bet · GE01SoU12 · 1991-03-28 00:00:00 — En offentlig finansiering avvård och omsorg behöver inte förenas med offentliga monopol påproduktionen av dessa tjänster, heter det i motionen. Tvärtombör enskilda och offentliga alternativ få konkurrera på likaekonomiska villkor. Om skattemedel som ensidigt användsför att subventionera offentlig verksamhet inte kommermotsvarande verksamhet i enskild regi till del blir det nära nogomöjligt för alternativen att utvecklas. Enligt motionärernainnebär statsbidragsreglerna i praktiken att det på fleraområden bara är människor som har möjlighet att betala mycketstora summor ur egen kassa som kan utnyttja enskilda alternativ.Skall en reell valfrihet skapas måste dessa regler ändras.Även när det gäller äldreomsorgen skall vården ochomsorgen utformas på konsumentens villkor. Många äldre vill bokvar hemma i sin lägenhet, sitt hus eller i sin servicelägenhet.Andra vill ha det större mått av trygghet och service som boendei eller i den gamla typen av ålderdomshem innebär.För att ge en reell valfrihet inom äldreomsorgen behövs enligtmotionärernasjukhem, gruppboende, dagvård, , ålderdomshem etc.en väl fungerande hemtjänst och hemsjukvårdatt anhörigvården underlättas med t.ex. avlastningsplatser,dagvård, växelvård, m.m..att den tekniska utvecklingen tas till vara och utvecklas närdet gäller hjälpmedel för såväl de gamla som för personalenatt statsbidragen är neutrala mot olika vårdgivare och olikavårdformerutbyggt trygghetslarmeffektiv färdtjänstförbättrad demensvård genom utbyggt gruppboende, dag- ochnattvård, m.m.ökade forsknings- och informationsinsatser inom demensvården.Riktlinjerna motiveras och utvecklas mera i detalj i denmoderata kommittémotionen 1990/91:Sf267 "Kvalitet och valfriheti äldrevården", som hänvisats till socialförsäkringsutskottet.En grupp som enligt motionärerna särskilt har drabbats avbristen på individuell hänsyn och respekt inom nuvarandegenerella välfärdspolitik är de handikappade. Det stelbentkollektivistiska tänkande som kännetecknat socialdemokratin harmedfört att mycket få insatser gjorts för att underlätta dehandikappades tillvaro . Gruppen handikappade ochålderspensionärer tillhör dessutom skatteomläggningens förloraregenom momsen på fotvård och sjukresor, de höjda hyrorna,urholkningen av basbeloppet osv. Moderata samlingspartiet står,enligt motionärerna, för ett alternativ till den fördapolitiken.Partiets grundläggande uppfattning och princip är att varjemänniska är unik. Det betyder enligt motionen att varje människahar inneboende möjligheter att utvecklas och att skapa ett riktliv, även om man genom sjukdom, olycksfall eller medföddfunktionsnedsättning och ärftliga sjukdomar under en stor del avsitt liv måste kämpa mot svåra handikapp. Motionärerna betonarvikten av att även de handikappade omfattas av den politik somrespekterar individens rätt till valfrihet och ansvar ochframhåller att den nuvarande handikappolitiken därför måsteförändras.En stor del av den hjälp och det stöd som handikappade i dagfår och behöver kommer faktiskt från människor i deras närhet,påpekar motionärerna. Det kan vara frågan om make eller maka,barn, vänner eller från ideella organisationer. Detta stöd kanaldrig ersättas av offentliga insatser. Däremot måste stat ochkommun på alla sätt uppmuntra denna typ av hjälp och stöd. Demåste också garantera att handikappade ges möjlighet att levaett så normalt liv som möjligt. Det gäller t.ex.handikappanpassning av offentliga miljöer enligt ansvars- ochfinansieringsprincipen. Vidare skall det offentliga sörja föratt det finns omvårdnadsresurser. Valet av omvårdnad skall dockvara den enskildes.I motionen läggs också fram ett förslag tillhjälpmedelsgaranti för handikappade. Yrkandet kommer attbehandlas i ett senare betänkande om stöd till handikappade.I övrigt hänvisar motionärerna till kommittémotionen1990/91:Sf297 "Valfrihet och trygghet för handikappade" sombehandlas av socialförsäkringsutskottet.Den svenska sjukvården av har