bet · GE01FiU30 · 1991-05-30 00:00:00 — uppfattning är det dock inte meningsfullt att f.n. göra någrauttalanden av det slag som motionärerna begär om nivån och utformningen avmervärdeskatten i framtiden.Utskottet har i olika sammanhang uttalat sig för en sänkning av det samladeskattetrycket men framhållit att en sådan sänkning måste anpassastill statsutgifterna och den ekonomiska utvecklingen i stort. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna Fi37 (c) yrkande 6, Fi49 (m) yrkande 2 och Fi62(c) yrkande 1.Övriga ekonomisk-politiska motionsyrkandenArbetsskadeförsäkringenI motion Fi38 av m.fl. (v) yrkas att gör etttillkännagivande om att några försämringar inte får företas iarbetsskadeförsäkringen.I kompletteringspropositionen uttalar regeringen sin avsikt att genomföra ensamordning av sjuk- och arbetsskadeförsäkringen. En kommitté för översyn avarbetsskadeförsäkringen kommer att tillsättas inom kort.Finansutskottet anser i likhet med socialförsäkringsutskottet attresultatet av detta arbete bör avvaktas och att inte bör göra någrauttalanden med anledning av motionen Fi38 yrkande 2.KonkurrenslagstiftningMiljöpartiet begär i motion Fi39 av m.fl. (mp) yrkande 4ett uttalande av om behovet av en förändrad och förbättradkonkurrenslagstiftning.Konkurrenskommittén avser att avlämna sitt slutbetänkande, ivilket betydande förändringar av konkurrenslagstiftningen kommer attaktualiseras. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Fi39 (mp)yrkande 4.TuristnäringenI motion Fi46 av m.fl. (s) framhålls att turistnäringenskonkurrenssituation måste uppmärksammas. Om man inte är observant kanturistnäringens konkurrenssituation bli alltför olik andra länders. Fördyringarför turister från utlandet och lägre kostnader för svenskar att turistautomlands kan leda till en mycket negativ utveckling för turistbranschen. Imotionen begärs vidare att regeringen noggrant följer utvecklingen inomturistnäringen och att industriverket får i uppdrag att belysa utvecklingen iett nationellt och internationellt perspektiv.Statens industriverk () har fått i uppdrag att följa utvecklingen påvissa turistorter och bedöma de skattepolitiska beslutens effekter på denregionala utvecklingen. SIND har lämnat en delrapport (Regionalutveckling 1991:4) med anledning av det ovan nämnda uppdraget. Av rapporten kanutläsas att resandenäringen fått vidkännas minskad efterfrågan under år 1990.Sysselsättningen har minskat. Ett ökat antal konkurser antyder att lönsamheteni företagen har sjunkit och att deras sårbarhet är relativt stor, anför SIND. Irapporten föreslås åtgärder till stöd för turistföretagen, bl.a. att medel förutvecklingsbidrag reserveras särskilt för turistnäringen och attmarknadsförings- och utbildningsinsatserna inom branschen intensifieras. SINDavser, mot bakgrund av de resultat som presenteras i rapporten, att lämna enextra rapport med undersökningar av företagens lönsamhet under år1990 och av utvecklingen 1991.Kulturutskottet åberopar industriverkets rapport och framhåller i sittyttrande (1990/91:KrU9y) det angelägna i att turistnäringens utveckling efterskattereformen även fortsättningsvis följs. Härigenom kan branschenskonkurrensförhållanden såväl inom landet som internationellt belysas ochunderlag skapas för att bedöma om särskilda åtgärder för att motverka negativaeffekter på dess konkurrenskraft är påkallade.I likhet med kulturutskottet förutsätter finansutskottet att regeringenmed utgångspunkt från SINDs rapporter, noggrant följer turistnäringensfortsatta utveckling. Med det anförda avstyrks motion Fi46 (s).EntreprenörskapI motion Fi66 av m.fl. (c) föreslås att ett åtgärdsprogramutarbetas för att främja entreprenörskap. I motionen tas frågor upp som berörflera områden. Bl.a. föreslås en lindrigare beskattning av småföretagensarbetande kapital och ändrade arvs- och gåvoskatteregler. Vidare förordasen särskild redovisningsmetod och bättre kvittningsmöjligheter för nystartadeföretag och bättre möjligheter till skattefritt