bet · GE01JuU34 · 1991-05-14 00:00:00 — 2 (fp)2. beträffande allvarlig psykisk störningatt avslår motionerna 1990/91:Ju13 yrkandena 3 och 4samt 1990/91:Ju14 yrkandena 1 och 2,3. beträffande särskild utskrivningsprövningatt avslår motion 1990/91:Ju14 yrkande 4,4. beträffande vård i specialsjukhus m.m.att avslår motionerna 1990/91:Ju14 yrkande 3 och1990/91:So500 yrkandena 2 och 3,res. 3 (c)5. beträffande brottsbalkenatt antar det genom proposition 1990/91:58 framlagdaförslaget till lag om ändring i ,6. beträffande rättegångsbalkenatt antar det genom propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i ,7. beträffande bötesverkställighetslagenatt antar det genom propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i bötesverkställighetslagen(1979:189),8. beträffande kriminalregisteratt antar det genom propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1963:197) om allmäntkriminalregister,9. beträffande läkarintygatt med avslag på motion 1990/91:Ju14 yrkande 5antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1964:542) om personundersökning i brottmål,10. beträffande internationellt samarbeteatt antar det genom propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1972:260) ominternationellt samarbete rörande verkställighet avbrottmålsdom,11. beträffande övriga lagförslagatt antar genom propositionen framlagda förslag tilla) lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.,b) lag om ändring i delgivningslagen (1970:428),c) lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftidm.m. samtd) lag om ändring i lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning,12. beträffande psykiatrisk vård ikriminalvårdsanstalternaatt med anledning av motionerna 1989/90:Ju615yrkande 1, 1989/90:Ju804 yrkande 14, 1990/91:Ju16 yrkandena 1och 2, 1990/91:Ju18 yrkande 1, 1990/91:Ju804 yrkande 7 och1990/91:Ju821 yrkande 48 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,13. beträffande omfördelning av resurseratt avslår motion 1990/91:Ju18 yrkande 2,res. 4 (c)14. beträffande krav på åtgärder för psykiskt stördalagöverträdareatt avslår motionerna 1989/90:Ju615 yrkandena 2, 3och 4, 1989/90:Ju638 samt 1989/90:Ju804 yrkande 13,15. beträffande lagen om allmän försäkringatt antar dels följandeFörslag tillLag om ändring i lagen (1991:215) om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringHärigenom föreskrivs att 20 kap. 9 § lagen (1962:381) omallmän försäkring i dess lydelse enligt lagen (1991:215) omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 kap. 9 §Statliga och kommunala myndigheter ävensom arbetsgivare ochförsäkringsinrättningar skall på begäran lämna domstol,, allmän försäkringskassa eller lokaltorgan som i 1 kap. 2 § sägs uppgift för namngiven person rörandeförhållande, som är av betydelse för tillämpningen av denna lag.Arbetsgivare, som Arbetsgivare, somunderlåter att fullgöra underlåter att fullgörauppgiftsskyldighet enligt uppgiftsskyldighet enligtförsta stycket, döms första stycket, straffestill penningböter. med böter, högst etthundra kronor. dels följandeFörslag tillLag om ändring i lagen (1991:284) om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringHärigenom förskrivs att 20 kap. 9 § lagen (1962:381) omallmän försäkring i dess lydelse enligt lagen (1991:284) omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring skall haföljande lydelseNuvarandelydelseFöreslagen lydelse 20 kap. 9 §Statliga och kommunala Statliga och kommunalamyndigheter ävensom myndigheter ävensomarbetsgivare och arbetsgivare ochförsäkringsinrättningar försäkringsinrättningaräro pliktiga att på skall på begäranbegäran lämna lämna domstol,försäkringsdomstol, ,, allmänallmän försäkringskassa ellerförsäkringskassa eller lokalt organ som i 1 kap. 2lokalt organ som i 1 kap. 2 § sägs uppgift för§ sägs uppgift för namngiven person rörandenamngiven person rörande förhållande, som ärförhållande, som är av betydelse förav betydelse för tillämpningen av denna