bet · GE01TU31 · 1991-05-28 00:00:00 — Oförändradvattengenomströmning i har vidare enligtutredningsarbetet visat sig vara möjlig att åstadkomma.Kompenserade åtgärder för luftföroreningar och buller anges ävenvara möjliga att vidta.Enligt regeringen har det också utifråntrafikala utgångspunkter framstått som självklart att en fastförbindelse för väg- och järnvägstrafik mellan ochMalmö -- i kombination med fortsatt färjetrafik över andra delarav -- är en fördelaktigare lösning än enbart enutbyggnad och utveckling av den existerande trafiken med färjor.Regeringen anför vidare att dessa tidigare ställningstagandennumera bekräftats genom det omfattande utredningsarbete somgenomförts . Även om en del remissinstanser ärtveksamma eller t.o.m. avstyrker fasta förbindelser måste enrimlig slutsats av remissbehandlingen bli enligt regeringen attdet finns ett väl uttalat stöd för en fast förbindelse. Iregeringens fortsatta framställning anförs vidare att en fastförbindelse över står i överensstämmelse med merallmänna trafikpolitiska samt regionalpolitiska, miljömässigaoch ekonomiska utgångspunkter.Kritik mot det framlagda beslutsunderlaget har framförts i ettflertal motioner. Yrkanden har sålunda väckts med krav på nyautredningar och särskilda prövningar innan ett ställningstagandekan göras till frågan om en fast förbindelse. Inledningsvisredovisas sådana motionsyrkanden som framför mer allmänna ochövergripande önskemål om nya utredningar. Därefter behandlasmotioner som i första hand förordar att en särskildmiljöprövning bör företas. Avslutningvis redovisas yrkanden somifrågasätter om ett ställningstagande till den föreslagna fastaförbindelsen kan förenas med internationella avtal och medgällande folkrätt. Utskottets ställningstagande till frågan ombeslutsunderlaget redovisas avslutningsvis i detta avsnitt.2.1 Nya utredningarFlera motioner påtalar behov av förnyade utredningsinsatser.Det nuvarande beslutsunderlaget för ett ställningstagande fast förbindelse avvisas sålunda som både otillräckligt ochmissvisande.I motion 1990/91:T86 (v) begärs att en ny utredningtillsätts om Öresundsförbindelserna för granskning bl.a. av huren järnvägstunnel och/eller fortsatt järnvägstrafik påverkarsamhällsekonomin och miljön. Med hänsyn till att ökadfärjetrafik i kombination med en järnvägstunnel har väsentligafördelar ur energisynpunkt bör energiaspekterna beaktasvid lösningen av Öresundsförbindelserna. I beslutsunderlagetbedöms det även som viktigt att olycksaspekterna och deraskostnader beaktas. Vidare anges i motionen att den förändradevärldsbild som vuxit fram i gör att detfinns anledning att ta särskild hänsyn till den internationellautvecklingen vid det fortsatta utredandet avÖresundsförbindelserna.I motionerna 1990/91:T91 och 1990/91:T92 (båda mp) riktasockså kritik mot det framtagna beslutsunderlaget. prognoserna över vägtrafikens omfattning där det enligtmotionärerna finns anledning att väsentligt uppvärderabiltrafikens omfattning med de förutsättningar som angetts.Vidare förordas att en allsidig utredning görs om en borradjärnvägstunnel utan bilskytteltåg i södra . I dettautredningsarbete bör även beaktas möjligheterna till ettmotsvarande tunnelprojekt under Fehmarn Bält.I motion 1990/91:T93 (s) framhålls behovet av attytterligare belysa bl.a. de ekonomiska konsekvenser som en fastförbindelse över medför. Enligt motionen innebär en fastförbindelse att vägtrafiken ökar även ganska långt bort frånMalmöregionen med åtföljande krav på en utbyggnad avvägsystemet. I ett läge när det svenska vägväsendets underhållsläpar efter är det därför en fördel att först klara ut samtligaekonomiska konsekvenser av broprojektet.I motion 1989/90:T225 (c) konstateras att detutredningsmaterial som har presenterats i frågan harvarit helt inriktat på frågan om en . Enligtmotionärerna krävs det en mer allsidig belysning av hur Sverigesinternationella