bet · GE01JoU30 · 1991-05-15 00:00:00 — Motion Jo121(T83) yrkande 5 avstyrks därför.FordonskravUtskottet ställer sig bakom de krav som regeringen avserinföra för lätta och tunga fordon samt traktorer ocharbetsmaskiner både vad gäller nivå och tidpunkt för införande.Då ett kommande kommer att begränsa frihetatt ensidigt införa åtgärder som påverkar den fria handeln medvaror eller som står i strid med har regeringenför avsikt att samordna dessa fordonskrav med EFTA och EG.Motionerna Jo730 (T207) yrkande 2, Jo120 (T82) yrkande 7, Jo814(T267) yrkande 1, Jo730 (T207) yrkande 7, Jo120 (T82) yrkande 8,Jo730 (T207) yrkande 6, Jo120 (T82) yrkande 9, Jo105 yrkande 21,Jo818 yrkande 2, Jo121 (T83) yrkande 4, Jo730 (T207) yrkande 9och Jo120 (T82) yrkande 14 avstyrks i den mån de inte kan ansestillgodosedda genom vad som ovan anförts.Inom ramen för det arbete som kommer att bedrivas inomnaturvårdsverket med att utarbeta ett förslag till gränsvärdeför utsläpp av koldioxid från vägtrafikfordon förutsätterutskottet att de synpunkter som kommit till uttryck i motionJo121 (T83) yrkande 3 kommer att beaktas utan något initiativfrån utskottets sida.Utskottet har ej funnit anledning att föreslå någon riksdagensåtgärd med anledning av motionerna Jo760 och Jo774.Genom bilskrotningslagen skapades i första hand ett systemtill skydd mot nedskräpning av naturen. Enligt utskottets meningkan detta system även användas som styrmedel för att komma tillrätta med biltrafikens utsläppsproblem. Detta kräver dock attbilskrotningspremien, som f.n. uppgår till , höjs.Utskottet anser . vara en lämplig nivå. Den nyabilskrotningspremien skall dock begränsas till fordon som är ibruk. Det innebär att bilskrotningspremien för bilar som inte äri bruk även fortsättningsvis skall vara . Regeringen börnoga följa prisutvecklingen för bilskrotning med anledning avatt skrotningspremien höjs. Bilskrotningsfondens medel räckerinte till de föreslagna åtgärderna varför bilskrotningsavgiftenmåste höjas. Det är vidare betydelsefullt att bilägarnainformeras om den höjda bilskrotningspremien. Vad utskottetanfört med anledning av motionerna Jo69, Jo730 yrkande 3, Jo120(T82) yrkandena 5 och 6, Sk59 yrkandena 13--15, Jo725, Jo110yrkande 20, Jo113 yrkande 39, T253 yrkande 10, Jo121 (T83)yrkande 1, Jo706 samt Jo814 (T267) yrkande 2 bör somsin mening ge regeringen till känna.Vissa övriga frågor med anknytning till trafikI nr 3751 föreslås en utvidgning avförordningen (1985:838) om motorbensin som bl.a. innebär attnaturvårdsverket bemyndigas att meddela närmare föreskrifter ommotorbränslens egenskaper och innehåll. Förslaget bereds iregeringskansliet. I avvaktan härpå är det inte meningsfullt attföreslå någon åtgärd med anledning av motion Jo730 yrkande 4.Genom den föreslagna ändringen i miljöklassindelningen avoljor utgår utskottet från att produktionen kommer att inriktaspå dieseloljor med mycket låg svavelhalt och mycket låga halterav aromatiska kolväten. Vidare har utskottet erfarit attregeringen samordnat med EG avser att skärpa kravet påhögsta tillåtna svavelhalt i dieselbränsle till 0,05viktprocent. Med det anförda avstyrks motion Jo114 yrkande 3.I och EG är det inte tillåtet att ha mer än 5volymprocent bensen i motorbränsle. har föreslagit atten gräns på 1 volymprocent införs inom EG. Utskottet har erfaritatt regeringen anser att en skärpning samordnad med EG- ochEFTA-länderna bör ske . Motion Jo120 (T82) yrkandena11--13 föranleder därför inte någon utskottets vidare åtgärd.Naturvårdsverket har utfärdat en kungörelse (SNFS 1991:1,MS:33) med föreskrifter om återföringssystem för bensingaser vidtankställen för motorfordon. Enligt denna skall utrustning föråterföring av bensingaser till cistern vid tankning av annatmotorfordon än moped ha installerats vid samtliga tankställenden 1 jauari 1995. Samtliga tankställen i ,och samt av de tankställensom har en försäljningsvolym på /år skall hasådan utrustning redan till . Motion Jo730yrkande 5 påkallar således