bet · GF01TU6 · 1991-12-05 00:00:00 — Upphävande av lagen (1989:990) om tillstånd till överlåtelseav skepp Enligt lag om tillstånd till överlåtelse av skepp,den s.k. flagglagen, får ett svenskt registreringspliktigt skeppeller andel däri inte överlåtas utan tillstånd av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer, om skeppet genomöverlåtelsen upphör att vara svenskt. Lagen motiverades vid sintillkomst främst med en hänvisning till beredskapsaspekter.I betänkandet tillstyrker utskottet ett förslag iproposition 1991/92:64 om upphävande lagen samt avstyrker ens-motion och en v-motion om avslag på propositionen.S-ledamöterna reserverar sig, nyd-ledamoten avger ettsärskilt yttrande och v-suppleanten avger en meningsyttring. Regeringen föreslår i proposition 1991/92:64 att riksdagenantar förslaget till lag om upphävande av lagen (1989:990) omtillstånd till överlåtelse av skepp.Lagförslaget har fogats som bilaga till dettabetänkande. 1991/92:T12 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1991/92:64.1991/92:T13 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1991/92:64 om tillstånd tillöverlåtelse av skepp.Nu gällande ordningLagen (1989:990) om tillstånd till överlåtelse av skepp(flagglagen) trädde i kraft (prop.1989/90:22, bet. TU8, rskr. Lagen ersatte då en tidigarelag i ämnet, nämligen lagen (1977:494) om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg. Den lagen var tidsbegränsad, mengiltighetstiden förlängdes åtskilliga gånger fram till dess attden gällande lagen trädde i kraft.Enligt 1 § i den nu gällande lagen får ett svensktregistreringspliktigt skepp eller andel däri inte överlåtas utantillstånd av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer, om skeppet genom överlåtelsen upphör att varasvenskt. Vid prövningen av frågor om tillstånd till överlåtelseskall enligt 5§ särskilt beaktas skeppets betydelse förlandets totalförsvar, den flagg som skeppet är avsett att föra,möjligheterna att driva skeppet lönsamt under svensk flagg ochandra från sjöfartspolitisk synpunkt betydelsefullaomständigheter.Enligt en till lagen anslutande förordning (1989:994) omtillstånd till överlåtelse av skepp prövas tillståndsfrågor avsjöfartsverket. Verket skall dock med eget yttrande underställaärendet regeringens prövning, om någon av de ombordanställdasorganisationer har motsatt sig bifall till en ansökan eller omärendet bedöms ha större principiell eller allmän räckvidd.Enligt lagen (1939:299) om förbud i vissa fall motöverlåtelse eller upplåtelse av fartyg m.m. gäller särskildaföreskrifter om överlåtelse eller upplåtelse av fartyg vid krigeller krigsfara eller andra av krig föranledda utomordentligaförhållanden. Den lagstiftningen berörs dock inte ipropositionen.Bakgrund1977 års lagstiftning skall ses mot bakgrund av att densvenska handelsflottan minskade kraftigt medavseende på antalet fartyg och antalet sysselsatta ombord.Svenska rederier började i ökad utsträckning engagerasig i ägande och drift av fartyg under utländsk flagg. Genom attfartyget efter överlåtelsen kom att föra andra nationers flaggkunde det bemannas med utländsk arbetskraft, varvidbemanningskostnaden sjönk betydligt. Skillnaden ibemanningskostnader mellan fartyg under svensk flagg och vissaandra nationers flagg hade blivit så stor attsvenska redare hade svårt att driva fartygen lönsamt i deninternationella konkurrensen. Problemet var detsamma förflertalet traditionella sjöfartsnationer.Avsikten med lag var att förbjuda överlåtelser därdet svenska rederiet även efter överlåtelsen hade kvar denekonomiska och driftsmässiga kontrollen över fartyget. Om såinte var fallet, var överlåtelsen i praktiken tillåten. Detsammagäller enligt den nya flagglagen. Där har emellertid huvudviktenlagts vid