lag.tillämpningen av denna lag.Arbetsgivare, som underlåter att fullgöra uppgiftsskyldighetenligt första stycket, döms till penningböter.Stockholm den 14 maj 1991På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (),(), () och (). Avslag på propositionen bilaga 2 m.m. (mom. 1), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 27 sombörjar med "Utskottet har" och som slutar med "" bort haföljande lydelse:Det sagda innebär emellertid inte att utskottet anser attärendet kan avgöras . Tvärtom anser utskottet attregeringsförslaget inte tillgodoser de krav som bör ställas.Bristerna i regeringsförslaget är enligt utskottets meninguppenbara, och utskottet efterlyser en ny syn på påföljdsvaletnär det gäller psykiskt störda lagöverträdare. Utskottet villhär understryka att det stora flertalet psykiskt sjuka som begårbrott är väl medvetna om vad de gör -- uppsåtet behöver inteifrågasättas i dessa fall, och självklart skall påföljd utmätas.Utskottet kommer nedan att utveckla en tankegång som innebär attdet i dessa fall som regel bör handla om fängelsestraff och inteom en dom på vård.Härtill kommer att regeringsförslaget inte i tillräckligutsträckning beaktat samhällsskyddet, som enligt utskottetsmening är eftersatt. Ett oavvisligt krav på en nyordning är enkraftig förstärkning härvidlag. Hänsyn har inte heller tagitstill sektoriseringen av den psykiatriska vården som medfört attmöjligheterna att ge adekvat vård till för brott dömda påtagligtminskat. Det finns helt enkelt inte längre möjlighet inompsykiatrin att vårda farliga patienter som kräver speciellavårdinsatser och särskilda säkerhetsarrangemang.Enligt utskottets mening är socialberedningens förslag enbättre utgångspunkt för en reform på området. Ett nytt systembör alltså bygga på huvudregeln att straffrättslig påföljd ochvård kombineras. En domstol bör således, som den dömertill fängelse, kunna förordna att den dömde tills vidare skallunderkastas rättspsykiatrisk vård. När läkare bedömer att vårdeninte längre behövs skall den dömde kunna överföras till fängelseför att avtjäna återstoden av straffet. Och om vården alltjämtpågår då frigivning skall ske, skall vården antingen upphöraeller övergå till frivillig vård eller till vård enligt denadministrativa vårdlagstiftningen om förutsättningar finns fördet.Möjligheten att döma till psykiatrisk vård bör finnas kvarendast för det fåtal fall där den tilltalade är så svårtpsykiskt sjuk att det skulle vara stötande att döma honom tillfängelse. I här angivna fall skulle den i propositionenföreslagna ordningen med särskild utskrivningsprövning kunnatillämpas.Utskottet vill tillägga att det också finns extremaundantagsfall där lagöverträdarens verklighetsbild är såförvriden att han saknar insikt om det brott han begår. I dessafall föreligger inte uppsåt. Med synsätt har handå inte begått brott och kan inte heller dömas till påföljd.Däremot kan han omhändertas enligt den administrativavårdlagstiftningen. Sådana lagöverträdare faller naturligenutanför de resonemang som förs här.Det sagda innebär att förbudet mot fängelsepåföljd i vissafall måste avskaffas. Däremot bör möjligheten finnas kvar attvid straffmätningen ta hänsyn till att brottet begåtts underpåverkan av en psykisk störning.Vad utskottet nu anfört leder till att regeringsförslaget omorganisationen av den rättspsykiatriska vården inte heller kangodtas. Utskottets uppfattning härvidlag är attstraffverkställighet skall ske inom kriminalvården. Det ärolämpligt att vård av personer som dömts till fängelse och sombehöver psykiatrisk vård skall ske i landstingens regi. Istället bör kriminalvårdens egna psykiatriska vårdresurserkraftigt byggas ut.En naturlig följd av denna ordning är att en samordning skermellan den rättspsykiatriska vården och det rättspsykiatriskaundersökningsväsendet.En sådan ordning som den här skisserade skulle enligtutskottets mening ha stora fördelar. Bl.a. innebär den att ocksåpsykiskt störda lagöverträdare får