bet · GE01NU39 · 1991-06-04 00:00:00 — 1990/91NU39ÄrendetI detta betänkande behandlas en motion som rör frågorna ombankrättigheter för postverket och om en sammanslagning -- ellerannan samordning -- mellan postgirot och bankgirot.Generaldirektör , postverket, har inför utskottetlämnat upplysningar i ärendet. Utskottet redogör dels för postverkets samarbete med bankeroch regeringens riktlinjer för detta, dels för utredningsarbetem.m. rörande förhållandet mellan postgirot och bankgirot.Någon åtgärd med anledning av motionen föreslås icke. I motion 1989/90:N262 av () yrkas -- medmotivering i motion 1989/90:T915 -- att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva om posten bör ges fullständigabankrättigheter,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva en sammanslagning av bank- och postgiro. framtid är ämnet för motion 1989/90:N915 (s).Denna motion, som utmynnar i yrkanden om vidgadearbetsmöjligheter för postverket och om prövning av frågan omsammanslagning av postverket och , har behandlats avtrafikutskottet i betänkandet 1989/90:TU15. Motionen innehållerockså motiveringen till två yrkanden som har framställts imotion 1989/90:N262. Enligt dessa skulle anmodaregeringen att pröva dels om posten bör ges fullständigabankrättigheter, dels om en sammanslagning av postgirot ochbankgirot kan genomföras.I motiveringen nämns förutom bankrättigheter ocksåförsäkringsrättigheter som en eventualitet för postverket.Fullständiga rättigheter på dessa områden för posten skulle,menar motionären, ligga i linje med den liberalisering avlagstiftningen om bankrörelse och om försäkringsrörelse somhåller på att genomföras. Det heltäckande kontorsnät som ärunikt för posten borde kunna utnyttjas för att allmänhetenskall få en bredare service. Vidgade arbetsuppgifter för postenskulle kunna bidra till att postkontor som annars skulle behövaslå igen skulle kunna bevaras.Efter det att motionen väcktes -- vilket skedde -- har postens samarbete med banker varitföremål för omfattande aktioner från postens och olika andraintressenters sida. Regeringen har också tagit ställning isaken. I korthet är förhållandena följande.Utgångspunkten var att dåvarande postbanken och dåvarandeSveriges Kreditbank efter medgivande av gicksamman till en statlig affärsbank, senare benämnd uteslutandemed förkortningen . Därvid inleddes ett samarbetemellan postverket och . Detta samarbete skulle varabankneutralt i den meningen att postverket även skulle kunnasluta motsvarande avtal med andra banker. Det blev emellertidalltmer omfattande och gav , som efter att haförvärvat Nordbanken övertog dennas namn, en exklusiv ställningi förhållande till andra banker.I detta läge träffade postverket via Sveabanken ett liknandeavtal med sparbankerna. Nordbanken begärde då, ,att regeringen skulle klargöra om den önskade någon förändring isamarbetet mellan Nordbanken och postverket i förhållande tillvad som hade angivits i propositionen om bildande år1973 (prop. 1973:145) och i de villkor varunder banken år 1984hade introducerats på . Dessutom krävdeNordbanken att, i avvaktan på regeringens besked, samarbetetmellan postverket och sparbankerna inte skulle genomföras.Bankinspektionen påtalade att varken det tidigare samarbetetmellan postverket och (Nordbanken) eller det nyaavtalet med sparbankerna var förenligt med gällandelagstiftning. Inspektionen avstyrkte samarbete mellan postverketoch sparbankerna i de former som i avtalet dem emellan.I november 1990 fastställde regeringen riktlinjer förpostverkets samarbete med banker. har rätt att sluta avtal med olika banker.När sådana avtal sluts får det emellertid inte råda något tvivelom att avtalen bygger på icke-exklusivitet. Avtal medbanker måste bygga på förutsättningen att postverket inte helteller delvis äger någon bank. kan ha ett samarbetemed olika banker, men en parts tillträde till kontorsnätetfår inte göra det omöjligt för andra banker att teckna avtal avsamma omfattning.Postverkets engagemang i banksektorn skall, heter det vidare,bygga på