hänsynen till den svenska beredskapen. Det har frånberedskapssynpunkt ansetts angeläget att det finns såväl etttillräckligt antal fartyg under svensk flagg som aktiva svenskasjömän att bemanna dem med.Sedan år 1989 har bidrag utgått till svenska rederier försvenska handelsfartyg i fjärrfart (prop. 1987/88:129, bet.TU27, rskr. 337 och prop. 1988/89:56, bet. TU6, rskr. 85).Bidraget utgörs dels av den sjömansskatt som redaren har betalatin, dels av ett bidrag om . per helårsanställd sjömanför sociala avgifter. Bidraget finansieras via sjättehuvudtitelns anslag Bidrag till svenska rederier. Förinnevarande budgetår har anvisat 550 milj.kr. Genom bidraget har svenska redares bemanningskostnaderblivit mer jämförbara med andra redares kostnader på demarknader där svensk sjöfart i huvudsak är verksam. Bidraget harmedfört att minskningen av den svenska handelsflottan harstannat av.Regeringens överväganden och förslagI propositionen framhålls att minskningen av den svenskahandelsflottan har fortsatt även efter tillkomsten av 1977 årsflagglag. Lagstiftningen har fördröjt utvecklingen men inte heltkunnat hindra fortsatt utflaggning. Det finns anledning anta attlagen i själva verket utgjort en spärr mot registrering i detsvenska fartygsregistret av svenska redares nyförvärv på grundav att redaren känt osäkerhet om tillstånd till utflaggningskulle komma att meddelas vid ändrade förhållanden.Det är regeringens avsikt -- framhålls det vidare ipropositionen -- att föreslå att bidraget till svenskarederier avvecklas. Därvid kan det bli aktuellt med andraåtgärder så att en handelsflotta under svensk flagg och med en imöjligaste mån svensk bemanning kan bevaras. Frågan vilkaåtgärder som är lämpligast för att nå detta syfte är emellertidkomplicerad och kräver ytterligare överväganden.Det beredskapsskäl som utgjorde huvudmotivet för dennuvarande flagglagen har med den utveckling som under senare tidägt rum i vår omvärld inte längre samma tyngd, framhållerregeringen. Det är i alla händelser inte rimligt att svenskaredare när bidraget upphör skall vara underkastade derestriktioner som flagglagen innebär, särskilt inte om någraalternativ till utflaggning för att sänka kostnaderna till enkonkurrenskraftig nivå då ännu inte står till buds. Vidare ärflagglagen inte möjlig att behålla när ett har trätt ikraft. Att behålla lagen så länge bidraget utgår är knappastmeningsfullt.I enlighet med de sålunda återgivna övervägandena föreslårregeringen att antar ett genom propositionen framlagtförslag till lag om att flagglagen skall upphöra att gälla vidutgången av . I motion T13 (s) yrkas avslag på propositionen. Motionärernaframhåller att regeringens planer på att slopa nuvarande systemmed återbetalning till redarna av skatter och sociala avgiftermedför att oro skapas inte bara bland ombordanställda. Ävenredare ser sina konkurrensförutsättningar rubbade. Genom attslopa flagglagen vill regeringen ge redarna möjlighet också tillutlandsetablering utan hinder. Effekten härav på t.ex.sysselsättning, arbetsrätt och bytesbalans belyses emellertidinte i propositionen.Även i motion T12 (v) yrkas avslag på propositionen.Motionärerna framhåller att flagglagen ger de fackligaorganisationerna möjlighet att påverka utflaggningen av svenskafartyg. Fartyg under bekvämlighetsflagg -- fortsättermotionärerna -- kan utnyttja andra länders bristande eller ickeexisterande lagar på arbetsrättens område och även anställamanskap med mycket låga avtal eller inga skriftliga avtal alls.Anställning av billig arbetskraft är ofta förenad med att dennasaknar utbildning och kunskaper i säkerhetsfrågor.Språkproblemen och möjligheterna att förstå instruktioner pådessa fartyg kan vara avsevärda. Fartygskatastrofen med färjanScandinavian och ett flertal