sparande för nyetablering.Näringsutskottet och skatteutskottet har yttrat sig över motionen.I näringsutskottets yttrande (1990/91:NU14y) framhålls att de frågor somtas upp i motionen är så vittomfattande att de bör diskuteras i ett störrenäringspolitiskt sammanhang.I skatteutskottets yttrande (1990/91:SkU6y) anförs att utskottet i olikasammanhang har behandlat likartade motionsyrkanden och genomgåendeavstyrkt dem. I ett avgivet betänkande om kapitalbeskattningsfrågor --som bl.a. behandlar arvs- och gåvoskattefrågor och beskattningen av kapital ismå och medelstora företag -- har skatteutskottet framhållit att dessa frågorkräver mera ingående överväganden än vad som varit möjligt och attfrågan om en ändring av de materiella reglerna bör anstå i avvaktan påytterligare beredning (bet.1990/91:SkU31). Frågan om en särskildredovisningsmetod bör enligt skatteutskottets betänkande 1990/91:SkU30 ocksåutredas ytterligare. Vad slutligen gäller möjligheter till kvittning mellanolika förvärvskällor och sparstimulanser har utskottet i det av riksdagengodkända betänkandet 1990/91:SkU18 motsatt sig sådana lättnader ochförändringar i beskattningen, vilka enligt skatteutskottets uppfattning skullestrida mot grunderna för skattereformen.Finansutskottet delar uppfattningen att dessa frågor är alltförvittomfattande för att tas upp till ingående behandling i detta sammanhang. Somframgår av skatteutskottets yttrande bör vissa frågor utredas ytterligare.Med hänvisning till vad närings- och skatteutskotten har anfört avstyrkerutskottet motion Fi66 (c).BudgetpolitikenBudgetutvecklingenDe närmaste årens budgetutveckling inger oro. För innevarandebudgetår förutses ett underskott på 18,5 miljarder kronor.För /92 har regeringen tidigare lagt fram ettomfattande åtgärdsprogram med besparingar ochinkomstförstärkningar på sammanlagt . Genomåtgärdsprogrammet har inte bara en fortsatt snabb ökning avunderskottet kunnat hejdas. Nästa budgetår förbättras ocksåsaldot, och det i kompletteringspropositionen redovisadeunderskottet begränsas då till . Utskottetföreslår längre fram i detta betänkande att de medel som flyterin från avskattningen av företagens reserver skall föras uppbland statsbudgetens inkomster. Förändringen gäller fr.o.m.nästa budgetår och medför att 1991/underskott begränsasytterligare till 4,9 miljarder kronor.Av betydelse för bedömningen av budgetsaldots utveckling äremellertid att delar av åtgärdsprogrammet är av engångsnatur ochsåledes inte leder till någon varaktig förbättring av saldot.Det gäller bl.a. vissa extra inleveranser från ochdomänverket. Bortser man från dessa och andra snarlikaextraordinära effekter får man fram det s.k. underliggandebudgetsaldot som ger möjlighet att efter enhetliga definitionerbedöma utvecklingen mellan åren. Detta mått anger för nästabudgetår att underskottet ökar med tillomkring 25 miljarder kronor.I långtidsbudgeten ges en bild av budgetutvecklingen . Långtidsbudgeten är inte en prognosöver den mest sannolika utvecklingen. Dess syfte är i ställetatt belysa vilka konsekvenser statsmakternas redan fattadebeslut och gjorda åtaganden har för kommande årsbudgetutveckling. Beräkningarna visar alltså den dynamik somfinns i budgeten i ett läge utan besparingar och reformer.Av årets långtidsbudget (bilaga I:1.2) framgår attunderskottet kommer att fortsätta att växa till 46 miljarderkronor under /93 om inte ytterligarebesparingsåtgärder vidtas. Först därefter förbättrassituationen, och mot femårsperiodens slut framkommer ihuvudalternativet ett mindre överskott. I referensalternativet,som utgår från en mindre gynnsam ekonomisk utveckling, hejdasdäremot uppgången, och underskottet ligger mot slutet avperioden kvar på nivån 30--35 miljarder kronor.Saldoförsämringen under /93 beror på attstatsbudgetens inkomster då minskar kraftigt. Detta är i sin turen följd av att skatteinbetalningarna ökar tämligen långsamt pågrund av uppbromsningen av ekonomin somnettoutbetalningarna av kommunalskattemedel -- som grundas