bet · GE01TU24 · 1991-05-07 00:00:00 — (delvis) att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av offensivainsatser för att utveckla infrastrukturen i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade resurser till kollektivtrafikeni ,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens delansvar i utvecklingen avinfrastrukturen i Skåne.Motiveringen till yrkandena återfinns i motion1990/91:A498.1990/91:T269 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:Bo543 anförts om utbyggnad avkollektivtrafiken i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:Bo543 anförts om begränsning av biltrafikeni innerstad.1990/91:T412 av m.fl. (mp) vari yrkas13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av samplanering avkollektivtrafik m.m. i syfte att föra över trafik till dentrafiksäkrare kollektivtrafiken.1990/91:T508 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att beslutar att nyinvesteringarna för 65miljarder kronor skall göras i statliga järnvägar under1990-talet,1990/91:T565 av i och IngvarKarlsson i (båda c) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om investeringar i rullande materiel,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regional fördelning avinfrastrukturmedel.1990/91:T701 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en långsiktig trafikpolitisk satsningpå energisnåla och miljövänliga trafikgrenar och att luftfarteni det sammanhanget bör minskas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygtrafikens samhällsekonomiska ochmiljöpolitiska ansvar.1990/91:Fi312 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:T248 anförts om att en fast andel av frånlänen inbetalda fordons- och bensinskatter bör återföras tillrespektive län som ytterligare väganslag, och att ett klararesamband mellan bilskatter och väginvesteringar skapas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1990/91:T248 anförts om att intäkterna från denprogressiva skatteutjämningsavgiften, den tillfälliga regionalafastighetsskatten och den regionala investeringsavgiften iStockholms län bör återföras till länetför investeringar i transportsystemet och därefter avskaffas.Yttrande från finansutskottetTrafikutskottet har inhämtat yttrande från finansutskottetöver de avsnitt av proposition 1990/91:87 om näringspolitik förtillväxt som remitterats till trafikutskottet (avsnitten 5,6.2--6.4 och 7.3) jämte motioner i de delar ärendet berörfinansutskottets beredningsområde. Yttrandet har fogats tilldetta betänkande som bilaga. 1 InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag iproposition 1990/91:87 om en infrastrukturfond, storstädernastrafiksystem och reformerad investeringsplanering samt vissaförslag i proposition 1990/91:100 bil. Vidare behandlasmotioner med anknytning till dessa frågor som väckts under denallmänna motionstiden , med anledning av proposition1990/91:87 och med anledning av proposition 1990/91:90.Hänvisningar till propositionerna 1990/91:87 och 1990/91:100sker i det följande med beteckningarna tillväxtpropositionenresp. budgetpropositionen.2 Trafikpolitikens mål och inriktning2.1 Regeringens förslagUtgångspunkten för regeringens förslag i proposition1990/91:87 om näringspolitik för tillväxt är riksdagenstrafikpolitiska beslut . Det övergripande målet förtrafikpolitiken är att erbjuda medborgarna och näringslivet ilandets olika delar en tillfredsställande, säker ochmiljöanpassad trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. Samspelet mellan de olikatrafikslagen är en viktig del av trafikpolitikens utformning.Transportköparnas behov av effektiva lösningar bör, där så ärmöjligt, tillgodoses i fria val av transportslag och ikonkurrens mellan dessa. Staten har ett ansvar för attkonkurrens kan ske på rättvisa villkor.Strävan efter samhällsekonomisk effektivitet innebär atttransportsystemet skall utformas så att en samhällsekonomisktoptimal infrastruktur och ett optimalt kollektivtrafiksystembyggs