stora brister, heterdet vidare i motionen. Det beror dock inte på personalen ellerpå att sjukvården har för små ekonomiska resurser, utan på ettfelaktigt sjukvårdssystem där det råder monopol ochplanstyrning. Landstingen anvisar genom politiska beslut hur,när och av vem vården skall erbjudas. Enligt motionärerna måstemonopolet brytas och det s.k. Dagmarsystemet avskaffas. Ettyrkande härom behandlas av socialförsäkringsutskottet.I samma motion (m) föreslås också att rätten tillvalfrihet i vården skrivs in i såväl socialtjänstlagen somhälso- och sjukvårdslagen (yrkande 4) och att, i avvaktan påen av motionärerna föreslagen allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring, en vårdgaranti införs (yrkande 3).Motsvarande förslag läggs också fram i motion So447 av StenSvensson m.fl. (m) yrkandena 1 och 2 samt, beträffandevalfriheten, i motion So206 av m.fl. (m) yrkande2.I motion So332 (m) begärs också ett tillkännagivande tillregeringen om att finansiering och produktion av sjukvård skallskiljas åt (yrkande 2).Enligt motionärerna bör landstingsskatten ersättas av enallmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring. Därigenom ges privatoch offentlig sjukvård möjlighet att verka på lika villkor ochpatienten får möjlighet att välja vårdgivare. Kostnaderna för ensådan försäkring skall tas ut efter betalningsförmåga ochoberoende av risk. Alla kommer att omfattas av försäkringen ochha samma rätt till god vård. Försäkringen skall ge ersättningtill vårdgivare efter en fastställd taxa.Sjukvårdsinstitutionernas intäkter blir därmed beroende av denservice de ger. Den kvalitetskonkurrens som detta innebärkommer enligt motionärerna att gagna sjukvården. Behovet av atti tid få behandling och förebyggande åtgärder skulle också kunnatillgodoses bättre genom att samma instans svarar för betalningav sjukvård, sjukpenning och förtidspension. Genom attförsäkringskassan inte är sjukvårdsproducent möjliggörs, enligtmotionärerna, en situation där sammanblandningen av rollerna somfinansiär och producent kan upphöra.Förslaget om en allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkringbehandlas av socialförsäkringsutskottet.I avvaktan på att systemet med en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring är helt utbyggt skall landstingen, enligtmotionärernas mening, vara skyldiga att tillhandahålla ensjukvårdsgaranti. Den innebär att blir skyldigt attersätta viss vård hos andra vårdgivare om självtinte kan erbjuda vård i rimlig tid. Sjukvårdsgarantin tas överav försäkringen i takt med att denna byggs ut.I motion So635 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom den långsiktiga inriktningen av familjepolitiken (yrkande1).Den i motionen redovisade långsiktiga inriktningen avfamiljepolitiken sägs utgöra en naturlig fortsättning på det imotion So621 redovisade gemensamma borgerliga förslaget omvårdnadsbidrag (se nedan). Familjepolitiken måste enligtmoderata samlingspartiets uppfattning på lång sikt bygga påföljande principer.Beslut fattas om att hela det skattefinansieradebarnomsorgsstödet skall följa barnen. Principen genomförssuccessivt för barn som föds efter beslutet.Barnomsorgsstödet görs skattepliktigt och kombineras medavdragsrätt för styrkta, nödvändiga barnomsorgskostnader.Den skolförberedande verksamheten skall, liksom skolan, varaavgiftsfri. I takt med att skolstarten sänks till ,skall kommunerna ha ansvar för att även femåringar erbjudsskolförberedande verksamhet.Kommunerna skall behålla ett särskilt ansvar för att familjermed särskilda behov eller barn med handikapp får erforderlighjälp. Stödet utformas så att familjen ges så stor valfrihetsom möjligt.Föräldraförsäkringen gäller under barnets första tolv månader.Garantibeloppet höjs till ett belopp motsvarandebarnomsorgsstödet.Samordning måste ske mellan föräldraförsäkring ochbarnomsorgsstöd om det finns flera förskolebarn i familjen ochföräldrapenningen är högre än barnomsorgsstödet. Detta kan skegenom att familjen får det belopp som är högst,föräldrapenningen eller ett belopp motsvarandebarnomsorgsstödet för alla förskolebarn i familjen.De specialdestinerade statsbidragen på barnomsorgens och andraområden ersätts av barnomsorgsstödet och av statsbidrag sominte styr kommunerna men tar hänsyn till bland annat derasskatteunderlag och åldersfördelning.