påett , snabbt växande skatteunderlag -- är mycketbetydande.Den fortsatta budgetutvecklingen påverkas i hög grad av denallmänna ekonomiska utvecklingen som via inflationen och olikaautomatiskt verkande regelsystem styr nästan samtliga inkomsterpå statsbudgeten och av dess utgifter.På kort sikt leder höga nominella pris- och löneökningar tillsnabbt stigande inkomster för staten. En sådan tendens harutmärkt de senaste årens utveckling. Vår konkurrenskraftförsämras emellertid om lönerna -- utan att bäras upp avproduktivitetsökningar -- fortsätter att stiga snabbare än ikonkurrentländerna. leder detta till en situationlik den nuvarande, där en svagare ekonomisk tillväxt får ennegativ inverkan på den statliga inkomstutvecklingen.En konsekvens av utgiftsautomatiken är att utgifterna ökarvarje år även om inga nya reformbeslut fattas. I takt med entilltagande inflation uppkommer således automatiskt krav påytterligare resurser. Såsom framhålls i långtidsbudgeten blirdetta förhållande särskilt påtagligt i perioder med låg tillväxtoch med snabbt ökande priser. De automatiskt styrda utgifternatenderar då att öka snabbare än de tillväxtberoende inkomsterna.Vid låg ekonomisk tillväxt ökar dessutom utgifterna förarbetsmarknadsinsatser och socialbidrag.Såsom utskottet tidigare påpekat är inflationen nu på vägnedåt och förväntas bli väsentligt lägre . Denekonomiska politiken måste med all kraft inriktas på att hållanere inflationen. Ett stort budgetunderskott är emellertid i siginflationsdrivande, och det är därför av största vikt att detendenser till budgetförsvagning som framkommer ilångtidsbudgeten bryts. Budgetpolitiken måste således inriktaspå att snabbt återställa balansen i statsbudgeten. upprepade tillfällen slagit fast att skattetrycket skallbegränsas. Balansen kan med andra ord inte uppnås genomskattehöjningar. I stället måste besparingar och andrabudgetförstärkningar tillgripas för att man skall nå dettasyfte.Dessa omständigheter bör enligt utskottets mening bildautgångspunkt för en bedömning av de alternativa förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer som lagts fram inför budgetåret1991/92.De olika budgetalternativenRegeringen framhöll redan i finansplanen att budgetpolitikenunder kommande år måste inriktas på att bryta det starkautgiftstrycket för att på så sätt understödjainflationsbekämpningen. skall statsbudgeten utnyttjassom ett instrument för att främja en varaktig och hög tillväxt.I det budgetförslag som redovisades i budgetpropositionen lågtyngdpunkten i det tidigare berörda åtgärdsprogrammet medbesparingar och inkomstförstärkningar på sammanlagt 30 miljarderkronor. Ökade utgifter föreslogs emellertid också inom några få,för samhällsekonomin viktiga områden. Det gällde framför alltutbildning, investeringar i infrastruktur och insatser för enbättre miljö.I den reviderade finansplanen pekar regeringen ånyo på behovetav en mycket restriktiv politik. Det betonas att deunderliggande problemen i den svenska ekonomin motiverar enfortsatt stram finanspolitik med omprövning av existerandeutgiftsåtaganden. Utrymmet för nya utgiftsåtaganden från statenssida är enligt regeringens mening nu mer begränsat än på fleraår. Reformer kan endast komma till stånd genom effektiviseringaroch besparingar inom befintliga områden.Moderata samlingspartiet och liberalernaframhåller i sin gemensamma motion Fi36 att budgetpolitikenmåste inriktas på att bemästra de strukturella problemen ochinte användas som ett medel i en kortsiktigstabiliseringspolitik. För att få ner inflationen och lägga engod grund för ekonomisk tillväxt måste budgetpolitiken dessutomhållas stram.Enligt de båda partierna talar mycket för att tillväxten iekonomin hämmas av ett så högt skattetryck som det svenska.Behovet av att sänka skattetrycket förstärks avinternationaliseringen av ekonomin. Motionärerna ser det somnödvändigt att sänka skatterna. Detta arbete måste ske stegvis,men det måste påbörjas omedelbart.I motionen redovisas inget konkret