ut. Det innebär att även prissättningen skall varaoptimal, dvs. priset för att använda systemen skall i principvara lika med den samhällsekonomiska marginalkostnaden. Prisetskall således även inkludera bl.a. miljö-, hälso- ocholyckskostnader.Statens ansvar i övrigt inom infrastrukturområdet bör varaatt skapa förutsättningar för att nödvändiga investeringar iinfrastrukturen kommer till stånd samt att utformaändamålsenliga planeringssystem.För att utveckla transportsystemet i miljövänlig riktningär det angeläget att utveckla samhällsplaneringen och geinvesteringarna i infrastrukturen en miljöprofil. Lösningar medmindre miljöpåverkan skall ges ökad prioritet genom att kravenpå miljöeffektredovisningar skärps och att högre miljökrav kanställas vid byggande, underhåll och drift av infrastruktur. Detär också enligt regeringen viktigt att de investeringar somgenomförs sker med stor hänsyn till kulturvärden ochlandskapsbild.I propositionen betonas också infrastrukturens betydelseför tillväxten. Infrastrukturens betydelse för samhällsekonominhar studerats i långtidsutredningen (LU 90). LU framhåller attdet är nödvändigt att anlägga ett brett perspektiv för attförstå drivkrafterna bakom den ekonomiska utvecklingen.Effekterna av en utbyggd infrastruktur kan vara svåra attkvantifiera i termer av ökad produktivitet och tillväxt.Betydelsen skall emellertid inte underskattas, vilket denhistoriska utvecklingen visar. LU framhåller vidare attinvesteringar i infrastruktur inomtransport-kommunikationssektorerna ärmotiverade både av miljöskäl och med hänsyn till näringslivetsframtida konkurrenskraft.Den svenska ekonomins fortskridande internationaliseringskärper enligt tillväxtpropositionen kraven på transportsektorn.Stora delar av svensk industri integreras alltmer iinternationella produktionskedjor. Väl utveckladekommunikationer inom landet är en förutsättning för att svenskamindre och medelstora företag skall kunna hävda sina positionersom leverantörer till de svenska internationaliseradestorföretagen. En väl utvecklad infrastruktur gerförutsättningar för effektiva transporter, lägre kostnader ochdärmed ökad konkurrenskraft.Transportarbetet för såväl gods- som persontransporter harunder ökat kraftigt, liksom kraven på transporternaskvalitet. Ökad exakthet, frekvens och kostnadseffektivitet ärexempel på krav som måste tillgodoses. Investeringarna iinfrastrukturen har, av främst statsfinansiella skäl, intemotsvarat det ökade trafikarbetet.Regeringen bedömer att totalt mer än 100 miljarder kronorkommer att investeras i järnvägar, vägar ochkollektivtrafikanläggningar under resten av 1990-talet, vilketbetyder att investeringarna i det närmaste fördubblats.Statens del i finansieringen av dessa investeringar redovisasi nedanstående tabell (milj.kr. ), ordinarie anslag* 16 000Vägverket, ordinarie anslag* 22 500Länstrafikanslag* 9 500Program för ökad bärighet** 4 500Infrastrukturfonden 20 000* Anslag i nivå med budgetprop. 1991/92 för ,inkl. **Återstående del i programmet för ökad bärighet.I nu liggande förhandlingsuppgörelser och planer tillkommeravgiftsfinansiering av vägtrafiken med ca 30 miljarder kronor.Samfinansiering från näringsliv, regioner etc. motsvarande10--ställs i utsikt.2.2 MotionsförslagI motion T211 (m) tas vissa frågor upp som rör målen ochinriktningen av trafikpolitiken. Sålunda framhålls i motionenatt stat och kommuner bör reducera antalet regler ochförordningar inom trafikpolitiken, att trafikgrenarna bör gesett ökat kostnadsansvar, att marknadsanpassade mekanismer föratt styra infrastrukturen bör användas när så är möjligt och attmöjligheten att skattefinansiera underskott i affärsverksamhetbör avskaffas. Vidare anser motionärerna att erfarenheterna avekonomiska styrmedel är goda och att sådana därför bör utvecklasvidare och införas i större utsträckning än påtrafikområdet. Slutligen framhålls att en snabb anpassning tillEGs regler är nödvändig.I motion T62 (m) framhålls att det