bet · GF01KU19 · 1991-12-10 00:00:00 — Vidare bör det finnas föreskrifter om reklam.Utskottet anser därför att lagstiftningen om kabelsändningartill allmänheten inte bör inskränkas till att enbart avsebestämmelser om ingripanden mot sändningar som inriktas påvåldsframställningar, pornografi eller hets mot folkgrupp.Utskottet avstyrker således motion 1991/92:K4 yrkandena 2 och12.Skyldigheten för nätinnehavare att sörja för tillgång tillvissa rundradiosändningarBakgrundMed radiosändning avses enligt 1 § radiolagen (1966:755) ljud,bild eller annat meddelande som sänds med hjälp avelektromagnetiska vågor vilkas frekvenser är lägre än 3000gigahertz och vilka utbreder sig i rymden utan särskilt anordnadledare. Enligt paragrafen menas med rundradiosändningradiosändning som är avsedd att tas emot direkt av allmänheten,om sändningen inte är avsedd endast för en sluten krets, varsmedlemmar är förenade genom en påtaglig gemenskap av annat slagän ett gemensamt intresse att lyssna på eller se sändningen.Radioprogram är enligt paragrafen radiosändnings- ellertrådsändnings innehåll, om detta består av annat , utomangivandet av namn eller källa, enkla meddelanden om tid,väderlek, nyheter e.d.För rätt att här i landet sända radioprogram irundradiosändning krävs enligt 5 § första stycket radiolagentillstånd av regeringen.Ett tillstånd till trådsändningar enligt den nu gällandekabellagen är alltid förenat med skyldighet att se till att deboende i anslutna fastigheter kan ta emot radioprogram som sändsmed stöd av 5 § första stycket radiolagen och är avsedda att tasemot i området.PropositionenI propositionen konstateras att vidaresändningar avsatellitsändningar genom den tekniska utvecklingen har kommitatt falla utanför tillståndsplikten enligt kabellagen och attinnehavare av sådana nät som bara vidaresänder sådana och andrarundradiosändningar formellt inte har någon skyldighet attdistribuera sändningar som sker med stöd av 5 § första stycketradiolagen. Såvitt känt gör dock enligt propositionen allanätägare det. I propositionen erinras om ett uttalande iförarbetena till yttrandefrihetsgrundlagen enligt vilket detinte har gjorts gällande någon annan mening än att det bör kunnaföreskrivas en skyldighet att vidarebefordra sändningar (prop. 1990/91:64 s. 86). I den nuaktuella propositionen anförs vidare att det för allmänheten fåranses vara av betydande värde att få tillgången säkerställd tillde rundradiosändningar som görs från svenska programföretag.I propositionen berörs även frågan om den marksändareklam-TV-kanalen i detta sammanhang skall behandlas på sammasätt som Radio-koncernens sändningar. Enligtpropositionen kommer ansvaret för att de samlade TV-sändningarnaöver marknätet skall fungera i allmänhetens tjänst att varadelat mellan och reklam-TV-företaget. Detanförs att det företag som bedriver reklamfinansieradesändningar med stöd av 5 § första stycket radiolagen kommer attikläda sig omfattande skyldigheter i fråga om bl.a.programutbudets sammansättning och utbyggnaden av sändningarna.Enligt propositionen får de resonemang som fördes vidtillkomsten av yttrandefrihetsgrundlagen om etersändningar somsker med stöd av radiolagen uppenbart ha relevans för denmarksända reklamkanalen. Den kan enligt propositionen intesärbehandlas i detta sammanhang.I propositionen föreslås därför att det i kabellagen tas in enbestämmelse om en skyldighet för nätinnehavaren att se till attde boende i anslutna fastigheter på ett tillfredsställande sättkan ta emot sådana sändningar som sänds med stöd av 5§radiolagen.Utskottets bedömningDen föreslagna bestämmelsen är ett uttryck för den s.k. mustcarry-principen. För att principen skall vara uppfylld krävs attde som bor i en fastighet i vilken det finns ett kabelnät skallkunna ta del av rundradiosändningar från svenska programföretagutan särskilda kostnader för själva mottagningen. En annan sakär att de boende enligt avtal eller på