bet · GF01NU3 · 1991-11-05 00:00:00 — 1991/92NU3ÄrendetI detta betänkande behandlas sju motioner om vissa elfrågor.Yrkandena rörlokala eltaxor,reservkraftverk,hälsorisker förorsakade av kraftledningar,skyddsbestämmelser för halogenlampor. Utskottet avstyrker de sju motionerna.I fråga om en motion (fp) med krav på översyn av ellagen ochkommunallagstiftningen med syfte att skillnader i lokala eltaxorinom en och samma kommun skall undanröjas hänvisar utskottettill att frågan om elmarknadens organisation är under beredningi . Pågående utredningsarbete åberopas när detgäller beredskap vid störningar i elproduktionen, ett ämne somhar tagits upp i en motion (c).Önskemål om ökad forskning om hälsorisker på grund avkraftledningars elektriska och magnetiska fält framställs i tremotioner (s; c). Härvidlag hänvisar utskottet till pågåendeforskning, främst två stora epidemiologiska undersökningar somberäknas vara klara . Farhågor förhälsorisker i samband med ultraviolett strålning frånhalogenlampor ligger bakom två motioner (s; c). Utskottetredovisar pågående arbete på området, bl.a. framtagande av eninternationell säkerhetsstandard för lampor. YrkandenDe motioner som behandlas här är följande:1990/91:N401 av () och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en utredning av frågan omberedskap vid avbrott och störningar i elproduktionen.1990/91:N402 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av forskning om hälsorisker på grund avkraftledningars elektriska och magnetiska fält,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om säkerhetsavstånd kring kraftledningar.1990/91:N410 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skyddsbestämmelser för och säkerhets- ochvarningsinformation om halogenlampor.1990/91:N420 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen1. hos regeringen begär en översyn av ellagen ochkommunallagen så att lagstiftningens intentioner om likabehandling av kommuninvånare kan upprätthållas,2. hos regeringen begär en ändring i ellagen som underlättarbildandet av koncessionsområden vilka följer kommunens gränser.1990/91:N428 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till forsknings- ochåtgärdsprogram vad gäller elektromagnetiska fält.1990/91:N438 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av forskning om hälsorisker på grundav magnetiska fält.1990/91:N457 av () vari yrkas att hosregeringen hemställer om åtgärder så att tillverkning ochförsäljning av halogenlampor utan skyddsglas inte skall varatillåtet.MotiveringDet bör enligt kommunallagstiftningen gälla lika taxor förlika service för kommuninvånare inom en och samma kommun, sägsdet i motion 1990/91:N420 (fp). Detta är inte fallet när detgäller eltaxor inom en del kommuner -- där eldistributionenbedrivs av mer än ett företag -- t.ex. och Mölndal.Anledningen till de högre taxorna är, framhåller motionärerna,bestämmelserna om områdeskoncession i ellagen. En kommun måstekunna föra en samordnad energipolitik och då är en förutsättningatt kommunen har möjlighet att utgöra ett koncessionsområde,anför motionärerna.Frågan om garantier för reservelkraft bör, enligt motion1990/91:N401 (c), utredas. Bakgrunden är den snabba tekniskautvecklingen, som bl.a. innebär ett ökat beroende aveltillförsel för både hushållen och företagen. Verkningarna avstörre eller mindre avbrott i elförsörjningen till följd avbl.a. stormar och snöoväder tycks, säger motionärerna, blistörre och större . För att det skall skapasgarantier för en sådan uppbyggnad med reservelkraftsaggregat sommotionärerna förordar borde också frågan om ekonomiskt stöd inågon form prövas, exempelvis genom statsbidrag eller särskildainvesteringsavdrag.Debatten om hälsorisker i samband med strålning frånelektriska och magnetiska fält har intensifierats,sägs det i motion 1990/91:N402 (s). Hypotesen finns attkraftfälten, eller en kombination av dessa tillsammans med andrakomponenter, skulle kunna alstra vissa cancertyper. Denforskning som bedrivs i på detta område börintensifieras, anför motionärerna. I motionen framhålls att deti dag inte finns några bestämmelser om minsta avstånd mellanbyggnader eller anläggningar och kraftledningar med hänvisningtill eventuella hälsorisker betingade av kraftledningarselektriska och magnetiska fält. bör, enligtmotionärerna, uttala sig för betryggande säkerhetsavstånd.