är önskvärt attfinansieringen av investeringarna i möjligaste mån belastar demsom har glädje av verksamheten. Det betyder att trafikanternabör betala ungefär i proportion till hur mycket de användervägarna. Den helt dominerande delen av investeringarna kommerdock att behöva finansieras över statsbudgeten. Enligt motionenbör det vara möjligt att frigöra i storleksordningen 10miljarder kronor genom försäljning av kapital som ärbundet i den statliga förmögenheten. Det bör därmed vara möjligtatt tillskjuta för investeringari trafikens infrastruktur.I motion T216 (m) påtalas det förhållandet att trafikverkenibland arbetar med olika metoder och värderingar. Mot denbakgrunden efterlyses en instans som med likartatbakgrundsmaterial kan åstadkomma jämförande samhällsekonomiskakalkyler beträffande nyttan och angelägenhetsgraden av störreinvesteringar i transportsystemet.I motionerna T61 (fp) och T220 (fp) förordas en kraftigsatsning på infrastrukturen . Storleken påsatsningarna är i hög grad beroende av den ekonomiskautvecklingen. bör enligt den sistnämnda motionenbesluta om planeringsramar förväg- och järnvägsinvesteringar på 100 resp. 40 miljarder kronor.Finansieringen av infrastrukturinvesteringarna bör enligtmotionerna bl.a. ske genom utförsäljning av statliga företag ochandra statliga tillgångar. Avgifter på nya vägar och broar samtavgifter som införs av miljöskäl i storstäderna bör ocksåanvändas som finansieringskällor. I motion T61 (fp) motsätterman sig regeringens förslag att avsätta av väg- ochbanverkens driftsanslag till investeringar.I motion T60 (c) framhålls att trafikpolitiken måste ges enregionalpolitisk, miljöpolitisk och social inriktning.Beredskaps- och säkerhetsaspekter måste beaktas. Motionärernaanser att staten har det yttersta ansvaret för investeringar iinfrastrukturen. Detta utesluter inte att andrafinansieringsmöjligheter än skattemedel bör sökas. Regeringensförslag till satsningar på infrastruktur är helt otillräckligt.Enligt motionen måste 1990-talets investeringar i infrastrukturklart överstiga och finansieras bl.a. genomförsäljning av statliga företag, järnvägsobligationer, minskadeinvesteringar i motorvägar och miljöavgifter. I motion T202(c)yrkas att regeringen utarbetar ett samlat program på 40miljarder kronor för investeringar i stomjärnvägar underperioden --2000 som skall framläggas senast /93års . I motion T28(c) yrkas att fastställeratt investeringsbehovet för järnvägsinvesteringar är 10miljarder kronor mer än vad regeringen föreslagit. I motionT215(c) anförs att bör besluta om liknande mål förtrafikpolitiken som begärs i motion T60(c).I motion T241(v) framhålls att investeringarna iinfrastrukturen varit otillräckliga vilket hämmatproduktivitetsutvecklingen och skapat stora miljöproblem. Enligtmotionen bör regionala samhällsstyrda infrastrukturorgan bildassom tar ansvar för och genomför investeringar i en bestämdregion. Detta infrastrukturorgan bör få rätt att ta utmarkavgifter som motiverar den värdestegring som investeringarnaåstadkommer på markvärdet. Dessa regionala organ bör vidare fårätt att låna kapital till investeringarna. I motion T249(v)yrkas att beslutar att ca skallanvisas för nyinvesteringar i järnvägar. I motionT259(v) framhålls att kommunikationerna har avgörandebetydelse för den regionala utvecklingen och för miljön.Ökningen av bil- och flygtrafiken måste brytas. Regeringen börutarbeta en långsiktig strategi för att motverka utbyggnaden aven bilkrävande infrastruktur.I motion T203(mp) yrkas att trafikpolitiskabeslut omprövas. Syftet med trafikpolitiken skall vara attminska vägtrafiken, överföra godstrafik till järnväg ochsjötrafik, minska statliga utsläpp, minska flygtrafiken tilljärnvägens förmån, bygga ut järnvägen samt söka merenergieffektiva transportlösningar. I motion T205(mp) yrkasatt regeringen utarbetar förslag till en kollektivtrafikfond somfrämst skall byggas upp av de delar i bensinskatten ochkilometerskatten som