bet · GE01NU33 · 1991-05-31 00:00:00 — Sammasyfte har motion 1990/91:N375 (c). Kravet i motionen tar sikte på förhållandenainom bygg- och bostadsmarknaderna. Strukturen -- i form av stark koncentration-- liksom prissamarbete, genom exempelvis centrala prislistor, ifrågasätts.Huvudregeln bör vara att alla byggprojekt skall upphandlas i konkurrens, sägsdet; såväl formella som informella hinder för utländska byggföretag att bygga iSverige bör avskaffas.Också i motion 1990/91:N289 (v) är det i byggbranschen förekommande monopoloch karteller som motiverar synpunkten att regeringen bör lägga fram förslagtill åtgärder speciellt avseende denna bransch.Konkurrenskommittén har i enlighet med sitt uppdrag att göra en översyn avvissa marknadsregleringar presenterat rapporter om livsmedels-, bygg- ochbostads- samt transportsektorerna (se s. 8). I delbetänkandet (SOU 1990:62)Konkurrensen inom bygg-/bosektorn har kommittén redovisat sina överväganden ochförslag rörande samarbete mellan företag, finansieringssystemet ochbruksvärdessystemet. I ett senare delbetänkande (SOU 1991:28; 2 delar)Konkurrensen i presenteras en kartläggning och analys av bl.a. bygg-och bostadssektorn. Sammanfattningsvis anförs att de i kartläggningen ingåendemarknaderna för vissa byggtjänster och byggmaterial utgör endast några av dedelar som tillsammans bildar det system som bygg- och bosektorn utgör. Samtligaled -- t.ex. planering av bebyggelse, finansiering, projektering, förvaltningav bostäder -- påverkar bygg- och boendekostnaderna. Det betonas sålunda attdetta helhetsperspektiv inte kommer bort vid överväganden om åtgärder.Enligt vad utskottet har erfarit innefattar konkurrenskommitténs arbete enfortsatt utvärdering av konkurrensbegränsande inslag som rör bygg- ochbosektorn.Utskottet konstaterar alltså att konkurrenskommittén i enlighet med sinadirektiv har särskilt granskat konkurrensförhållandena i bygg- och bosektornoch att fortsatta överväganden görs beträffande denna samhällssektor. Vidareerinras om att regeringen har aviserat förslag om en skärptkonkurrenslagstiftning. De förslag som därvid kan bli aktuella kommer att varaav generellt slag och således kunna omfatta konkurrensbegränsningar även inombygg- och bostadssektorn. Också en harmonisering med EG på detta område kanenligt utskottets mening komma att spela en viktig roll när det gäller attåstadkomma ökad konkurrens.Det finns, anser utskottet, mot den nu angivna bakgrunden inget skäl förriksdagen att göra uttalanden eller begära förslag i enlighet medmotionsyrkandena. överväganden i dessa avseenden börsåledes avvaktas. Med det sagda avstyrker utskottet motionerna 1990/91:N345(s), 1990/91:N295 (c), 1990/91:N375 (c) och 1990/91:N289 (v).Med hänvisning till problemen med "sjuka hus" men också problem frånunderhållssynpunkt som har förorsakats av byggprodukter understryks i motion1990/91:N19 (s) att det är viktigt att harmoniseringen och standardiseringenför byggprodukter inte går ut över rimliga kvalitetsanspråk. Etttillkännagivande till regeringen av nu angiven innebörd begärs. Yrkandet ärföranlett av vad som sägs i proposition 1990/91:87 om näringspolitik förtillväxt i fråga om den svenska beredskapen inför en kommande harmoniseringmellan EG och EFTA-länderna när det gäller provning och godkännande.I arbetet på ett är frågor som rör produkters påverkan på hälsa,miljö och säkerhet en viktig del på alla förhandlingsnivåer. Särskilt vadgäller s.k. sjuka hus driver , enligt vad utskottet har erfarit, sedanlänge denna fråga i internationella sammanhang. I förbereds ettinitiativ när det gäller att ta fram mätmetoder för emissioner frånbyggnadsmaterial.Utskottet delar motionärernas uppfattning att en harmonisering och förenklingav systemet med provning och godkännande av byggprodukter inte får innebära attrimliga kvalitetsanspråk eftersätts. Utskottet utgår emellertid från atthithörande frågor bevakas av regeringen i berörda sammanhang. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motion 1990/91:N19 (s) i nu behandlad delLivsmedelsområdetI detta avsnitt tar utskottet inledningsvis upp frågor som gäller krav påutredningar som berör livsmedelssektorn, främst i fråga om prisutvecklingen.Därefter behandlar utskottet det förslag till lag om en stärkt konkurrens pålivsmedelsområdet som regeringen har lagt fram och de motioner som har beröringmed förslaget.Utredningar om livsmedelskostnaderna, m.m.I fyra motioner efterlyses en genomgripande utredning som ger detfullständiga svaret på hur livsmedelskostnaderna fördelar sig över hela ellerdelar av livsmedelskedjan. Denna kedja består av i huvudsak av följande led,nämligen produktion av jordbrukets insatsvaror, primärproduktion, råvaruhandel,livsmedelsindustri samt grossisthandel och detaljhandel. Även frågan om hurpolitiska beslut påverkar konsumentpriset på mat tas upp. I samtliga fallredovisar motionärerna egna förklaringar till prisutvecklingen för livsmedel.En motion behandlar skattetryckets effekter på matpriserna. I två andramotioner begärs en översyn där siktet i första hand är inställt påmarknadsföringsaspekter när det gäller försäljningen av livsmedel.Avregleringens effekter på sockernäringen bör följas upp, är innebörden iytterligare en motion.I den infekterade debatten om matpriserna berör fler aktörer ochbeslutsfattare än producenterna och köpmännen, sägs i motion 1990/91:N206 (m).Kommunerna har fått förstärkt makt över detaljhandelsetableringen genom plan-och bygglagen (PBL). Detta har inneburit att ytterligare en aktör bör granskas,anser motionären som begär att den fullständiga bilden av orsakerna till dehöga matpriserna skall bli klarlagd.Handelns påslag på vissa jordbruksprodukter är orimliga i förhållande tillvad producenterna kan få ut, hävdas i motion 1990/91:N267 (s). Utvecklingen avkostnader och vinstmarginaler inom förädlingsledet liksom inom handeln ochövrig distribution borde allmänt ses över. Motionärerna, som utgår från att ensådan utredning skulle påvisa att dessa led kan tillgodoräkna sig ettöverskott, tillfogar att detta bör delas ut till producenter och konsumenter.Kostnaderna för den svenska jordbruksregleringen har efter hand blivitofantliga för det svenska folkhushållet, anförs det i motion 1990/91:N309 (s).Som grund för denna synpunkt har motionärerna en jämförelse av prisnivån förmat i länder där jordbrukssektorn utsätts för internationell konkurrens. Somett av flera exempel på att mervärdeskatten inte är orsak till de höga svenskamatpriserna åberopar motionärerna att priset på bröd i är cirka hälftenmot i trots att mervärdeskatten är obetydligt lägre.I motion 1990/91:N321 (c) riktas kritik mot att skulden för utvecklingen avlivmedelspriserna läggs på primärledet inom livsmedelsproduktionen. I ställetborde intresset koncentreras till de starkt koncentrerade förädlings- ochgrossistleden, menar motionärerna som begär att skall uttala sig tillförmån för en utredning om konkurrensen inom dessa led.Konkurrenskommittén har publicerat kartläggningar ochanalyser av livsmedelsbranschen. avgav kommittén betänkandet (SOU1990:25) Konkurrens och priser inom livsmedelssektorn. I detta görs engenomgång av bl.a. livsmedelskedjans olika led och delmarknader,livsmedelskonsumtionen och regleringen på området. Kommitténs förslag har ihuvudsak lagts till grund för lagförslaget i proposition 1990/91:147. publicerat rapporten (SOU 1991:28) Konkurrensen iSverige, en kartläggning av konkurrensförhållandena i 61 branscher.Kartläggningen som har genomförts av SPK. I denna ingår också en redovisningoch analys av livsmedelssektorn som en av de åtta studerade sektorerna. SPKsgenomgång när det gäller livsmedelsproduktionen omfattar delbranschernamejeriprodukter, matfett, köttvaror, bröd och spannmålsprodukter, bryggerivarorsamt konserver och djupfrysta produkter. Vidare har dagligvaruhandeln granskatsliksom marknaden för två produktionsfaktorer i jordbruket, nämligenhandelsgödsel och jordbruksmaskiner.I rapporten hänvisas till den bedömning som livsmedelsutredning(LMU) redovisade