Även i motion 1990/91:N438 (s) begärs att skalluttala sig för att forskningen om hälsorisker på grund avmagnetiska fält skall intensifieras. I epidemiologiska studierrörande cancersjuklighet och exponering för elektromagnetiskafält finns en viss samstämmighet om en överrisk för framför alltleukemiformer och tumörer hos barn, anför motionärerna. Hittillspresenterade resultat är dock för osäkra för att vidareslutsatser skall kunna dras, ett förhållande som enligtmotionärerna motiverar en ökad satsning på forskningen.Vänsterpartiet anser, heter det i motion 1990/91:N428 (v), attdet är mycket angeläget att det skapas klarhet omelektromagnetiska fälts påverkan på levande organismer. Därförbehövs det, enligt motionärerna, ett sammanhålletforskningsprogram och ett utökat internationellt kunskaps- ocherfarenhetsutbyte. Som en konsekvens av forskningen kan detkomma att behövas förslag till åtgärder, anför motionärerna. Detkan gälla riktlinjer för bl.a. bostadsbyggande,arbetsmiljöföreskrifter och rekommendationer för placering avelektrisk utrustning i hemmen.Eftersom halogenlamporna blir allt vanligare både i hemmen ochi arbetslivet borde säkerhetsaspekterna -- både frånkonsumentsynpunkt och från arbetsmiljösynpunkt -- tas på störreallvar, sägs det i motion 1990/91:N410 (s). Det pågår ettinternationellt arbete för att fastställa en internationellsäkerhetsstandard för halogenlampor, påpekar motionärerna. Iavvaktan på resultat av detta arbete borde göra ettuttalande om att krav bör ställas på försäljare av halogenlamporatt förse lamporna med säkerhets- och varningsinformation.Det bör införas ett förbud mot tillverkning och försäljning avhalogenlampor utan skyddsglas, anförs det i motion 1990/91:N457(c). Forskningsresultat har visat att ultraviolett strålningfrån halogenlampor kan orsaka ögonskador och hudcancer omlamporna tillverkas och används fel, sägs det i motionen. Mångahalogenlampor har försetts med skyddsglas för att denultravioletta strålningen skall tas bort och är helt ofarliga,påpekar motionären, men det finns också många lampor i handelnsom saknar skyddsglas.Uppgifter i anslutning till motionernaLokala eltaxorStudier av elmarknadenStatens energiverk gjorde en kartläggning avelpriserna hos landets samtliga kommuner. Syftet medundersökningen var att studera taxeskillnaderna mellaneldistribution i tätort och i glesbygd samt att granskaprisskillnaderna inom en och samma kommun.I rapporten, Elpriser i lokal distribution (dnr 319-28/88),redovisades årskostnaden för elenergi för ett eluppvärmt småhusmed en antagen elförbrukning om 20000 kWh . Av landets284 kommuner hade 68 endast en eldistributör och därmed i regelenhetlig taxa inom kommunen. Skillnaden i årskostnad för detstuderade eluppvärmda småhuset uppgick i 157 kommuner till högst1000 kr., i 53 kommuner till mellan . och 2000 kr.och i de resterande 6 kommunerna till mer än 2000 kr.Prisskillnaderna berodde på bl.a. följande faktorer: kostnadenför råkraft, andelen egen vattenkraft, distributionsföretagenseffektivitet, lägre kostnader för tätortsdistribution ochgenomsnittlig ledningslängd per abonnent.NUTEK (närings- och teknikutvecklingsverket) har genomfört enstudie av elmarknadens organisation. Distributionsområdet, detregionala ledningsnätet, stamnätet och utlandsförbindelsernaomfattas av studien. Vad gäller organisationsformen förstamnätet hade fått ett särskiltutredningsuppdrag. Enligt detta skulle utredas hur en nyorganisation för stamnätet kan utformas. Vidare skulle de frågorsom sammanhänger med övergången till en sådan ny organisationklarläggas.I den rapport som överlämnades till ibörjan