bet · GE01KrU20 · 1991-03-21 00:00:00 — I dessa betänkanden behandlasdirekt och indirekt en rad frågor av betydelse för handikappadesfritidsmöjligheter.Utskottet avstyrker motionen.Liksom framställs i en partimotion frånvänsterpartiet mycket långtgående krav på ökade ekonomiskainsatser på kulturområdet. Motionärerna bakom motion Kr289vill således att skall anvisa medel för kulturellaändamål som motsvarar av statsbudgeten (yrkande 2).Regeringen bör återkomma med en plan för kultursatsningar ienlighet härmed (yrkande 3).Utskottet tar i det följande och i andra betänkanden ställningtill regeringens förslag till medelsanvisning under olika anslagpå kulturområdet för nästa budgetår. Denna prövning kan ejbindas till en nu fastställd totalram. Den bedömningen kan dockgöras i detta sammanhang att det inte finns ekonomiskt utrymmeför en så stor omedelbar ökning av kultursatsningarna somförordas i motionen. En grov bedömning ger vid handen att detskulle behövas en ökning av kulturanslagen av storleksordningen40 % för att tillgodose motionskravet. De här aktuella yrkandenaavstyrks.Faktorer av betydelse för att främja kulturenI motion Kr286 (m) framförs en rad allmänna synpunkter omfamiljens, förskolans och skolans stora betydelse förbevarande av en levande kulturtradition.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet anföraföljande. Under en följd av år har insatser för barn- ochungdomskultur ägnats stor uppmärksamhet av regering och riksdag.I detta sammanhang finns skäl att särskilt erinra om att detunder anvisats medel till kulturprojekt i skolan,att lagt fram ett program för kulturrådetsinsatser för barn- och ungdomskultur 1990/91--1992/93, atten arbetsgrupp bestående av företrädare för civil-, social- ochutbildningsdepartementen presenterat ettgemensamt Kulturprogram för barn och ungdom som inleder etttreårigt utvecklingsarbete där erfarenheterna frånkulturprojekten i skolan skall prövas systematiskt. Det finnsockså skäl att här erinra om vad som anfördes i förra åretsbudgetproposition om barn- och ungdomskulturen (prop.l989/90:100 bil. l0 s. 83--88). Likaledes vill utskottet erinraom att frågor rörande förskolans pedagogiska program och rörandekulturens roll i den obligatoriska skolan och i gymnasieskolan-- direkt eller indirekt -- ofta är föremål för uppmärksamhet ide utskott, socialutskottet och utbildningsutskottet, inomvilkas beredningsområde frågorna ligger.Utskottet avstyrker med hänvisning till det anfördamotionsyrkandet (yrkande 4).Enligt motion Kr333 (c) bör kulturellt skapande främjas genomen vidgad användning av beställningar motsvarande debeställningar som görs till följd av den i praktiken tillämpadeenprocentsregeln för offentlig utsmyckning.Som exempel pekar motionärerna på att skapandet av musikaliskaverk skulle kunna stimuleras genom att av enkompositör beställer en komposition för uppförande vid invigningav en sjukvårdsinrättning. En författare skulle på beställningkunna skriva ett drama för att uppföras vid invigning av enskola, anför vidare motionärerna.Utskottet delar motionärernas uppfattning så till vida att detallmänt sett är en fördel om samhället kan skapa sysselsättningför kulturellt verksamma i stället för att dessa ges stöd i formav bidrag. Utskottet anser det däremot inte motiverat attriksdagen vidtar någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet(yrkande 10). Utskottet erinrar om att utskottet i sittbetänkande KrU21 om ersättningar och bidrag till konstnärerbehandlar frågor om förbättringar av konstnärernasarbetsvillkor.Utvecklingen av det regionala kulturlivetÄven har väckts ett antal motioner som har till syfte attutveckla det regionala kulturlivet.Såväl i motion Kr305 (s) som i motion Kr333 (c) yrkande 2understryks att kulturen utgör en viktig regionalutvecklingsfaktor. I den förstnämnda motionen uppehåller sigmotionärerna utförligt vid länsmuseernas betydelse, och vad deanför innebär ett önskemål om en utbyggnad av det statligastödet till dem i vart fall på sikt.Utskottet konstaterar