budgetalternativ förkommande år. Motionärerna pekar emellertid ut några skatter somde ser som mest skadliga för utveckling och tillväxt och som dedärför vill börja med att sänka. Dit hör skatten på arbetandekapital i små och medelstora företag som skall avskaffassamtidigt som kapitalbeskattningen även i övrigt lindras. Dithör dubbelbeskattningen av utdelningsinkomster som skallavvecklas. Dit hör också mervärdeskatten som successivt skallsänkas från dagens nivå på till 18--. Enligt enprecisering som moderata samlingspartiet gör i motion Fi49 bören sänkning av denna omfattning komma till stånd under förstahälften av . I motion Fi36 ser de båda partierna detockså som angeläget att sänka löneskatten, dvs. de delar avarbetsgivaravgifterna som inte berättigar till förmåner utan ärren skatt.Skattesänkningarna skall finansieras genom en minskning av deoffentliga utgifterna. Som tänkta besparingsområden angermotionärerna bl.a. sjuk- och arbetsskadeförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen och bostadssubventionerna. Rätten tillsjukpenning under utbildningstid vill motionärerna väsentligtbegränsa, och dessutom vill man pröva ett system med tvåkarensdagar vid sjukdom. Vidare skall arbetsskadeförsäkringensamordnas med sjukförsäkringen. Egenavgifterna tillarbetslöshetsförsäkringen skall höjas för att försäkringen skallfå en sådan utformning att den positivt påverkar lönebildningen.Motionärerna anser också att man till stor del måste avveckla degenerella bostadssubventionerna och i motsvarande grad sänkaskatterna. Ett väsentligt bidrag till utgiftsminskningen kanenligt deras mening också erhållas genom att bostads- ochförsäkringskassebyråkratin bantas liksom förvaltningen i övrigt.Slutligen bör ett antal bidrag som tillfallerorganisationerna på arbetsmarknaden avskaffas, t.ex. det bidragsom getts för MBL-information.Utskottet får för egen del anföra följande. När folkpartietliberalerna presenterade sitt budgetalternativ förnästa budgetår avvisade utskottet förslaget eftersom detinnefattade åtgärder som på ett mycket påtagligt sätt hade sinudd riktad mot löntagarna. Ett utmärkande drag var annars denansvarsfulla syn som partiet gav uttryck för när det gällermöjligheten att genomföra skattesänkningar. I motionen framhöllsatt liberalerna ville slå vakt om en generellvälfärdspolitik, vilket som det uttrycktes med nödvändighetinnebar ett förhållandevis högt skattetryck. Deutgiftsnedskärningar som föreslogs hade inte heller till primärtsyfte att skapa utrymme för skattesänkningar utan var främst ettinslag i en stram finanspolitik som man såg som en förutsättningför att kunna dämpa inflationsförväntningarna i ekonomin ochskapa utrymme för framtida skattesänkningar.I den nu aktuella motionen har liberalernaövergivit detta synsätt. Det budgetförslag man redovisartillsammans med moderata samlingspartiet utmärks i stället avatt skattesänkningarna på traditionellt moderat manér harskjutits i förgrunden för budgetpolitiken. En sänkning avskatterna ses som nödvändig och arbetet med att sänka dem skallomedelbart påbörjas. Det är, sägs det i motionen, angeläget attge enskilda människor möjlighet att själva disponera över enstörre del av sina inkomster. Bortsett från den föreslagnamomssänkningen är det emellertid inte de vanliga inkomsttagarnasom omfattas av skattesänkningarna. Det är i ställetarbetsgivarna, företagarna och personer med större förmögenhetersom får del av dessa lättnader.De utgiftsminskningar som skall bana väg förskattesänkningarna kommer emellertid att göras inom de storavälfärdssystemen och blir därigenom gemene mans börda.Självklart bör även dessa transfereringssystem kunna omprövas,men ställt i relation till skattesänkningarnas inriktning fårmotionärernas besparingsförslag en fördelningspolitisktoacceptabel profil.Att alla skattesänkningar måste finansieras är i rådande lägeett absolut krav. Det är, som utskottet ser det, viktigt attdetta synsätt vinner förståelse och bred uppslutning hosallmänheten om vi