förbindelser bör komma till stånd. De politiskaförändringarna som inträffat i nödvändiggör sålundaatt en ny utredning tillkallas om Sverigeskontinentförbindelser.I motion 1990/91:T263 (fp) framhålls behovet av enhelhetslösning av Öresunds- och kontinentförbindelserna.Trafiken till övriga Östersjöstater och till bör ingå ien sådan lösning. Möjligheterna att införa en ökad konkurrensoch valfrihet bör därvid främjas liksom en utbyggd färjetrafik.2.2 MiljöprövningKrav på en särskild miljöprövning före ett ställningstagandetill frågan om fasta förbindelser har tagits upp i ett flertalmotioner. Anläggandet av den föreslagna förbindelsen liksom detrafikmässiga konskvenserna befaras enligt flera motionärer fåsådana miljökonsekvenser att förnyade överväganden bedömsnödvändiga innan det är möjligt att fatta beslut i frågan. Imotion 1990/91:T84 (mp) framhålls att alla planer på en bilbroöver bör skrinläggas tills dess en analys av förväntademiljöeffekter har utförts. Enligt motionen har gjordaberäkningar endast syftat till att mäta effekterna av trafikenpå bron, trots att den verkligt stora effekten är den allmännaökning av bilismen i regionen som kan förutses.I motion 1990/91:T85 (s) påtalas behovet av att brobyggetmiljöprövas. Enligt motionären har intetillfredsställande garantier getts för att miljöhänsynenbeaktats i tillräcklig grad eftersom utformningen av de fastaförbindelserna enligt regeringens förslag skall avvägas mot vadsom är tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt.I motion 1990/91:T87 (s) framhålls behovet av attytterligare belysning sker av hur olika förbindelsealternativpåverkar trafikutvecklingen och miljön i regionen innan ettdefinitivt beslut tas om vilket alternativ som skall väljas. Somskäl anförs bl.a. att miljön i västra redan är hårtansträngd varför det är viktigt att en satsning sker påspårburen trafik när nya stora trafiklösningar planeras. Imotionen framhålls vidare att de farhågor som uttryckts när detgäller en bros eventuella skadeeffekter på Öresunds ochÖstersjöns vatten- och syrgasomsättning måste beaktas.I motion 1990/91:T93 (s) efterlyses ytterligare studier ombl.a. de miljömässiga konsekvenser som en fast förbindelse överÖresund medför. Enligt motionen måste alla insatser sättas inför att begränsa miljöförstörelsen. Även om biltrafiken på denföreslagna bron kommer att ske med katalysatorförsedda fordonåterstår bl.a. problemet med koldioxidutsläpp. Vidare påtalasatt osäkerhet råder om hur vattengenomströmningen mellanKattegatt och kan komma att påverkas trots förutseddamuddringsarbeten.I motion 1990/91:T94 (c) framhålls behovet av att enmiljökonsekvensanalys görs innan beslut om byggande av en fastförbindelse över kan fattas. Enligt motionen kommer enbro att leda till ökad bilism och därmed ytterligare negativamiljöeffekter i där miljösituationen är ytterst ansträngd.För att de ekonomiska kalkylerna för brobyggnationen skall kunnauppnås kan vidare förutses att en mycket hög trafikvolym måsteeftersträvas vilket strider mot miljöhänsynen.2.3 Internationella avtalI ett antal motioner ifrågasätts om ett ställningstagande fast förbindelse över är förenligt medinternationella avtal. Enligt motionärerna erfordras sålundaytterligare beredning av frågan innan det är möjligt att fattaett beslut i ärendet.I motion 1990/91:T85 (s) framhålls att de folkrättsligaproblemen måste klarläggas innan arbetet med en fast förbindelseöver påbörjas. Enligt motionären har det inte på någotövertygande sätt bevisats i propositionen att ett brobygge överÖresund kan accepteras utifrån folkrättsliga regler av de staterrunt som för sin internationella sjöfart är beroendeav trafik genom . borde därför enligt motionengenom förhandlingar eller notifikation till Östersjöstaternaskapa säkerhet för att dessa stater delar uppfattningen attgenomfarten inte hindras genom det planerade brobygget.I motion 1990/91:T86 (v) konstateras att en , medden utforming som skisseras i propositionen, måste ansesförsvåra framkomligheten i . Mot den bakgrunden begärsatt lösningen av Öresundsförbindelserna sker i samråd medberörda Östersjöstater. Motionärerna anför sålunda att det äroacceptabelt att och ensamma bestämmer över eninternationell farleds kapacitet och därmed andra ländershandelsvillkor.I motionerna 1990/91:T94 och 1990/91:T938 (båda c) framhållsatt en prövning bör ske om en fast broförbindelse är förenligmed ingångna avtal och konventioner rörande internationellsamfärdsel och miljöskydd. I motionerna åberopas särskilt dennordiska miljöskyddskonventionen, traktaten mellan ochDanmark om genomfarten i och Bälten, konventionen ommiljökonskevensbedömningar i gränsöverskridande sammanhang inomramen för FNs ekonomiska kommission för samtHelsingforskommissionen.2.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att det finns få frågor som varitföremål för ett så omfattande utredningsarbete som frågan omfasta förbindelser över . Ett betydande underlag harsålunda tagits fram under som belyser en radalternativ och konsekvenser kring frågan om anläggande av fastaförbindelser. I utredningarbetet har engagerats en lång radexperter på skilda samhällsområden. Genomfördaremissbehandlingar och en aktiv diskussion i olika fora borgarvidare för att projektet blivit allsidigt belyst. Som framhållsi vissa motioner är dock utvecklingen på transportområdet liksompå det internationella området snabb varför det alltid kananföras att nya fakta kan förtjäna att belysas. Fullständigklarhet i alla detaljer kan vidare heller aldrig uppnås påförhand i ett sådant omfattande projekt som den nu aktuellautbyggnaden. Det måste dock sättas en punkt för hurlänge ett utredningsarbete kan bedrivas och närbeslutsunderlaget kan bedömas som fullt tillräckligt.Utskottet ser därför för egen del med tillfredställelse påatt det långvariga och komplicerade utrednings- ochförhandlingsarbetet rörande en fast förbindelse över nulett fram till den aktuella överenskommelsen. Utskottet ansersålunda att det inte är erforderligt eller motiverat att företaytterligare utredningsarbetete innan ett ställningstagande ärmöjligt att fatta.Vad gäller de motioner som begärt att en miljöprövning börföretas konstaterar utskottet att inom ramen för det utrednings-och förhandlingsarbete som förevarit om fasta förbindelser överÖresund omfattande insatser har gjorts för att belysa demiljömässiga konsekvenserna liksom hur olika miljöolägenheterkan bemästras. Öresundsdelegationen har sålunda klarlagt att detär möjligt att med tekniska åtgärder -- bl.a. muddringsarbeten-- kompensera de hinder som bropelarna och den konstgjorda ön påden danska sidan utgör för vattengenomströmningen. Delegationenhar vidare beräknat att de utsläppsökningar som trafiken på bronorsakar kommar att bli marginella i förhållande till nivån påövriga utsläpp i och med hänsyn tagen till "importen" avföroreningar. Utsläpp i den aktuella storleksordningen kansålunda enligt delegationen inte bedömas ge upphov till någramätbara eller direkt urskiljbara negativa miljötillskottregionalt.Som framgår av propositionen kommer också frågan omÖresundsförbindelsen att bli föremål för prövning enligt svenskmiljölagstiftning, bl.a. naturresurslagstiftningen. Detta kandock inte ske förrän det har bildats en juridiskt ansvarighuvudman som kan redovisa ett klart definierat projekt för demsom har att pröva denna ansökan. Som redovisas närmare i ettsenare avsnitt innebär det föreslagna avtalet attÖresundsförbindelsen skall utformas så att skadliga verkningarpå miljön förebyggs. I avtalet anges vidare att med hänsyn tillde prövningar som skall ske enligt resp. stats lagstiftning förutförande av Öresundsförbindelsen kan avvikelser komma att görasfrån den planerade utformningen. Enligt avtalet skall vidareberörda myndigheter i och i