annan grund kan varaskyldiga att vara med och betala en del av kostnaderna förkabelnätet.Bestämmelsen motsvarar 21 § i den nuvarande kabellagen och tasenligt förslaget in i 6 § i den nya lagen. Några sakligaändringar i fråga om innebörden av skyldigheten är inte avsedda.I paragrafen tas också in bestämmelsen i 20 § i den nuvarandekabellagen om skyldighet för nätinnehavaren att kostnadsfritttillhandahålla en kanal i sitt kabelnät för sändningar av lokalakabelsändarföretag.I samma paragraf regleras sålunda två skyldigheter förnätinnehavaren. I det ena fallet, nämligen såvitt gäller lokalakabelsändarföretag, anges uttryckligen att skyldigheten skallfullgöras utan kostnad. Som framgår av det föregående kanemellertid inte heller fullgörandet av skyldigheten atttillgodose mottagningen av vissa rundradiosändningar förenas medvillkor om betalning. Utskottet anser att detta bör komma tilluttryck i paragrafen och föreslår att den får följande lydelse:6 § Var och en som äger eller annars förfogar över ettkabelnät, där det bedrivs sändningar av annat slag änvidaresändning från sändare på jordytan, är skyldig att1. se till att de boende i fastigheter som är anslutna tillhans kabelnät på ett tillfredsställande sätt och utan kostnadför själva mottagningen kan ta emot sådana sändningar somsänds med stöd av 5 § radiolagen (1966:755) och som är avseddaatt tas emot i området, och2. kostnadsfritt tillhandahålla en kanal i sitt kabelnät ivarje kommun, där han har ett sådant nät, för egensändningar avtelevisionsprogram från ett eller flera av kabelnämnden utseddaföretag (lokala kabelsändarföretag).Om det finns särskilda skäl, får kabelnämnden medge undantagfrån skyldigheterna enligt första stycket.Skyldighet för nätinnehavare att tillhandahålla utrymme för enlokal kanalPropositionenI propositionen erinras om det uttalande om lokalakabelsändarföretag som gjordes i grundlagsärendet. Enligt dettauttalande är det angeläget att vara uppmärksam på risken attnätinnehavaren får ett monopol som utesluter andra frånprogramsättningen. Det starkaste motivet för att ge det allmännaett inflytande över rätten att etablera verksamhet förtrådsändning kan enligt uttalandet sägas ligga i detta. Även omkravet på tillstånd tas bort, är det dock enligt uttalandet inteuteslutet att genom lag ålägga nätägarna förpliktelser att lämnautrymme för vissa sändningar av det slag som åvilar dem enligtlagen om lokala kabelsändningar.De skäl som fördes fram i grundlagsärendet innebär enligtpropositionen att det är svårt att underlåta den avseddalagstiftningen utan att göra det sannolikt att en sådanunderlåtelse saknar betydelse för grundlagens väsentliga syfte,nämligen att vidga yttrandefriheten. Det kan enligtpropositionen knappast vara rimligt att nu omvärdera de motivsom i grundlagsärendet framfördes i denna sak. I propositionenföreslås därför att en bestämmelse om skyldighet att upplåta enkanal för lokala sändningar tas in i kabellagen. Det föreslåsvidare att de lokala sändningarna skall skötas av lokalakabelsändarföretag bestående av svenska juridiska personer somhar bildats för att bedriva lokala kabelsändningar och som kanantas låta olika intressen och meningsriktningar komma till talsi sin verksamhet. Enligt förslaget skall ett lokaltkabelsändarföretag i sin sändningsverksamhet sträva eftervidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet.MotionenI motion 1991/92:K4 yrkande 3 av och (nyd) vänder sig motionärerna mot systemet med lokalakabelsändarföretag. De menar att detta är en korporativistiskanordning som inte är i linje med en politisk uppfattning somdet numera borde råda bred enighet om. De anser vidare attsystemet är djupt otillfredsställande ur ägarsynpunkt och attdet bör avskaffas. Om så sker, bör enligt motionärerna ävenkabelnämnden avskaffas (yrkande 11).