tidsbestämda straff ochsamhällsskyddet blir kraftigt förstärkt. Det förhållandet attden psykiatriska vården bedrivs inom kriminalvården medförnämligen att där gällande regler för besök, permissioner m.m.tillämpas. Verkställighetstiderna kommer också ofta att bättrestå i relation till brottets svårhet. Slutligen öppnasmöjligheter att inom kriminalvårdens ram bereda gruppenjämställda adekvat vård, något som inte torde vara möjligt omregeringsförslaget genomförs.Särskilda överväganden behövs också beträffande övergångenmellan psykiatrisk vård och anstaltsvård. Utskottet vill härföreslå att särskilda "slussavdelningar" skapas. Här skall denpsykiatriska vården vara mindre intensiv än på den egentligapsykiatriska vårdavdelningen men den intagne skall få ett bättrestöd än vad som är möjligt i ett fängelse.Sammantaget avstyrker utskottet bifall till propositionen.Beredningen av ärendet bör fortsätta enligt de av utskottet ovanangivna riktlinjerna och ett nytt förslag läggas fram förriksdagen. Vad utskottet nu med anledning av motionerna Ju15 ochJu802 anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Det saknas anledning för att ta ställning tillövriga här aktuella motionsyrkanden, och utskottet avstyrkerbifall till dem.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen bilaga 2 m.m.att med anledning av motionerna 1990/91:Ju15 och1990/91:Ju802 yrkande 18 samt med avslag på motionerna1990/91:Ju13 yrkande 1, 1990/91:Ju17 och 1990/91:Ju804 yrkande 6avslår propositionen i denna del och som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.2. Avslag på propositionen bilaga 2 m.m. (mom. 1)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 27 sombörjar med "Utskottet har" och som slutar med "" bort haföljande lydelse:Beträffande beredningen av ärendet har utskottet nuuppfattningen att frågan om särskild utskrivningsprövning intebort handläggas på det sätt som skett. Frågans principiellakaraktär hade helt enkelt krävt att den beretts i sedvanligordning med ett omfattande remissförfarande. Utskottet vill isammanhanget särskilt peka på att förslaget om särskildutskrivningsprövning kan medföra att personer utan vårdbehovkvarhålls inom den psykiatriska vården. Detta strider mot dens.k. Hawaiiprincipen inom läkaretiken. Inte heller i andraavseenden uppfyller regeringsförslaget de krav som bör ställas.Det finns således flera skäl till att ärendet inte bör avgörasnu. Utskottet återkommer i det följande till vissa frågor sombör få en provisorisk lösning i avvaktan på ett mer genomarbetatoch heltäckande förslag.Först vill utskottet emellertid notera några av de storabristerna i regeringsförslaget. Framför allt vänder sigutskottet, som redan framgått, mot att frågan om samhällsskyddetfått en otillfredsställande lösning. Utskottet kan inte hellergodta den nya terminologin. Införandet av begreppet allvarligpsykisk störning syftar till att gruppen jämställda inte längreskall kunna dömas till vård. Detta kan utskottet i och för sigställa sig bakom, men utskottets bedömning är att det med dennya terminologin finns risk för att den avsedda förändringeninte kommer till stånd. I stället bör jämställdhetsbegreppet iden nuvarande regleringen tas bort.Regeringsförslaget innehåller inte heller en acceptabellösning på resursfrågorna inom det rättspsykiatriskaundersökningsväsendet. Enligt utskottets uppfattning är det etträttssäkerhetsintresse att kvalificerad personal gör häraktuella bedömningar och att resurserna är tillräckliga för attundersökningarna skall kunna utföras inom lagstadgad tid. Dessakrav tillgodoses inte med regeringsförslaget. Här behövs såledesen förutsättningslös utredning av rättspsykiatrins organisationoch resursbehov.Utskottets slutsats blir alltså att propositionen har så storabrister att den för justitieutskottets del inte bör antas.Beredningsarbetet bör i stället fortsätta efter de riktlinjersom utskottet anger och ett nytt förslag läggas fram förriksdagen.Enligt utskottets