att vad motionärerna anför om kulturensom regional utvecklingsfaktor står i god överensstämmelse medvad utbildningsministern anförde ibudgetpropositionen (bil. 10 s. 58--60). I regeringensproposition /90:76 om regionalpolitik för 90-talet ladesfram konkreta förslag för att stärka kulturens ställning iangivna hänseende. Efter förslag av arbetsmarknadsutskottet(bet. 1989/90:AU13) antog med vissa ändringarregeringsförslagen. I sitt yttrande 1989/90:KrU7y tillarbetsmarknadsutskottet i ärendet ställde sig kulturutskottetmycket positivt till de förslag som regeringen lagt fram avbetydelse för utvecklingen av den regionala kulturen. Utskottethar då det gäller länsmuseerna såväl genom uttalande som genomkonkreta förslag starkt markerat länsmuseernas betydelse för denregionala kulturen. Utskottet återkommer till länsmuseernasresursbehov i sitt betänkande KrU25.Med hänvisning till det anförda anser sig utskottet med fogkunna konstatera att det inte är erforderligt med någotriksdagens initiativ i de avseenden som angetts i motionerna.Yrkandena avstyrks.Förslagen i motionerna Kr291 (fp) och Kr332 (c) kan, vid enjämförelse med de ovan behandlade motionerna, sägas ha mera tillsyfte att vid medelsanvisningen hänsyn skall tas till att destatliga kulturanslagen ännu i alltför hög grad går tillStockholm och att det finns ett betydande utbyggnadsbehov påkulturområdet i andra regioner. I motion Kr291 hänvisas tillvissa slutsatser som en europeisk expertgrupp, utsedd avEuroparådets kulturstyrelse, kommit till under . I anslutning till ett återgivande av detkulturpolitiska decentraliseringsmålet anför expertgruppen atten bättre geografisk fördelning av kulturverksamheten med stödav offentliga medel är den ena sidan av denna politik och attuppmuntra regionerna att ta ett större ansvar för finansieringoch utveckling av egna teatrar, orkestrar och museer är denandra (Statlig kulturpolitik i -- Rapport från eneuropeisk expertgrupp, s. 64).Utskottet kan inte förneka riktigheten av att, somsynpunkterna i en av motionerna antyder, det i vart fall intetorde ha skett någon väsentlig förskjutning i de statligakultursatsningarna från till andra regioner, trots attstatsmakterna under en följd av år i hög grad satsat resurser påatt bygga ut den regionala kulturen. Under de senast tvåbudgetåren har satsningen i detta hänseende varit markant.Orsaken till att förskjutningen inte blivit större får bl.a.sökas i den omständigheten att stor enighet råder om att vi förkulturlivet som helhet behöver starka centralakulturinstitutioner -- dessa är konstnadskrävande och som regelbelägna i -- och att det är nödvändigt att tillföradessa institutioner ökade resurser även i ett läge när det ärönskvärt att bygga ut den regionala kulturen. Det sagdaaccentuerar det ansvar som de centrala institutionernahar för utvecklingen av det regionala kulturlivet. Utskottetåterkommer till denna fråga i det följande. En annanomständighet kan vara att fria kulturutövare som erhåller bidragi olika former av olika skäl -- bl.a. därför att arbetsmarknadenär bättre i -- föredrar att utöva sin verksamhet där.Detta kan gälla fria grupper likaväl som enskilda konstnärer sominte är anknutna till någon institution.Utskottets slutsatser av denna kortfattade och ingalundafullständiga analys blir bl.a. att det är viktigt att studeradiskussionen och slutsatserna i den angivna rapporten liksom attfortlöpande följa kulturstatistiken. Framför allt torde detemellertid vara viktigt att vid medelsfördelningen inomkultursektorn hålla i minnet angelägenheten av att resursersatsas på utbyggnad av den regionala kulturen. I anslutninghärtill kan erinras om att det i expertrapporten anförs bl.a.att det kan betraktas som en framgång för den svenskakulturpolitiken att staten förmått lokala instanser att ta påsig ett större ansvar för kulturlivet genom en mycket blygsamomfördelning av sina egna anslag från huvudstaden tillregionerna (s. 66). Med det anförda får motionsyrkandena ansesbesvarade. Dessa avstyrks.I motion