Även i motion 1991/92:K8 yrkande 1 av von der Esch ochHenrik S Järrel (m) är motionärerna kritiska mot de föreslagnaföreskrifterna om lokala kabelsändarföretag. Motionärerna anseratt de dels strider mot bestämmelserna om ersättning föroffentliga ingrepp i 2 kap. 18 § regeringsformen, dels stridermot bestämmelsen om rätten att fritt sända radioprogram genomtråd i 3 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen. Motionärernaförespråkar vidare att fysiska personer skall kunna få sammarätt som lokala kabelsändarföretag (yrkande 2).Utskottets bedömningEnligt 3 kap. 1 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen harvarje svensk medborgare och varje svensk juridisk person rättatt sända televisions- och ljudradioprogram genom tråd. Denfrihet som följer av denna bestämmelse hindrar enligtparagrafens andra stycke inte att det i lag meddelasföreskrifter om skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme förvissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning. Denföreslagna bestämmelsen om skyldighet att tillhandahålla utrymmeför en lokal kanal har således ett uttryckligt stöd iyttrandefrihetsgrundlagen. Denna skyldighet kan enligtutskottets mening inte anses som expropriation eller annatsådant förfogande som avses i 2 kap. 18 § regeringsformen.Som anfördes i förarbetena till yttrandefrihetsgrundlagenfyller den nuvarande ordningen med lokala kabelsändningar enbetydelsefull uppgift för att öppna en tillgång till trådmedietför mindre resursstarka aktörer. Utskottet anser i likhet medregeringen att en bestämmelse om skyldighet att upplåta en kanalför lokala sändningar bör tas in i kabellagen.När det gäller utformningen av bestämmelsen finner utskottet ilikhet med regeringen att definitionen av de företag som kankomma i fråga bör kunna tas över från den nu gällandekabellagen. Som anförs i propositionen är det emellertid interimligt att tala om att olika intressen ingår i en juridiskperson. Den formulering som föreslås i propositionen, nämligenatt den juridiska personen kan antas låta olika intressen ochmeningsriktningar komma till tals i sin verksamhet, får på ettbättre sätt anses ge uttryck för vad som åsyftas. Utskottet villi likhet med regeringen understryka att det inte är meningen attdenna definition skall medföra några betydande förändringar itillämpningen.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen i dennadel. Utskottet avstyrker därmed motionerna 1991/92:K4 yrkandena3 och 11 samt 1991/92:K8 yrkandena 1 och 2.Frågan om reklam skall tillåtas i kabelsändningarnaI propositionen anförs att det i den lagrådsremiss somföregick propositionen föreslogs ett fortsatt reklamförbud föregensändningar i tråd. Motiveringen var tvåfaldig. Avsaknaden avkonkurrens från reklamfinansierade kabelsändningar avsågs kunnaunderlätta för den reklamfinansierade TV-kanalen att uppfylla dekrav som från statens sida ställs på verksamheten. Vidaretänktes ett reklamförbud för kabelsändningar skydda dagspressensannonsintäkter.Enligt propositionen är de skäl som anförts inte tillräckligtstarka för att motivera ett absolut förbud mot reklam iegensändningar i tråd. Det sägs i stället att det bör varatillåtet för den som bedriver sådana sändningar att finansieradessa med reklam i sändningarna. Det förslag till reklamförbudsom fördes fram i regeringens lagrådsremiss bör enligtpropositionen därför inte leda till lagstiftning.Enligt propositionen bör emellertid rätten att sända reklam itrådnät inte lämnas helt oreglerad eftersom det kan försvåraframtida avvägningar. I propositionen konstateras att reglerna iradiolagen för reklamsändningar i en marksänd TV-kanal iväsentliga delar svarar mot de krav som ställs i konventionen omgränsöverskridande television och att reglerna därför kan sägasutgöra en slags europeisk standard.Till stora delar bör enligt propositionen den reglering somhar lagts fast för den marksända TV-kanalen kunna överförasoförändrad till trådsändningarna. Det skall således enligtpropositionen vara tillåtet att sända reklam i