Övergången till ett allmänt barnomsorgsstöd utformas så attföräldrar med barn i den kommunala barnomsorgen kan fortsättamed detta, som tillkomsten av andra alternativunderlättas.Genom att barnomsorgsstödet följer barnen uppkommer enligtmotionärerna skräddarsydda, flexibla och småskaliga lösningar.Dessa kan betyda särskilt mycket för familjer med obekvämaarbetstider, infektionskänsliga barn eller många småbarn. Detblir till och med möjligt för flerbarnsföräldrar att göra ettdirekt arbetsbyte med en barnvårdare och ha kvar denförbättring av familjeekonomin som barnomsorgsstödetinnebär.I motionen läggs också fram förslag om bl.a. ett grundavdragför alla barn vid den kommunala beskattningen. Förslagetbehandlas senare i detta betänkande.I motion So315 av m.fl. (fp) läggerfolkpartiet fram sina riktlinjer för den framtidasocialpolitiken och hemställer att de läggs till grund förregeringens politik (yrkande 1).Enligt förutsätter en väl fungerandemarknadsekonomi en välfärdsstat, liksom en väl fungerandevälfärdsstat förutsätter en marknadsekonomi. Motionärernaavvisar planhushållning såväl som marknadsekonomi utanmedkänsla. Det goda samhället kan vi närma oss enbart omkulturell mångfald och individuell frihet förenas medsolidaritet och socialt ansvar, anför motionärerna. Inom dennaram spelar socialpolitiken en viktig roll.Motionärerna påpekar att det i varje samhälle finns mångarisker för att den enskildes ekonomi undergrävs. Vilka orsakernatill detta än är har den enskilde ett stort behov avinkomsttrygghet i de situationer då det egna arbetet inte längregaranterar en rimlig försörjning. Svaret på detta problem är,enligt motionärerna, det generella socialförsäkringssystemet.Enligt motionärernas övertygelse bör socialförsäkringarnagarantera inte enbart en bastrygghet för alla invånare i Sverigeutan också ett rimligt mått av inkomsttrygghet. Utöverfolkpensionen och grundbeloppen i andra socialförsäkringarbehövs således även en garanti för att den enskilde närförvärvsförmågan sviktar skall kunna behålla i huvudsak sammastandard som . Detta syfte tjänar bl.a. deinkomstrelaterade inslagen i sjukförsäkringen,föräldraförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen samtATP-systemet. Ovanpå det grundskydd som berättigar tillersättning lika för alla och det standardskydd som bör relaterastill den bortfallna inkomsten bör det enligt motionärernasuppfattning dessutom finnas utrymme för ett toppskydd i formav enskilda eller kollektiva försäkringar som inte regleras inomden offentliga sfären.I motionen konstateras vidare att kostnaderna försocialförsäkringen har ökat kraftigt ,inte minst . Som resultat härav har en ökandedel av de offentliga resurserna kommit att tas i anspråk avsocialförsäkringen. Detta har skärpt skattetrycket och under1980-talet också minskat utrymmet för den offentliga sektornsinsatser.Från båda dessa utgångspunkter ser motionärerna med oro pådenna kostnadsutveckling. har länge försökt bromsaden snabba utgiftsökningen på socialförsäkringsområdet, bl.a.genom förslag till en stramare sjukförsäkring, en reformeradarbetsskadeförsäkring och en ökad egenfinansiering inomarbetslöshetsförsäkringen. Förslag i denna riktning framförsäven i motioner vid årets . Dessa motioner bereds avsocialförsäkringsutskottet resp. arbetsmarknadsutskottet.De folkpartistiska motionärerna anser att ett mål för framtidareformer inom socialförsäkringssystemet bör vara att etableraett klarare och tydligare samband mellan avgifter och förmåner.En förstärkning av detta samband bör enligt motionärernas meningkunna bidra till mer rationella och realistiska överväganden omlämpliga kompensationsvillkor i