Kr333 (c) yrkande 3 föreslås att skallbegära förslag om en utveckling av ett riksomfattandeaktivitetsansvar för de nationella kulturinstitutionerna ochen översyn av Svenska , Svenska rikskonserters ochRiksutställningars roll för förverkligandet avdecentraliseringsmålet kulturpolitik.Med anledning av motionsyrkandet finns skäl anföra följande.Inom museiområdet har nationella uppgifter preciserats för defem ansvarsmuseerna. För Operan och pågår diskussionersom har till syfte att fastställa institutionernas ansvar.Riksdagen har tagit ställning till Svenska rikskonsertersuppgifter i samband med omorganisationen av institutionen.Utskottet har inhämtat att Svenska ochRiksutställningars ansvar för landets kulturliv kommer attbehandlas i samband med införandet av treårsbudget påkultursektorn.Med hänvisning till det anförda och till de ytterligaresynpunkter utskottet anförde då motsvarandemotionsyrkande behandlades (bet. 1989/90:KrUl7 s. 15--16)avstyrker utskottet motionsyrkandet.Ett yrkande i motion Kr351 (c) om en utredning omkulturspridning -- den skulle avse de ovan angivna tre R:en --avstyrks (yrkande 1). Utskottet hänvisar till redovisningen idet föregående.Utskottet behandlar härefter två yrkanden i motion Kr286 (m),vilka synes ha ett nära samband med varandra. Båda yrkandenaavser frågor om decentralisering av beslut. I yrkande 6begärs att skall begära förslag till en nyorganisation för en decentraliserad fördelning av det offentligastödet till kulturen. Det statliga stödet skall ge frihet attforma regionala och lokala lösningar. Det kan då bli ett inslagi en framsynt regionalpolitik. Kulturstödet bör, anförs detockså, ge särskilt stor effekt om det kanaliseras tillfrivilliga krafter med lokal förankring. I yrkande l6 i sammamotion förordas ett nytt bidragssystem för det regionalamusiklivet. Motionärerna synes syfta på det förhållandet att detdels utgår ett generellt bidrag över länsmusikanslaget, delsbidrag till bl.a. symfoniorkestrar som har grundbidrag.Motionärerna vill ha större enhetlighet och större regionalrättvisa.I 1990 års budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 10 s.57--58) fördes en diskussion som har nära anknytning till deovan redovisade yrkandena. Utbildningsministern kommer av ipropositionen redovisade skäl fram till att en omläggning avstatsstödet, t.ex. till ett samlat, icke institutionsanknutetlänsstöd, inte är påkallad. En sådan diskussionkan bli meningsfull först i ett skede när strukturen nått ensådan mognad och stabilitet att fortsatta statliga initiativinte längre är av central vikt. I sammanhanget anförs bl.a. attstatens uppgift liksom bör vara att stimulerakulturverksamheten i landet men inte att reglera den. Varjekommun och landsting måste ges möjlighet att välja egnalösningar med hänsyn till skiftande förutsättningar och behov.Liksom då utskottet behandlade ett motionsyrkande förra åretav samma innehåll som ett av yrkandena i den nu aktuellamotionen vill utskottet hänvisa till och helt ansluta sig tillvad utbildningsministern sålunda anfört. Med hänvisning härtill-- och till vad utskottet tidigare anfört (bet. 1988/89:KrUl5 s.13) -- avstyrker utskottet motion Kr286 yrkandena 6 och 16.Utskottet tar i detta huvudavsnitt om utveckling av detregionala kulturlivet slutligen upp motionsyrkanden som avserviss region eller viss områdestyp.Motionerna Kr355 (m) yrkande 1 och Kr329 (fp) syftar i förstahand till att och resp. Kronobergslän skall få ett ökat stöd till sina kulturinstitutioner.Utskottet anser inte att det är meningsfullt eller enslämpligt att göra allmänna uttalanden om att viss region skallgynnas vid en framtida fördelning av de statligakulturresurserna. Den övergripande bedömningen vidmedelsfördelningen får ske utifrån främst de kulturpolitiskamålen, som innehåller bl.a. ett decentraliseringsmål. Härefterfår fördelningen ske med beaktande av de olika behov och andrarelevanta omständigheter som föreligger i de enskilda fallen. Ivissa fall anger principer för fördelningen,exempelvis att ett villkor för medelstilldelning bör vara attmotsvarande satsning görs av lokala eller regionala huvudmän.Efter detta allmänna uttalande vill utskottet framhålla att ifråga om flertalet av de allmänna önskemål som uttalas imotionerna har väckts konkreta yrkanden vilka behandlas avutskottet i betänkanden som avser de olika kulturområdena.