bet · GE01NU27 · 1991-03-05 00:00:00 — 1990/91NU27ÄrendetI detta betänkande behandlas fyra motionsyrkanden - i tre motioner - vilkahar samband med den nya lag (1990:1114) om värdepappersfonder som har trätt ikraft . I en reservation (m, fp, c, mp) begärs att andelsägarna i en värdepappersfondpå nytt skall få lagstadgad rätt att utse vissa styrelseledamöter ifondbolaget. Utskottet avstyrker yrkanden härom liksom om generös bedömning avansökningar beträffande slutna fonder med utpräglad riskprofil och om åtgärderför ökad boskillnad mellan banker och fondbolag. De motioner som behandlas här är följande:1990/91:N322 av m.fl. (c) såvitt gäller yrkandet (4) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omplaceringsrätt och riskprofil för värdepappersfonder.1990/91:N351 av m.fl. (fp) såvitt gäller yrkandet (5) attriksdagen beslutar återinföra rätten för fondandelsägare att utsestyrelseledamöter i fondbolag.1990/91:N372 av () såvitt gäller yrkandena att riksdagen2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkopplingen banker/fondkommissionärer och aktiefonder,3. beslutar i enlighet med vad i motionen anförts om rätten för andelsägarei en aktiefond att besluta om fondens angelägenheter på en obligatoriskandelsägarstämma. InledningRiksdagen antog -- med några mindre ändringar -- ett avregeringen framlagt förslag till lag om värdepappersfonder (prop. 1990/91:153,1990/91:NU4). Denna lag (1990:1114) har trätt i kraft den 1januari 1991.Vissa övergångsbestämmelser finns i lagen (1990:1115) om ikraftträdande avlagen om värdepappersfonder. Med stöd av förordningen (1990:1123) omvärdepappersfonder har bankinspektionen utfärdat ytterligare föreskrifter,publicerade i bankinspektionens och försäkringsinspektionensförfattningssamling (BFFS 1990:23).Lagen om värdepappersfonder har ersatt aktiefondslagen (1974:931). Etthuvudmotiv för den nya lagstiftningen har varit den ökandeinternationaliseringen av finansiella tjänster. Reglerna om fondsparande haranpassats dels till nya förhållanden i -- avreglerad kapitalmarknad ochi huvudsak avskaffad valutareglering --, dels till minimikraven i EGs direktivom kollektiva investeringar i värdepapper. Detaljstyrningen av fonderna harminskats. Inom vissa ramar får fonderna själva bestämma placeringsinriktningoch riskprofil. De får också själva reglera andelsägarnas eventuella deltagandei fondbolagets styrelse. Den tidigare lagfästa rätten för andelsägarna att utsevissa styrelseledamöter har sålunda slopats. har kravet påinformation från fonderna skärpts.Den nya lagen omfattar liksom den tidigare endast öppna fonder, dvs. fondersom kännetecknas av att andelsägarna när som helst kan lösa in sina andelar.Regeringen eller, efter dess bemyndigande, bankinspektionen får emellertid gesärskilt tillstånd för kollektivt sparande i slutna fonder. För sådana är inteEG-direktivens placeringsbestämmelser bindande.PlaceringsbestämmelserVärdepappersfondssystemet har, heter det i motion 1990/91:N322 (c), ihuvudsak kommit att begränsas till placeringen i de börsnoterade bolagen. Debanker och övriga institutioner som ger tillstånd att skapa värdepappersfonderborde emellertid vara fria att utforma den riskprofil som de önskar och somspararna efterfrågar. Det borde sålunda bli möjligt att skapa fonder därandelen icke börsnoterade värdepapper är högre än med nuvarande begränsningar.Fonderna måste dock, understryker motionärerna, marknadsföras som riskfonderoch stå under kontinuerlig kontroll av bankinspektionen.Vid behandlingen av propositionen om värdepappersfonderredogjorde näringsutskottet (1990/91:NU4 s. i detalj för deplaceringsregler som skulle komma att gälla enligt den nya lagen och förbakgrunden till dessa. Till denna framställning hänvisar utskottet . Avbetydelse är särskilt en begränsning som, i överensstämmelse med EGs direktivpå området, gäller för de öppna värdepappersfonderna, vilka lagen i första handreglerar. Av en sådan fonds värde får högst placeras i andra fondpapperetc. än sådana som är eller avses bli