uppfattning bör ett nytt förslag bygga påatt också psykiskt störda personer kan ta ansvar för sinahandlingar. Socialberedningens förslag om en kombination avstraff och vård kan vara en lämplig utgångspunkt för fortsattaöverväganden. Utskottet kan dock inte ställa sig bakom tanken omminimitider för vården. En sådan ordning, som har rönt starkkritik under remissbehandlingen, skulle innebära att det intelängre blir vårdbehovet som avgör hur länge vård skall ges.En särskilt svår fråga i detta sammanhang är hur den grupppersoner skall avgränsas som är så svårt psykiskt störda att deöver huvud taget inte kan tilltros något ansvar. I denna del ärsocialberedningens uttalanden inte tillräckligt preciserade.Utskottet vill här hänvisa till de s.k. McNaughtonreglerna, sominnebär att en person kan hållas ansvarig om han förstår atthans handlande av andra betraktas som felaktigt eller olagligt.McNaughtonreglerna kan, enligt utskottets uppfattning, vara enav flera tänkbara utgångspunkter för vidare övervägandenhärvidlag.Slutligen vill utskottet understryka att dessställningstagande inte bygger på att samhällsskyddsaspekterskulle vara viktigare än individens tillfrisknande. Tvärtom, denbästa garantin för samhällsskyddet är ett lyckat vårdresultat.Och det finns inte heller, som utskottet ser det, någonmotsättning mellan ett större ansvarstagande för individen ochmöjligheten till ett lyckat vårdresultat.Det är för utskottet klart att de ytterligareberedningsåtgärder som krävs kommer att ta avsevärd tid ianspråk. Vissa tillfälliga åtgärder bör därför vidtas.Regeringen bör därför få i uppdrag att lägga fram ett förslag omsådana åtgärder för . Förslaget bör gå ut på attorganisationen med domstolsprövning införs och attjämställdhetsbegreppet utmönstras ur lagstiftningen medanreglerna i övrigt i stort behålls oförändrade tills vidare.Förslaget bör också innehålla erforderliga resurstillskott tillden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten. Ett förslag medhär angivna åtgärder bör kunna föreläggas redan underinnevarande år.Vad utskottet i det föregående anfört bör medanledning av motionerna Ju13, Ju17 och Ju804 som sin mening geregeringen till känna.Det saknas anledning för att ta ställning tillövriga här aktuella motionsyrkanden, och utskottet avstyrkerbifall till dem.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen bilaga 2 m.m.att med anledning av motionerna 1990/91:Ju13 yrkande1, 1990/91:Ju17 och 1990/91:Ju804 yrkande 6 samt med avslag påmotionerna 1990/91:Ju15 och 1990/91:Ju802 yrkande 18 avslårpropositionen i denna del och som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.3. Vård i specialsjukhus m.m. (mom. 4)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 32 sombörjar med "Det föreslagna" och som slutar med "till det" bortha följande lydelse:Det framstår för utskottet som närmast självklart att detknappast är möjligt att inom den slutna kriminalvården sörja förde behov av särskilt omhändertagande som psykisktutvecklingsstörda har. I de fall ett tvångsomhändertagandeframstår som nödvändigt bör alltså en psykiskt utvecklingsstördinte placeras i fängelse. Och inte heller bör han placeras inomden psykiatriska vården om han inte lider av en psykisk störningsom kräver vård. Detta leder utskottet till slutsatsen attmöjligheten att döma till vård i specialsjukhus bör behållas sålänge sådana sjukhus finns kvar. bör ettutredningsarbete påbörjas som kan bilda underlag föromhändertagandet av psykiskt utvecklingsstörda sombegått sådana brott att straffrättsliga åtgärder framstår somnödvändiga. Utskottet vill i sammanhanget peka på att det ärsannolikt att antalet brott som begås av den här aktuellakategorin kommer att öka. Detta framstår som en naturlig följdav omorienteringen av omsorgen om de psykiskt utvecklingsstördasom medfört att de i allt större utsträckning lever ute isamhället och där konfronteras med människor som kanske intealltid har förståelse för deras