erforderligutsträckning samarbeta i frågor som gäller de miljömässigaaspekterna på hur Öresundsförbindelsen skall utformas.Utskottet anser att det trafikpolitiska målet om en godmiljö innebär att höga krav måste ställas på att miljöproblemenbegränsas. Genom det utredningsarbete som förevarit införutformningen av den föreslagna fasta förbindelsen och denytterligare miljöprövning som kommer att företas anser utskottetatt miljöfrågorna sammantaget kommer att få entillfredsställande behandling. Någon ytterligare miljöprövninginnan ett ställningstagande tas i frågan är därför enligtutskottets mening inte erforderlig. Utskottet återkommer senaretill miljöfrågorna i samband med behandlingen av det förelagdaavtalet.Vad gäller frågan om förenligheten med internationella avtalhar utrikesutskottet i sitt yttrande till trafikutskottet(bilaga 2) anfört att byggandet av en fast förbindelse mellanKöpenhamn och måste ske i enlighet med Sverigesinternationella förpliktelser. har därvid ingenerinran mot avtalet och propositionens förslag.Med anledning av motionerna framhåller utrikesutskottet attSverige enligt Öresundstraktat är folkrättsligtförpliktigat att hålla den svenska delen av fri förgenomfart för alla typer av fartyg. Den planerade höjden påÖresundsbron har med hänsyn till det faktum att vattendjupet ärbegränsat beräknats vara tillräcklig för de sjöfartsbehov somkan bli aktuella. konstaterar vidare att 1857års Öresundstraktat inte innehåller någon konsultationsklausul.Av utrikesutskottets fortsatta framställning framgår ävenatt den i några motioner åberopade nordiskamiljöskyddskonventionen av innehåller ett stadgande omsamråd ifall en begäran härom föreligger från annanfördragsslutande stat. De fall som avses gäller dock tillståndför miljöskadlig verksamhet som medför eller kan medförastörning av väsentlig betydelse i annan fördragsslutande stat.Utrikesutskottet konstaterar att någon sådan miljöstörningenligt propositionen inte föreligger. Någon begäran om samrådhar heller inte gjorts.Utrikesutskottet anför avslutningsvis att beslutet att byggaen bro över av föreslagen utformning är en fråga somtillkommer och att fatta. Utrikesutskottetbedömer det därvid som naturligt att regeringen genomnotifiering underrättar berörda Östersjöstater om brobygget.Trafikutskottet instämmer i vad såväl propositionen anger somvad som framhålls i flera motionsyrkanden, nämligen attbyggandet av en fast förbindelse mellan och Malmömåste ske i överensstämmelse med och Danmarksinternationella förpliktelser. Med hänvisning till vadutrikesutskottet anfört anser utskottet att den föreslagnautformningen av en fast förbindelse över är förenlig medinternationella förpliktelser och att det sålunda tillkommerSverige och att fatta beslut i frågan. Vad gäller ennotifiering med berörda Östersjöstater bör det vara regeringensom har att avgöra de lämpliga formerna samt tidpunkten härför.Utskottet anser med hänvisning till vad som har anförts attbeslutsunderlaget inför ett ställningstagande till frågan om enfast förbindelse över är tillfredsställande. Utskottetavstyrker därför samtliga aktuella motionsyrkanden om krav pånya utredningar, särskilda miljöprövningar eller ytterligareöverväganden om förenligheten med internationella avtal.3 Avtal om en fast förbindelse3.1 Regeringens förslagI propositionen anförs att mellan den svenska och den danskaregeringen råder enighet om att en fast förbindelse över Öresundför järnvägs- och vägtrafik mellan och bör kommatill stånd. Regeringarna har mot denna bakgrundträffat ett avtal jämte tilläggsprotokoll härom. I det följandesammanfattas avtalet och de därav följande frågorna somförutsätter ett ställningstagande från sida. Därefterredovisas aktuella motionsyrkanden samt avslutningsvisutskottets ställningstagande.Avtalet mellan och om enfast förbindelse över redovisas som bilaga 3. I avtaletbeskrivs i huvuddrag hur en kombinerad