skall kunna komma till rätta med problemen iekonomin. Förståelsen för behovet av en stram finanspolitiktorde dock inte främjas av att en sänkt förmögenhetsskatt för deredan besuttna måste finansieras genom försämringar itrygghetssystem som är av stor betydelse för de sämst ställda isamhället.Av motionen framgår inte när och med vilken omfattningskattesänkningarna och besparingarna skall genomföras. Det endasom sägs är att arbetet med skattesänkningarna skall påbörjasomedelbart. Utskottet noterar också att vissa av de förslag somskall finansiera skattesänkningarna har en mer begränsadbesparingseffekt i och med att de kombineras med andra åtgärder.Så t.ex. är systemet med i sjukförsäkringentänkt att ersätta nuvarande lägre ersättningsnivå under deförsta dagarnas sjukdom. Vidare skall avvecklingen avbostadssubventionerna kombineras med en motsvarande sänkning avskatterna.Med hänsyn härtill vill utskottet starkt ifrågasätta om deföreslagna utgiftsnedskärningarna är tillräckliga för att täckamotionärernas övriga skattesänkningsförslag. Enbart denföreslagna sänkningen av mervärdeskatten ger ett bortfall påstatsbudgeten på närmare 32 miljarder kronor.Bortfallet kan ställas i relation till det -- som motionärernauttrycker det -- väsentliga bidrag till utgiftsminskningen somkan uppnås genom nedskärningar i byråkratin. För att ge rimligproportion till de vidlyftiga uttalandena kan nämnas attregeringen räknar med att kunna spara underen treårsperiod genom att minska den statliga administrationenmed . Inte ens de mest långtgående kraven på nedskärningari den statliga administrationen som uttalas i motion Fi36 kanutgöra underlag för trovärdiga löften om sänkningar av dettotala skattetrycket. De kan endast ge ett mycket marginelltbidrag till en skattesänkning.Även bortsett från skattesänkningarna finns det, som utskottetnyss påtalat, behov av att strama åt statsbudgetens utgifter föratt komma till rätta med ett växande budgetunderskott.Motionärerna talar visserligen om behovet av en strambudgetpolitik, men de förslag man lägger fram svarar inte motdetta krav. Tvärtom tycks motionärerna med sina långtgåendeförslag till skattesänkningar helt blunda för behovet avåtstramning. Deras allmänt utformade budgetalternativ riskerardärmed att kraftigt försvaga statsfinanserna, vilket skulle genytt bränsle åt inflationen.Moderata samlingspartiets och liberalernasgemensamt utformade riktlinjer för budgetpolitiken har såledesinte bara en fördelningspolitiskt tvivelaktig inriktning.Förslaget innebär också att grundvalen för en mera gynnsamekonomisk utveckling raseras.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi36 (m, fp)yrkande 2.Centerpartiet hänvisar i motion Fi37 till sitt underallmänna motionstiden framlagda budgetförslag som, hävdarmotionärerna, var 2168 milj.kr. starkare än regeringens. Detillkommande förslag som partiet därefter har lagt fram /92 sägs ha medfört att budgetförslaget nu är2246 milj.kr. starkare än regeringens.Med hänsyn till de lämnade uppgifterna finns det skäl atterinra om att utskottet har påpekat attmotionärerna kraftigt överskattat stramheten i sitt alternativ.Det skedde i anslutning till behandlingen av finansplanen (FiU1990/91:20). Utskottet gjorde då inte någon fullständiggenomgång av budgetalternativ men redovisade någraexempel som enbart de visade att motionärerna överskattatstyrkan i sitt budgetalternativ med närmare 10 miljarder kronor.Det överskott på som centerpartiettillskrev sitt budgetalternativ förbyttes därmed i ett betydandeunderskott.Centerpartiets budgetalternativ stärks inte av attmotionärerna utan närmare kommentarer nu upprepar dessamissvisande uppgifter.I den nu aktuella motionen ges också andra exempel på hursvagt underbyggt budgetförslaget är. Motionärerna vill t.ex. fåtill stånd ett mycket omfattande investeringsprogram på 10miljarder kronor, där merparten av investeringarna skall kunnapåbörjas redan detta år, och där finansieringen skall lösasgenom en tänkt utförsäljning av statliga företag för ett likastort belopp. Eftersom någon sådan utförsäljning inte ärbeslutad och än mindre påbörjad finns det inte praktiskamöjligheter att lösa finansieringen på det anvisadesättet. Om investeringsprogrammet trots det fullföljs kommer detsåledes att ske till priset av en mycket betydande försvagningav budgeten. Ett budgetförslag som vilar på så lösa grundvalarkan inte godtas.