avvikande beteende.Vad utskottet nu med anledning av motionerna Ju14 och So500anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande vård i specialsjukhus m.m.att med anledning av motionerna 1990/91:Ju14 yrkande3 och 1990/91:So500 yrkandena 2 och 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.4. Omfördelning av resurser (mom. 13)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 34 sombörjar med "När det" och som slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:Det är givet att också frivården kommer att behöva störreresurser för att tillgodse behoven hos psykiskt störda som dömtsför brott. Detta måste betraktas som en förutsättning för attfrivårdsmyndigheten skall kunna aktivt medverka i detkontrollerande och rehabiliterande arbetet för den nyaklientgruppen. Utskottet kan mot den bakgrunden stödja yrkandeti motion Ju18 om en omfördelning av rättsvårdens resurser tillförmån för frivården. Vad utskottet nu uttalat bör beaktas avregeringen i budgetsammanhang. Detta bör ges regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under moment 13 bort haföljande lydelse:13. beträffande omfördelning av resurseratt med anledning av motion 1990/91:Ju18 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilda yttranden1. Allvarlig psykisk störning (mom. 2)() anför:Yrkandena i motion Ju13 om begreppet allvarlig psykiskstörning m.m. har fått en olycklig utformning. Avsikten var attsätta tydliga gränser för när en person skall kunna vårdasenligt den administrativa vårdlagstiftningen. Här skallalltså en väldefinierad psykisk sjukdom enligt min mening varaen förutsättning för tvångsvård. När det gäller vård sombrottspåföljd delar jag utskottets uppfattning.2. Läkarintyg (mom. 9)() och () anför:Vi vill ytterligare understryka vikten av att denläkarundersökning som ligger till grund för ett § 7-intyg ärgrundlig. Ett riktmärke skall vara att undersökningen omfattarminst två möten med den som skall undersökas mellan mötena. Undersökningen skall göras av välkvalificerade och erfarna psykiatriker med erfarenhet också inomrättspsykiatri. Enligt vår mening bör tillsynsmyndigheten ägnaden nya ordningen särskild uppmärksamhet, och den bör utvärderasefter ett par år.Justitieutskottets yttrande1990/91:JuU3y Psykiatrisk tvångsvård m.m.Till socialutskottetInledningI proposition 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård m.m. harregeringen (och )föreslagit att anta förslag till nya lagar ompsykiatrisk tvångsvård, om rättspsykiatrisk vård och omrättspsykiatrisk undersökning samt förslag till ändringar ibrottsbalken (BrB) och följdändringar i ett antal andra lagar.Propositionen jämte motioner har hänvisats tillsocialutskottet (bilaga 1) och till justitieutskottet (bilaga2). Efter framställning under hand från socialutskottetöverlämnar justitieutskottet härmed lagförslag 17 omrättspsykiatrisk undersökning jämte motion 1990/91:Ju13 yrkande2. har från socialutskottet mottagit motion1990/91:So500 yrkandena 2 och 3.Socialutskottet har berett justitieutskottet tillfälle attyttra sig i ämnet.Med anledning av propositionen har väckts bl.a. motionerna1990/91:So30 av (), 1990/91:So31 av StenSvensson m.fl. (m), 1990/91:So32 av m.fl. (v),1990/91:So33 av m.fl. (s), 1990/91:So35 avStig och (), 1990/91:So38 av GöranEricsson (m), 1990/91:So39 av och (), 1990/91:So40 av och förste vice talmanIngegerd (), 1990/91:So41 av m.fl. (fp)och 1990/91:So42 av m.fl. (c). De väckta motionerna 1989/90:So506 av . (c, m, fp), 1989/90:So539 av och (c) och 1990/91:So500 av m.fl. (c) har ocksåsamband med den propositionen.