inte något initiativ från utskottetssida.Vidare avstyrks motion Jo113 yrkande 38.NaturvårdPropositionenSammanfattningsvis anger regeringen att ett systematisktunderlag med mätbara kvalitetsmål för naturvårdsarbetet skallutarbetas inom ramen för verksamhet. Arbetetskall ske i nära samråd med de centrala sektorsmyndigheterna förskogsbruk, jordbruk och fiske.Regeringen sammanfattar sina förslag under detta avsnittenligt följande (s. 373).Resurserna för vård och förvaltning av naturreservat m.m.förstärks med 26 milj.kr.Resurserna för arbetet med hotade arter förstärks med4milj.kr.Resurserna för landskapsvårdande åtgärder förstärks med100milj.kr.Ett nytt införs i naturvårdslagen.Regeringen får föreskriva om förbud mot nydikning i vissaområden i landet.Reglerna om samrådsförfarande i 20§ naturvårdslagen skärps.Länsstyrelsen ges en möjlighet att förbjuda och anvisalämpligare plats för ett arbetsföretag.Förtydligande bestämmelser avseende kulturmiljövården införs inaturvårdslagen.Straffsatsen för grova brott mot naturvårdslagen höjs till tvåårs fängelse. Utvidgade möjligheter införs att besluta om viteoch rättelse vid överträdelser av reglerna om samrådsskyldighet.Ädellövskogslagen ändras så att all skog med mer än 70%lövskog skall anses som ädellövskog om skogen innehåller minst50% ädla lövträd.I det inledande avsnittet erinras om att riktlinjer för detsamlade naturvårdsarbetet i landet lagts fast i regeringensproposition (prop. 1987/88:85) om miljöpolitiken inför1990-talet. Viktiga utgångspunkter var därvid att etthänsynstagande till naturmiljön borde ingå som ett led i jord-och skogsbruket. Vidare borde representativa och skyddsvärdaområden av alla förekommande naturtyper säkerställas varvidurskogar, våtmarker och vissa naturtyper i odlingslandskapetprioriteras. Ett samlat handlingsprogram för hotade arter och enöversyn av hanteringen av medlen för vård och förvaltning avnaturreservat samt en översyn av alla naturvårdsobjektaviserades. Vidare lades fast att en skötselplan är ettobligatoriskt dokument för alla naturreservat ochnaturvårdsområden.Riksdagen ställde sig i allt väsentligt bakom dessautgångspunkter (JoU23, rskr. Arbetet har successivtutvecklats och förstärkts.För närvarande finns i landet 22 nationalparker, 1366naturreservat, 88 naturvårdsområden, 1310 naturminnen och 854djurskyddsområden omfattande en areal av ca 2,74 miljonerhektar. Arealen har ökat med ca 400000 ha varav350000 ha har tillkommit genomurskogsreservat.Naturvårdsverket och länsstyrelserna har på regeringensuppdrag även genomfört en översyn av samtliga naturvårdsobjektmed avseende på skyddsmotiv m.m. Av översynen framgår att detför ett litet antal mindre reservat och skyddsobjekt, framförallt äldre, saknades motiv för att de skall kvarstå somnaturvårdsobjekt. Vidare visade genomgången att det i vissa fallfanns behov att revidera reservatsbeslut och skötselplaner.En kortfattad redogörelse för det arbete som bedrivits underde lämnas i propositionen. Bl.a. harnaturvårdsverket redovisat en nationalparksplan förSverige med förslag till tjugo nya nationalparker. Syftet harvarit att samtliga landskapstyper i landet skall vararepresenterade bland nationalparkerna.Regeringen har fattat ett antal beslut enligt naturresurslagenför att stärka skyddet för naturmiljön. Bl.a. harmarkavvattningsföretagen inom det s.k. begränsatskraftigt då dessa företag hotade malens levnadsmiljö.Regeringen gav i uppdragatt utarbeta en aktionsplan för naturvård. Naturvårdsverketredovisade ett aktionsprogram för naturvård-- Natur 90.MotionernaI centermotionerna Jo306 yrkande 1, Jo723 och Jo788ifrågasätts om inte allemansrätten borde preciseras ilagstiftningen. Enligt förstnämnda motion innebär allemansrättenså grundläggande fri- och rättigheter samt skyldigheter att detbör övervägas om den kan lagfästas. Frågan är viktig även medtanke på internationaliseringen och närmande till EG.Regeringen bör utreda frågan, anser motionärerna. I motion Jo747(s) tas