91:Ju823 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om jourdomstolar för unga i enlighet med vad somanförts i motionen,4. att hos regeringen begär förslag till regler omnärvaroskyldighet för vårdnadshavare när deras barn står införrätta, i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att hos regeringen begär förslag till ändradeförutsättningar för anhållande och häktning av 15--17-åringar såatt endast särskilda skäl skall behöva föreligga,8. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning avseende registrering av brott begångna av barnunder 15 år.1990/91:Ju827 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning som innebär att polisen ges befogenhet attinformera föräldrarna om missförhållanden som polisen kännertill beträffande ungdomar på sätt som anges imotionen,2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om särskilda institutioner underkriminalvårdsstyrelsens huvudmannaskap på sätt som anges imotionen,3. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om snabbare utredning av brott begångna av ungapersoner på sätt som anges i motionen,4. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om registrering av personer som gjortsig skyldiga till brott på sätt som anges i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om statistik över brott begångna av personerunder ,6. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om jourdomstolar på sätt som anges i motionen,7. att beslutar att upphäva 30 kap. 5 § andrastycket brottsbalken.1990/91:Ju828 av m.fl. (fp) vari yrkas4. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om jourdomstolar i enlighet med vad som i motionenanförts.1990/91:Ju835 av m.fl. (v) vari yrkas8. att hos regeringen begär en översyn avlagstiftningen om frihetsberövande av barn enligt vad i motionenanförts om att ta bort möjligheten att döma barn till fängelsem.m.1990/91:Ju836 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att beslutar att förbjuda fängelse som påföljdför personer ,3. att hos regeringen begär förslag till lagändringså att möjligheterna att döma personer tillfängelse begränsas ytterligare. InledningEn parlamentarisk kommitté (dir. 1990:53) har nyligentillkallats för att utreda hur reaktionssystemet bör varautformat när det gäller unga som begår brott. Kommittén harantagit namnet ungdomsbrottskommittén.Justitieministern anför i propositionen att det i samband medde överväganden som ledde fram till beslutet att tillkallakommittén framstod som nödvändigt att på ett snabbare sätt ängenom kommitténs arbete kunna genomföra vissa begränsadeändringar när det gäller polisens möjligheter att omhänderta ochhålla kvar ungdomar för att se till att deöverlämnas till vårdnadshavare, tjänsteman inom socialtjänsteneller någon annan lämplig vuxen person. Bakgrunden var att detfrån såväl polis som socialtjänst påtalats att det saknasförfattningsstöd för sådana åtgärder.I propositionen läggs i enlighet härmed fram förslag tilländringar i polislagen (1984:387) och i lagen (1964:167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL). Förslagengrundar sig på en promemoria upprättad inomjustitiedepartementet och remissbehandlingen av den.Propositionens huvudsakliga innehållFörslagen i propositionen innebär att polisen i samband medingripanden mot ungdomar får befogenhet att vidtasärskilda åtgärder för att ungdomarna skall kunna komma undertillsyn av någon vuxen.När det gäller unga som anträffas i särskilt riskfylldamiljöer föreslås att den övre åldersgränsen för att ta hand omdem höjs från 15 till 18 år.Ungdomar som omhändertagits av polis för att brott skall kunnaavvärjas eller för att ordningen skall kunna upprätthållas fårinom den gällande sextimmarsfristen hållas kvar för attskyndsamt överlämnas till någon vuxen.Ungdomar som är skäligen misstänkta för brott men somåklagaren inte anhåller och ungdomar som tagits med för förhörfår hållas kvar i högst för att kunna komma undertillsyn av någon vuxen.