motsvarar miljökostnaderna. I motionT207(mp) yrkas att skall uttala att vägnätet ochbilismen skall anses fullt utbyggda. Vidare citeras en rapportsom visar att vägtrafikens samhällsekonomiska förlust är 17miljarder kronor . Enligt motionen bör personbilstrafikenminska och den långväga godstrafiken, mätti tonkilometer, till . I motion T701(mp)framhålls att en långsiktig trafikpolitisk satsning bör göras påenergisnåla och miljövänliga trafikgrenar och att luftfarten börminskas. Flyget måste ges samma samhällsekonomiska ansvar somandra trafikslag.I motion T40(mp) framhålls att politiken måste utgå fråndet ekologiska grundförhållandet att biosfären är ett slutetsystem bestående av en rad kretslopp. Motionärerna anser vidareatt ett kritiskt förhållningssätt till trafiktillväxten måsteutvecklas och att det är nödvändigt att miljöanpassa trafiken.Betydelsen av att utveckla alternativ till dagens miljökrävandetrafikformer understryks. Ett blint följande av traditionellaprognoser leder lätt till en laissez-faire-politik sommissgynnar både miljö och människor. Det är därför enligtmotionen viktigt att alternativa prognoser tas fram av oberoendekällor med olika utgångspunkter.I motionerna T40(mp), T231(mp) och T508(mp) yrkas attriksdagen beslutar att investeringsanslag under1990-talet skall vara minst 65 miljarder kronor.I motion T38 (mp) framhålls att en mer långtgåendesamordning krävs mellan olika transportslag. Enligt motionärernabör bl.a. ett trafikverk bildas som kan göra denna typ avöverväganden för större projekt. Detta trafikverk bör ersättasåväl transportrådet som delar av befintliga trafikverk.2.3 Utskottets ställningstagandeRiksdagen beslutade att det övergripande målet församhällets trafikpolitik skall vara att erbjuda medborgarna ochnäringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säkeroch miljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. ställde sig vid dettatillfälle också bakom de fem delmål om tillgänglighet,effektivitet, säkerhet, god miljö och regional balans somföreslogs i den trafikpolitiska propositionen.Enligt utskottets mening överensstämmer dessa mål i storutsträckning med de synpunkter om de övergripande målen förtrafikpolitiken som förs fram i motionerna.I flertalet av motionerna yrkas att större hänsyn skall tastill miljöfrågorna. Utskottet vill med anledning härav erinra omatt trafikpolitiska beslut innebar att miljöfrågornaskall ges en mer framskjuten plats än tidigare i dettrafikpolitiska arbetet. Inriktningen på lång sikt när detgäller trafikens miljöeffekter skall vara att radikalt minska deskadliga utsläppen från transportsystemet. Utsläppen avföroreningar skall begränsas, nationellt och internationellt,till vad naturen tål. I tätorterna skall luftkvaliteten radikaltförbättras och bullerstörningarna begränsas. Hushållningen medenergi inom transportsektorn skall förbättras genom ökadenergieffektivitet hos de enskilda fordonen.Av det anförda framgår att utskottet anser det nödvändigtatt i hög grad minska fordonens utsläpp av föroreningar. Flerabeslut i denna riktning har redan tagits. För personbilar harsålunda obligatorisk avgasrening införts årsmodeller. Skärpta avgaskrav på lätta lastbilar och bussar harbeslutats. De införs års modeller. För tungalastbilar och bussar införs skärpta avgaskrav årsmodeller.Regler har också införts om blyfri bensin. Reglerna innebäratt i stort sett alla bensinstationer måste tillhandahålla sådanbensin. Blyhalten i blyad bensin har successivt sänkts. Skattenär lägre på blyfri bensin än på blyad. Särskilda miljöskatterhar för vägtrafiken införts på såväl bensin som dieselolja. Äveninom flyget har motsvarande miljöskatter införts. Riksdagenbeslutade att ge bl.a. möjlighetatt förbjuda biltrafik vid särskilt svåraluftföroreningssituationer.I proposition 1990/91:90 om en god livsmiljö presenterasytterligare förslag som syftar till att förbättramiljösituationen inom trafikområdet.Med hänvisning till vad utskottet