upp problemet att uppförandet av vilthägn kan komma ikonflikt med allemansrätten och i motion Jo750 (s) krävsförbättrad information om allemansrätten.I motionerna Jo705 (fp) yrkande 3, Jo731 (m) yrkande 8, Jo732(mp) yrkandena 5 och 6, Jo751 (mp) yrkande 6, Jo754 (s), Jo766(m), Jo793 (fp) yrkande 2, Jo795 (mp) yrkande 2 och Jo803 (mp)tas upp skilda frågor i anslutning till naturvårdsverketsnationalparksplan. I motionerna framställs förslag om utbrytningur nationalparkerna av områden som exploaterats,om stöd för planen och dess snara förverkligande om ytterligareutökning av antalet nationalparker resp. om att vissa av deparker som föreslås av icke bör blinationalparker.I motionerna Jo724 (fp) och Jo806 (m) framhålls att ärSydsveriges kanske mest bevarandevärda vattendrag. I förstnämndamotion erinras om ett projekt för att säkerställa havsöringenslekmöjligheter i ån. Den framtida utvecklingen inomvattenområdet bör utredas, anser motionärerna. I sistnämndamotion framhålls det paradoxala i att staten ger bidrag till attutöka åkermarken längs ån som nedläggning av åkermarkblivit ett grundläggande moment i jordbrukspolitik. Denfortsatta årensningen bör icke längre stödjas.I motion Jo783 (fp, c) understryks behov av åtgärder för attåterställa den ursprungliga miljön för Merasjoki och Kinnerpuskai Muonio älv. Bäcken Merasjoki som varitreproduktionsområde för öring och havsöring stängdes enligtmotionen genom att en vägbank drogs över den medlämnande av blott en trumma för vattenflödet.Utskottets övervägandenUtskottet återkommer i det följande, under resp.underrubriker, till regeringens förslag i olikanaturvårdsfrågor. I detta avsnitt behandlas i huvudsakfristående motioner som ej har direkt anknytning tillregeringens åtgärdsförslag.Allemansrätten är en tillgång som det ligger i helalandets intresse att slå vakt om. Utskottet erinrar om att detrör sig om en sedvanerätt som är tämligen speciell för Sverigeoch som saknar direkt motsvarighet i övriga . I 1 §naturvårdslagen (1964:822; NVL) uttalas att "naturen utgör ennationell tillgång som skall skyddas och vårdas. Den ärtillgänglig för alla enligt allemansrätten." Någon närmaredefinition av allemansrättens innehåll ges ej i lagen. I stortbrukar man med allemansrätten avse friheten för envar att färdastill fots över annans mark och att under en kortare tiduppehålla sig där, om det inte är fråga om tomt eller planteringeller över huvud om mark som kan skadas av beträdandet, samt attdär plocka blommor, bär och svamp. Det har rått betydandepolitisk enighet om att de rättigheter och skyldigheter försåväl markägare som gemene man, vilka omfattas av allemansrättenicke lämpligen bör detaljregleras i lagstiftningen. Närbegreppet infördes i naturvårdslagens portalparagraf fanndepartementschefen att en lagstiftning om denna rätts innehållskulle kunna leda till många svårbedömda tvister iskälighetsfrågor där olägenheterna inte ansågs vara större änatt de kunde övervinnas med upplysning och uppmaning tillhänsyn. följde regeringens förslag (prop. 1974:166,JoU52).Riksdagen avslog en motion med förslag om attregeringsformens rättighetskapitel kompletteras med enbestämmelse om allemansrätten. erinrade idet sammanhanget om att allemansrätten, hur den än närmaredefinieras, i grunden avser förhållandet mellan enskilda; detskydd som bereds genom regeringsformens kapitel om fri- ochrättigheter gäller i huvudsak gentemot det allmänna. KUhänvisade även till att tidigare avvisat motioner omgrundlagsskydd för outbyggda älvar och för nationalparker.Utskottet hade därvid anfört att det skulle strida motgrundlagens principiella uppläggning att där införa särskildabestämmelser till skydd för dessa objekt (1990/91:KU13).Enligt utskottets mening är de skäl som angetts föratt icke detaljreglera allemansrätten fortfarande giltiga.Riksdagen bör således avslå motionerna Jo306 yrkande 1, Jo723och Jo788.Information om allemansrättens innehåll lämnas av bl.a.naturvårdsverket, turistråd och