bet · GE01UU18 · 1991-05-07 00:00:00 — Att här har viktiga nationellasäkerhetsintressen att bevaka visar inte minst just resultatenav CFE-förhandlingarna.Vapenbegränsningarna i är upplagda enligtprincipen högsta tillåtna nivåer samt speciella undertak förolika geografiska zoner inom området. Systemet kan ses som ettantal koncentriska cirklar, vilka är hopkopplade på så sätt attmateriel inte får föras från de yttre zonerna in mot centrum.Syftet är att därigenom förhindra en ny militär koncentration iCentraleuropa. Rörelser i motsatt riktning är däremot tillåtna,utom beträffande de områden som ingår i det yttersta området,dvs. Hit får endast en mycket liten del av dekvarvarande vapnen ytterligare tillföras.Själva reduktionerna enligt avser dock inteflankområdena i någon större utsträckning utan är i första handinriktade på . Till det norra flankområdet räknasbl.a. Härtill kommer attflera slag av materiel som är särskilt viktigt för militäraföretag i det nordeuropeiska området inte alls omfattas avCFE-avtalet. Det gäller bl.a. transportflyg,sjötransportresurser och opansrade bandvagnar som kan ge storrörlighet.Bortdragandet av sovjetiska trupper från Central- ochÖsteuropa samt en kraftig minskning av de totala vapennivåernainnebär att de tre västliga militärdistrikten (, detbaltiska och det vitryska) kommer att få en relativt sett ökadbetydelse för förläggningen av sovjetiska förband. CFE-avtaletsbegränsningar medger att cirka hälften av resurserna förläggstill detta område. Sammantaget innebär därförsannolikt att viss militär kapacitet kommer att öka i vår närhetmedan annan minskar. Eftersom avtalet endast innebär enkvantitativ reglering utan hänsyn till kvalitativa faktorer,kommer den militära kapaciteten i vårt närområde dessutom attkunna moderniseras.Av det ovan anförda framgår tydligt vilken vikt de framtidaförhandlingarna om nedrustning och säkerhet inom ESK kommer attha för svensk del. Utskottet vill uttala sitt stöd förregeringens strävan att göra en aktiv insats i de kommandeförhandlingarna och i stärkandet av ESK-samarbetet som helhet.ESK är enligt utskottets mening den självklara grunden förarbetet på att bygga upp en ny alleuropeisk säkerhets- ochsamarbetsordning, och har ett starkt intresse av att detarbetet blir framgångsrikt.Med det anförda betraktar utskottet yrkandena 8, 10 och 11 imotion U413 (m), yrkande 2 i motion U417 (fp) samt yrkande 2 imotion U429 (c) som besvarade.I yrkande 9 i motion U413 (m) framhålls vikten av att Sverigespeciellt uppmärksammar att minoriteternas problem löses iöverensstämmelse med Parisdokumentet. I yrkande 4 i motion U433(v) föreslås att i FN och inom ESKs ram reser frågan omde växande nationalitetsmotsättningarna i och iSovjetunionen med målsättningen att motverka militära lösningar.Utskottet delar motionärernas syn på frågan om minoritetersställning och växande nationella motsättningar som en alltviktigare fråga i det nya . Ett uttryck för det senareförhållandet är beslutet vid i att hålla ettexpertmöte om etniska minoriteter i . Medhänsyn till frågans känslighet i många av medlemsstaternainnebär beslutet enligt utskottets mening ett positivt steg iriktning mot ett ökat ESK-engagemang på detta område. Utskottetförutsätter att regeringen kommer att bidra aktivt till mötet.Utskottet vill peka på att de olika ESK-dokument somantagits , inte minst beträffande mänskligarättigheter, utgör en grund för minoriteters skydd och redan görderas behandling till en angelägenhet för samtligaESK-medlemmar.