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionsyrkandena.I motion Kr253 (s) framhålls vikten av barn- ochungdomskultursatsningar i . Motionärernaframhåller att det är i storstadsområdena som aktiva insatserför att få ett vidgat deltagande i kulturverksamhet bland barnbäst behövs. Det är där som behovet av kulturella motbilder allt mer kommersialiserad vardag är som störst. Riktade barn-och ungdomskultursatsningar i de mest utsatta bostadsområdena iStorstockholmsområdet skulle därför vara av stort värde. Sådanasatsningar skulle ligga helt i linje med ambitionerna i detkulturprogram för barn och ungdom som utarbetats gemensamt avcivil-, social-, och utbildningsdepartementen.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigtatt göra kultursatsningar som riktar sig till barn och ungdom iresurssvaga områden. Visserligen har kommunerna huvudansvaretför barns och ungdomars lokala kulturmiljö, men det kansjälvfallet vara av avgörande betydelse bl.a. för pilotprojektmed ett statligt stöd. Satsningen på Kultur i skolan har visatatt så är fallet. Med den höga prioritet statsmakterna gett åtbarn- och ungdomskulturen och med beaktande av innehållet i detkulturprogram som utarbetats inom anserutskottet att något initiativ med anledning avmotionsyrkandet inte är erforderligt (yrkande 1).Det är en uppgift att se till att invånarna i alladelar av kommunen får goda möjligheter att ta del avkulturutbudet. Bl.a. i har behovet av satsningar påförortskulturen uppmärksammats. Även studieförbunden gör storainsatser som har betydelse för att främja kulturen iförortsområden.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet yrkande 2i motion Kr357 (c). I motionsmotiveringen framhålls att det ärviktigt att den statliga kulturpolitiken i högre grad änhittills inriktar sig på förortskulturen.Sponsring, kulturfonderUnder en följd av år har utskottet behandlat motionskrav somrör sponsring. Under den allmänna motionstiden harframställts följande två motionsyrkanden, nämligen yrkande 9 imotion Kr333 (c) och yrkande 8 i motion Kr286 (m), samt ettmotionsyrkande -- i motion Kr290 (m) -- som har en delvis annaninriktning än de båda övriga motionerna. Denna motion behandlassenare i detta avsnitt.Motionärerna bakom motionerna Kr333 och Kr286 ger uttryck fören positiv syn på sponsring, dock anger motionärerna vissariktlinjer som bör gälla för sponsring av offentligakulturinstitutioner. I detta hänseende bör särskilt redovisasatt motionärerna bakom motion Kr333 vill att sponsoravtalenskall vara öppna, att generöst betalda mellanhänder måsteundvikas samt att om sponsorer får platser till föreställningari utbyte för sitt stöd detta inte får ske i sådan omfattning attden övriga publiken åsidosätts. Motionärerna anger även vissaandra villkor som bör gälla för sponsring. Utskottet hänvisartill motionen.Utskottet vidhåller den inställning till sponsring somutförligt redovisats i betänkandet KrU 1986/87:12 (s. 14--15).Utskottets ståndpunkt kan sammanfattas på följande sätt.Inom vissa områden såsom industriminnesvården och kultur iarbetslivet kan det vara motiverat att företagen stöder ellerhelt svarar för kulturverksamheten. Inom andra områden får maninte underskatta riskerna för en snedvridning avkulturinstitutionernas verksamhet om t.ex. tillfälliga evenemanggynnas på bekostnad av basarbetet. Sponsring, som i praktikeninnebär att olika kulturaktiviteter utnyttjas främst för destora företagens marknadsföring, måste skiljas från den äldreform av stöd till kultur och kulturutövare som brukar betecknassom mecenatskap.Utskottet betonade i det angivna sammanhanget viktenav att olika former av sponsring inte leder till