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 30 april 1991.Utskottets ställningstaganden i anledning av propositionenm.m.Den utvidgning av polisens befogenheter som behandlas ipropositionen gäller tre situationer, vilka behandlas i detföljande.Den första situation som tas upp i propositionen gällernär en ung person anträffas under förhållanden som uppenbarligeninnebär överhängande och allvarlig risk för hans hälsa ellerutveckling. Regeringsförslaget innebär att den övreåldersgränsen höjs från till för ett omhändertagandei dessa fall (12 § polislagen).Den andra situationen gäller när någon omhändertagits avpolisen med stöd av 13 § andra stycket polislagen efterordningsstörande uppträdande eller när det behövs för attavvärja en straffbelagd handling. Den som omhändertagits enligtdenna bestämmelse skall enligt 16 § polislagen förhöras så snartsom möjligt och friges möjligt efter förhöret, docksenast efter omhändertagandet.Förslaget i denna del innebär att en omhändertagen, som ärunder , efter avslutat förhör men inom den nu längstaföreskrivna tiden , får hållas kvar hos polisen föratt genom en polismans försorg skyndsamt överlämnas till sinaföräldrar, annan vårdnadshavare, tjänsteman inom socialtjänsteneller annan lämplig vuxen person (16 § andra stycketpolislagen).Den tredje situation som tas upp i propositionen gällerkvarhållande efter ingripande på grund av misstanke om brott ochen reglering härom föreslås upptagen i en ny 6 d § i LUL.Om åklagaren beslutar att inte anhålla någon som är under 18år och som polisen har gripit, får polisen, enligtregeringsförslaget, hålla honom kvar i högst för atthan skall kunna överlämnas till sina föräldrar, någon annanvårdnadshavare, företrädare för eller någon annanlämplig vuxen person. Kvarhållandet får avse bara den somåklagaren fortfarande anser vara skäligen misstänkt för brott.För samma syfte föreslås att polisen i högst skallkunna hålla kvar någon som medtagits till polisenför förhör och som är skäligen misstänkt för brott.Den föreskrivna tidsfristen i gripandefallenräknas från den tidpunkt då åklagaren beslutat att inte anhålladen unge, och i förhörsfallen räknas den från det att förhöretär avslutat.I motion Ju25 begärs avslag på propositionen. Motionärernaanser att det finns tillräckligt med bestämmelsersom medger att barn och ungdomar får tas i förvar ipolisarrester och allmänna häkten.Utskottet anser för sin del att det finns miljöer ochsituationer som polisen kommer i kontakt med i sitt arbete ochsom för alla måste framstå som uppenbart olämpliga och skadligaäven för dem och tillstyrker därför attpolisen skall ha möjlighet att ingripa i sådana fall.Utskottet anser vidare i likhet med justitieministern att denföreslagna regleringen är nödvändig för att nå syftet att denunge överlämnas till lämplig vuxen person även efter etttillfälligt omhändertagande.Utskottet delar också justitieministerns bedömning att detmånga gånger kan framstå som motiverat att polisen skall kunnahålla kvar även brottsmisstänkta unga för att ordna derastillsyn. Olika omständigheter kan visa att någon som är under 18år är i behov av tillsyn efter det att han gripitssom skäligen misstänkt för brott, även om åklagaren inte finnerskäl att anhålla honom. Detsamma kan gälla någon somhar medtagits för förhör och som är skäligen misstänkt förbrott.När det gäller förvaringen av de unga anförs i propositionenatt ungdomarna normalt skall förvaras i förhörsrum ellerliknande utrymmen under bevakning av en polisman, annan lämpligtjänsteman inom myndigheten eller någon som sköterarrestantbevakning eller liknande. Endast om det är absolutnödvändigt i det enskilda fallet får den unge låsas in och i såfall för en . Barn får jämliktpolisens föreskrifter (FAP) inte förvaras i arrest.Utskottet, som finner att den föreslagna regleringen länder deunga till nytta, kan inte ansluta sig till motionärernas synsättoch avstyrker bifall till motion Ju25 i nu behandlad del.Under ärendets beredning i har uppmärksammats att enjämkning bör