Svenska institutet.Utskottet har ingen annan mening än den som framförs i motionJo750 om vikten av denna information, inte minst den som riktarsig till invandrare och utländska turister. Det är givetvisavgörande för allemansrättens framtid att den brukashänsynsfullt såväl av markägare som av dem som vill utnyttja denför rekreation m.m. Utskottet delar även den mening som framförsi motion Jo747 om viltstängsel, där det framhålls attlänsstyrelserna i sin tillståndsgivning bör göra en noggrannavvägning mellan behovet av allemansrättsligt tillgängligamarkområden och uppförandet av vilthägn. Utskottet finner dockicke anledning föreslå något riksdagsuttalande med anledning avhär berörda motioner.Som framgår av den lämnade redogörelsen för propositionen harnaturvårdsverket utarbetat en nationalparksplan som överlämnatstill regeringen . Planen innehåller både förslag ominrättande av nya nationalparker som utmönstring, helt ellerdelvis, av ett par av de nuvarande nationalparkerna. Syftet medplanen är att samtliga landskapstyper i landet skall vararepresenterade bland nationalparkerna.Beslut om inrättande av nationalparker fattas av regeringen påförslag av och sedan medgivandeinhämtats. I nationalparksförordningen (1987:938) lämnas för varoch en av nationalparkerna närmare föreskrifter om rätten attfärdas över eller annars vistas där liksombeträffande ordningen i övrigt inom området, som behövs för atttillgodose ändamålet med nationalparken.Utskottet finner det värdefullt att en genomgripande plan förden fortsatta utvecklingen av nationalparksinstitutet utarbetatsgenom nationalparksplan. Enligt vad utskottetinhämtat avser verket att i de delar avnationalparksförordningen som rör nationalparker ikulturlandskapet, såsom t.ex. eller Alvaret, anpassabestämmelserna så att den bofasta befolkningen fortsättningsvisskall kunna bruka jorden och fiskevattnen i en omfattning somtillgodoser invånarnas likaväl som naturvårdens intressen.Motsvarande avses gälla möjligheterna att jaga och fiska i denplanerade nationalpark.Det ankommer på regeringen att bereda de förslag inationalparksplanen som ännu ej föranlett någon åtgärd.Riksdagen kommer efter hand att få anledning behandla defortsatta förslagen. Med hänsyn härtill bör motionerna Jo705yrkande 3, Jo731 yrkande 8, Jo732 yrkandena 5 och 6, Jo751yrkande 6, Jo754, Jo766, Jo793 yrkande 2, Jo795 yrkande 2 ochJo803, i den mån de ej tillgodosetts genom vad utskottet anfört,icke föranleda någon vidare åtgärd på nuvarandestadium.Riksdagen beslöt om statligt stöd till vissa åtgärderför att motverka översvämningar i . Därmed fastställdes denekonomiska ramen för det s.k. som skulle bidra tillförbättring av jordbruket längs delar av ån (prop. 1978/79:10,JoU7). Projektet är ännu icke avslutat. I motion Jo806 påtalasdet paradoxala i att staten betalar lantbrukare somräddar genom dikningen och -- beslut omomställning av jordbruket -- betalar statsbidrag tilllantbrukare som tar ur produktion.Miljöministern har i en frågedebatt i kammareframhållit att regeringen noggrant följer . Bl.a.har regeringen förbehållit sig prövningen avtillåtligheten enligt vattenlagen av flera delföretag inomprojektet. Regeringen har så långt det är lagligen möjligtskaffat sig inflytande över den prövning som skall föregåeventuella arbeten i , anförde miljöministern.Utskottet har stor förståelse för de förslag i motionernaJo724 och Jo806 som syftar till nedläggning.Utskottet utgår från att projektet skall kunna avslutas medhänsynstagande till den ändring av förutsättningarna förjordbruket, miljövården och fiskevården som ägt rum under detgångna decenniet. Utskottet har även erfarit att riksdagensbostadsutskott (1990/91:BoU18) föreslagit att tas upp blandde vattenområden där vattenkraftverk, vattenreglering ellervattenöverledning för kraftändamål inte får utföras enligt3kap. 6 § första stycket naturresurslagen (1987:12). Med detanförda avstyrks motionerna Jo724 och Jo806.Utskottet har vid många tillfällen