i sitt betänkande (SOU 1987:44) Livsmedelspriser ochlivsmedelskvalitet. LMU studerade orsakerna till den snabbaprisutvecklingstakten för livsmedel . Utredningen fann ingetsom tydde på att någon anmärkningsvärd lönsamhetsförbättring hade ägt rum inomjordbruk, livsmedelsindustri eller parti- och detaljhandel med livsmedel underden aktuella perioden. Inget enskilt led kunde lastas för prisutvecklingen.Denna förklarades i stället av ett antal samverkande faktorer. Ett genomgåendefel som LMU pekade på var en låg kostnadskänslighet, som i sin tur förklaradesmed att konkurrensen på livsmedelsområdet var ofullständig. De viktigastekonkurrensbegränsande företeelser som LMU pekade på var delsjordbruksprisregleringens inverkan på importkonkurrensen och andramarknadsmekanismer, dels koncentrationen inom industri- och handelsleden.Nyligen har också utredningar från företrädare för producentledet och de bådahandelsleden publicerats.Lantbrukarnas riksförbund () har låtit () genomföra en utredning om matpriserna. kommer inledningsvis fram tillatt de svenska matpriserna jämfört med priserna i andra studerade länder inteär så höga som det har påståtts i debatten. Som exempel nämns att Danmarksprisnivå -- med en mervärdeskattesats på -- ligger på av den svenskaprisnivån. Med utgångspunkt i den s.k. matkronan som visar hur stor andel avbutikspriset som går till olika led i livsmedelskedjan och hur stor andel somgår till skatt har funnit att av priset till konsument bestårav skatter och offentliga avgifter. Denna slutsats har man kommit fram tillgenom att i varje led undersöka kostnaderna för importråvaror, maskiner ellerannan utrustning. På samma sätt har den andel som har betalats till skatter,nettolöner och driftsöverskott beräknats för varje led. Genom summering avskatterna i varje led har fått fram hur stor del av det slutligabutikspriset som avser skatt. Som ett exempel kan nämnas att av konsumentprisetpå . för skivat formfranska enligt LUIs beräkningar går tillskatter, till import, till löner och till driftsöverskott.Grossistförbundet handel har givit () iuppdrag att ta fram ett underlag som belyser effektiviteten av attdistributionen i samhället får passera genom ett grossistled. slår för sindel fast att de höga matpriserna inte beror på att handeln skulle utgöra ettfördyrande mellanled. Bl.a. sägs att parti- resp. detaljhandeln tillsammanssvarar för mindre del av den s.k. matkassens kostnader (resp. ) än vadstaten får genom mervärdeskatten. Vidare hävdas att gränsskyddet förjordbruksprodukter är en kostnadshöjande faktor; såsom exempel nämns att mer änen tredjedel av priset för en fläskkotlett består av införselavgifter.Även , som representerardetaljhandelsledet, har uppdragit åt att utföra studier på området.Uppdraget har gått ut på en jämförelse av matpriserna i fem europeiska städer,nämligen , , , och . Resultatet visaratt priserna är lägst i ; de utgör av --beroende på om mervärdeskatten inkluderas eller exkluderas. Analysen har integett annat än delförklaringar till de olika prisnivåerna, påpekas det. Den harändå kunnat påvisa att mervärdeskatten, importavgifterna ocharbetskraftskostnaderna är väsentliga faktorer bakom de iakttagna skillnaderna.I det föregående (s. 9) har en redovisning lämnats av regeringens bedömningnär det gäller kommunernas tillämpning av PBL. Regeringen slår fast attkommunerna vid sin prövning av olika etableringar noga bör beakta behovet avatt konkurrensen förstärks inom handeln och då särskilt inom livsmedelsområdet.Något tillägg i lagen av den innebörden att konkurrens skulle införas såsom ett-- enligt lagens beteckning -- allmänt intresse behövs enligt regeringensmening inte.Utskottet konstaterar att frågan om utvecklingen och fördelningen avlivsmedelspriserna har varit föremål för ett brett utredningsarbete. Särskilterinrar utskottet om de studier som vid olika tillfällen har genomförts av SPK.Någon anledning för att uttala sig eller i övrigt vidta någon åtgärdmed anledning av de här behandlade