föremål för handel vidnågon reglerad marknad som är öppen för allmänheten. Motsvarande restriktionhar tidigare föreskrivits i aktiefondslagen.Vid sin behandling av lagförslaget avstyrkte utskottet motionsyrkanden somgick ut på att den berörda gränsen skulle sättas vid i stället för 10 %resp. att ingen begränsning av detta slag skulle gälla. Det förstnämndaändringsförslaget fick stöd i en reservation (c). följde utskottet.Det nu föreliggande motionsyrkandet syftar, enligt vad som har förklarats frånmotionärernas sida, inte till någon ändring av 10 %-regeln. Det avser i ställetplaneringsprofilen för slutna fonder, som bankinspektionen meddelar särskildabestämmelser för.Ett motionsyrkande gick ut på att aktiefonder med en merutpräglad riskprofil skulle få tillskapas; 15--av en sådan fonds värdeföreslogs få utgöras av onoterade värdepapper. Utskottet hänvisade till denmöjlighet som skulle ges att inrätta slutna fonder för mera riskfylldaplaceringar. Därigenom tillgodosågs, menade utskottet, i det väsentliga vadmotionärerna ville uppnå.Med anledning av det nu föreliggande motionsyrkandet åberopar utskottet dettatidigare uttalande. Det får ankomma på intresserade aktörer inom näringslivetoch bland spararna att ta de initiativ som behövs för att fonder med den avmotionärerna förespråkade inriktningen skall komma till stånd. Gällandebestämmelser ger, som framgår av utskottets redogörelse, möjligheter förbankinspektionen att lämna tillstånd för sådana fonder försåvitt den avseddaplaceringsprofilen bedöms vara godtagbar. Något uttalande av pågrundval av motionsyrkandet finner utskottet inte skäl att förorda.Rätt för fondandelsägare att utse styrelseledamöter i fondbolagEnligt 7§ aktiefondslagen har ägarna av andelar i en aktiefond haft ennärmare reglerad rätt att utöva inflytande på sammansättningen av styrelsen fördet fondbolag som förvaltar fonden. Styrelsen skulle bestå av minst femledamöter. Av dem skulle fondandelsägarna eller en intressesammanslutning fördem utse en ledamot för varje påbörjat tretal ledamöter. Om ledamot inte kundeutses enligt denna huvudregel skulle uppgiften att utse företrädare förandelsägarna övertas av i det län där fondbolagets styrelse hadesitt säte.Hur valet skulle gå till reglerades inte i lagen. Flertalet aktiefonder har isina fondbestämmelser haft en regel om att det skulle hållas enfondandelsägarstämma vid vilken bl.a. skulle förrättas val avstyrelseledamöter. Vanligen fanns också en regel enligt vilkenandelsägarstämman var behörig bara om minst 0,av andelsägarna varnärvarande. Denna regel var dock inte absolut. Enligt samma fondbestämmelserfick bankinspektionen ge dispens från närvarokravet, något som har varitvanligt förekommande.I den departementspromemoria (Ds 1989:71) som låg till grund för proposition1989/90:153 om värdepappersfonder anfördes -- med hänvisning till den låganärvarofrekvensen vid andelsägarstämmorna -- att de andelsägare som hade valtstill ledamöter i ett fondbolags styrelse knappast kunde påstås representeraandelsägarna i någon högre grad. Från fondbolagens sida hade framförts attanordnandet av andelsägarstämmor var kostsamt och administrativt settbetungande, särskilt som fondbolagen också regelmässigt måste söka dispens frånfondbestämmelsernas föreskrifter. Bankinspektionens hantering avdispensansökningarna angavs vara tidskrävande.I propositionen anfördes sammanfattningsvis att det hade skett enförskjutning vad gäller andelsägarnas beteende, från önskemål att den enskildeandelsägaren skall kunna påverka den egna fondens verksamhet till enefterfrågan av kvalificerade förvaltartjänster. Andelsägarnas handlande hadeuppfattats som ett tydligt tecken på detta. De nu angivna förhållandena angavssom ett motiv till att i den nya lagen inte föreslogs ingå några bestämmelserom rätt för fondandelsägarna att utse styrelseledamöter. Den vidgadeinformationsplikt som skulle införas -- i enlighet med EGs krav --avsågs emellertid ge andelsägarna ökad inblick i fondernas förvaltning. Detskall finnas en