av november föreslås att den svenska elmarknaden skallöppnas för fri konkurrens. All produktion, all försäljning ochall elanvändning skall vara öppen för konkurrens. Beträffandedistributionsområdet föreslås i utredningen att de elektriskanät, som förbinder kunderna i distributionsledet, som förbinderdistributionsområden med stamnätet och som i detta förbinderlandets olika delar, skall vara tillgängliga på ett ickediskriminerande sätt för inmatning och uttag av kraft. Vidaresägs att det bör åligga staten att via lagstiftning och tillsynav lagen garantera denna tillgänglighet och på så sättmöjliggöra handel i öppen konkurrens.Kommunal utjämning av elkostnaderI den i föregående avsnitt nämnda rapporten från statensenergiverk beskrivs bl.a. hur man inom kommun har genomförten utjämning av de olika distributörernas eltaxor.Eldistributionen inom kommunen ombesörjs av fyra distributörer.Årskostnaden för en typkund i resp. lägenhet, småhus utanelvärme och småhus med elvärme varierade mellandistributörerna med resp. , . För attalla i kommunen skall få samma eltaxor har avtal slutits mellaneldistributörerna och kommun. Eldistributörerna harförbundit sig att tillämpa Energiverk ABs taxor -- somtidigare i normalfallet var de lägsta -- varvid kommun harförbundit sig att stå för merkostnaden. Kostnaden för kommunenuppgår till 8--9 milj.kr. Energiverk har vidareförvärvat viss del av distributionen hos en av de övrigaeldistributörerna.I har man delvis genomfört en motsvarandeutjämning av eltaxorna med kommunala medel. svararför eldistributionen i kommunen. Härav har två företag endastett mindre antal abonnenter. För de nämnda typkunderna varår 1989 skillnaden i årskostnad inom kommunen resp. , 640kr. Mellan och ettelkraftsbolag, , har avtal träffats om attbolaget skall tillämpa samma taxor som Energiverktillämpar. skall kommunen utbetala en ersättning tillbolaget som för uppgick till ca 6 milj.kr.Jönköpings kommun har även träffat en liknandeprincipöverenskommelse med den tredje stora eldistributören ikommunen, . Kommunens kostnad har i detta fallberäknats till ca 5milj.kr. Kammarrätten förklaradeemellertid i en dom att kommunens beslut viladepå orättvis grund och att det därför skulle upphävas. Enligtkammarrätten skulle Kraft ABs abonnenter gynnasobehörigen genom den tilltänkta subventionen från Jönköpingskommun. Kammarrättens beslut överklagades till regeringsrätten.Efter ett återkallande från avskrevregeringsrätten ärendet i maj 1991.KoncessionsbestämmelserBestämmelser om koncession för eldistribution finns i ellagen(1902:71 s. 1). Koncession för ett ledningsnät inom ett visstområde -- s.k. områdeskoncession -- får (2 §) meddelas endast omområdet utgör en lämplig enhet med hänsyn till eldistributionensändamålsenliga anordnande. Områdeskoncessioner meddelas av (tidigare av ). Vid koncessionsprövningen inhämtasenligt uppgift genomgående synpunkter från berörda kommuner.Enligt gällande riktlinjer för strukturomvandlingen påeldistributionsområdet (prop. 1975/76:100 bil. 15, NU1975/76:45) skall distributionsföretag, när så bedöms lämpligt,föras samman eller gå upp i företag som medger en rationellverksamhet. Rationaliseringen skall fortgå på i huvudsakfrivillig väg. Det har angetts som önskvärt att man så långt sommöjligt söker uppnå enhetliga distributionsområden genom ensamordning av tätorts- och glesbygdsdistribution. har tilluppgift att följa utvecklingen och pröva behovet av åtgärder.