järnvägs- och vägbrobestående av en dubbelspårig järnväg och en motorväg med fyrakörfält mellan och skall anläggas. Förbindelsenutformas som en bro förutom delen --syd Saltholm somförläggs i sänktunnel. Brodelen utformas som lågbro och medhögbroar över farlederna Flintrännan och Trindelrännan. Denslutliga utformningen av Öresundsförbindelsen skall enligtavtalet ske med hänsyn till vad som är ekologiskt motiverat,tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt så att skadligaverkningar på miljön förebyggs. Vad gäller anslutningar tillÖresundsförbindelsen anges att det åligger och Danmarkatt var för sig anlägga nödvändiga järnvägs- ochvägförbindelser. I avtalet regeleras vidare bl.a. deorganisatoriska och finansieringsmässiga förutsättningarna.Öresundsförbindelserna skall ägas av svenska och danska staten.Dessa samverkar i ett konsortium som skall äga och svara för allverksamhet avseende förbindelsen. För ändamålet anges att detåligger och att bilda ett av resp. stat helägtdotterbolag. Dessa bolag skall tillsammans bilda ett konsortiumsom äger och, för gemensam räkning och som en enhet, svarar förprojektering och annan förberedelse för samt finansiering,byggande och drift av Öresundsförbindelsen. och Danmarkskall enligt avtalet solidariskt garantera förpliktelseravseende konsortiets lån och andra finansiella instrument somutnyttjas i samband med finansieringen.Vad gäller projektets finansiering anges i avtalet attkostnaderna skall i sin helhet täckas av konsortiet genomsärskilda avgifter som fastställs av konsortiet. Avgifternaskall utformas med beaktande av att tillkomsten av fastaförbindelser syftar till att främja en rationell ochändamålsenlig järnvägstrafik mellan länderna. Förjärnvägstrafiken framgår av ett tilläggsprotokoll till avtaletatt järnvägsföretagen, med lika fördelning mellan ochDanmark, skall betala sammanlagt perår i prisnivå för nyttjandet av förbindelsen.Av propositionen framgår vidare att det fortsatta arbetet medÖresundsförbindelsen skall inriktas mot byggstart så attförbindelsen kan vara öppen för trafik år 2000.Anläggningskostnaden anges uppgå till 10--iprisnivå . Garantiåtagandena beräknas vid tidpunktenför färdigställandet uppgå till ca i 1991års prisnivå vilket innefattar anläggningskostnader samtkapitaltjänstkostnader. Beloppet är beräknat utifrån en realränta på och en kostnadsutveckling av motsvarande storlek.Under de inledande åren i driftfasen kommer konsortiet att fåett negativt rörelseresultat, eftersom intäkterna fråntrafikanterna inte är tillräckliga för att helt täckakonsortiets kostnader. Detta underskott förutsätts kunna täckasgenom att konsortiet självt får låna nödvändiga medel med ensolidarisk garanti från svenska och danska staten. Det totalagarantiåtagandet för detta åtagande kan på motvarande sättberäknas uppgå till ca 1 800 milj.kr. prisnivå.Enligt propositionen innebär de valda garantiarrangemangen enmycket fördelaktig finansieringslösning.Förutom att vara svenskt ägarbolag i konsortiet avses detsvenska bolaget få i uppgift att svara för byggandet, driftenoch underhållet samt finansieringen av de svenskaanslutningarna. Anläggningskostnaden för anslutningarna skallslutligen finansieras via överskottet från Öresundsförbindelsen.I avvaktan på att detta överskott kommer att genererasförutsätts att det svenska bolaget får möjlighet att med statliggaranti låna de medel som erfordras för att kunna finansieraanslutningarna. Kostnaderna för de svenska anslutningarna exkl.kapitaltjänstkostnaden har beräknats till 1900 milj.kr. iprisnivå juli 1990.Trafiken över den fasta förbindelsen bedöms efteröppningsåret uppgå till över 5 miljoner enkelresor medregionaltåg och 1,5 miljoner enkelresor med fjärrtåg, ca 10miljoner ton gods, varav hälften med järnväg samt8000--10000 bilar per dygn.I propositionen föreslås att godkänner detredovisade avtalet om en fast förbindelse