yrkandena synes inte föreligga. Utskottetavstyrker således motionerna 1990/91:N206 (m), 1990/91:N267 (s), 1990/91:N309(s) och 1990/91:N321 (c).Världens högsta skatter ger världens högsta priser, sägs det -- med en vissförenkling -- i motion 1990/91:N102 (m). Enligt motionärernas uppfattningkommer livsmedelspriserna inte att kunna sänkas mer än marginellt utanskattesänkningar. De anser att bör göra ett uttalande omskattetryckets betydelse för livsmedelspriserna.I det föregående har en redovisning lämnats av publiceradeutredningar rörande orsakerna till livsmedelsprisernas utveckling. Det kankonstateras att frågan -- utifrån de skilda utgångspunkter som har gällt i deolika fallen -- har fått en bred belysning. Utskottet noterar för sin del vadsom i konkurrensutredningens rapport (SOU 1991:28 del 1) Konkurrensen i Sverigesägs (s. 162) som en sammanfattande bedömning av orsakerna till den högaprisutvecklingstakten i för livsmedel. Med hänvisning tilllivsmedelsutredningens betänkande (SOU 1987:44) Livsmedelspriser ochlivsmedelskvalitet förklaras utvecklingen med ett antal samverkande faktorer.Ett genomgående problem, anförs det, är det låga motståndet mot bakifrån ilivmedelskedjan kommande prishöjningar. Den ringa kostnadskänsligheten anges isin tur vara en följd av ofullständig konkurrens på livsmedelsområdet.Utskottet erinrar i detta sammanhang om regeringens åtgärder av olika slagför att sänka livsmedelspriserna. I samband med förhandlingarna omstabiliseringsavtal har överenskommelse träffats med handeln om insatser föratt pressa priserna hos leverantörerna. Särskilda informationsinsatser görs avSPK, och länsstyrelserna för att öka konsumenternas möjligheteratt följa prisutvecklingen i detaljhandeln. Vidare påminner utskottet omregeringens förslag om en sänkning av gränsskyddet för jordbruksprodukter(prop. 1990/91:191, 1990/91:JoU31). Förnyelsen av livsmedelspolitiken innebäratt närmar sig EG när det gäller livsmedelspriserna. För attytterligare befästa denna utveckling avser regeringen att i en propositionhösten 1991 föreslå en sänkning av mervärdeskattesatsen på livsmedel omsju procentenheter.Ett kategoriskt uttalande av med det innehåll som begärs i motion1990/91:102 (m) synes inte vara i linje med de resultat som har framkommitgenom den offentliga utredningsverksamheten. Yrkandet bör därför inte föranledanågon åtgärd från sida. Motion 1990/91:N102 (m) avstyrks i berörddel.Bristen på konkurrens och samhällelig kontroll har möjliggjort för grossisteroch detaljister inom dagligvarubranschen att lägga ner stora summor på reklamoch därefter vältra över kostnaderna på konsumenterna, sägs det. En utredningsom klarlägger konsumenternas kostnader för livsmedelshandelnsmarknadsföringsåtgärder begärs därför i motion 1990/91:N288 (v).Ett rationellt konsumentbeteende förutsätter en fullständig och korrektinformation om priser, kvalitet och andra förhållanden som rör köp, påpekas deti motion 1990/91:N349 (s). Avarterna hos det s.k. extraprissystemet har docknumera blivit så omfattande att konsumenterna blir vilseledda,menar man och hänvisar till studier av SPK och . Nya normer ochetiska regler behövs därför för hela branschen, anser motionärerna och finnerett uttalande från med denna innebörd motiverat.Motionärerna påpekar att SPK har svarat för en kartläggning av bl.a.extraprissystemet. Studien genomfördes inom ramen för LMU (se s. 19) ochbehandlade bl.a. de marknadsföringsmetoder och former för priskonkurrens somtillämpades inom livsmedelshandeln. Tyngdpunkten i utredningen lades på enbelysning av konsekvenserna ur konsumentsynpunkt.Såsom framgår av det följande har SPK fått olika uppdrag som går ut på attfölja effekterna från konkurrenssynpunkt av avreglering och justering avgränsskyddet. Regeringen har vidare tillsatt en särskild konsumentberedning meduppgift att kontinuerligt följa och utvärdera den livsmedelspolitiska reformenur ett brett konsumentperspektiv.Konkurrenskommittén har i uppdrag att bl.a. överväga om skärpt lagstiftningmot