attverksamheten påverkas. Utskottet hänvisade till atterfarenheterna från andra länder visade att det främst ärkulturinstitutionerna och den etablerade konsten som fårsponsorstöd. Om så skulle bli fallet även i skulleytterligare ekonomisk obalans kunna uppstå till nackdel förkonst som söker nya vägar. Vidare anförde utskottet följande.Som framhållit kan bidragsgivningen i form avsponsring sannolikt inte på ett väsentligt sätt bidra tilländrade ekonomiska förutsättningar för kulturverksamheten.Enligt vad utskottet tidigare uttalat anser utskottet attregeringen noga bör följa utvecklingen beträffandesponsorverksamhet. Det är härvidlag viktigt att dekulturpolitiska målen beaktas och att man uppmärksammareffekterna på kulturlivet. Erfarenheterna i fråga om sponsringoch likartade företeelser i vårt land från senare år ochsärskilt från ger enligt utskottets meningsärskild anledning till vaksamhet på området.Med anledning av de önskemål om vissa preciserade riktlinjerför sponsring som anges i motion Kr333 vill utskottet tilläggaatt förutsättningarna för sponsring och omständigheterna kringingåendet av sponsoravtal kan variera starkt mellan olikainstitutioner. Det får därför ankomma i första hand på denenskilda institutionen att med utgångspunkt i det synsätt påsponsring som ovan redovisats ta ställning till vilka principerinstitutionen skall hävda i sponsorsammanhang. Såvitt känt hardet hitintills inte förekommit något i samband medsponsoravtalet på kultursidan som enligt utskottets meningmotiverar att statsmakterna slår fast några formella principerför sponsring.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionsyrkandena.I två motioner av företrädare för moderata samlingspartiet --Kr286 yrkande 7 och Kr290 i viss del -- framställs yrkanden somsyftar till att det genom bidrag från enskilda skall bildaskulturfonder som skall användas för att ge stöd tillinsatser inom kulturområdet. Fonderna skulle enligt förstnämndamotion kunna vara exempelvis regionala eller avse en särskildsektor, exempelvis kulturminnesvården. I motion Kr290understryks särskilt behovet av fondbildning för stöd tillarkeologiska utgrävningar -- Sigtunautgrävningarna nämnssärskilt. I båda motionerna framhålls att staten skulle kunnabidra till fondbildningen exempelvis genom att bidra med vissdel av skänkta belopp.På hemställan av utskottet gav regeringentill känna vissa synpunkter om närmare överväganden ommöjligheterna att skapa en eller flera kulturfonder (bet. KrU1985/86:18 s. 17--19, rskr. Utskottet hänvisar till denutförliga diskussionen i utskottsbetänkandet.Efter viss utredning har regeringen i december månad 1988beslutat att skrivelse i här aktuell del skall läggastill handlingarna. I beslutet hänvisas till att det tillkallatsen särskild utredare med uppdrag att utreda möjligheterna attskapa förbättrade förutsättningar för förvaltning av vissakulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer, särskiltherrgårdar och industriminnen. Enligt direktiven bör utredarenbl.a. studera möjligheterna att bygga upp resurser, t.ex. i formav en stiftelseanknuten fond, genom donationer ellerintressentbidrag. Vidare hänvisas till att kulturministernredovisar sin syn i svaret på en interpellation i ämnet (nr1988/89:17, prot. I svaret hänvisade kulturministern tillbl.a. de svårigheter som visat sig föreligga att få sponsorstödtill en ny museibyggnad för Vasa.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionernainte bör föranleda någon åtgärd i här aktuella delar.I motion Kr290 tas upp även frågan om ökade möjligheter tillreducering av skatten för dem som ger gåvor tillkulturändamål. Utskottet avstyrker motionen i denna del medhänvisning till vad utskottet anförde i sitt yttrandel989/90:KrU8y om 1991 års skattereform till skatteutskottet ochtill skatteutskottets ställningstagande till frågan om gåvortill allmännyttiga ändamål (bet. 1989/90:SkU30 s. 71). Iyttrandet hänvisade utskottet bl.a. till att i den mån sponsringkan bedömas som marknadsföring är den