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen har avslagit motionsyrkanden(fp) med krav på dels en översyn av kommunallagen och ellagenmed syfte att skillnader i eltaxor inom en och samma kommunskall kunna undanröjas, dels en ändring i ellagen i syfte attunderlätta bildandet av koncessionsområden vilka följerkommunens gränser.Vid det senaste tillfället, (1990/91:NU1),erinrade utskottet beträffande yrkandet om lika eltaxor om sittställningstagande (1989/90:NU4). Utskottet uttaladedå att det från företagsekonomisk synpunkt inte var onaturligtatt två eller flera företag som har eldistribution i skildadelar av en kommun tillämpar olika taxor. gavutskottet exempel på kommuner, bl.a. , som hadebeslutat att med skattemedel genomföra en utjämning avelpriserna. Utskottet redovisade det tidigare nämnda beslutet avkammarrätten att upphäva kommuns beslut om bidragtill de aktuella eldistributörerna. Med hänvisning till attdetta beslut hade överklagats till regeringsrätten och attregeringsrätten ännu inte hade tagit ställning i ärendet,uttalade utskottet enhälligt att inte borde ta någotinitiativ i saken.Utskottet avstyrkte också enhälligt yrkandet omkoncessionsområden, med hänvisning till att sådana ävenfortsättningsvis borde bestämmas utifrån vad som ärändamålsenligt med hänsyn till eldistributionen.ReservkraftverkUtredning om elsäkerhetsarbetetRegeringen tillsatte en särskild utredare,civilingenjör (I 1991:02), med uppdrag att utredadet svenska elsäkerhetsarbetets framtida omfattning ochorganisation. I uppdraget ingår enligt direktiven (dir. 1991:10)också att behandla frågan om produktansvar för skador orsakadeav elektricitet.Bakgrunden till utredningsuppdraget om produktansvar är denharmonisering med EGs regler på området som eftersträvas. InomEG gäller ett direktiv om produktansvar, varmedavses det skadeståndsansvar som i första hand tillverkare ochimportörer har för skador som vållats av säkerhetsbrister iprodukten. I EG-direktivet anges uttryckligen att bland de"produkter" som omfattas ingår elektricitet.Regeringen lade fram en proposition med förslag omen produktskadelag (prop. 1990/91:197), som innefattarbestämmelser om ett skärpt skadeståndsansvar för produktskador.Förslaget bygger på det nämnda EG-direktivet.Tillämpningsområdet för den föreslagna produktskadelagenavgränsas i propositionen till skador orsakade av lösa saker.Med lösa saker avses inte elektricitet, sägs det ipropositionen.Utgångspunkten för den svenska lagstiftningen om produktansvarhar varit att annan reglering i sak än den som gäller enligtEG-direktivet bör komma i fråga endast om det finns starka skälför det. Det torde därför, enligt elsäkerhetsutredningensdirektiv, vara lämpligt att även i ha regler omskadestånd för skador orsakade av elektricitet som "produkt"enligt principerna i EG-direktivet. Det torde dock varalämpligast att skadeståndsfrågorna i samband med elektrisk strömregleras i ett sammanhang i ellagen, sägs det i direktiven.Utredningens uppdrag skall redovisas senast den 15 november1991.Tidigare riksdagsbehandlingFrågor rörande reservkraftverk har behandlats av vidett flertal tillfällen. gjorde på förslagav näringsutskottet (NU 1985/86:17 s. 62--64) ett uttalande tillregeringen. Bakgrunden var de kraftiga störningar ielförsörjningen som drabbade stora delar avSverige. Uttalandet hade följande principiella inriktning. Förvarje samhällsviktig verksamhet borde vederbörande kommun,affärsdrivande verk eller statlig myndighet ställa sig fråganhur verksamheten påverkas av ett långvarigt elavbrott. Ansvaretför att beredskapsåtgärder vidtas borde åvila den som svarar förverksamheten. Statsbidrag för investeringar eller andraberedskapsåtgärder borde inte kunna påräknas. Centernsföreträdare i utskottet anförde i en reservation att statsbidragunder en övergångstid borde utgå för anskaffning avreservaggregat till lantbrukare med djurhållning.Riksdagen avslog fyra motioner (c) med förslag omstatliga bidrag vid inköp av reservkraftverk. (NU 1986/87:34 s. 37 f.) hänvisade till riksdagsuttalandet våren1986. Företrädarna för och kommunisternaupprepade reservation från våren 1986.Hösten 1989 avslogs ett motionsyrkande med identisk lydelsesom det här aktuella och av samma motionärer. Det skedde medhänvisning till att det inte hade framkommit någraomständigheter som borde föranleda ett ändrat ställningstagande(1989/90:NU4). , kommunisternas ochmiljöpartiet de grönas företrädare reserverade sig till förmånför kravet att frågan om statligt stöd för anskaffning