horisontell prissamverkan kan vara befogad. Exempel på sådant prissamarbeteär cirkaprislistor. Sådana förekommer på regional nivå inom de s.k. blocken idagligvaruhandeln. Skulle prissamverkan av bl.a. detta slag inte tillåtas ifortsättningen torde därmed grunden för de ifrågasattamarknadsföringsåtgärderna undanröjas.Med hänsyn till de vidtagna åtgärder samt genomförda och föreståendeutredningar som här har redovisats finner utskottet inte skäl för attvidta någon åtgärd med anledning av motionerna 1990/91:N288 (v) och1990/91:N349 (s). Dessa avstyrks alltså, den förra i berörd del.Oro för avregleringens effekter på sockernäringen präglar motion1990/91:N268 (c). Motionärerna tar fasta på vad som har framkommit i enutredning från statens industriverk om stödet till sockernäringen på ochGotland. NO och SPK borde ges i uppdrag att närmare granska hur effekternapåverkar det monopol som har, menar de.I anslutning till beslutade och planerade åtgärder på jordbruksområdet harregeringen lämnat uppdrag till vissa myndigheter att följa effekterna avavregleringen m.m.Regeringen gav uppdrag av olika slag i anslutning tillomställningsprocessen på jordbruksområdet. Sålunda skall SPK frånkonkurrenssynpunkt följa effekterna av avregleringen inom jordbruket. Vidareskall lantbruksstyrelsen och statens jordbruksnämnd -- vilka inom kortsammanförs till en myndighet, -- följa och analyserautvecklingen i jordbrukssektorn och på marknaderna för jordbrukets produkter.Uppgiften att följa och analysera effekterna avreformen har lagts på livsmedelsekonomiska samarbetsnämnden, medan en särskildkonsumentberedning kontinuerligt skall följa och utvärdera denlivsmedelspolitiska reformen ur ett brett konsumentpolitiskt perspektiv.Med anledning av proposition 1990/91:191 om vissa livsmedelspolitiska frågorhar SPK fått ett kompletterande uppdrag från regeringen, nämligen att följagenomslaget av avregleringen och gränsskyddsanpassningen i senare led.Avrapportering avses ske . Även konsumentberedningen har fått enutvidgad roll genom uppgiften att bevaka prisutvecklingen på livsmedel och --med utgångspunkt i SPKs utredningsmaterial -- agera och informera om effekternaav avregleringen och ändringarna av gränsskyddet och följa upp att effekternaverkligen kommer konsumenterna till del.Utskottet kan sålunda konstatera att regeringen har tagit en rad initiativför att bl.a. konkurrenseffekterna vid avvecklingen av den internamarknadsregleringen och av gränsskyddsjusteringen skall bli analyserade på ettändamålsenligt sätt. SPK har därvid getts en central roll. Utskottet utgårfrån att SPKs granskningsverksamhet även kommer att innefatta effekterna såvittgäller sockernäringen. Mot den nu angivna bakgrunden framstår inte ettinitiativ från i motsvarande syfte som motiverat. Motion 1990/91:N268(c) avstyrks med det nu anförda.LagstiftningsfrågorInledningFör att de livsmedelspolitiska målen, bl.a. försörjningstrygghet, skalluppnås har statsmakterna infört ett omfattande regleringssystem, som i sinnuvarande utformning härrör . fattade riksdagenbeslut om en ny livsmedelspolitik. En utgångspunkt för denna är attjordbruksproduktion i princip skall vara underkastad samma villkor som andranäringar.Det hittillsvarande regleringssystemet har medfört att produktionen avjordbruksprodukter blivit mer eller mindre oberoende av konsumenternasefterfrågan på produkterna. Konsumenterna har därmed fått betala ett högre prisän de annars skulle ha gjort. För att söka upprätthålla ett fastställt pris harstatsmakterna vidtagit två åtgärder, nämligen dels att avskärma den svenskajordbruksmarknaden från konkurrens från andra länder, dels att begränsapriskonkurrensen inom landet. Den förstnämnda åtgärden åstadkoms genom ettgränsskydd i form av rörliga införselavgifter. Den senare möjliggörs genom enpris- eller marknadsreglering som innebär bl.a. att avgifter tas ut på allproduktion i syfte att finansiera export av överskottsproduktionen. Avgifternaanvänds av de s.k. regleringsföreningarna -- var