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi37 (c) yrkande 2.Vänsterpartiet redovisar i motion Fi38 inte någotförslag till budgetpolitiska riktlinjer. Däremot för partietåter fram delar av sitt tidigare redovisade budgetförslag, bl.a.förslaget om ett särskilt kommunalt stödpaket. Förslaget går utpå att stärka kommunernas ekonomi genom att avskaffagrundavdraget vid inkomstbeskattningen för höginkomsttagare. Deökade resurser detta ger upphov till skall ge kommunernamöjlighet till ytterligare insatser inom främst vård, omsorg ochutbildning.Förslaget kan ses som ett exempel bland många andra på denexpansiva politik som förordar med en rad nyautgiftsåtaganden och skärpt skattetryck som följd. En sådaninriktning är enligt utskottets mening inte förenlig med de kravsom måste ställas på budgetpolitiken.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi38 (v) yrkande 7.Det förslag till budgetpolitiska riktlinjer som miljöpartietde gröna för fram i motion Fi39 avviker inte från partietstidigare redovisade budgetalternativ. Vid behandlingen av dettakonstaterade utskottet att många av förslagen inte var förenligamed strävandena att hålla tillbaka pris- och löneökningarna ochatt främja utbudet av arbetskraft. Utskottet avstyrkte därfördetta förslag.Eftersom motionärerna nu inte tillför sakfrågan något nyttfinner utskottet inte anledning att ompröva sitt tidigareställningstagande.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Fi39 (mp)yrkande2.De allmänna riktlinjerna för budgetpolitikenRiksdagen har lagt fast riktlinjer förbudgetpolitiken. De nya beräkningar som därefter gjorts överbudgetutvecklingen visar på ett kraftigt försämrat budgetsaldo.Därmed skärps kraven på budgetpolitiken. Den stramabudgetpolitiken måste således med kraft fullföljas.Ansträngningarna att komma till rätta med underskottet istatsfinanserna måste ges hög prioritet. Något utrymme förofinansierade reformer finns inte. Det innebär att alla nyautgiftsåtaganden och alla skattesänkningar måste till fullofinansieras genom effektiviseringar och besparingar inombefintliga utgiftsområden. måste hänsyn tas till attdet totala skattetrycket inte får öka.Alltjämt gäller att budgetpolitiken måste inordnas i en allmänsträvan att dämpa kostnadsutvecklingen, återställa balansen ochfrämja en varaktig tillväxt i ekonomin. Arbetet med att begränsautgiftsautomatiken måste fortsätta. Existerandetransfereringssystem måste granskas och en prövning göras av hurväl de tillgodoser uppställda mål. Det är därvid också viktigtatt undersöka hur systemen inverkar på arbete ochförmögenhetsfördelning.De allmänna budgetpolitiska riktlinjer som redovisas i denreviderade finansplanen ansluter väl till de krav som utskottethär har fört fram. Med hänvisning härtill tillstyrker utskottetmoment 2 i den reviderade finansplanen.Motionsyrkanden om kompletterande information ibudgetförslagetKartläggning av subventionerEn av de viktigaste uppgifterna för 1990-talets ekonomiskapolitik blir, sägs det i motion Fi715 av ochAnne (), att gallra i den ymniga flora av subventionersom har vuxit fram . Inför detta arbetevill motionärerna efter tysk förebild föreslå en kartläggningoch analys av de statliga subventionerna som löpande publiceras.I motionen föreslås att regeringen får överväga på vilket sättoch i vilka former som en svensk subventionsrapport lämpligenbör utarbetas och hur subventionsbegreppet i detta sammanhangbör avgränsas.Utskottet vill med anledning av motionen anföra följande.Under andra hälften av 1980-talet har () utarbetat 18 rapporter om statsbidrag till olikasamhällssektorer.