avreservkraftverk skulle utredas. Företrädarna för folkpartietlämnade en motivreservation. Enligt denna måste staten ta på sigsin del av ansvaret för att viktiga funktioner i samhälletskyddas mot utslagning; detta borde dock inte ske genominförande av ytterligare ett statsbidragssystem.Elektriska och magnetiska fältBiologiska effekter av kraftledningarNUTEK skall, på regeringens uppdrag, redovisa enrapport om biologiska effekter av kraftledningars elektriska ochmagnetiska fält. låg denna uppgift på statensenergiverk. I den senaste rapporten -- Kraftfrekventa elektriskaoch magnetiska fält, -- konstaterade energiverketatt några negativa hälsoeffekter vid exponering förkraftfrekventa elektriska och magnetiska fält inte hade kunnatbeläggas. sades att hypotesen om ett samband mellancancer och magnetfält varken kunde förkastas eller antas och attytterligare forskningsresultat erfordrades.I rapporten redogörs för pågående svenska forskningsprojekt påområdet. Två stora epidemiologiska undersökningar, den enaomfattande allmänheten som exponeras i hemmen och den andraomfattande arbetare som exponeras i yrkeslivet, pågår i Sverige.Undersökningarna, vars resultat beräknas föreligga i början avår 1992, skall pröva hypotesen att magnetiska fält har betydelseför cancerutvecklingen. Resultaten väntas göra det möjligt attmed större säkerhet bedöma om det finns ett sådant samband.Föreskrifter om starkströmsanläggningarNUTEK utfärdar föreskrifter om utförande och skötsel avstarkströmsanläggningar, vilka innehåller bestämmelser om minstahorisontella avstånd från en elledning till närmaste byggnad(STEV-FS 1988:1 med ändringar, 99 §). (låg dennauppgift på statens energiverk.) Avståndet varierar beroende påvilken spänning som tillämpas och på om området i fråga ärdetaljplanerat eller inte. För ledningar över krävs idetaljplanerat område ett avstånd av . Dessabestämmelser är betingade av risken för brand. Förtransformatorer uppställs (80 b §) på liknande sätt avståndskravsom är föranledda av brandrisken.I en del kommuner har man, enligt den tidigare nämndarapporten, börjat tillämpa en försiktighetsstrategi, genom attvänta med utnyttjandet av mark nära kraftledningar de närmasteåren, innan resultaten av de nämnda forskningsprojektenföreligger. Vid förfrågningar i samband medkoncessionsprövningar rekommenderar att kommunerna,framför allt när det gäller byggnader med koncentreradebarnaktiviteter, planerar så att man börjar bygga längst ifrånden aktuella kraftledningen.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen har under en följd av år avslagit motionsyrkanden,liknande de här aktuella, rörande hälsorisker på grund avkraftledningars elektriska och magnetiska fält. Vid det senastetillfället, (1990/91:NU1), anförde utskottetbeträffande yrkanden om ökad forskning att det är av stor viktatt det skapas underlag för en säkrarebedömning av eventuella hälsorisker i samband med elektriska ochmagnetiska fält. I avvaktan på resultaten från de tidigarenämnda två epidemiologiska undersökningarna, som väntadesföreligga var, enligt utskottet, någonåtgärd av inte erforderlig. Företrädaren förmiljöpartiet reserverade sig till förmån för yrkandena om ökadforskning.Beträffande säkerhetsavstånd vid kraftledningar hänvisadeutskottet till de bestämmelser som har utfärdat,och som har redogjorts för. Utskottet fann inget skälför att påkalla några ändringar i avståndskraven.Miljöpartiets företrädare reserverade sig och krävde attregeringen skulle ta initiativ till föreskrifter omen utökad säkerhetszon utmed kraftledningar.HalogenlamporSkyddsbestämmelserStatens strålskyddsinstitut () skall enligt sin instruktion(SFS 1990:507) skaffa sig noggrann kännedom om de risker som ärförenade med strålning och med uppmärksamhet följa utvecklingeninom berörda områden. SSI har utfärdat allmänna råd omhygieniska riktvärden för ultraviolett strålning (SSI FS1990:1). meddelade SSI -- mot bakgrund avuppgifter som förekommit i massmedia om UV-strålning