ske i den föreslagna lydelsen av förslaget till6 d § LUL för att möjliggöra en reglering av beslutnivån inompolismyndigheten av nu aktuella beslut. Ändringen framgår avutskottets hemställan i ärendet. Utskottet utgår från attregeringen vidtar vederbörliga förordningsändringar.I motion Ju827 begärs att det införs en bestämmelse ipolislagen enligt vilken polisen får befogenhet att informeraföräldrar om missförhållanden som polisen känner tillbeträffande ungdomar . Motionskravet grundar sig påett förslag, som våldskommissionen lagt fram i sitt betänkande(SOU 1990:92) Våld och brottsoffer.Vid remissomgången i det nu aktuella ärendet harvåldskommissionen föreslagit att det införs en särskildunderrättelseskyldighet om sådant som iakttagits ipolisverksamheten men som inte föranlett något ingripande avpolisen mot den unge.Justitieministern (prop. s. 11) anför att hon inte villutesluta att sådana underrättelser i många fall skulle kunnavara av stort värde. Hon noterar att det redan enligtgällande rätt normalt inte finns något hinder för polisen attunderrätta föräldrar om gjorda iakttagelser. Någon särskildlagreglering är därför, enligt hennes uppfattning, intenödvändig. Skulle en sådan ändå böra införas, kräver det enligthennes bedömning närmare överväganden som inte varit möjligainom ramen för det nu aktuella lagstiftningsärendet.Utskottet delar justitieministerns bedömning och avstyrkerbifall till motionsyrkandet. Utskottet vill dock inte uteslutaatt det kan finnas anledning att återkomma till frågan i annatsammanhang.Utskottets ställningstaganden i anledning av vissamotionsyrkanden om unga lagöverträdareInledningSedan länge tas vid lagföringen särskild hänsyn till ungalagöverträdare under . Deras brottslighet skall i betydligtmer begränsad utsträckning än de äldres bli föremål fördomstolsprövning och föranleda åtgärder inom kriminalvårdensram. Principen är i stället att de unga skall uppmärksammas avde sociala myndigheterna och att dessa på olika sätt skall geråd och stöd eller ingripa med andra åtgärder enligtsociallagstiftningen, i första hand socialtjänstlagen (SOL;1980:620) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vårdav unga (LVU). Tanken är att åtal skall kunna underlåtas, omlika goda eller bättre behandlingsmöjligheter för en unglagöverträdare kan åstadkommas utan att åtal väcks.Särskilda regler om barn och ungdomar som begår brott finnsbl.a. Lagen blev senast föremål för ändringar 1988 (prop. 1987/88:135, JuU36, rskr.403) varvid bl.a. infördes bestämmelser som syftade till att ökasnabbheten i mål om brott av unga. Genom en särskild förordning(1988:217) tog regeringen initiativ till enförsöksverksamhet med snabbare utredningar rörande ungalagöverträdare. Både försöksverksamheten och den nyalagstiftningen har utvärderats av brottsförebyggande rådet(BRÅ). BRÅs utvärdering har överlämnats till den inledningsvisnämnda ungdomsbrottskommittén.Brottsförebyggande åtgärder m.m.I motionerna Ju802 och Ju821 begärs uttalanden omfamiljens betydelse i det brottsförebyggande arbetet.Senast behandlade utskottet ett liknandemotionsönskemål (1989/90:JuU29 s. 20). Utskottet delade då,liksom tidigare, motionärernas uppfattning att familjensbetydelse knappast kan överskattas när det gäller att ge barnoch ungdom en trygg uppväxt och konstaterade att det inte torderåda någon oenighet om att goda uppväxtförhållanden är enbrottsförebyggande faktor av mycket stor betydelse. Utskottetansåg det dock inte finnas behov av något särskilt uttalande isaken från sida.Utskottet saknar anledning att nu göra annan bedömning.Motionsyrkandena avstyrks.Motionen Ju223 tar upp frågan om tillsättandet av enutredning om förebyggande verksamhet när det gällerungdomars brottslighet. Framför allt anser motionären attgränsdragningen mellan olika ansvariga myndigheter bör utredas.Ungdomsbrottskommittén har som huvuduppgift att undersöka omden nuvarande fördelningen av uppgifter mellan socialtjänstenoch rättsväsendet är väl avvägd när det