socialförsäkringssystemet.I motionen understryks vidare att de sociala tjänsterna somerbjuds av kommuner och landsting -- hälso- och sjukvård,tandvård, äldreomsorg, handikappomsorg, missbrukarvård,barnomsorg etc. -- måste vara tillgängliga för alla.Motionärerna försvarar därför kravet på en solidariskfinansiering av de grundläggande sociala tjänsterna. Dennafinansiering kan förverkligas genom skatter eller obligatoriskaavgifter. I många fall kan en kompletterande egenfinansieringvara möjlig och motiverad, men, understryker motionärerna, dennafår inte gå ut över kravet på de sociala tjänsternastillgänglighet för alla människor oavsett inkomst.I motionen ställs också krav på ökad valfrihet inom densociala tjänstesektorn. Motionärerna anser att tiden nu ärinne att bryta med den socialdemokratiska värdering som längepräglat det svenska vårdsystemet, nämligen att central kontrolloch enhetlighet är mer väsentlig än mångfald och lokalinitiativförmåga. Verksamhetens innehåll och kvalitet måsteutvecklas och detta är, enligt motionärerna, möjligt enbartgenom en klar maktförskjutning från centrala planeringsorgantill de anställda och till de sociala tjänsternas kunder ochklienter.Från denna utgångspunkt förordas i motionen dels nya ochfriare organisationsformer inom den offentliga sektorns ram,dels ett vidgat utnyttjande av initiativkraften inom denenskilda sektorn. Att de sociala tjänsterna till största delenkräver solidarisk finansiering via skatter eller avgifterinnebär inte att de också nödvändigtvis behöver presteras avoffentliga organ, anför motionärerna.Motionärerna vill i så många sammanhang som möjligt nå framtill den konsumentmakt som uppstår när medborgarna själva kanvälja mellan olika alternativ. Mot denna frihet korresponderarockså en frihet för löntagare att välja mellan olikaarbetsgivare. Med ökad konkurrens följer också en högreeffektivitet.Frivilliga initiativ och ideella insatser har alltifrånbegynnelsen spelat en stor roll för den sociala tryggheten iSverige, påpekas det vidare. Många verksamheter som äroffentliga började inom föreningar, kooperativ och samfund.Motionärernas övertygelse är att det ideella och frivilligaarbetet ännu har en betydelsefull roll att spela.I motionen framhålls också att människan inte får reducerastill ett objekt för offentliga åtgärder. Inom socialpolitikenmåste tydligare göras klart att den enskilde har ansvar för sigsjälv och sitt eget liv. Enligt motionärerna måste det därförvid kommande översyner av socialtjänstlagen och hälso- ochsjukvårdslagen markeras att förstahandsansvaret åvilar denenskilde själv.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad som i motionenanförts om en satsning på ökad valfrihet inom den socialatjänstesektorn (yrkande 2).De riktlinjer som skisserats i motionen konkretiseras i en radandra motioner om bl.a. de handikappade, sjukvård, barn, äldre,invandrar- och flyktingpolitik och om den offentliga sektorn.I en annan motion, So217 av m.fl. (fp),föreslår att regeringen skall återkomma med ettsocialpolitiskt reformprogram för det glömda ienlighet med de riktlinjer som läggs fram i motionen. Med "detglömda " syftar motionärerna på de människor som mitt ivälfärden lever i ofärd och som ser hur de stora gruppernasvillkor förbättras medan de själva inte får den hjälp debehöver. De grupper som behandlas i motionen är följande:HandikappadeMänniskor med s.k. grå sjukdomarMänniskor med besvär i munhålanBarn som har det svårtDemenssjuka och deras anhörigaDe bostadslösaDe som försöker begå självmordPsykiskt sjukaMissbrukareBrottsofferDe gravt ordblinda.Socialpolitiken måste enligt motionärerna kännetecknas av attkunna angripa välfärdssamhällets värsta skamfläckar. Dessutformning måste i högre grad än styras av hänsyn till demänniskor som är mest utsatta och i mindre grad av kortsiktigaoch valtaktiska hänsyn.Den socialdemokratiska politiken har haft en helt annaninriktning, menar motionärerna. Stora resurser har satsats pådyrbara och fördelningspolitiskt