bet · GF01KU11 · 1991-11-21 00:00:00 — De problem om överföring av uppgifter som kanfinnas bör enligt lösas på samförståndets vägi enlighet med lagens anda. Det har visat sig att detta i deallra flesta fall är möjligt. Det skall enligt skolöverstyrelseninte heller glömmas att den lågstadielärare, som övertar barnenfrån barnomsorgen, har möjlighet att själv ha direkt kontakt medföräldrarna.Med anledning av den nämnda motionen och andra motioner somgällde frågor om sekretess inom och mellan myndigheter på andravårdområden uttalade utskottet att det fanns behov av enbelysning av de problem som hade redovisats i motionerna och iremissyttranden över motionerna. Utskottet ansåg det påkallatatt begära en översyn av sekretessreglerna som skulle syfta smidigare tillämpning av de grundläggande reglerna i fall därtillämpningen är till uppenbar nackdel för den enskilde urvård- och behandlingssynpunkt.Utskottets uttalande ledde till att det inomjustitiedepartementet upprättades promemorian (Ds 1990:11)Sekretess inom och mellan myndigheterna på vårdområdet.Promemorian har legat till grund för vissa ändringar isekretesslagen som beslutades under föregående (prop.1990/91:111, KU34, rskr. 257).I promemorian anförs att det vid den uppföljning som hargjorts inom från en del håll harframhållits att det skulle vara värdefullt om lärarna igrundskolans lågstadium informerades om allvarliga problem hosbarn. Sådan information borde lämnas av förskolan. Det sägsockså att synpunkter även hade framförts att någon uppmjukninginte bör göras i sekretessen för att göra ett sådantuppgiftslämnande möjligt.Enligt promemorian torde uppgifter i viss utsträckning efteren skadebedömning kunna lämnas från till skolan.I detta sammanhang erinras i promemorian om vad föredragandestatsrådet har uttalat när det gäller sekretesskyddet föruppgifter hos en skolpsykolog. Enligt det uttalandet bör detinte sällan vara klart att det inte är till men för den enskildeom uppgifter lämnas ut i syfte att hjälpa den unge (prop.1988/89:67). Som framhåller bör vidare enligtpromemorian de problem som finns med att lämna ut uppgifterkunna lösas med samtycke från berörda personer. Ett sådanttillvägagångssätt är det som bäst står i överensstämmelse medintentionerna i socialtjänstlagstiftningen. I promemorianerinras vidare om att det i första hand ankommer påsocialtjänsten att bistå ett barn som har allvarliga socialaproblem. Om man från sida anser det nödvändigtatt skolan medverkar i detta stöd, torde enligt promemorianuppgifter kunna lämnas från till skolan med stödav 1 kap. 5 § sekretesslagen. Enligt den paragrafen utgörsekretess inte hinder mot att uppgift lämnas ut, om det ärnödvändigt för att den utlämnande myndigheten skall kunnafullgöra sin verksamhet. Med hänsyn till det sagda bör detenligt promemorian inte föreslås några lättnader i sekretessenmellan och skolan.Något förslag om sådana lättnader lades heller inte fram i dennämnda propositionen om ändringar i sekretesslagen (prop.1990/91:111). I propositionen anfördes att tillräckliga skälinte hade kommit fram för att förordna om undantag för sekretesspå detta område. Vid riksdagsbehandlingen förekom ettmotionsyrkande med en begäran om en översyn av desekretessregler som har betydelse för samarbetet mellansocialtjänsten och skolan (motion 1990/91:So276 yrkande 3 avOlof m.fl. [c]). Utskottet avstyrkte motionen ochförklarade därvid att utskottet utgick från att man iregeringskansliet med uppmärksamhet följer frågan(1990/91:KU34). Mot detta ställningstagande anmäldes enreservation (c).MotionenEnligt motion 1990/91:K411 av () bör sammasekretessbestämmelser gälla för lärare och för förskollärare.Motionären menar att sekretessbestämmelserna skall fungera såatt de skyddar eleven utåt, och hon anser att problem måstekunna diskuteras mellan förskolan och . Det viktigaenligt motionären är att sekretessen gäller runt barnet -- medbarnet i centrum.Utskottets bedömningUtskottet finner inte skäl att frångå sitt tidigareställningstagande och avstyrker därför motion 1990/91:K411.Missbruk