aktuell informationsbroschyr för varje värdepappersfond, ochett fondbolag skall tillställa alla andelsägare årsberättelser ochhalvårsredogörelser innehållande den information som behövs för att fondensutveckling och ställning skall kunna bedömas.Det finns, framhölls det i propositionen, i den nya lagen ingenting somhindrar att ett fondbolag i fondbestämmelserna reglerar andelsägarnas rätt attutse styrelseledamöter i fondbolaget. De fondandelsägare som anser attmöjligheten att genom styrelsen påverka fondens skötsel är väsentlig kan, sadesdet vidare, förutsättas välja sådana fonder där fondbestämmelserna öppnar dennamöjlighet.Att fondandelsägarnas efterfrågan sålunda skulle komma att styra fondernasinterna organisation kunde, uttalade näringsutskottet enhälligt i sittbetänkande över propositionen (1990/91:NU4 s. 10), anses stå i överensstämmelsemed ett marknadsekonomiskt synsätt. Utskottet instämde i uppfattningen att deönskemål som fondspararna genom sitt agerande gav uttryck åt borde få bliavgörande för hur de olika fondbolagens beslutsapparat närmare skulle utformas.Därmed avstyrkte utskottet ett motionsyrkande (m) som gick ut på att staten påliknande sätt som tidigare skulle fastställa detaljerade regler ominstitutionella former för andelsägarnas inflytande på styrelsenssammansättning. Enligt en reservation (m, fp, c, mp)borde emellertid lagen om värdepappersfonder innehålla en bestämmelse --motsvarande 7§ aktiefondslagen -- med fortsattakrav i detta hänseende.Samma önskemål som i reservationen framställs , sedan den nya lagen omvärdepappersfonder har trätt i kraft, i två motioner, 1990/91:N372 (m) och1990/91:N351 (fp). Avskaffande av andelsägarstämmorna innebär, heter det i denförra motionen, att de som äger en aktiefond fråntas rätten att besluta överförvaltningen av fondens tillgångar. Motionärerna befarar att detta skall ledatill att de som äger fondbolagen, dvs. banker och fondkommissionärer, fårutökad makt som delägarnas direkta insyn och kontrollmöjligheterreduceras. Liknande farhågor kommer till uttryck i den senare motionen. Det är,anförs där, mycket olyckligt att de demokratiska påverkansmöjligheterna påangivet sätt går förlorade. Ett aktivt enskilt sparande riskerar, enligt ettresonemang som förs i båda motionerna, att bli ett passivt sparande därinstitutioner -- fondbolagen -- enväldigt förvaltar småspararnas medel. Imotion 1990/91:N372 (m) tilläggs att ett avskaffande av andelsägarstämmornadessutom ökar det passiva ägandet utan ägaransvar, eftersom det inte längreblir möjligt för fonderna att utöva rösträtt för sitt aktieinnehav. Dettaskulle, menar motionären, vara en både principiellt och i vissa fall ävenreellt olycklig utveckling.Utskottet vill först liksom tidigare slå fast följande förhållanden.Aktiefondslagen har inte innehållit någon föreskrift enligt vilken varjefondbolag måste anordna andelsägarstämma. Styrelserepresentanter föraktieägarna har också kunnat utses genom ett valförfarande av annat slag. Dennya lagen om värdepappersfonder innebär inte något förbud vare sig mot attäldre fonder som fortsätter sin verksamhet enligt den nya lagen bevararordningen med andelsägarstämma eller motsvarande eller mot att nya fonder infören sådan ordning. Inte heller är avsaknaden av lagbestämmelser på detta områdeatt se som någon rekommendation om att det tidigare systemet förandelsägarinflytande skall överges. Det är uteslutande fråga om en avregleringsom medför att fondbolagens institutionella uppbyggnad inte längre styrs avstatsmakterna genom detaljerade regler utan av fondspararna genom derasbeteende på marknaden.Det bör noteras att beslutssituationen nu är förändrad jämfört med hösten1990, när den nya lagen kom till. Det var då fråga om huruvida vissa redanbefintliga regler skulle bibehållas oförändrade eller om de skulle avskaffas.Sedan det senare blev fallet skulle vid ett återinförande av reglerna erfordrasövergångsbestämmelser med hänsyn till de äldre och nya fonder som --1991 har valt en organisation utan