gäller ungalagöverträdare och om samordningen mellan myndigheterna kanförbättras. Kommittén är enligt direktiven fri att, mot bakgrundav den kriminologiska kunskap som finns, mer allmänt belysa detförebyggande arbetets roll och betydelse för att komma tillrätta med ungdomsbrottsligheten.Utskottet anser för sin del att det i den rådande situationeninte finns anledning för att initiera ytterligare enutredning på området. Motionsyrkandet avstyrks.I motion Ju821 begärs ett tillkännagivande om ett utvidgatsamarbete mellan polis och socialtjänst för gängbearbetning.Enligt vad utskottet erfarit förekommer samarbete mellan polisoch socialtjänst lokalt på många platser och med mångskiftandeinnehåll runt om i landet. Utskottet ser positivt på sådanasamarbeten, men anser att dessa bör utformas enligt de lokalaförutsättningarna på platsen. Utskottet anser det intenödvändigt att vidtar några åtgärder i anledning avmotionsönskemålen. I sammanhanget kan nämnas attungdomsbrottskommittén i sitt arbete skall utreda omförutsättningarna för lokalt samarbete mellan polis ochsocialtjänst kan förbättras och då särskilt överväga om gällandeföreskrifter för uppgiftsutbyte och annat samarbete mellan deberörda myndigheterna är ändamålsenligt utformade. Yrkandetavstyrks.Motionen Ju821 tar upp spörsmålet om åtgärder för attingripa mot ungas alkoholmissbruk som en viktigbrottsförebyggande faktor.I en interpellationsdebatt angåendefrågor om unga lagöverträdare (protokoll 1990/91:21s. 77 f) har justitieministern när det gäller frågan omalkoholens betydelse för våldsbrottslighet bland ungdomarhänvisat till att våldskommissionens promemoria om alkohol ochgatuvåld bereds inom departementet. harföreslagit dels att restaurangägare m.fl., som har tillstånd attservera alkohol, skall svara för ordningen utanförserveringslokalen, dels att berusade personer som uppträderstörande skall bötfällas. Hon hänvisar vidare till attregeringen i samband med den alkoholpolitiska proposition somskall lämnas till under innevarande ocksåskall överväga alkoholpolitikens betydelse för gatuvåld ochannan kriminalitet bland ungdomar. I dessa sammanhang finns det,enligt hennes mening, anledning att föreslå de ytterligareåtgärder som framstår som påkallade och möjliga.I rådande beredningsläge saknas det enligt utskottets meninganledning för att göra några särskilda uttalanden ianledning av motionsförslagen (jfr också 1990/91:SoU7, rskr.51). Yrkandet avstyrks.I motionerna Ju823 och Ju827 förordas attregistrering av brott av barn skall ske ochatt statistik skall föras när det gäller sådan brottslighet. sistnämnda motionen förespråkas också registrering av ungaunder som begår brott.Nämnda spörsmål har senast behandlats av utskottet under förrariksmötet (1989/90:JuU29 s. 20 f). Utskottet avstyrkte då bifalltill liknande motionsönskemål. I sin motivering hänvisadeutskottet till att frågorna var aktuella inom regeringskanslietoch att det saknades anledning för att i rådandeberedningsläge göra något uttalande.Frågan om registrering av brott av barn är nu föremål föröverväganden av ungdomsbrottskommittén. Det arbetet bör inteföregripas. Utskottet avstyrker bifall till nu behandladeyrkanden i motionerna Ju823 och Ju827.Detsamma gäller frågan om registrering av barn som begåttbrott. Även detta motionsyrkande avstyrks.FöräldramedverkanI motionerna Ju207 och Ju713 efterlyses bestämmelserav innebörd att föräldrar skall underrättas när deras barn ärmisstänkta för brott.Vid behandling av liknande motionsönskemål ansågutskottet att dessa fick anses tillgodosedda genom denuttryckliga regel om underrättelse till vårdnadshavare somåligger polis eller åklagare jämlikt 6 c § LUL när någon som ärunder är skäligen misstänkt för brott. Sådan underättelseskall meddelas om det inte finns särskilda skäl däremot.Utskottet saknar anledning att nu inta annan ståndpunkt.Utskottet vill emellertid påpeka att den proposition sombehandlas i detta betänkande innehåller förslag tillbestämmelser om