transaktioner och förmedling av affärer på ett sådantså att att banklagens regler om rätt att delegera inte bryts.Postverket skall också kunna marknadsföra de tjänster somsamarbetet omfattar. skall däremot inte beviljakrediter och inte ha del i de kreditrisker som uppkommer tillföljd av förmedlade affärer.Avtalet med sparbankerna måste, slog regeringen fast,korrigeras i de delar som stred mot de meddelade riktlinjerna.Postverket borde också ta upp förhandlingar med andra banker somvar intresserade av ett samarbete.I mars 1991 har Nordbanken och postverket träffat ettsamarbetsavtal som sträcker sig , 1992--1996. Enligtdetta skall posten i hela landet marknadsföra Nordbankensprodukter och utföra såväl enkla betalningstjänster somflertalet banktjänster i övrigt. Posten skall också geprivatekonomisk rådgivning. Beviljandet av krediter skallemellertid ligga hos Nordbanken. De 700 största postkontorenkommer att kunna erbjuda full bankservice.Samtidigt har sparbankerna -- genom --slutit ett samarbetsavtal med postverket som bryter det monopolsom Nordbanken har haft i vad avser bankservice påpostkontoren. Den samverkan som har avtalats utgör enligtsparbankernas uppfattning en garanti för fortsattsparbanksservice i glesbygd.Ett huvudsyfte för motionären har, som nämnts, varit attpostens kontorsnät skulle kunna utnyttjas så att allmänheten fåren bredare servece. Detta syfte blir uppfyllt genom desamarbetsarrangemang som har kommit till stånd. Tankenatt postverket skulle erhålla egen oktroj för bankrörelse saknari dagens läge aktualitet. Motionsyrkandet i detta ämne avstyrkssålunda.Postverkets postgirorörelse tog sin början . Bankgirotfick, efter många års samarbete mellan bankerna i fråga omöverföringar mellan checkkonton, sin nuvarande form . År1969 tillkallades en utredning med uppgift att föreslå lämpligaåtgärder för att åstadkomma en rationell girohantering i landet,eventuellt i form av en sammanslagning av postgirot ochbankgirot. Under utredningsarbetets gång visade det sig attstora svårigheter skulle möta om man skulle försöka förenapostgirot med bankgirot. 1977 anfördes attutredningen inte hade kunnat finna en tillfredsställande lösningbeträffande en sammanslagning av bankgiro- och postgirosystemen.Utredningen borde därför undersöka om en mer rationellgirohantering kunde åstadkommas på annat sätt en genom ensammanslagning. En ny utredningsman fick denna uppgift.I utredningens betänkande (SOU 1979:35) Rationellaregirohantering framhölls att utredningen hade haft att utgå frånatt det även skulle finnas två med varandrakonkurrerande girosystem. Utredningen sade sig ha funnit attkonkurrensen mellan dem i själva verket medförde stora fördelar;så hade en teknisk och kommersiell utveckling inom båda systemenfrämjats. Vissa brister i dessas samlade serviceutbud villeutredningen avhjälpa genom förslag bl.a. om en prestationspliktför bankerna och bankgirot motsvarande den som postgirot redanhade och genom ett åläggande för posten att lösa inbankgirotubetalningsavier. Dess förslag har inte genomförts. Påsenare år har stor uppmärksamhet ägnats åt frågan om postens ochbankernas roll när det gäller statliga betalningar. I dennyligen avlämnade kompletteringspropositionen (prop.1990/91:150) föreslås en viss ökad möjlighet för bankerna attdelta i förmedlingen av statliga betalningar. Frågan härombehandlas av finansutskottet i betänkandet 1990/91:FiU34.Mot bakgrund av den kortfattade redogörelse som här harlämnats finner utskottet att det yrkande i motionen som syftartill en sammanslagning av bankgiro och postgiro inte bör geanledning till någon åtgärd från sida. Utskottetavstyrker alltså motionen även i den delen. beträffande bankrättigheter för postverketatt avslår motion 1989/90:N262 yrkande 1,2. beträffande sammanslagning av bankgiro och postgiroatt avslår motion 1989/90:N262 yrkande 2.Stockholm den 4 juni 1991På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), (), PerWesterberg (m), (), (),(), (), (), Bo Finnkvist (s), (), (), (), (), (),(), () och ().