fondandelsägarstämma ellermotsvarande.Utskottet anser liksom motionärerna att det är värdefullt om spararna ivärdepappersfonder har möjlighet att via andelsägarstämma eller motsvarande övainflytande på styrelsens sammansättning och därmed på hur verksamheten läggsupp. Som nämnts riktar sig de nu gällande reglerna icke mot en sådan ordning.Den fråga som utskottet har att besvara med anledning av de båda nu aktuellamotionsyrkandena är mot angiven bakgrund följande. Kan det överlämnas åt demsom önskar spara i värdepappersfonder -- såsom ett av tillgängliga alternativför placering av sparmedel -- att enligt gängse marknadsekonomiska principerstyra fondernas ledningsorganisation genom sin efterfrågan avförvaltningstjänster med olika utrymme för andelsägarmedverkan, eller börstaten genom lag föreskriva att alla värdepappersfonder i sina fondbestämmelserskall inrymma en konstruktion med andelsägarstämmor eller motsvarande?I det förra fallet kan, att döma av fondandelsägarnas hittillsvarandebeteende, en konsekvens bli att somliga fonder kommer att saknainstitutionaliserat inflytande för andelsägarna, vilkas eventuella negativareaktioner mot fondförvaltningen då får ta sig uttryck i att de lämnar fonden,åtminstone när det gäller fortsatt sparande. I det senare fallettorde liksom behövas undantagsbestämmelser som, på sätt som harangivits, föranleder insatser av en myndighet för den händelse att det visarsig att andelsägarstämman inte fungerar på avsett vis.Utskottet anförde i samband med den nya lagens tillkomst att de önskemål somfondspararna genom sitt agerande ger uttryck för borde få bli avgörande för hurde olika fondbolagens beslutsapparat närmare utformas och att statsmakternasåledes inte borde fastställa något mera detaljerat regelverk förvärdepappersfondernas organisation. Utan att därmed göra något egetställningstagande noterar utskottet att en sådan linje synes stå i godöverensstämmelse med principer som man brukar förespråka från motionärernashåll. "Marknadsekonomi förutsätter", heter det exempelvis i motion 1990/91:N357(m) om konkurrens och konkurrenskraft, "att företagen kan verka utan styrningfrån statens sida. Lagstiftningen skall ange nödvändiga ramar för skydd förliv, hälsa, säkerhet och egendom. Inom dessa ramar skall sedan företagen fårverka fritt." På liknande sätt uttalas i motion 1990/91:N292 (fp) attkonsumenternas intressen bäst hävdas genom en marknadsekonomi som skaparvalfrihet och ger utrymme för enskilda människors initiativ. Utskottetvidhåller, när den ställda frågan skall besvaras, sin tidigare uppfattningbeträffande utformningen av lagen om värdepappersfonder. De nu aktuellayrkandena i motionerna 1990/91:N372 (m) och 1990/91:N372 (fp) avstyrks alltså.Relationer mellan banker och fondbolagMånga värdepappersfonder är, hävdas det i motion 1990/91:N372 (m), i allt förhög grad knutna till de stora bankerna. Det finns därför, menar motionären,risk för att fonderna inte prioriterar en god avkastning på aktiespararnasinsatta kapital utan i stället utnyttjas för att stärka respektive banksintressesfär. borde därför göra ett uttalande till regeringen om attåtgärder bör vidtas för att öka boskillnaden mellan värdepappersfonderna ochfrämst de stora bankerna och deras intressesfärer. Som ett uppslag anges attbanker som har flera fondbolag skulle kunna bli underkastade en tvingande regelom att dessa skall förläggas till olika regionbanker eller motsvarande.Motionären utvecklar närmare hur, enligt hans mening, bankerna enligt gällanderiktlinjer har alltför stora möjligheter att på olika sätt laborera medvärdepappersfondernas placeringar.Ett motsvarande yrkande väcktes av samme motionär under allmänna motionstidenår . behandlade det i anslutning till förslaget till lagom värdepappersfonder. Lagförslaget innehöll, framhöll utskottet, i 1§ enbestämmelse om att fondbolaget och förvaringsinstitutet skall handla oberoendeav varandra och uteslutande i andelsägarnas gemensamma intresse. Förfondbolagens del fanns redan en motsvarande bestämmelse