och en ansvarig förmarknadsregleringen för en viss produkt såsom spannmål, kött etc. -- för attbetala de förluster som regelmässigt uppstår när svenska jordbruksprodukterexporteras. I regleringsföreningarna ingår -- direkt eller via organisationer-- företrädare för bl.a. producentkooperativa, konsumentkooperativa,statliga och privata företag inom primärproduktion, industri och handel. Sedan1960-talet är regleringsföreningarna inte längre privat organiserade; statenfick då inflytande i föreningarna, bl.a. genom att besätta ordförandeposten.Vid sidan av den mer myndighetsinriktade funktionen i fråga om export avöverskottsproduktionen har föreningarna påtagit sig sådana uppgifter som utförsinom en branschorganisation, t.ex. av informations- och försäljningskaraktär.Som har nämnts beslutade om en ny livsmedelspolitiksom i huvudsak innebär att den interna marknadsregleringen skall avvecklas --med början -- och ersättas med en produktion, styrd avkonsumenternas efterfrågan. Därmed avvecklas även regleringsföreningarnasmyndighetsfunktion. Gränsskyddet behålls tills vidare. har regeringenlagt fram förslag (prop. 1990/91:191) om sådana tekniska och nivåmässigaanpassningar av gränsskyddet som behövs för att avvecklingen av den internamarknadsregleringen skall få avsedd effekt. har tillstyrktregeringens förslag om anpassning av dessa slag. Med anledning av en motion (v)har jordbruksutskottet föreslagit ett uttalande av när det gällerutgångspunkterna för den föreslagna anpassningen (1990/91:JoU31).För att omställningen av jordbruket till ett mer marknadsinriktat systemskall underlättas har beslutat om vissa övergångsåtgärder. Somexempel kan nämnas att staten som bidrag till kostnaderna för köttexporten --totalt -- anslår 450 milj.kr. För spannmål kommer statenatt ansvara för de successivt sänkta inlösenpriserna års skörd.Sammantaget tillskjuter staten uppemot 14 miljarderkronor för marknadsanpassningen.Förbud mot konkurrensbegränsning på jordbruksområdet -- allmäntI proposition 1990/91:141 om förstärkt konkurrens på livsmedelsområdet läggerregeringen fram förslag till en lag som innehåller straffsanktionerade förbudmot vissa former av samverkan mellan näringsidkare på livsmedelsområdet. Syftetär att motverka vissa skadliga konkurrensbegränsningar som kan uppstå efter denav beslutade (prop. 1989/90:146, 1989/90:JoU25) avvecklingen av deinterna marknadsregleringarna på livsmedelsområdet. För att man skall kunnasäkerställa att de positiva effekterna av avregleringen kommer konsumenternatill godo behövs, enligt regeringens bedömning, en särskild lag medstraffsanktionerade förbud med att avregleringen inleds.Lagen skall gälla för näringsidkare vars verksamhet avser köp avjordbruksprodukter från jordbrukare eller andra råvaruproducenter. Ävennäringsidkare som i något efterföljande led bearbetar eller förädlar sådanaprodukter omfattas av lagen. Undantag från lagens tillämpningsområde gällerverksamheter inom en koncern men också inom en ekonomisk förening som bara harjordbrukare eller andra råvaruproducenter som medlemmar (primärförening).De samarbetsformer som blir förbjudna är dels marknadsdelning och andraproduktions- eller utbudsbegränsningar, dels kollektiv finansiering avförluster vid försäljning av jordbruksprodukter på export. Lagförslagetinnehåller också en bestämmelse om ett generellt undantag för s.k.bagatellkarteller. Också bestämmelser om möjlighet till individuellt undantag,dvs. dispens, föreslås.Förslaget har föranlett eller berörts i motioner från samtligariksdagspartier. I en partimotion från allmänna motionstiden har folkpartietbegärt ett lagförslag med den inriktning som regeringen nu har lagt fram. Dennabehandlar utskottet först. Därefter lämnas en redovisning av innebörden i demotioner som går ut på att förslaget bör avslås, helt eller delvis, eller som iövrigt innehåller kritiska synpunkter. I anslutning härtill återges ijordbruksutskottets yttrande till näringsutskottet med anledning avpropositionen och berörda motioner.