egensändningar.Reklam mot vederlag och program mot betalning skall endast fåsändas under en särskilt markerad annonstid. skall det inte vara tillåtet att mot vederlag ellerannars på ett otillbörligt sätt gynna ett kommersiellt intresse.Till skillnad från vad som gäller enligt radiolagen skall någotförbud mot åsiktsannonsering och förbud mot diskriminering avannonsörer inte förekomma. Bestämmelserna om annonser iljudradiosändningar föreslås vara mindre omfattande än de somgäller annonser i televisionssändningar.MotionernaI motion 1991/92:K5 i denna del av m.fl. (s)är motionärerna starkt kritiska mot de föreslagnareklamreglerna. De anför att ändamålsenligheten av reglerna intehar utretts eller på annat sätt prövats och att de inte hellerhar förberetts under parlamentarisk medverkan. Enligtmotionärerna föregriper förslaget de parlamentariskaöverläggningar, som skall äga rum i samband medradiofrekvensutredningens och radiolagsutredningens kommandebetänkanden. De menar att sakliga överväganden om framtidalagstiftning försvåras och att olika aktörer inges felaktigaförväntningar om vilka regler som bör gälla.Motionärerna anför vidare att konsekvenserna av reklam ilokala radio- och TV-medier inte alls berörs i propositionen ocherinrar om att en majoritet inom massmediekommittén ställde sigavvisande till att införa reklam i lokala kabelsändningar.Enligt motionärerna kommer den lokala reklammarknaden attpåverkas. De anför att sannolikt både direktreklamen ochannonseringen i dagspressen kommer att minska. En mer omfattandereklamfinansierad lokal kabel-TV-verksamhet kan enligtmotionärerna medföra att flera dagstidningar tvingas upphöratill följd av detta intäktsbortfall. Motionärerna menar attdetta skulle medföra ett allvarligt och djupt beklagligt brottmot den hittillsvarande presspolitiska målsättningen, nämligenatt stimulera till mångfald i dagstidningsutbudet och tillvalfrihet för tidningsläsarna till gagn för yttrandefriheten ilandet.Om reklamsändningar tillåts i lokala kabelsändningar, kommerdetta enligt motionärerna helt säkert att användas som motiv föratt också tillåta reklam i lokalradio och närradio. Om reklamskulle tillåtas även i dessa medier, befarar motionärerna attdagspressen kommer att drabbas än hårdare.Motionärerna anser att det är nödvändigt att anlägga ettbredare massmediepolitiskt perspektiv på den nu aktuella fråganoch att konsekvenserna för dagspressen måste analyseras innanett beslut i frågan om reklam i lokala kabelsändningar fattas.De finner det högst anmärkningsvärt att regeringen helt förbigårdenna aspekt, som haft en central roll i den allmännadebatten om reklam i eter- och kabelsändningar.Enligt motionärerna är det angeläget att massmediepolitiskabeslut förbereds i en öppen demokratisk diskussion. De menar attmassmediernas roll i den demokratiska processen bäst gagnas avatt spelreglerna för deras verksamhet fastställs i former, somtillåter insyn och kritisk diskussion.Vad beträffar den närmare utformningen av reklamreglerna ärmotionärerna särskilt kritiska mot att reklamsändningar inteskall få förekomma i egensändningar, som bedrivs av lokalakabelsändningsföretag, att åsiktsreklam skall tillåtas iegensändningar i kabelnät, att reklam riktad till barn iegensändningar i radio via kabelnät skall få förekomma och attreklamsändningar i kabelnät endast skall få bedrivas avkommersiella företag och inte av föreningslivet. Enligtmotionärernas mening är det anmärkningsvärt att reklamsändningari kabelnät endast skall få bedrivas av kommersiella företag ochinte av föreningslivet. Ett sådant förbud skulle enligtmotionärerna stå i strid med de överväganden som motiverarrätten till egensändningar i en lokal kanal, nämligen en strävanatt vidga yttrandemöjligheterna även för mindre resursstarkaorganisationer.Mot bakrund av det anförda anser motionärerna attpropositionen bör avslås och att mer omfattande ändringar avregelverket bör göras först när ett sakligt underlag finns. Föratt inte ett regellöst tillstånd skall uppstå anser de attriksdagen bör anta de lagförslag som den tidigare regeringenremitterat till lagrådet.