i 17§aktiefondslagen. Det var således uppenbart att det hörde tilltillsynsmyndighetens uppgifter att beakta att det inte skulle uppkommamissförhållanden av den typ som motionären antydde. Utskottet fann inte skälför något särskilt uttalande av på grundval av motionsyrkandet, ochnågot sådant kom inte heller till stånd.När motionären nu återkommer i frågan vill utskottet ytterligare meddela atti bankinspektionens föreskrifter angående värdepappersfonder (BFFS1990:23)ingår bl.a. följande. I ansökan om tillstånd att utöva fondverksamhet skallanges aktieägare som har kvalificerad ägarandel liksom storleken på sådanaägarandelar. Styrelsen skall bestå av minst fem ordinarie ledamöter, varavminst två skall vara externa, dvs. inte komma från bolaget eller, om bolagetingår i en koncern, från företag i koncernen. Verkställande direktören skall hasin huvuduppgift i fondbolaget.Med det sagda konstaterar utskottet att regelsystemet är utformat med siktepå att förebygga missförhållanden av det slag som motionären avser och attbankinspektionen kan förväntas inskrida om sådana missförhållanden likväluppkommer. Något uttalande av i enlighet med motionsyrkandet finnerutskottet inte motiverat. 1. beträffande placeringsbestämmelseratt avslår motion 1990/91:N322 yrkande 4,2. beträffande rätt för fondandelsägare att utse styrelseledamöter ifondbolag, m.m.att avslår motion 1990/91:N351 yrkande 5 och motion 1990/91:N372yrkande 3,3. beträffande relationer mellan banker och fondbolagatt avslår motion 1990/91:N372 yrkande 2.Stockholm den 5 mars 1991På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), (fp), Per (),(), (), (), Bo Finnkvist (s),(), (), (), (),(), (), (), (),() och (). Rätt för fondandelsägare att utse styrelseledamöter i fondbolag, m.m.Hadar (), Per (), (), (),(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.6 som börjar med"Utskottet anförde" och slutar med "avstyrks alltså" bort ha följande lydelse:Det är enligt utskottets uppfattning felaktigt att åberopa marknadsekonominsprincip mot det krav på lagreglering av fondandelsägarnas inflytande som ställsi motionerna 1990/91:N372 (m) och 1990/91:N371 (fp). Ett viktigt inslag imarknadsekonomin är att statsmakterna skall fastställa klara spelreglerbeträffande rättigheter och skyldigheter för aktörerna på marknaden. Enavreglering som kan få till resultat att systemet med andelsägarstämmor ellermotsvarande till stor del går förlorat är uppenbarligen inte acceptabel.Utskottet ser det som ett angeläget krav att det åter införs lagbestämmelser omdet viktiga demokratiska inslag som detta system reperesenterar. Attandelsägarstämmorna avskaffas medför, såsom framhålls i den senare motionen, enpåtaglig risk för att aktieägandet i ökad utsträckning blir ett passivt ägandeutan utövande av ägaransvar. En sådan utveckling skulle vara olycklig och börmotarbetas.Med hänsyn till behovet av övergångsanordningar framlägger utskottet intesjälvt förslag till erforderlig komplettering av lagen om värdepappersfonder.Det bör i stället ankomma på regeringen att med det snaraste föreläggariksdagen ett sådant förslag.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande rätt för fondandelsägare att utse styrelseledamöter ifondbolag, m.m.att med anledning av motion 1990/91:N351 yrkande 5 och motion1990/91:N372 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.Särskilt yttrandePlaceringsbestämmelserRoland (), () och () anför:Regeln att av värdepappersfondernas placeringar får göras i ickemarknadsnoterade värdepapper innebär en allvarlig begränsning av dessa fondersmöjligheter att tillhandahålla riskkapital till små och medelstora företag. Detär därför angeläget att ansökningar om tillstånd att inrätta slutna fonder meden i detta hänseende mer gynnsam riskprofil får en generös behandling avbankinspektionen. Vi utgår från att, i enlighet med vad näringsutskottetuttalade i lagstiftningsärendet, inspektionens praxis blir sådan att det nuaktuella yrkandet i motion 1990/91:N322 (c) i realiteten blir tillgodosett.