ineffektiva åtgärder. Däremothar regeringen och riksdagsmajoriteten avvisat en rad viktigareformkrav för det glömda Sverige.Eftersom resurserna är begränsade måste de friska och starkavara med och bära bördorna för de handikappade och de sjuka. Detinnebär enligt motionärerna att vi måste vara beredda att avståfrån vissa förmåner eller fördelar för att vi skall få råd atthjälpa dem som behöver stöd. Lika angeläget är det, enligtmotionärerna, att föra en resursskapande ekonomisk politik somger ökat utrymme för socialpolitiskt reformarbete.Barn med handikapp och deras familjer måste ges rätt attleva ett så normalt liv som möjligt. Den s.k.normaliseringsprincipen får inte tolkas som att samhället läggeröver den största arbetsbördan på det handikappade barnetsfamilj. Normalisering måste därför innebära ansvarsfördelningmellan föräldrarna, stat och kommun. Omsorgslagens personkretsmåste utvidgas till att omfatta fler grupper, i första hand barnoch ungdom upp till 20 år.De handikappade barnens familjer måste få hjälp med olikaformer av avlastning och deras ekonomi måste förbättras genomhöjda vårdbidrag. ATP-poäng bör utgå för hela vårdbidraget.Rätten till tillfällig föräldrapenning måste förbättras för demsom vårdar ett handikappat barn som studerar. Om föräldrarnafinner förhållandena i hemmet alltför påfrestande måstehandikappade barn kunna få gruppbostad i familjens närhet.Aktiva insatser måste vidtas för att stimulera till ökadsysselsättning bland vuxna handikappade. Motionärerna anseratt det s.k. , som ger den handikappade möjlighetatt själv besluta om servicens utformning är bra, eftersomvalfriheten för den handikappade då ökar. Handikappanpassning avbostäder måste drivas på, tolkverksamheten byggas ut ochbilstödet förbättras.Konkreta motionsyrkanden om stöd till handikappade läggs frami andra motioner. Där föreslås reformer på sammanlagt ca 450milj.kr.För människor som lider av s.k. grå sjukdomar, till vilkaräknas bl.a. sockersjuka, reumatism, migrän, allergier, astma,psoriasis, cystisk fibros, afasi och epilepsi, är kravet påkontinuitet i läkarkontakterna särskilt viktigt, anförmotionärerna. Flera av dessa sjukdomar kan ge svåraföljdkomplikationer eller förvärras, därför måste dessapatienter följas regelbundet. Även personalen på akutklinikernamåste vara väl insatt i dessa olika sjukdomars speciellaförhållanden. Förslagen utvecklas närmare i en partimotion omsjukvården från folkpartiet.I vårt land finns barn som på olika sätt far illa. Det ärenligt motionärerna ett ansvar för alla att förhindra att barnutsätts för misshandel och andra kränkande behandlingar. Undersenare tid har vi fått flera tecken på att intekan leva upp till sitt ansvar att ge alla barn ett erforderligtskydd. Dessa brister inom måste åtgärdas. Det ärvidare nödvändigt att samordna insatserna från rättsväsendet,och vårdinsatserna för att hjälpa och skydda debarn som är offer för sexuella övergrepp. Sekretessreglerna fårinte hindra hjälp till dessa barn. Barnkompetensen inomrättsväsendet måste förbättras.För att stärka barnkompetensen inom ochbarnhälsovården bör kommunerna samla fler barnfrågor under enhuvudman. Detta blir enligt motionärerna möjligt på de orter därprimärkommunen blir huvudman för primärvården. De områden somskulle beröras i första hand är barnomsorg, den förebyggandebarna- och mödravården, skolhälsovården och barnavårdsärendenenligt socialtjänstlagen. utvecklar sina förslag ien partimotion "Alla barn är våra barn".Riksdagens tagna beslut att kommunerna skall ges ettmer entydigt ansvar för de äldres behov av service och boendeliksom beslutet om ett stimulansbidrag till bl.a. dementasgruppboende skapar enligt motionärerna förutsättningar för enbättre demensvård.Förbättrad hemtjänst och utbyggd dagvård anses i motionenutgöra viktiga mål för att förbättra de dementas levnadsvillkor.För många dementa är dagsjukvård kombinerad med eget boende ettgott alternativ. En väl utbyggd dagsjukvård ökar de anhörigasförutsättningar