Även i motion 1991/92:K7 yrkande 1 av m.fl. (v)anförs kritik mot förslaget om reklam. Motionärerna pekar på attreklammarknaden är begränsad och att många tidningar hardet ekonomiskt svårt. De menar vidare att barn bör skyddas motreklam och att de begränsningar beträffande reklam mot barn somföreslås är otillräckliga. Enligt motionärerna är det direktupprörande att begränsningar helt saknas på detta område förljudradiosändningar.Utskottets bedömningDen föreslagna lagstiftningen syftar till en anpassning tillyttrandefrihetsgrundlagen. I det sammanhanget är det naturligtatt beakta vilka möjligheter till finansiering som bör finnasför kabelsändningsverksamheten. Utskottet finner i likhet medregeringen att det inte längre finns något motiv för ett absolutförbud mot reklam i egensändningar i tråd. Utskottet delarsåledes regeringens uppfattning att det bör vara tillåtet förden som bedriver egensändningar i tråd att finansiera dessa medreklam i sändningarna. Utskottet tillstyrker såledespropositionen i denna del. Därmed avstyrker utskottet motionerna1991/92:K5 i denna del och 1991/92:K7 yrkande 1.Frågan om lokala kabelsändarföretag får sända reklamPropositionenI propositionen anförs att syftet med särställningen förlokala kabelsändarföretag -- garanterad och avtalsfri tillgångtill kabelnätet inom en kommun -- är att vidga yttrandefriheten.Det anförs vidare att den föreslagna regleringen ger möjlighetatt komma till tals för kretsar som skulle ha svårt att påvanliga affärsmässiga grunder få tillgång till kabelnäten, änmindre ha möjlighet att anlägga egna nät. Enligt propositionenär det dock inte rimligt att den som väljer att operera som enkommersiell kanal med reklamfinansiering skall kunna utnyttjaockså ställningen som lokalt kabelsändarföretag och få kanalenkostnadsfritt. En sådan ordning står enligt propositionenknappast i överensstämmelse med de syften som finns bakomgrundlagsbestämmelserna rörande garanterad och kostnadsfritillgång till en lokal kanal. Den som väljer att driva sittsändarföretag på kommersiell grund bör därför hänvisas till attförhandla med nätinnehavarna om sändningsutrymme påaffärsmässiga villkor.MotionernaEnligt 1991/92:K6 av och (m, fp)bör det inte finnas något reklamförbud för lokalakabelsändarföretag. Motionärerna menar att förbudet medför riskför minskad yttrandefrihet. För att ge så många lokalaföreningar som möjligt chansen att delta i programverksamhetenkrävs det enligt motionärerna att verksamheten finansieras medreklam. De menar att det därigenom bör vara möjligt att krävaavgifter från det lokala kabelsändarföretaget. Även i motion1991/92:K4 yrkande 4 motsätter sig motionärerna reklamförbud förlokala kabelsändarföretag.Utskottets bedömningSyftet med särställningen för de lokala kabelsändarföretagenär att vidga yttrandefriheten. Som anförs i propositionen bördet emellertid inte vara möjligt att som lokaltkabelsändarföretag kostnadsfritt få operera som en kommersiellkanal med reklamintäkter. Den som med stöd av lagen får tillgångtill en kanal gratis måste således finna sig i att bedrivaverksamheten utan reklam. Som anförs i propositionen är detemellertid inget som hindrar att ett lokalt kabelsändarföretagfortsättningsvis bedriver verksamheten på kommersiell grund,dvs. på grundval av ett avtal med nätinnehavaren. Med detanförda tillstyrker utskottet propositionen i denna del.Utskottet avstyrker således motionerna 1991/92:K4 yrkande 4 och1991/92:K6.ReklamidentifieringPropositionenEnligt propositionen skall det av en annons som sänds underannonstid framgå i vems intresse sändningen sker. Vidareföreslås en föreskrift av innebörd att det i annonser som sändsmot betalning eller annat vederlag inte får uppträda personersom spelar en framträdande