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 9 i motion U413(m) samt yrkande 4 i motion U433 (v) som besvarade.I yrkande 12 i motion U413 (m) föreslås att inom ESKskall arbeta för att ett framtida ESK-parlament skallbaseras på Europarådet.Utskottet konstaterar att tillsammans med flera andraländer aktivt verkat för att just skulle utgöragrunden för ett framtida ESK-parlament. Ett motstånd mot dennatanke har dock förelegat den amerikanska kongressen. Vid ettmöte mellan företrädare för samtliga ESK-staters parlament iMadrid den 2--l991 antogs i en resolution principernaför en parlamentarisk församling inom ESK. I den önskan som däruttrycktes om samverkan med andra europeiska parlamentariskaförsamlingar nämns tillsammans med Västeuropeiskaunionens parlamentariska församling, Nordatlantiskaassemblén samt, på en annan nivå, . Iresolutionen slås även fast att som dessa församlingaretablerar ett nära samarbete med det nya ESK-parlamentet måstede alla bevara sin egen identitet. Samarbetsavtal bör därförupprättas, och möjligheter att församlingarna beviljar varandraobservatörsstatus nämns. Det nya ESK-parlamentet kommer attinleda sin verksamhet med en första session l992.Utskottet betraktar därmed yrkande 12 i motion U413 (m) sombesvarat.De internationella nedrustningsförhandlingarnaEtt av de områden på vilka nedlagt sina störstaansträngningar i de internationella nedrustningsförhandlingarnagäller försöken att få till stånd ett avtal om ettfullständigt stopp för alla kärnvapenprov (CTB). Dessaansträngningar har pågått ochkoncentrerats till förhandlingarna vid nedrustningskonferensen iGenève (CD). lade l983 fram ett komplett förslag tillett avtal, och sedan l976 har lett arbetet på ettglobalt verifikationssystem med bl.a. centraldatorer förseismiska data i , , och Canberra.I yrkande 1 i motion U403 (s), yrkande 3 i motion U410 (mp),yrkande 5 i motion U417 (fp), yrkande 5 i motion U429 (c),yrkande 2 i motion U433 (v) samt yrkande 11 i motion U660 (mp)föreslås att skall fortsätta att verka aktivt för attuppnå målet om ett fullständigt provstoppsavtal.Utskottet konstaterar att tillsattes i CD, efterett uppehåll av , återigen en särskild kommitté förbehandling av provstoppsfrågan. Kommitténs mandat medger dockännu inga verkliga förhandlingar. Positionerna mellankärnvapenstaterna och övriga stater präglas fortfarande avtraditionella motsättningar och olika uppfattningar om när ochhur ett fullständigt provstoppsavtal skall uppnås.Storbritannien och har exempelvis deklarerat attprovstoppsavtalet för dem är en mycket långsiktig målsättning,medan anser att verkliga förhandlingar om ettfullständigt provstoppsavtal bör komma i gång så snart sommöjligt. Trots de traditionella motsättningarna anser utskottetatt det nu bör finnas möjligheter att utföra ett substantielltarbete i denna fråga i CD, till gagn för framtida förhandlingar.På grund av den långvariga låsningen i CD beträffandeprovstoppsfrågan begärde mer än en tredjedel av destater som är anslutna till det partiella provstoppsavtalet atten ändringskonferens skulle sammankallas i syfte att vidgaavtalet till ett fullständigt provstoppsavtal.Ändringskonferensen hölls i l991.Initiativtagarnas avsikt var att konferensen genom att behandlaprovstoppsfrågan parallellt med arbetet inedrustningskonferensen i skulle skapa ett kraftigaretryck på kärnvapenmakterna att upphöra med sina underjordiskaprov och sluta ett avtal härom. Sedan de senare inte oväntatmotsatt sig ett slutdokument med denna innebörd, slutadeändringskonferensen genom att en omröstning företogs, varvidmajoriteten inkl. bemyndigade konferensens ordförandeatt hålla konsultationer för att uppnå framsteg i frågan och attåteruppta konferensens arbete vid en lämplig tidpunkt.Konferensens resultat kan ses som en bekräftelse på utskottetsredan uttalade åsikt (1990/91:UU4) att CD, där samtligakärnvapenmakter är representerade, är det forum som är bästlämpat för ett fortsatt drivande av frågan om ett totaltprovstopp. Regeringen avser enligt vad utskottet erfarit att pånytt i CD lägga fram ett uppdaterat förslag till ettfullständigt avtal härom under den kommande sommarens session.Trots de politiska låsningar som präglat FNs behandling avfrågan noterar utskottet att antalet genomförda kärnvapenprovändå minskat . harantalet prov minskat från 48 till 13 . harhittills tre sprängningar ägt rum. senaste provskedde den 24 oktober 1990.