andra incidenter ansessammanhänga med dåligt utbildat manskap. Om rederistödetavvecklas och svenska redare bereds möjlighet att anställautländska sjömän på mycket låga avtal torde tusentals svenskasjömän förlora sina arbeten. En svår arbetsmarknadskonflikt kanockså utlösas.Utskottet ansluter sig för sin del till de överväganden somenligt propositionen talar för att flagglagen bör upphävas.Svenska rederier bör enligt utskottets mening ha sammamöjligheter som övriga svenska företag att bedrivautlandsbaserad verksamhet. Utskottet förutsätter att svenskafartyg som kan komma att utflaggas kommer att omfattas av desäkerhets-, minimibemannings- och arbetstidsregler varominternationella överenskommelser träffats inom ramen för detarbete som bedrivs av FNs fackorgan () och (). Den överenskommelse omhamnstatskontroll som gäller mellan sjöfartsverketoch sjöfartsmyndigheterna i 13 andra västeuropeiska statersyftar till att säkerställa att fartyg av alla nationalitetersom besöker någon av de 14 staternas hamnar uppfyller krav avdet angivna slaget. Som framgår av propositionen övervägerregeringen åtgärder i syfte att bevara en handelsflotta undersvensk flagg och med en i möjligaste mån svensk bemanning. Iavvaktan på regeringens förslag till sådana åtgärder tillstyrkerutskottet det nu aktuella regeringsförslaget och avstyrkermotionerna. Utskottet hemställeratt med bifall till regeringens förslag samt medavslag på motionerna 1991/92:T12 och 1991/92:T13 antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om upphävande avlagen (1989:990) om tillstånd till överlåtelse av skepp.res. (s)men. (v)den 5 december 1991På trafikutskottets vägnarBirger RosqvistI beslutet har deltagit: (), RolfClarkson (m), (), (),(), i (m), MargaretaWinberg (s), (), (nyd), BoNilsson (s), (), (), (), () och Tom ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. , , ,, , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Utskottet ansluter" och slutar med "avstyrker motionerna"bort ha följande lydelse:I propositionen erinras om det stöd till svenska rederierför svenska handelsfartyg i fjärrfart som beslutade omår 1988. Tack vare detta stöd har -- som regeringen framhåller-- svenska redares bemanningskostnader blivit mer jämförbara medandra redares kostnader på de marknader där svensk sjöfart ihuvudsak är verksam. Som en följd härav har minskningen av densvenska handelsflottan upphört och utvecklingen av detsvenskflaggade tonnaget vänt uppåt.De ombordanställda på svenska handelsfartyg i fjärrfartygbetalar inkomstskatt, men skatten återbetalas till redaren.Redarens arbetsgivarkostnad reduceras ytterligare genom attstaten återbetalar . per helårsanställd påsvenskt handelsfartyg i fjärrfart för sociala avgifter.Rederistödet har därmed givits en specifikt svensk utformningsom innebär att de ombordanställdas sociala förmåner kanbibehållas genom att lönerna är bruttolöner. Sjukförsäkring,pensioner m.m. beräknas enligt svensk sociallagstiftning pågrundval av bruttolönen. I fartyg under flera andra ländersflagg betalar de ombordanställda inte inkomstskatt och redarenkan få lägre lönekostnader genom att enbart betala utnettolöner.Nu aviserar regeringen ett slopande av de återbetalningarsom givit svenska redare internationellt konkurrenskraftigavillkor. I har den indirekta skattebefrielsen ochåterbetalningen av sociala avgifter kommit att framstå som ettav staten utbetalat bidrag. Det är detta som ibudgetbesparingssyfte nu främst framstår som skäl förregeringens propåer om att avveckla den svenska modellen isjöfartspolitiken. Enligt vad utskottet erfarit övervägerregeringen att införa ett helt nytt system inom sjöfarten, därsåväl andra lönemässiga som sociala och arbetsrättsligaförhållanden än vad som gällt i skall råda.Bl.a. innebär