kontakt med föräldrar även i andra situationerän vid misstanke om brott. Motionsyrkandena avstyrks.Regler om närvaro av föräldrar vid förundersökning förordas imotion Ju821.Förra året behandlade utskottet ett liknande motionsönskemålinnebärande att myndigheterna skulle verka aktivt för föräldrarsmedverkan vid förundersökning (1989/90:JuU29 s. 21 f). Utskottetavstyrkte bifall till motionen. Utskottet hänvisade till att detfinns ett flertal bestämmelser beträffande förundersökningen somsyftar till att väcka vårdnadshavares uppmärksamhet och få dessaatt engagera sig i den unges situation. Utskottet utgick frånatt vederbörande myndigheter agerar i enlighet med detta ochansåg att något uttalande i saken inte krävdes från riksdagenssida.BRÅ anför i sin ovannämnda utvärdering att åtgärder börövervägas för att öka föräldranärvaron vid förhör medunderåriga.Utskottet utgår från att ungdomsbrottskommittén i sitt arbetebehandlar hithörande frågor. Detta arbete bör inte föregripas avnågot initiativ i ärendet från sida. Motionsyrkandetavstyrks.Införandet av regler om närvaroplikt för föräldrar vidhuvudförhandling beträffande unga lagöverträdare förordas imotion Ju823. I motion Ju821 begärs ettriksdagsuttalande i ämnet.Utskottet behandlade liknande motionsönskemål(1989/90:JuU29 s. 21 f). Utskottet lämnade då en redogörelse förde bestämmelser som gäller beträffande domstols möjlighet att påolika sätt kontakta den unges vårdnadshavare om rättegången, ochtill vilka här hänvisas. Utskottet konstaterade att dessabestämmelser i praktiken innebär att vårdnadshavaren som regelkallas till huvudförhandlingen.Under år 1988 behandlade utskottet också ett liknande yrkande(JuU 1987/88:36 s. 20). Utskottet erinrade då om vad som gällerom underrättelse till vårdnadshavare vid brottsmisstanke. Sådanunderrättelse får, som framgått ovan, underlåtas om det finnssärskilda skäl. Undantaget är avsett bl.a. för fall närunderrättelse skulle vara till större skada än nytta för denunge. Utskottet ansåg i sitt av godkända betänkandeatt ett motsvarande synsätt kunde anläggas på frågan omvårdnadshavare skall åläggas närvaroskyldighet vidhuvudförhandling. Övervägande skäl talade, ansåg utskottet, förden gällande ordningen där vårdnadshavare i regel kallas tillhvudförhandlingen men själv avgör om han vill inställa sig.Utskottet hade samma inställning förra året.I sammanhanget vill utskottet nu endast tillägga attvåldskommissionen i sitt slutbetänkande föreslagit att detinförs en regel av innebörd att föräldrarna alltid skallunderrättas rörande rättegång mot ungdomar under 18 år.Utskottet är nu inte berett att ändra sitt tidigareställningstagande. Frågan kommer att bli vidare belyst iungdomsbrottskommitténs arbete. Motionsyrkandena avstyrks.Kortare utredningstider m.m.I motionerna Ju719, Ju802 och Ju827 förespråkas entidsgräns inom vilken en förundersökning mot en unglagöverträdare bör vara färdig. I motion Ju821 begärs attdet inrättas särskilda ungdomsrotlar hos polis och åklagare isyfte att effektivisera brottsutredningarna.Några särskilda frister för brottsutredningar mot unga finnsinte. Av 2 § förundersökningskungörelsen (1947:948) följeremellertid att åklagarna och polisen regelbundet skall samrådaför att motverka dröjsmål i förundersökningar mot dem som intefyllt 18 år.BRÅ har i sin ovannämnda utvärdering funnit att delagändringar som vidtogs i LUL knappast, generellt sett,lett till kortare handläggningstider. Däremot harhandläggningstiden varit kortare i de distrikt som tillämpat densärskilda förordningen (SFS 1988:217) om snabbare utredningarrörande unga lagöverträdare. Detta beror dock enligt BRÅ inte påsjälva förordningsföreskrifterna utan på det faktum attförsöksverksamheten bidragit till att frågor rörandehandläggning av ungdomsärenden uppmärksammats särskilt i dessadistrikt. BRÅ noterar att polisens genomsnittligahandläggningstider är påtagligt längre i de polisdistrikt somhar ungdomsrotlar/ungdomsenheter än där sådana rotlar intefinns.