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 1 i motion U403(s), yrkande 3 i motion U410 (mp), yrkande 5 i motion U417 (fp),yrkande 5 i motion U429 (c), yrkande 2 i motion U433 (v) samtyrkande 11 i motion U660 (mp) som besvarade.I ett antal motioner berörs risken för kärnvapenkrig avmisstag. I yrkande 6 i motion U417 (fp), motion U422 (s) samti yrkandena 1 och 2 i motion U428 (c, s, fp, v, mp) föreslås attSverige skall ta initiativ till ett arbete i syfte att nå eninternationell överenskommelse bl.a. i CD som minskar riskernaför kärnvapenkrig av misstag. I yrkande 3 i samma motionföreslås att skall initiera programmet bilateralt medkärnvapenmakterna i samband med exempelvis kommande START2-förhandlingar och kommande förhandlingar om kärnvapen med korträckvidd i . I yrkande 4 i motion U429 (c) föreslås attSverige verkar för att det i nedrustningsarbetet skall läggasstörre vikt vid bl.a. tekniska systemförändringar som minskarriskerna för misstag, kriser och olyckshändelser.Utskottet noterar att den konferens om riskerna för ettkärnvapenkrig av misstag som flertalet motionärer refererar tilloch som hölls i på svenskt initiativgav värdefulla resultat, bl.a. i form av ett omfattandehandlingsprogram. Det är önskvärt att resultaten nu på lämpligtsätt följs upp i regeringens internationella kontakter.Utskottet konstaterar vidare att det för främsta måletpå detta område är ett avskaffande av alla kärnvapen. I sambandmed nedrustningsförhandlingarna om bl.a. reduktioner ochkontroll av kärnvapen verkar dessutom föratt faran av kärnvapenkrig av misstag beaktas genom utbyggdatekniska säkerhetsarrangemang och förtroendeskapande åtgärder,som kan nedbringa riskerna för krig.Vad beträffar förslagen att nå en internationellöverenskommelse inom FNs ram för att minska risken förkärnvapenkrig av misstag vill utskottet peka på atthuvudelementen redan är föremål för separat eller annanbehandling i FN eller i nedrustningskonferensen i Genève.Lämpligheten av att ge en övergripande behandling av alla vittskiftande spörsmål rörande kärnvapenkrig av misstag, i t.ex. enresolution, bör enligt utskottets mening bli föremål förnoggrann prövning innan något initiativ tas. Detsamma gäller denföreslagna behandlingen av frågorna i nedrustningskonferensen iGenève. Däremot utgår utskottet ifrån att regeringen tar hänsyntill det antagna handlingsprogrammet och där så är lämpligtsöker föra in de element som inte redan är täckta av pågåendediskussioner i FN-systemets behandling av frågan. Utskottetöverlåter till regeringen att själv pröva lämpligheten av att taupp handlingsprogrammet bilateralt med kärnvapenmakterna.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 6 i motion U417(fp), motion U422 (s), yrkandena 1, 2 och 3 i motion U428 (c, s,fp, v, mp) samt yrkande 4 i motion U429 (c) som besvarade.I yrkande 4 i motion U428 (c, s, fp, v, mp) understryks viktenav att medvetenheten om ett kärnvapenkrigs faror ökar blandpolitiker, folkrörelser och media.Utskottet instämmer häri och vill hänvisa dels till Sverigesinsatser i FN med att ta fram bl.a. kärnvapenstudier, dels tilldet stöd som lämnas till fredsrörelsen viastatsbudgeten.Yrkande 4 i motion U428 (c, s, fp, v, mp) och yrkande 4 imotion U429 (c) anses därmed besvarade.I yrkande 2 i motion U403 (s), yrkande 1 i motion U410 (mp)samt yrkande 9 i motion U418 (mp) föreslås att varjekärnvapenprov skall mötas av svenska protester. De prov sommotionärerna särskilt nämner är de franska proven i Stilla havetsamt det l990 genomförda sovjetiska provet på . Iyrkande l0 i motion U660 (mp) framhålls de destruktivaeffekterna av kärnvapenprov särskilt för urbefolkningarna iFranska , och Nordkalotten.Utskottet har behandlat förslag om att skallprotestera i sina två senaste nedrustningsbetänkanden(l989/90:UU6 och l990/9l:UU4) och då anfört att taravstånd från de fortsatta kärnvapenproven världen över ochförmedlar sin inställning kontinuerligt såväl multilateralt sombilateralt. Vad gäller de franska proven har den svenska synenframförts direkt till såväl landets president sompremiärminister. Efter den