framhållit betydelsen avatt de åtgärder bör vidtas som är möjliga och ekonomiskt rimligaför att återställa lax- och öringälvarna i . Det gällerinte minst och älvar. Den finansieringsmöjlighetsom kan skönjas för återställande av fisket i Merasjoki synesvara eventuella AMS-medel. Det rör sig dock här om ett enskiltförvaltningsärende som bör handläggas av de regionala ellerlokala myndigheterna. Motion Jo783 bör icke föranleda någonvidare åtgärd från sida.Mål och medel för naturvårdsarbetetPropositionenRegeringens ställningstagande redovisas enligt följande (s.376).Inom ramen för verksamhet skall ettsystematiskt underlag med mätbara kvalitetsmål förnaturvårdsarbetet utarbetas. Arbetet skall ske i nära samråd medde centrala sektorsmyndigheterna för skogsbruk, jordbruk ochfiske.Naturvårdsverket och länsstyrelserna skall fortsätta ettaktivt arbete för ett vidgat sektorsansvar och en ökaddecentralisering i syfte att göra skyddet av naturmiljön tillvarje samhällssektors ansvar.Vidare anförs bl.a. följande.Regeringen anser att med utgångspunkt i denna breda ansats börnästa steg vara att precisera och konkretiseranaturvårdsarbetet.I detta sammanhang bör också erinras om den skogspolitiskakommitténs uppgift att precisera miljömål för skogsbruket. Dettaarbete skall vara slutfört år 1992.Skyddet av arter och biotoper med stöd av naturvårdslagenutgör en av hörnpelarna i naturvårdsarbetet och är enförutsättning för att den biologiska mångfalden skall kunnabevaras. Ett betydande antal arter och naturtyper tål endastliten eller ingen mänsklig påverkan eller är beroende av en visstyp av hävd för att kunna fortleva. Säkerställande av biotopersom behövs för dessa arters och deras livsmiljöers skydd skermed stöd av naturvårdslagen. Inrättandet av reservat och andraskyddsområden är dock förenat med stora kostnader för staten,regionala stiftelser och kommuner, varför det är angeläget attsnarast planlägga omfattningen av dessa behov. -- -- --Enligt regeringens mening är ett intensifierat samarbetemellan länsstyrelser och kommuner i det lokala och regionalanaturvårdsarbetet en förutsättning för att nå de övergripandemålen för naturvård och hushållning med naturresurser. I taktmed kommunernas ökande kompetens på området bör de ges ettstörre ansvar för naturvårdsarbetet.MotionernaI motionerna Jo105 yrkande 48 och Jo731 yrkande 4 (båda m)framställs yrkanden om att den ideella resp. enskildanaturvården bör stärkas, så att de statliga inköpen av mark förnaturvård skall kunna begränsas. I sistnämnda motion yrkas ävenatt fauna- och floravården bör ges större tyngd. Den är enligtmotionärerna en försummad del av naturvården (yrkande 6).Vidare yrkas att olika naturinventeringar behöver samordnas(yrkande 7).Enligt motion Jo109 (v) bör uttala sig förupprättandet av en nationell naturvårdsstrategi (yrkande 10). Pånaturvården måste man ha en holistisk syn, framhållermotionärerna. Att som regeringen föreslår bryta ner ambitionen ikvantitativt fastlagda delmål förefaller ogörligt. Vidare börstödet från centrala myndigheter till kommunerna ökas.Kommunernas ekologiska kompetens bör utredas (yrkandena 11 och12). Även i motion Jo745 (s) framställs yrkande om stöd tillkommunerna, genom utlåning av tjänstemän för utbildning, projektm.m., i deras miljöarbete.I motion Jo113 (c) yrkande 15 föreslås ett riksdagsuttalandeom sambanden mellan utnyttjande av naturresurser ochmarkanvändning resp. målsättningen att bevara biologisk mångfaldi de ekologiska systemen. Enligt motion Jo819 (c) yrkande 2 bören lista upprättas över nationalarv av arter ochbiotoper. I motion Jo739 (fp) yrkande 2 förordas ettriksdagsuttalande om principerna för naturvården med betonandeav att bevarandet av den biologiska mångfalden skall prioriterasoch att naturvårdsstrategin bör utgå från vad naturen tål.Utskottets övervägandenUtskottet har inledningsvis (under avsnittet om naturresurseroch naturvård) anslutit sig till de allmänna riktlinjer somregeringen föreslagit för