frånhalogenlampor -- följande i ett pressmeddelande:Halogenlampan avger en liten mängd UV-strålning om den inte ärförsedd med skyddsglas. En armatur med en 'naken' lampa ger vidnormalt bruk inte akut skada, men belysning av huden under långtid bör undvikas eftersom det ger en onödig UV-dos. SSI villdärför inte rekommendera halogenlampor till skrivbords- ellerplatsbelysning.Inom () pågår i samarbete med SSI ettarbete med att ta fram kriterier för UV-strålning somöverenssstämmer med de internationella gränsvärden som finns.Detta arbete beräknas vara klart vid årsskiftet 1991-1992.Halogenlampor är registreringspliktiga sedan årsskiftet1990-1991. är ansvarig myndighet.Internationell standardInom IEC (International Electrotechnical Commission) pågår ettarbete för att fastställa en internationell säkerhetsstandardför lampor generellt, dvs. har viaSEMKO () deltagiti den subkommitté som har arbetat med att ta fram ett förslagtill standard. Detta blev färdigt , och detkommer att skickas ut för omröstning till de deltagandeländerna. Därefter sker publicering av den antagna standarden ien IEC-publikation. Varje enskilt land svarar därefter för attstandarden implementeras i det egna landet. SEMKO räknar med attdetta kan ske under år 1993.Vad gäller halogenlampor innebär det förslag till standard somnu föreligger att krav inte kommer att ställas på själva lampanutan på armaturen. Armaturer avsedda för halogenlampor skallvara försedda med någon form av avskärmning, i form av glaseller liknande. Motivet för detta är att det skall finnas ettskydd mot explosioner och mot brännskador vid eventuellberöring. En sekundär effekt av ett skyddsglas eller liknandeblir att man därmed också får ett skydd mot den ultraviolettastrålningen.Svar på fråga i riksdagenMiljöminister besvarade (RD1990/91:61) en fråga (1990/91:392) av () omregeringen avsåg att vidta åtgärder för att öka säkerheten vidanvändandet av halogenlampor. I svaret hänvisades till detarbete på området som bedrivs av ocharbetsmiljöinstitutet och som redogjorts för. Lokala eltaxorI det fall att mer än ett företag svarar för eldistributioneninom en kommun kan olika taxor gälla för kommuninvånarna.Önskemålet om att alla kommuninvånare inom en och samma kommunskall betala lika taxor för lika service ligger bakom yrkandenai motion 1990/91:N420 (fp). Där begärs en översyn av ellagen ochkommunallagen med sikte på att lagstiftningens intentioner omlika behandling av kommuninvånare skall kunna upprätthållas.Vidare begärs en ändring av ellagen (1902:71 s. 1) somunderlättar bildandet av koncessionsområden vilka följerkommunens gränser. Motionärerna anser att detta är enförutsättning för att en kommun skall kunna föra en samordnadenergipolitik.Statens energiverk gjorde, som tidigare redovisats, en kartläggning av de lokala elpriserna. Därkonstaterades att det föreligger prisskillnader inom ett antalkommuner och att förklaringarna till prisskillnaderna var atthänföra till sådant som kostnader för råkraft, andelen egenvattenkraft, distributionsföretagens effektivitet, lägrekostnader för tätortsdistribution och genomsnittligledningslängd per abonnent.Riksdagen har, som tidigare redovisats, de senaste två årenavslagit motionsyrkanden (fp) av samma innebörd som de häraktuella. Utskottet har uttalat att det från företagsekonomisksynpunkt inte kan anses onaturligt att två eller flera företagsom har eldistribution i skilda delar av en kommun tillämparolika taxor. Beträffande gränserna för ett koncessionsområde harutskottet uttalat att dessa även fortsättningsvis bör bestämmasutifrån vad som är ändamålsenligt med hänsyn tilleldistributionen.Bestämmelserna om koncession har redovisats i tidigareavsnitt. Styrande för ett koncessionsområdes avgränsning skallenligt gällande riktlinjer vara möjligheterna att bedriva enrationell verksamhet. Det är en uppgift för att följautvecklingen och pröva behovet av åtgärder.NUTEK har, som tidigare nämnts, genomfört en studie avelmarknadens organisation.