av personuppgifter i s.k. kontaktannonserBakgrundTill skydd för den personliga integriteten finns bestämmelseri och tryckfrihetsförordningen om förtal. I lagen(1978:800) om namn och bild i reklam finns vidare bestämmelserom förbud för näringsidkare att vid marknadsföring användaframställning i vilken annans namn eller bild utnyttjas utandennes samtycke.I integritetsskyddskommitténs slutbetänkande (SOU 1980:8)Privatlivets fred lades ett förslag fram om en ny bestämmelse ibrottsbalken om kränkning av privatlivets fred. Bestämmelsenskulle få en motsvarighet i tryckfrihetsförordningensbrottskatalog. Enligt bestämmelsen skulle den straffas som omannans privata angelägenheter lämnar uppgift som är ägnad attmedföra skada eller lidande för denne.Betänkandet överlämnades till yttrandefrihetsutredningen. Isitt betänkande (SOU 1983:70) yttrandefriheten avråddeutredningen från en sådan lagstiftning. Utredningen föreslogemellertid ökade möjligheter att väcka allmänt åtal förärekränkningsbrott.I proposition 1986/87:151 om ändringar itryckfrihetsförordningen avvisades båda förslagen. I frågan omkriminalisering av kränkningar av privatlivets fred hänvisadedepartementschefen till att man mer borde lita till pressenssjälvsanerande verksamhet än på lagstiftning. Vidriksdagsbehandlingen av ärendet uttalade utskottet att det fördet dåvarande inte var påkallat med några åtgärder frånstatsmakternas sida i syfte att undvika publicitetsskador förenskilda. Utskottet fann det emellertid angeläget att regeringennoggrant följer utvecklingen och, om det visar sig erforderligt,återkommer med förslag till åtgärder (KU 1987/88:36 s.15).MotionenI motion 1990/91:K415 av och () tar motionärerna upp den s.k. kontaktförmedlingsom innebär att män i genom förmedlares försorg och motbetalning kan skaffa sig kvinnor från utlandet. Motionärernaanför att det i anslutning härtill förekommer missbruk av bilderoch personuppgifter. Utländska kvinnor, som varken vet om deteller har bett om det, annonseras ut i pornografiska tidningar.Utskottets bedömningUtskottet anser att en utvidgad kriminalisering på dettryckfrihetsrättsliga och yttrandefrihetsrättsliga området sålångt möjligt bör undvikas. I likhet med vad utskottet uttaladei betänkandet KU 1987/88:36 anser utskottet att det inte hellerför närvarande är påkallat med några åtgärder frånstatsmakternas sida i syfte att undvika publicitetsskador förenskilda. Utskottet utgår emellertid från att regeringennoggrant följer utvecklingen och lägger fram förslag tillåtgärder, om det visar sig nödvändigt. Någon åtgärd frånriksdagens sida med anledning av motionen bör enligt utskottetinte vidtas. Utskottet avstyrker därför motion 1990/91:K415.Sekretessbeläggning och utgallring av uppgifter i vissaregisterBakgrundUnder föregående behandlade utskottet en motion(1989/90:K434 yrkande 5 av m.fl. [m]) varibegärdes ett tillkännagivande till regeringen om att ökadutgallring skulle ske av vissa känsliga uppgifter hosmyndigheterna. I motionen anfördes att detta främst skulle gällauppgifter som inte rör myndighetsutövning.Utskottet hänvisade till den då antagna arkivlagen(1990:782). I det lagstiftningsärendet hade en diskussion ägtrum om den avvägning som måste ske mellan, å ena sidan,forskningens behov samt, å andra sidan, skyddet för medborgarnaspersonliga integritet. Utskottet ansåg inte att det fanns någonanledning att föreslå någon åtgärd med anledning avmotionen (1990/91:KU10).MotionenI motion 1990/91:K423 yrkande 5 av m.fl. (m)förespråkar motionärerna utgallring och sekretessbeläggning avuppgifter i register som inte används för myndighetsutövning.Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionen kan komma att bli föremål föruppmärksamhet i det arbete som bedrivs inom utredningen (Ju1989:02) om en översyn av datalagen (datalagsutredningen). Ilikhet med vad utskottet uttalade vid föregående finnerutskottet inte anledning att föreslå någonåtgärd. Utskottet avstyrker därför motion 1990/91:K423 yrkande5.Rätt att överklaga beslut om utlämning av sekretesskyddadeuppgifterBakgrundDen som berörs av att sekretesskyddade uppgifter lämnas ut haringen rätt att överklaga ett beslut om utlämnande avuppgifterna.Vid 1987/behandlade utskottet en motion(1987/88:K431 yrkande 2 av m.fl. [m]) somförespråkade att en sådan rätt skulle införas. Utskottet anförde därvid att de skäl för ochemot den nuvarande ordningen, som endast ger den som har begärtutlämnande rätt att överklaga ett beslut att vägra att lämna utuppgifter, ingående har belysts senast i samband medsekretesslagens tillkomst. Därvid befanns de i och för sigbeaktansvärda fördelarna med en utvidgad rätt till överklagandeinte kunna uppväga de nackdelar som skulle vara oundvikliga. Detbetonades att en sådan utvidgning skulle äventyra vad som oftasthar avgörande betydelse när offentlighetsprincipen skalltillämpas, nämligen att prövningen sker snabbt.Utskottet hänvisade också till data- ochoffentlighetskommitténs betänkande (SOU 1987:31)Integritetsskyddet i informationssamhället 4 Personregistreringoch användning av personnummer. Kommittén uttalade där att eneffektivare tillsyn över sekretesslagstiftningen och enförbättrad garanti mot en slapp tillämpning skulle kunnaåstadkommas med en klagorätt för den registrerade. Kommitténansåg emellertid att det knappast går att motivera krav på enutvidgad rätt att överklaga beslut enbart med utgångspunkt i debegränsade erfarenheter av sekretesslagens tillämpning somkommittén har gjort. Enligt en majoritet inom kommittén bordefrågan övervägas på nytt i samband med en framtida översyn avsekretesslagen.Utskottet anslöt sig till kommitténs bedömning (KU 1987/88:5).Vid föregående avstyrkte utskottet två motioner(1989/90:K410 yrkande 7 av m.fl. [fp] och1989/90:K434 yrkande 6 av m.fl. [m]) med sammainnebörd (1990/91:KU10).MotionenI motion 1990/91:K423 yrkande 6 av m.fl. (m)vänder sig motionärerna mot att beslut om uppgiftslämnandeenligt sekretesslagen kan fattas av myndigheterna utan möjlighetför den registrerade att reagera. Motionärerna anför att detfinns skäl att överväga en rätt för den registrerade attöverklaga utlämningsbeslut.Utskottets bedömningÄven den nu berörda frågan kan komma att tas upp idatalagsutredningens fortsatta arbete. I likhet med vadutskottet uttalat vid föregående tillfällen anser utskottet attnågon åtgärd från sida inte bör vidtas. Utskottetavstyrker därför motion 1990/91:K423 yrkande 6.Sekretess vid offentlig upphandlingBakgrundEnligt 6 kap. 2 § andra stycket sekretesslagen gällersekretess, med visst angivet undantag, för uppgift som hänförsig till ärende angående förvärv, överlåtelse, upplåtelse elleranvändning av egendom, tjänst eller annan nyttighet, om det kanantas att det allmänna lider skada om uppgiften röjs. Angårärendet upphandling eller angår det försäljning av lös egendomför det allmännas räkning, får uppgift som rör anbud inte inågot fall lämnas till annan än den som har avgett anbudetförrän alla anbuden offentliggörs eller avtal har slutits ellerärendet annars har slutförts.Enligt 8 kap. 10 § sekretesslagen gäller sekretess hosmyndighet för uppgift om affärs- eller driftförhållanden förenskild som i annat fall än som avses i 8 och 9 §§ nämndakapitel har trätt i affärsförbindelse med myndigheten, om det avsärskild anledning kan antas att den enskilde lider skada omuppgiften röjs.MotionenI motion 1990/91:K425 av () pekar motionären påatt den offentliga upphandlingen skall präglas av öppenhet ochaffärsmässighet. Möjligheten till sekretessbeläggning kanemellertid enligt motionären allvarligt rubba dessa principer.Han anför att offentlig upphandling behandlas i det europeiskaintegrationsarbetet i syfte att åstadkomma en verklig frihandelinom den offentliga upphandlingen. Motionären efterlyser förslagtill ändring av sekretesslagen som innebär attsekretessbeläggning inte kan ske av dokument i den offentligaupphandlingen.Utskottets bedömningPrincipen om att medborgarna har rätt att ta del av handlingarhos myndigheterna infördes i vårt land redan i mitten av1700-talet. Den innebär att verksamheten hos det allmänna i storutsträckning