över . Vidareföreslås att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerbemyndigas ikläda staten garanti, solidariskt med den danskastaten, för konsortiets lån och andra finansiella instrument somutnyttjas i samband med finansieringen av planering,projektering, byggande och drift av Öresundsförbindelsen.För bildandet av konsortiet förordas att ochbanverket ges rätt att använda ordinarie investerings- ochdriftmedel till att teckna aktier i det svenska moderbolaget.Storleken på aktiekapitalet bedöms behöva uppgå till maximalt100 milj.kr. Den slutliga storleken av aktiekapitalet bör enligtpropositionen inom det angivna beloppet få avgöras av vägverketoch banverket.För det svenska bolagets upplåning förordas vidare attregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får iklädastaten garanti för den upplåning som erfordras förÖresundsförbindelsen samt för planering, projektering ochbyggande av de svenska anslutningarna till Öresundsförbindelsen.Vad gäller miljöfrågor anförs att Öresundsförbindelsen skallprövas i enligt gällande lagstiftning, bl.a.naturresurslagen.3.2 MotionsyrkandenUtskottet konstaterar att den träffade överenskommelsen har ensådan karaktär att den måste godtas eller förkastas som enhelhet. Ingen av de i avtalet ingående förutsättningarna kansålunda helt eller delvis brytas ut och göras till föremål förbeslut i särskild ordning utan att nya förhandlingar upptas medden danska regeringen. Motionsyrkandena har mot denna bakgrunddelats in i två grupper, nämligen dels de som är positiva fast förbindelse av angivet slag, dels de som riktarinvändningar mot projektet och således avstyrker förslaget.Positiva uppfattningar om en fast förbindelse redovisas imotionerna 1989/90:T203 (m), 1989/90:T207 (m), 1989/90:T212(fp), 1989/90:T215 (m), 1989/90:T903 (m), 1989/90:T919 (m),1989/90:T927 (s), 1990/91:T211 (m), 1990/91:T254 (m),1990/91:T264 (m), 1990/91:T902 (m) och 1990/91:T908 (m).I motion 1990/91:T211 (m) framhålls att en fast förbindelsemellan och är en fråga av nationellt intresse.En mycket stor del av allt gods till och från går överÖresund. Därför innebär ett beslut om fasta förbindelser enoffensiv satsning . Ett villkor är dock att detbygggs en förbindelse för både väg- och järnvägstrafik. Enligtmotionen kan vidare förbindelsen finansieras på den öppnalånemarknaden och beläggas med brukaravgifter och behöver därmedinte belasta statsbudgeten. I motionen anförs även att densnabba utvecklingen i , den kommande EG-integrationenoch de planerade snabbtågsförbindelserna inom ochtyska propåer om en fast förbindelse --Puttgarden är påsenare tid tillkommande omständigheter, som måste påskynda ettbeslut i frågan. Vidare framhålls att anläggande av en fastförbindelse kommer att öka möjligheterna för utveckling avflygtrafiken på och kommer allmänt sett att innebära enkraftig stimulans av näringslivet i södra motion 1989/90:T212 (fp) framhålls att en fast förbindelseöver skulle få stor regional betydelse och ge dynamiskaeffekter för södra motion 1989/90:T927 (s) påtalas att ett avgörande hinderför en positiv utveckling för är de bristfälliga,tidskrävande och ibland opålitliga förbindelser som finnsöver . Detta förhindrar inte bara kontakterna medkontinenten utan är kanske framför allt ett avgörande hinder förutvecklingen av en sammanhållen . Motionärernabedömer mot denna bakgrund att fördelarna med en fastförbindelse mellan och är betydande.Förutsättningarna skulle öka för ett praktiskt, industriellt ochkommersiellt samarbete mellan och Själland.Förbindelsen är vidare ett sätt att ytterligare utveckla dennordiska gemenskapen och skapa bättre kontakter, både när detgäller näringsliv, arbetsmarknad, kultur och utbildning.Förbindelsen bör enligt motionen utformas som en kombinerad väg-och järnvägsförbindelse, vilket uppges vara den bästa lösningenfrån ekonomiska och kommunikationsmässiga utgångspunkter.