vården av naturmiljön. Detta innebäratt den biologiska mångfalden och den genetiska variationenskall säkerställas. Växt- och djursamhällen bevaras så att ilandet naturligt förekommande växt- och djurarter gesförutsättningar att fortleva under naturliga betingelser och ilivskraftiga bestånd. Införande av främmande arter ellergenetiskt modifierade organismer skall ske med storrestriktivitet och under betryggande kontroll så attförutsättningarna för den inhemska och faunan inteäventyras. Utskottet har heller ingen annan mening än den somframförs i motionerna Jo113 yrkande 15, Jo739 yrkande 2, Jo731yrkande 6 och Jo819 yrkande 2 om sambanden mellan utnyttjande avnaturresurser och markanvändning resp. principerna förnaturvården innefattande fauna- och floravården. Dessa yrkandenfår anses tillgodosedda med det anförda och påkallar såledesingen särskild åtgärd från sida.Utskottet delar regeringens uppfattning att ett systematisktunderlag bör utarbetas med mätbara kvalitetsmål förnaturvårdsarbetet. Detta arbete bör utföras inom ramen förnaturvårdsverkets verksamhet i nära samarbete med de centralasektorsmyndigheterna för skogsbruk, jordbruk och fiske.Utskottet bestrider inte önskvärdheten av att ett holistisktsynsätt bör prägla naturvårdsarbetet. Den väg som anvisas avregeringen synes dock praktiskt realiserbar på ett tydligaresätt än vad som förordas i motion Jo109. Denna avstyrks alltså iberörd del (yrkande 10).Som framhållits i redovisningen av propositionen utgör ettintensifierat samarbete mellan länsstyrelser och kommuner enförutsättning för att nå de övergripande målen för naturvård ochhushållning med naturresurser. roll somstödjande och rådgivande roll är givetvis väsentlig isammanhanget. Syftet med motionerna Jo109 yrkandena 11 och 12samt Jo745 tillgodoses i hög grad genom en hänvisning tillpropositionen.Utskottet delar i viss utsträckning den mening som framförs imotionerna Jo105 och Jo731 om den ideella naturvården och denenskilda naturvården. Som utskottet nämner i den fortsattaframställningen bör ansvar och kostnader för naturvården ivardagslandskapet främst vila på näringsutövare inom deolika samhällssektorer som nyttjar naturen i sin verksamhet, ochlänsstyrelserna bör söka utveckla stöd till vård avnaturreservat och andra skyddsvärda områden från företag ochallmänhet i olika former. Ett exempel på initiativ av detta slagutgör Tåkernfonden i . Motionerna Jo105 yrkande 48och Jo731 yrkandena 4 och 7 bör alltså icke föranleda någotriksdagsuttalande.Inriktning och åtgärder i naturvårdsarbetetPropositionenNaturvårdsarbetet skall indelas i tre insatsnivåer som börstyra prioriteringar, kostnadsfördelning och ansvar för arbetet.Den första nivån betecknas som vardagslandskapet. Härligger ansvar och kostnader främst på näringsutövare inom deolika samhällssektorer som nyttjar naturen i sina verksamheter.En utökad hänsyn till naturvården krävs. Den andra nivånomfattas av områden med högre naturvärden där speciellainsatser för skydd och vård behövs för att uppfyllamålsättningarna. Den tredje nivån utgörs av särskiltvärdefulla områden och omfattar bl.a. de naturtyper och artersom på grund av sin känslighet endast tål liten eller ingenmänsklig påverkan och därför kräver ett mer eller mindrefullständigt skydd med stöd av naturvårdslagen.MotionernaEnligt motion Jo705 (fp) bör uttala sig omhänsynsområden i naturvården. Som hänsynsområde bör avsättasstora geografiska områden där hotade eller sårbara arterförekommer men där inrättande av reservat är olämpligt.Möjlighet skall ges att inom dessa områden ställa särskilda kravoch ge speciella riktlinjer. Ett tillägg om hänsynsområdebör införas i naturvårdslagen (yrkandena 1 och 2). Enskilda ochorganisationer bör i större utsträckning än kommai fråga för att äga och sköta naturreservat, och intrångs- ochmarklösenersättningar bör kunna spridas i tiden (yrkandena 7och 8). En annan term än naturreservat bör övervägas för områdensom skyddas för friluftslivets skull.