är öppen för insyn från allmänheten, och den harfått en särställning i vårt rättssystem genomgrundlagsregleringen om allmänna handlingars offentlighet i2kap. Allmänheten och massmediernahar hos oss en insyn i de offentliga organens verksamhet som viden internationell jämförelse framstår som mycket vidsträckt.Principen om rätten att ta del av handlingar hos myndigheternakan självfallet inte gälla utan undantag. Denna rätt är därförbegränsad med hänsyn till olika intressen, t.ex. intresset avskydd för det allmännas eller enskilds ekonomiska förhållandenenligt 6 kap. 2§ och 8 kap. 10§ sekretesslagen. mening är någon ändring i dessa bestämmelser intepåkallad. Utskottet förutsätter emellertid att hithörande frågoruppmärksammas vid den genomgång av bestämmelserna om offentligupphandling som sker med anledning av det varom enöverenskommelse träffades mellan EG, EGs medlemsstateroch EFTAs medlemsstater. Med det anförda avstyrker utskottetmotion /91:K425. beträffande sekretess inom svenska kyrkanatt med avslag på motion 1991/92:K1 och medanledning av proposition 1991/92:3 dels antar regeringensförslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), delsbeslutar att 14 kap. 2 och 3 §§ sekretesslagen (1980:100) skallerhålla ändrad lydelse i enlighet med av utskottet framlagtförslag i bilaga 2, dels beslutar om sådan ändring avingressen till regeringens förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100) som föranleds härav,men. (v)2. beträffande övriga frågor om sekretess m.m.att avslår motionerna 1990/91:K401, 1990/91:K402,1990/91:K403, 1990/91:K407, 1990/91:K411, 1990/91:K415,1990/91:K423 yrkandena 5 och 6 samt 1990/91:K425.Stockholm den 21 november 1991På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), CatarinaRönnung (s), (), (), TorgnyLarsson (s), (), (nyd),(), (), (), (m) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantJohan () anför:Enligt min mening hade den del av utskottets yttrande som pås.4 börjar med "Till en början" och på s. 6 slutar med "14kap. sekretesslagen" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att församlingsvårdandeverksamhet är mycket värdefull och att de sekretessregler somföreslås i propositionen i och för sig är helt rimliga. Sådanaregler borde gälla inom alla trossamfund. Utskottet finnersamtidigt att det är orimligt att en religiös riktningsärbehandlas genom lagstiftning.Statskyrkosystemet strider enligt utskottets uppfattning motregeringsformens portalparagraf om de medborgerliga fri- ochrättigheterna. Utskottet anser att redan alltför längehar tolererat undantagsregler för statskyrkan. bör nuinföra ett moratorium för ny lagstiftning om ochi stället maximalt påskynda frigörelseprocessen. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. I enlighethärmed avstyrker utskottet propositionen.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet undermom.1 borde ha hemställt:1. beträffande sekretess inom svenska kyrkanatt med bifall till motion 1990/91:K1dels avslår det i proposition 1991/92:3 framlagda förslaget tilllag om ändring i sekretesslagen (1980:100), dels som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om nylagstiftning om svenska kyrkan.Särskilt yttrandeUlla () anför:Att offentlig upphandling i vissa fall behöver omgärdas avsekretesskydd är förståeligt. Avtalet om koncessionen iGotlandstrafiken är på denna grund hemligt för såväl allmänhetsom politiskt ansvariga på . Det är anmärkningsvärt attdessa sekretessregler kan användas på så sätt att befolkningen iett helt län ställs utan information om innehållet i ett avtalav grundläggande betydelse för länets offentliga och privataverksamhet. Av utskottet föreslagen ändring i regeringensFörslag tillLag om ändring i sekretesslagen (1980:100)Bilaga 2Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse14 kap.2 §1Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för1. förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar ellerskiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligtförfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande iverksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer,2. omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet däruppgiften förekommer, eller3. tillsyn över eller revision hos den myndighet där uppgiftenförekommer.Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt ellerskriftligt yttrande av sakkunnig till domstol eller myndighetsom bedriver förundersökning i brottmål.Sekretess hindrar inte att uppgift om enskilds adress,telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, omuppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen(1970:428). Uppgift hos om enskilds telefonnummer fårdock, om den enskilde hos begärt att abonnemangetskall hållas hemligt och uppgiften omfattas av sekretess enligt9 kap. 8 § tredje stycket, lämnas ut endast om den myndighet sombegär uppgiften finner att det kan antas att den som söks fördelgivning håller sig undan eller att det annars finnssynnerliga skäl.Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke ombrott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annanmyndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse ärföreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda annanpåföljd än böter.För uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1--6 §§, 8kap. 8 § första stycket, 9 eller 15§ eller 9 kap. 4 eller 7 §,8 § första eller andra stycket eller 9 § andra stycket gällervad som föreskrivs i fjärde stycket endast såvitt angårmisstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigarestraff än fängelse . Dock hindrar sekretess enligt 7kap. 1 eller 4 § inte att uppgift som angår misstanke om brottenligt 3, 4 eller 6 kap. mot någon som inte harfyllt lämnas till åklagarmyndighet ellerpolismyndighet.För uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap.1--6och 33 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 §eller 9 kap. 4 eller 7 §, 8 § första eller andra stycket eller 9§ andra stycket gäller vad som föreskrivs i fjärde stycketendast såvitt angår misstanke om brott för vilket inte ärföreskrivet lindrigare straff än fängelse . Dock hindrarsekretess enligt 7 kap. 1, 4 eller 33 § inte att uppgift somangår misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. brottsbalkenmot någon som inte har fyllt lämnas tillåklagarmyndighet eller polismyndighet.Tredje och fjärde styckena gäller inte uppgift som omfattas avsekretess enligt 9 kap. 9 § första stycket.Sekretess enligt 7 kap. 1 § och 4 § första och tredje styckenahindrar inte att uppgift om enskild, som inte fyllt arton åreller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika ellerflyktiga lösningsmedel, eller närstående till denne lämnas frånmyndighet inom hälso- och sjukvården och tillannan sådan myndighet, om det behövs för att den enskilde skallfå nödvändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gälleri fråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller närståendetill henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd fördet väntade barnet.3 §2Utöver vad som följer av 1 och 2 §§ får sekretessbelagduppgift lämnas till myndighet, om det är uppenbart att intressetav att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse somsekretessen skall skydda.Första stycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 7 kap.1--6 §§, 8 kap. 8 § första stycket och 9 och 15 §§ samt 9 kap. 4och 7 §§, 8 § första och andra styckena och 9 §. Inte hellergäller första stycket, om utlämnandet strider mot lag ellerförordning eller, såvitt angår uppgift i personregister enligtdatalagen (1973:289), föreskrift som har meddelats med stöd avdatalagen.Första stycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 7 kap.1--6 och 33 §§, 8 kap. 8 § första stycket och 9 och 15 §§samt 9 kap. 4 och 7 §§, 8 § första och andra styckena och 9 §.Inte heller gäller första stycket, om utlämnandet strider motlag eller förordning eller, såvitt angår uppgift ipersonregister enligt datalagen (1973:289), föreskrift som harmeddelats med stöd av datalagen.1 Senaste lydelse 1991:426.2 Senaste lydelse 1985:656.