Ärendet föranleder följande yttrande från justitieutskottet.UtskottetPropositionens huvudsakliga innehåll m.m.I propositionen föreslås en ny lagstiftning om psykiatrisktvångsvård som skall ersätta lag om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Vidare föreslås ändringari BrBs påföljdsregler för psykiskt störda lagöverträdare liksomen ny lagreglering för det medicinska utredningsförfarandet vidstraffrättsliga åtgärder mot sådana lagöverträdare.Propositionen innehåller också förslag till ändringar ianknytande lagstiftning. Den nya lagstiftningen föreslås träda ikraft den 1 januari 1992.Den föreslagna lagstiftningen bygger på en delvis ändrad synpå psykiska sjukdomar och därmed jämställd psykisk abnormitet.För att markera detta används ett nytt begrepp allvarligpsykisk störning. Syftet med förslagen är att anpassalagstiftningen på området till den utveckling mot en starktbegränsad användning av tvångsvård inom psykiatrin som ägt rumunder det . Ändamålet med tvångsvård skallenligt förslaget vara att se till att den som har ettoundgängligt behov av sådan vård blir i stånd att medverkatill behandling i frivilliga former.Vidare föreslås en organisatorisk nyordning som innebär attfrågor om psykiatrisk tvångsvård alltid kan prövas avförvaltningsdomstol med länsrätt i första instans.Regler för den psykiatriska tvångsvården av lagöverträdareföreslås som framgått bli intagna i en särskild lag omrättspsykiatrisk vård. Lagen gäller i första hand personer somges psykiatrisk vård som brottspåföljd eller som är häktadeeller intagna i kriminalvårdsanstalt. I lagen regleras bl.a.förutsättningarna för vård, hur vården skall utformas och varden skall bedrivas. En nära anslutning till regleringen av denpsykiatriska tvångsvården i övrigt har eftersträvats.En utgångspunkt för förslaget i den delen är att denstraffrättsliga regleringen även i fortsättningen skall tahänsyn till den psykiska statusen hos en person som har begåtten straffbelagd gärning. Förslaget innehåller emellertidändringar i flera avseenden i den nuvarande regleringen påområdet. Bl.a. införs en ordning med särskildutskrivningsprövning som går ut på att länsrätt i stället förchefsöverläkaren i vissa fall skall pröva frågor om utskrivningoch permissioner vid risk för återfall i allvarlig brottslighet.Regeringsförslaget innehåller också en ny reglering av detmedicinska utredningsförfarandet beträffande de psykiskt stördalagöverträdarna. Ett syfte är att begränsa behovet avrättspsykiatriska undersökningar. Enligt förslaget skallundersökningar kunna utföras antingen vid statligaundersökningsenheter eller, efter överenskommelse mellan statenoch sjukvårdshuvudmännen, inom hälso- och sjukvården.Redan här kan nämnas att regeringen i proposition 1990/91:120om den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten m.m. harförslagit bl.a. att bemyndiga regeringen att godkännaavtal enligt i propositionen angivna riktlinjer i fråga omuppdrag för sjukvårdshuvudmännen att utföra rättspsykiatriskaundersökningar samt att godkänna att rättsmedicinalverket (seprop. 1990/91:93) tar över ansvaret för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten från fr.o.m. den 1oktober 1991. Propositionen har hänvisats till socialutskottet.Yttrandets omfattningDe frågor som aktualiserats i ärendet och som ligger inomutskottets beredningsområde gäller i första hand straffrättsligaoch processuella frågor. Utskottet begränsar sitt yttrande tillsådana frågor.DomstolsprövningI propositionen föreslås att den nuvarande organisationen medutskrivningsnämnder och psykiatriska nämnden somöverprövningsinstans skall upphöra. Den rättsliga prövningen avfrågor om psykiatrisk tvångsvård skall i stället göras av deallmänna förvaltningsdomstolarna med länsrätt som förstainstans. Länsrätt skall därvid vara domför i den sammansättningsom anges i 17 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar -- lagfaren domare med nämndemän -- ominte en lagfaren domare ensam enligt regleringen i 18 § ärbehörig. Vid handläggningen i kammarrätt av mål som överklagatsdit skall nämndemän enligt förslaget som regel ingå i rätten (38§ förslaget till lag om psykiatrisk tvångsvård och 21 §förslaget till lag om rättspsykiatrisk vård).Förslaget innebär i denna del att det införs ett system medansökan om obligatorisk domstolsprövning frånintagningsbeslutet.