sovjetiska kärnsprängningen på NovajaZemlja l990 protesterade samtliga nordiska ländergemensamt i mot att provsprängningen ägt rum och vädjadetill att avstå från vidare prov i området. Sverigehar också framfört en protest till iStockholm.Utskottet anser det motiverat att regeringen ävenfortsättningsvis bilateralt markerar det starka svenskaavståndstagandet från alla kärnvapenprov när sådana sker.Utskottet överlåter dock på regeringen att vid varje givettillfälle pröva vilka former som kan vara meständamålsenliga för att göra den svenska inställningen känd.Att urbefolkningarna i de områden som drabbats avkärnvapenprov har samma rätt till skydd och hjälp som övrigainvånare anser utskottet vara en självklarhet. Att dessa oftasaknar effektiva möjligheter att med egen kraft driva sina kravökar ytterligare det angelägna i att nå multilateralaöverenskommelser mot provsprängningar.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 2 i motion U403(s), yrkande 1 i motion U410 (mp), yrkande 9 i motion U418 (mp)samt yrkande 10 i motion U660 (mp) som besvarade.I yrkande 2 i motion U410 (mp) och i yrkande 4 i motion U417(fp) föreslås att skall verka för att FN genomför enoberoende vetenskaplig undersökning av effekterna på hälsa ochmiljö av provsprängningarna i . I yrkande 3 imotion U403 (s) föreslås att skall ta initiativ till atten oberoende expertgrupp sänds till provsprängningsområdet iStilla havet.Medan målet enligt utskottets åsikt måste förbli att nå ettfullständigt stopp för alla kärnvapenprov delar utskottetregeringens uppfattning att det är angeläget att studier avprovens miljö- och hälsoeffekter kommer till stånd. Utskottetkonstaterar att den särskilda kärnvapenstudie som på svensktinitiativ genomförts av FN och behandlades vid förra åretsgeneralförsamling omfattar miljö- och hälsoeffekter. Sverigeföreslog också vid ändringskonferensen i i januari i årrörande det partiella provstoppsavtalet att en oberoendeinternationell undersökning av kärnvapenprovens medicinskaföljder med full tillgång till alla relevanta medicinska dataskulle tillsättas. Regeringen överväger enligt vad utskottetinhämtat att följa upp detta förslag vid . Utskottet välkomnar det initiativregeringen tagit på detta område.Vad beträffar speciellt ett i flera motioner föreslagetinitiativ till nya undersökningar av de franska kärnvapenprovenseffekter bör enligt utskottets mening initiativ till studierhelst vara globala, t.ex. genom FN eller WHO, eller stödjas avde närmaste staterna i regionen. I första hand bör enligtutskottets mening berörda länder i regionen ta initiativ tillatt en oberoende expertgrupp sänds till Frankrikesprovsprängningsområde. bör enligt utskottets meningvälkomna och vara berett att stödja ett sådant regionaltinitiativ.Därmed anses yrkande 3 i motion U403 (s), yrkande 2 i motionU4l0 (mp) samt yrkande 4 i motion U417 (fp) vara besvarade.I motion U406 (s) föreslås att åter skall ta ettinitiativ tillsammans med de övriga nordiska länderna och krävaett totalförbud för kärnvapenprov på Nordkalotten.Utskottet hänvisar till den ovan skildrade nordiska aktionen iMoskva l990 och noterar med tillfredsställelse attnågra nya kärnvapenprov i området inte harförekommit. Utskottet utgår ifrån att regeringen med störstauppmärksamhet följer den fortsatta utvecklingen beträffandekärnvapenprov i , som har stor betydelse för samtliganordiska länder, samt att regeringen fortlöpande samråder ifrågan med övriga nordiska länder.Med det anförda betraktar utskottet motion U406 (s) sombesvarad.I motion U409 (mp) samt i yrkande 10 i motion U418 (mp)föreslås att skall kräva en omformulering avicke-spridningsavtalet (NPT) i syfte att göra texten förenligmed beslut att avveckla kärnkraften. I motion U409föreslås dessutom att utträdestiden enligt artikel 10 iNPT-avtalet skall förlängas till ett par år.Utskottet konstaterade i föregående nedrustningsbetänkande(1990/91:UU4) att varje ändringsförslag avicke-spridningsfördraget (NPT) riskerar att öppna avtalstextenför ytterligare ändringsförslag. En rad länder, inte minst mångautvecklingsländer, som är positiva till fördragets artikel IV,mom. 2 om samarbete och bistånd, kan snarare komma att kräva attdetta utvidgas om avtalstexten öppnas för ändringsförslag.Utfästelserna om samarbete och bistånd har för många ländervarit den främsta anledningen till att de har anslutit sig tillNPT. Finner de i ett sådant läge inte gehör för sina krav finnsen uppenbar risk att de drar sig ur icke-spridningsregimen.