de åtgärder som regeringen överväger attskattebefrielse skall gälla för ombordanställda. Härigenomelimineras visserligen en utgift i statsbudgeten, men utebliveninbetalning av skatt eller återbetalning av inbetald skatt tarut vartannat. Och ett införande av nettolöner äventyrar deombordanställdas sociala förmånersom beräknas på grundval av bruttolöner.Till allt detta kommer att regeringen, som framgår avproposition 1991/92:38, avser att införa ett svenskt,internationellt fartygsregister. Härigenom vill man skapamöjligheter för svenska redare att på svenska fartyg, undersvensk flagg, anställa utländsk lågavlönad besättning medbetydligt sämre arbetsrättsliga villkor än de svenska.Utskottet vill redan nu med skärpa göra klart att detmotsätter sig de förändringar av sjöfartspolitiken somregeringen sålunda överväger. Regeringens propåer medför heltnaturligt att oro skapas bland de ombordanställda. Men ävenredare har anledning att känna oro inför den förändring av deraskonkurrensförutsättningar som ett slopande av rederistödetinnebär. Regeringen inser att ett slopande avåterbetalningssystemet -- den svenska modellen -- medför attutlandsetablering åter blir högaktuell för rederinäringen ochvill därför redan nu underlätta en sådan genom att avskaffaflagglagen. Effekten härav på exempelvis sysselsättning,arbetsrätt och bytesbalans mäktar regeringen emellertid intebelysa.Utskottet förordar för sin del en långsiktig sjöfartspolitikför främjande av sjöfart även fortsättningsvis under svenskflagg och med besättningar för vilka svensk arbetsrätt ochsvenska avtal gäller. Med det anförda avstyrker utskottetpropositionen och tillstyrker motionerna T13 (s) och T12 (v),vari yrkas avslag på propositionen.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:att med bifall till motionerna 1991/92:T12 och1991/92:T13 avslår det i propositionen framlagda förslaget tilllag om upphävande av lagen (1989:990) om tillstånd tillöverlåtelse av skepp.Särskilt yttrandeKenneth Attefors (nyd) anför:Ny Demokrati ser upphävandet av flagglagen som ett första stegpå väg mot en ny sjöfartspolitik. Ytterligare inslag i en sådanpolitik, som regeringen redan aviserat förslag om, är ettslopande av det nuvarande sjöfartsstödet och införandet av ettsvenskt, internationellt fartygsregister. Ny Demokrati kommeratt i stort sett ställa sig positivt till sådana förslag. Vivill dock understryka vikten av att både staten och redarna tarsitt ansvar, om den nya sjöfartspolitiken skulle visa sig geupphov till sociala problem. Underhandskontakter med företrädareför har glädjande nog visat att man ärberedd att ta detta ansvar.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Bengt () anför:Vänsterpartiet har i sin motion T12 belyst de negativakonsekvenserna av ett genomförande av regeringens förslag omupphävande av flagglagen. Exempel på sådana konsekvenser ärförsämrad sjösäkerhet samt arbetslöshet för tusentals svenskasjömän i takt med att det fackliga inflytandet över sjöfartenelimineras och arbetsrättens innehåll försvagas. I den nämndamotionen har därför -- liksom i motion T13 (s) -- yrkats avslagpå propositionen. Enligt min mening bör bifalla dessamotioner.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet borde hahemställt:att riksdagendels med bifall till motionerna 1991/92:T12 och1991/92:T13 avslår det i propositionen framlagda förslaget tilllag om upphävande av lagen (1989:990) om tillstånd tillöverlåtelse av skepp,dels som sin mening ger regeringen till känna vad ovananförts.Propositionens lagförslag Förslag tillLag om upphävande av lagen (1989:990) om tillstånd tillöverlåtelse av skeppHärigenom föreskrivs att lagen (1989:990) om tillstånd tillöverlåtelse av skepp skall upphöra att gälla vid utgången av år1991.