avdragsgill för ettföretag (se även artiklar i 1990:3).Andra resursfrågorEn särskild utredningsman -- som bedriver sitt arbete underbenämningen teaterkostnadsutredningen (U 1989:07) -- hartillkallats för att göra en översyn av kostnaderna för att drivateaterverksamhet. I översynen skall bl.a. behandlas frågan omden nuvarande verksamhetsformen för Operan och är denmest ändamålsenliga med hänsyn till verksamhetens karaktär ellerav ekonomiska skäl.Den lämnade redovisningen leder bl.a. till slutsatsen att ettmotionsyrkande -- yrkande 11 i motion Kr333 (c) -- om användningav nyemission av aktier riktad till allmänheten för attförstärka ekonomin för kulturinstitutioner som bedrivs ibolagsform inte bör föranleda någon åtgärd.Frågan om avgifter för den service som de allmännafolkbiblioteken ger avgörs på nivå. Det är en allmäntgodtagen princip att boklån vid de allmänna folkbibliotekenskall vara kostnadsfria. Med hänsyn härtill påkallar enligtutskottets mening följande motionsyrkanden, vari denna fråga tasupp, inte någon åtgärd, nämligen motion Kr224 (s) ochmotion Kr333 (c) yrkande 4.I motion Kr333 (c) anförs att många konstverk som ägs avmuseer och andra institutioner aldrig visas för allmänheten somen följd av att försäkringsfrågan inte är löst. Frågan börutredas (yrkande 7).Utskottet vill framhålla att det inom utbildningsdepartementetpågår ett arbete, där syftet är att klarläggaförsäkringsfrågorna för museerna (se bet. KrU 1986/87:1 s. 6).Det bör också nämnas att det tillkallats en särskildutredare som skall se över frågan om försäkring av statligegendom och i statlig verksamhet (dir. 1990:57). Med hänvisningtill det anförda avstyrks motionsyrkandet.Fasta tjänster i stället för lönebidragI årets budgetproposition föreslås att flexibla lönebidragskall införas. Ett bifall till förslaget medför med sannolikhetatt kulturinstitutioner, som erhåller eller ibidrag till de lönebidragsanställdas löner, i allmänhet fårökade lönekostnader . Utskottet har i ett utförligtyttrande till arbetsmarknadsutskottet (yttr. l990/91:KrU5y)närmare redovisat vilka problem som kan komma att uppstå förkultursektorn vid ett genomförande av regeringens förslag.Arbetsmarknadsutskottet har därefter i sitt betänkande AU12tillstyrkt att flexibla lönebidrag införs men har i sammanhangetgjort vissa uttalanden av betydelse för i första handövergångsskedet. Då det gäller effekterna förkulturinstitutioner -- och allmännyttiga organisationer --uttalar utskottet att om oönskade effekter uppstår inomkulturinstitutioner på grund av införandet av flexiblalönebidrag har regeringen att vidta erforderliga åtgärder medhänsyn till den fortsatta verksamheten.Kulturutskottet har i sitt yttrande tillarbetsmarknadsutskottet bl.a. redovisat en relativt omfattandestatistik rörande lönebidragsanställda vid kulturinstitutioner.På vissa institutioner är antalet sådana anställda myckethögt. Mot bakgrund av den stora oro för negativa effekter förkultursektorn av reformen som utskottet uttalade i yttrandetutgår utskottet från att regeringen utan dröjsmål överväger hurproblem som uppkommer när det nya systemet träder i kraft skallkunna lösas så att inte institutionernas verksamhet drabbas. Detframstår som nödvändigt att frågan övervägs om i vad månstatliga institutioner måste tillföras medel för ytterligaretjänster eller för att täcka de kostnader som kanuppstå för lönebidragsanställda. Då det gäller institutioner sominte är statliga uppstår frågan om det är motiverat med ett ökatstatsbidrag.Med det anförda får två motionsyrkanden, motion Kr286 (m)yrkande 9 och motion Kr333 (c) yrkande l2, anses besvarade.Internationella kontakterAngelägenheten av att verkar för att vårt land såsnart som möjligt fullvärdigt skall få delta i EGskultursamarbete understryks i motion Kr286 (m) yrkande 2.Med anledning av bl.a. en motion av företrädare för moderatasamlingspartiet med ett innehåll som var likartat med den nuaktuella motionen avgav utskottet yttrandet1990/91:KrU1y om vissa EG-frågor till utrikesutskottet.