att vårda den demenssjuke i hemmet. När dendemente kan bo kvar i den egna bostaden måste detfinnas vettiga alternativ. Gruppboendet är ett positivttillskott till demensvården och skall få ett reellt stöd.I motionen anförs vidare att även om gruppboendet byggs ut iframtiden, kommer det att finnas dementa i olika vårdformer,t.ex. sjukhem, och ålderdomshem. Inom akutsjukvårdenkommer det även att finnas dementa, då de ibland förlängre eller kortare tider får behov av somatisk sjukvård.Erfarenheter från gruppboende bör därför tas till vara även iandra sammanhang där dementa vårdas. Vidare måste de dementa somlever på institution ha rätt till eget rum, och den personal somarbetar med dementa måste ges särskild utbildning.De bostadslösas skara har ökat i samma takt som härbärgenoch mentalsjukhusen slagit igen och bostadsbristen ökat, påpekarmotionärerna. utgjordes de bostadslösa främst av arbetslösamedelålders män med grava alkoholproblem. Många av debostadslösa har varit patienter inom denpsykiatriska vården men blivit bostadslösa då vårdplatserna inompsykiatrin minskat. Initiativ måste tas för att tillskapasärskilda boendeformer för bostadslösa missbrukare ochpsykiatrins patienter. Förslag om åtgärder för de bostadslösafinns också i partimotion om missbruk.Enligt görs ca 20 000 självmordsförsökvarje år i . Bakom varje självmord eller självmordsförsökfinns alltid en rad tragedier. Även för de anhöriga kan detinträffade medföra svårt lidande. De anhöriga måste i högreutsträckning ges möjligheter till professionell hjälp efter ettsjälvmord. Undersökningar visar att många av dem som begåttsjälvmord tidigare visat symtom på psykisk störning.Motionärerna pekar på behovet av fortsatt forskning inom dettaområde för att förbättra möjligheterna att avgöra vilka som är iriskzon. Det är också viktigt att hälso- och sjukvårdenspersonal lär sig känna igen symtom på självmordsbenägenhet ochhur man kan förebygga självmord.Förslagen finns utvecklade i motion om folkhälsa.Sektoriseringen inom den psykiatriska vården har skapatproblem inom psykiatrin, anför motionärerna vidare. Antaletvårdplatser inom den slutna vården har minskat kraftigt, ochmånga har flyttat ut till eget boende, ofta mer eller mindreutan tillsyn. Många av de bostadslösa tillhör psykiatrinspatienter. Metoder för att bedriva en meningsfull öppenvårdsaknas ofta. Anhöriga till psykiskt sjuka måste få olika formerav stöd. Hjälp vid olika krissituationer för de anhöriga måsteutvecklas. Stödet till anhörigorganisationerna bör byggas ut.Alkoholpolitiken måste enligt motionärerna kännetecknas avrestriktioner som kan förebygga alkoholproblem samt ge eneffektiv vård, behandling och rehabilitering åt dem som trotsallt drabbas av sådana problem.Missbrukarna måste kunna söka hjälp på ett enkelt sätt ochden skall alltid kunna förmedlas anonymt. Motionärernaframhåller att det inte går att hitta en gemensambehandlingsmodell för alla missbrukare. Det måste därför finnasflera behandlingsalternativ. Utbyggnaden av behandlingshem förkvinnor måste stimuleras. Ideella organisationer och enskildapersoner gör enligt motionärerna betydande insatser inommissbrukarvården.Folkpartiet utvecklar sina förslag om missbrukarvården i ensärskild partimotion där det också föreslås 10 milj.kr. i ökatstöd till enskild missbrukarvård.Brottsoffrens situation måste uppmärksammas mera. Det ärenligt motionärerna viktigt att personer som drabbas av brottoch är i behov av stöd kan få professionell hjälp i så näraanslutning till brottet som möjligt. I motionen föreslås bl.a.ett ökat stöd till kvinnojourernas arbete och till tekniskaskyddsanordningar för hotade kvinnor. Socialtjänstlagen börkompletteras med ett avsnitt som särskilt behandlar omsorgen ombrottsoffer.Förslag om att förbättra brottsoffrens situation utvecklasnärmare i en partimotion om brottsoffer och brottsbekämpningsamt i en kommittémotion om våld mot kvinnor.De människor som har dyslexi, dvs. är ordblinda, måste fåerforderligt stöd.