Ändringar i fördragstexten kan endast ske genommajoritetsbeslut. I realiteten har ändringsförslag småmöjligheter att godkännas, eftersom de anslutna staterna haralltför motstridiga intressen på väsentliga områden.Den fjärde granskningskonferensen rörandeicke-spridningsfördraget, som hölls i l990, gaven tydlig illustration till motsättningarna mellan nord och sydjust beträffande artikel IV i avtalet. Många uttaladeen stark tro på kärnenergins betydelse för sin ekonomiskautveckling och för möjligheterna att minska klyftorna mellan i-och . Den alliansfria gruppen uppmanade allaNPT-medlemmar med möjlighet därtill att samarbeta med u-ländernaför att främja kärnkraften och bistå med finansieringen avdenna. Utsikterna att på kort sikt ändra denna inställning hosu-länderna måste betraktas som mycket små. Utskottetsinställning är därför densamma som tidigare.Med det anförda avstyrker utskottet motion U409 (mp) samtyrkande l0 i motion U418 (mp).I yrkande 13 i motion U413 (m) föreslås att skallverka för att kommer att förlängas efter denkonferens l995 som enligt stadgan skall avgöra för hur lång tidavtalet skall förlängas.De skilda tolkningarna av mellan i-länderna ochvissa gäller även frågan om avtalets förlängning, ochden fjärde granskningskonferensen kunde inte enas omprocedurerna för förberedelse av l995 års förlängning ochgranskning. Utskottet konstaterar att regeringen arbetar medkraft för att bevara och stärka NPT, som utgör stommen iansträngningarna att förhindra ett spridande av kärnvapnen, ochregeringen avser därför verka för längsta möjliga förlängning avavtalet efter l995.Med det anförda anser utskottet yrkande 13 i motion U413 (m)besvarat.I samma anda som ligger bakom förslagen att verka för enförändring av framförs i ett antal motioner förslagom att ändra IAEAs stadga på ett sätt som gör den förenligmed beslut att avveckla kärnkraften. Organisationensmandat bör därför begränsas till att förhindrakärnvapenspridning och kontroll av kärnkraftssäkerheten. Detgäller motion U407 (mp), yrkande ll i motion U418 (mp) samtyrkande 7 i motion U429 (c). I yrkande 13 i motion U624 (mp)föreslås att IAEAs uppgift skall vara att verka för kärnkraftensavveckling.Utskottet konstaterar att samarbetet inom mellan de drygt110 medlemsstaterna koncentreras till verifiering av åtagandenom fredlig användning av kärnenergi (s.k. safeguards),samordning och förmedling av rekommendationer i kärnsäkerhets-och strålskyddssammanhang samt samordning och förmedling avbistånd inom kärnenergiområdet. fäster stor vikt viddenna del av IAEAs verksamhet, men majoriteten av IAEAsmedlemsländer är och dessa länder kräver att få ta delav den tekniska utvecklingen på kärnenergiområdet iindustriländerna. Detta intresse är i huvudsak inte koncentrerattill kärnkraften som sådan, utan mer till områden somisotopanvändning inom jordbruk, medicin, livsmedelsteknik,ekologi och strålskydd. Huvuddelen av IAEAs bistånd inriktastill just sådan verksamhet. Skulle detta bistånd inte bibehållasfinns en uppenbar risk för att flera av dessa länder drar sig urIAEAs icke-spridnings- och säkerhetsarbete. skulle därmedförsvagas som organisation och arbetet med att förhindraframtida kärnkraftsolyckor kompliceras. Några reellaförutsättningar för att ändra IAEAs stadgar i den riktningmotionärerna önskar torde på grund av det ovan fördaresonemanget inte finnas.Utskottet avstyrker därmed motion U407 (mp), yrkande 11 imotion U418 (mp), yrkande 7 i motion U429 (c) samt yrkande l3 imotion U624 (mp).Sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen uppmärksammas iyrkande 6 i motion U429 (c), i vilket föreslås att problemetaktualiseras i internationella fora. Enligt motionärerna kräverSveriges internationella trovärdighet att konsekvenserna avriksdagens avvecklingsbeslut också tas på den internationellaarenan. bör därför ta initiativ för att förhindraspridning av kärnvapen via kärnkraftsteknik och kärnavfall. Imotion U401 (m) föreslås att skall ta initiativ till eninternationell konvention mot produktion av kärnkraftverk somkan göras om för kärnvapenframställning.Utskottet delar motionärernas uppfattning att bör tainitiativ till internationella åtgärder för att förhindraspridning av kärnvapen via kärnkraftsteknik ochkärnkraftsavfall.Det är enligt utskottets bedömning utan tvivel så att dencivila kärnkraftsproduktionen medför risker genom att den kanframställa klyvbart material som kan användas för vapenändamål.Sverige har länge drivit kravet på en effektivare kontroll avden civila kärnkraften, och ett viktigt led i denna strävan äratt kärnvapenstaternas civila verksamhet underkastas sammakontroll som icke-kärnvapenstaternas. 26 FN-medlemmar stårfortfarande utanför NPT, bl.a. tröskelstaterna samtkärnvapenstaterna och . Genom kan de anslutnaicke-kärnvapenstaternas hela kärnenergiverksamhet kontrolleras.Sverige arbetar aktivt för att de möjligheter till kontroll somorganisationen erbjuder skall utnyttjas effektivt.Beträffande förslaget om ett förbud mot sådana kärnkraftverksom kan göras om till kärnkraftsproduktion anser utskottet attmotionären knappast har vetenskaplig grund för det bakomliggandeantagandet att en viss typ av kärnkraftsteknik från dennasynpunkt skulle kunna betraktas som säker. Det går inte entydigtatt indela kärnkraftverk i två kategorier vilka kan resp. ej kanutnyttjas för kärnladdningsframställning. Alla nu förekommandekraftreaktorer kan teoretiskt producera plutonium av en kvalitetsom går att använda i kärnladdningar.En särskild internationell konvention om förbud mot vissatyper av kärnkraftverk torde dessutom ha begränsadeförutsättningar att erhålla erforderlig anslutning och skullemed stor sannolikhet inte åstadkomma den höjning avsäkerhetsnivån som motionären eftersträvar. När det gälleråtaganden och förpliktelser kring fredlig användning avkärnenergi utgör enligt utskottets meningicke-spridningsfördraget mot kärnvapen (NPT) det mestverkningsfulla instrumentet. Fördraget har ratificerats av merän 140 stater.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 6 i motion U429(c) som besvarat och avstyrker motion U401 (m).I yrkande 13 i motion U429 (c) framhålls att det är angelägetatt få till stånd internationella förhandlingar som syftar tillett förbud mot kryssningsmissiler.Utskottet konstaterar liksom i tidigare betänkanden attkryssningsmissiler utgör ett inslag i den internationellakärnvapenarsenalen som är ägnat att väcka särskild oro, av deskäl som anförts i motionen. Kryssningsmissilerna är tillskillnad mot ballistiska missiler lågtflygande vapenbärare sominte går i kulbanor, utan styrs som förarlösa flygplan. Ettsärskilt problem är de sjöbaserade missilerna (SLCM), som harutgjort en av de svåraste frågorna i START-förhandlingarna.Utskottet redovisade i föregående betänkande (1990/91:UU4) deframsteg som gjorts i START-förhandlingarna, i vilka reglerpreliminärt överenskommits beträffande de flygburnakryssningsmissilerna (ALCM). START-förhandlingarna haremellertid ännu inte slutförts. Vissa frågor av teknisk karaktärär ännu inte lösta, men uppgifter förekommer också om attSovjetunionen i efterhand ifrågasatt vissa element i den underförra året träffade principöverenskommelsen. För båda partertorde också gälla att viss osäkerhet beträffande den framtidastrukturen i de landbaserade systemen påverkar möjligheterna attsnabbt sluta ett START-avtal.Utskottet ser dock med tillfredsställelse på det faktum attFörenta Staterna och vid bilateralautrikesministermöten diskuterat även desjöbaserade kryssningsmissilerna.