anfört om nödvändighetenav att minska trafikens miljöproblem och i avvaktan påbehandlingen av den miljöpolitiska propositionen anser utskottetatt det inte är erforderligt med något särskilt uttalande frånriksdagens sida med anledning av de yrkanden om miljön som förtsfram i motionerna. Att såsom begärs i flera av motionernariksdagen skulle besluta att bilismen skall begränsas med enviss andel, anser utskottet vara en olämplig metod att kommatill rätta med miljöproblemen.Yrkanden om att trafikpolitiken måste verka för godakommunikationer i hela landet finns i motionerna. Utskottet villi detta sammanhang erinra om att det trafikpolitiska beslutetinnebär att transportsystemet skall byggas upp så att det bidrartill regional balans. Åtgärder inom trafikpolitikens områdemåste syfta till att stödja de insatser som görs inomregionalpolitiken som helhet. Samhället har enligt utskottetsmening självfallet ett ansvar även för trafikförsörjningen iutsatta regioner.Det trafikpolitiska beslutet innebär vidare atttransportsystemet skall utformas så att det motsvarar högtställda krav på säkerhet i trafiken och så att det bidrar tillett effektivt resursutnyttjande i samhället som helhet.För att ge förutsättningar för en trafikförsörjning som äranpassad till medborgarnas och näringslivets behov är det enligtden trafikpolitiska propositionen angeläget att beslut somgäller transportproduktionen fattas i så decentraliserade formersom möjligt och att arbetet med att minska den statligadetaljregleringen av trafik och transporter drivs vidare ochintensifieras. Ett flertal beslut i avreglerande riktning hartagits . Affärsverken har givits större frihetoch därmed blivit självständigare och mer marknadsinriktade.Beträffande kollektivtrafiken gäller att en rad statligaregleringar har avskaffats. En omfattande avreglering avtaxitrafiken har genomförts fr.o.m. den 1 juli 1990.Utskottet anser att inriktningen av det fortsattatrafikpolitiska arbetet står klar. För att tillgodosemedborgarnas och näringslivets behov av transporter har, inom deramar som samhället alltid måste fastställa, en omfattandeavreglering av trafiksektorn genomförts.Frågan om att ersätta transportrådet med ett nytttrafikverk har utskottet behandlat i sitt betänkande1990/91:TU18.Beträffande yrkandet i motion T216 (m) om jämförandesamhällsekonomiska kalkyler vad gäller nyttan av störreinvesteringar i transportsystemet vill utskottet erinra om atten grundtanke med den i tillväxtpropositionen förordadeinriktningen av investeringsplaneringen är att förbättraförutsättningarna så att ett mer jämförbart underlag finns förde olika trafikgrenarna. Gemensamma planeringsförutsättningarskall användas och de samhällsekonomiska effekterna beskrivasför större projekt.Flera av motionerna framhåller nödvändigheten av att byggaut infrastrukturen i form av järnvägar, vägar ochkollektivtrafikanläggningar. Utskottet har vid flera tillfällentidigare understrukit att det är nödvändigt att ökainvesteringarna och underhållet inom trafikområdet. Regeringenredovisar i propositionen att den räknar med att mer än 100miljarder kronor kommer att investeras i järnvägar, vägar ochkollektivtrafikanläggningar under resten av 1990-talet. Dettabetyder att investeringarna i det närmaste fördubblas.Regeringens förslag förutsätter att nya finansieringsformer,t.ex. avgiftsfinansiering av vägar, införs. Utskottet serpositivt på den ambitionshöjning som regeringens programinnebär. Utskottet vill beträffande frågan om en snabbanpassning till EGs regler erinra om att det är regeringensmålsättning, i de pågående förhandlingarna mellan EG och EFTA omett s.k. , att skapa en med så integreradoch fri marknad som möjligt utan onödiga gränshinder ochförsvårande kontrollrutiner för företagen.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de nubehandlade motionsyrkandena inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. De avstyrks därför av utskottet.2.4 Vissa fordons- och bensinskatterI motion T211 (m) framhålls att delar av nuvarande skatt påfordon och drivmedel bör göras om till en allmänvägavgift som skall relateras till hur mycket vägarna används.Även i motion T248 (m) framhålls att bensin- ochfordonsskatter successivt bör avlösas av brukaravgifter.I motion Fi312 (m) föreslås att en fast andel av de frånlänen inbetalda fordons- och bensinskatterna bör återföras tillresp. län som ytterligare väganslag. Vidare föreslås attintäkter från den progressiva skatteutjämningsavgiften, dentillfälliga regionala fastighetsskatten och den regionalainvesteringsskatten i under en övergångsperiodåterförs till länet för investeringar i transportsystemet ochdärefter avskaffas.Den senare motionen har av finansutskottet överlämnats tilltrafikutskottet. anför därvid att de i motionenangivna skatterna är upptagna som inkomster i statsbudgeten.Genom att använda dessa inkomster för de investeringar sommotionärerna föreslår ökar det statliga budgetunderskottet.Finansutskottet ser därför inte motionärernas förslag som enfinansieringsmetod. Dessutom anser finansutskottet att denna typav investeringar bör vägas mot andra infrastrukturinvesteringaroch inte mot skatteinkomster. En specialdestinering av inkomstertill vissa investeringar förhindrar en prioritering pårationella grunder. förordar att trafikutskottetavstyrker motion Fi312 (m) (se bilaga).Trafikutskottet delar finansutskottets bedömning och avstyrkerdärför motion Fi312 (m). Utskottets ställningstagande innebärvidare att motionerna T211 (m) och T248 (m) avstyrks i dennadel.2.5 Översyn av affärsverkenI budgetpropositionen redovisas att det inom regeringskanslietpåbörjats ett arbete med att se över styrningen av affärsverkeninom område, dvs. posten,, , ochluftfartsverket. Översynen innefattar bl.a. redovisningsfrågor,ekonomisk styrning, treårsplaner samt hur verkens redovisning avdet regionalpolitiska och sociala ansvaret skall utformas.Det arbete som genomförts har utmynnat i en modell förredovisningsmetoder som innebär en anpassning till vad somgäller för aktiebolag. Det innebär bl.a. redovisning avpensionsskulder, total årlig pensionskostnad samt införande aven skattemotsvarighet som skall belasta resultatet. Kostnaderför regionalpolitiska och sociala åtaganden skall i den mån deinte är affärsmässigt betingade särredovisas. Avkastningskravenbör fastställas med beaktande av motsvarande krav inom liknandeprivata verksamheter, och staten bör ställa krav pådirektavkastning i form av utdelning.Ett genomförande av förändrad ekonomisk styrning avaffärsverken måste enligt budgetpropositionen anpassas till despeciella förutsättningarna för resp. verk och genomföras närförutsättningarna för en sådan omläggning finns.I motion T211 (m) framhålls att affärsverkens kommersiellaverksamhet bör ombildas till aktiebolag och en gemensam instansskapas för verkens myndighetsutövande verksamhet.Enligt motion T214 (s) måste den pågående översynen avaffärsverksreglerna inriktas på att statens möjligheter tillövergripande styrning ej går förlorade.Utskottet har för sin del inget att erinra mot vad som anförsi budgetpropositionen om den översyn av affärsverken som pågårinom . Utskottet kommer i betänkanden senaredenna vår att behandla mer konkreta förslag om de olikaaffärsverken som presenteras i budget- och tillväxtpropositionensamt i olika motioner.Motionsyrkandena påkallar mot bakgrund av det anförda ingenåtgärd från sida och avstyrks därför av utskottet.3 Investeringar i trafikens infrastruktur3.1 InfrastrukturfondRegeringen föreslår i tillväxtpropositionen att eninfrastrukturfond bildas från vilken investeringar i järnvägar,vägar och kollektivtrafikanläggningar skall finansieras. Fondenskall enligt förslaget tillföras påtilläggsbudget under innevarande budgetår och ytterligare 5miljarder kronor /92 från de avskattningsmedelsom tidigare beslutat skall användas i syfte attminska statsskulden (prop. 1989/90:110, bet. SkU30, rskr.