roll i radioprogram som huvudsakligenhandlar om nyheter eller nyhetskommentarer.MotionenI motion 1991/92:K4 av och (nyd) anför motionärerna att det inte bör vara nödvändigt attange tillverkare när det gäller allmänt kända varumärken.Bestämmelsen som föreskriver att det skall anges i vems intressesändningen sker bör därför enligt motionärerna formuleras om(yrkande 5). Motionärerna anser vidare att urvalet av personersom inte skall få delta i programinslag knappast är relevant. Demenar att även andra kända ansikten och röster än de somförekommer i nyhetssändningar kan vara diskvalificerade. Medhänsyn till svårigheterna att dra gränsen för vad som ärotillbörlig påverkan finner motionärerna att bestämmelsen börutgå (yrkande 6).Utskottets bedömningDen föreslagna bestämmelsen att det av en annons skall framgåi vems intresse den sänds motsvaras av 9 § första stycketradiolagen. Bestämmelsen fick sin nuvarande lydelse genomlagstiftning som trädde i kraft . Som anfördes iförarbetena till den bestämmelsen (prop. 1990/91:149 s. 89) kani vems intresse en annons sänds framgå genom att annonsörensnamn eller firma anges eller att ett känt varumärke visas. Någotskäl att formulera om bestämmelsen finns därför inte. Utskottettillstyrker propositionen i denna del och avstyrker därmedmotion 1991/92:K4 yrkande 5.Bestämmelsen att personer som spelar en framträdande roll itelevisions- och ljudradioprogram som huvudsakligen handlar omnyheter eller nyhetskommentarer inte får uppträda i annonsermotsvaras av 9 § andra stycket radiolagen. Bestämmelsentillgodoser intresset att annonser inte skall sammanblandas medredaktionellt material. Utskottet tillstyrker propositionen äveni denna del och avstyrker därmed motion 1991/92:K4 yrkande 6.Regler om reklam som riktar sig till barnPropositionenTV-mediets stora påverkningskraft motiverar enligtpropositionen särskilda regler om reklam för barn. Förljudradions del bedöms dock inget behov av särreglering. Ipropositionen föreslås därför att en annons som sänds underannonstid i en televisionssändning inte får syfta till att fångauppmärksamheten hos barn . Vidare föreslås att det isådana annonser inte får uppträda personer eller figurer somspelar en framträdande roll i televisionsprogram somhuvudsakligen vänder sig till barn under 12 år.MotionernaEnligt motion 1991/92:K4 yrkande 7 av ochHarriet (nyd) bör bestämmelserna om reklam som riktarsig till barn samordnas med konventionen om gränsöverskridandetelevision och motsvarande EG-direktiv samt Internationellahandelskammarens grundregler för reklam. Liknande synpunkterförs fram i motion 1991/92:K8 yrkande 3 i denna del av vonder Esch och (m). I den motionen anförs vidareatt den svenska lagstiftningens förbud mot reklam riktad tillbarn bryter mot artikel 10 i den europeiska konventionen den 4november 1950 angående skydd för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna. Motionärerna anser att artikelngaranterar yttrandefrihet i annonser och annan näringsverksamhetoch att som sin mening bör ge regeringen detta tillkänna (yrkande 4).I motion 1991/92:K5 i denna del av m.fl. (s)anförs kritik mot att reklam riktad till barn i egensändningar iradio via kabelnät skall tillåtas. Enligt motion 1991/92:K7yrkande 2 av m.fl. (v) bör reglerna om reklam somriktar sig till barn inte bara gälla televisionssändningar utanockså ljudradiosändningar.Utskottets bedömningLagstiftning som innehåller restriktioner av olika slag ifråga om reklam har förekommit i vårt land och harinte bedömts vara oförenlig med Europarådskonventionen.Utskottet avstyrker motion 1991/92:K8 yrkande 4.Den Internationella handelskammarens grundregler för reklamställer upp vissa restriktioner för reklam som riktas till barn,men förbjuder inte sådan reklam. Yngre barn kan inte alltidskilja mellan reklaminslag och vanliga televisionsprogram ochförstår inte heller alltid att avsikten med reklaminslag är attlocka till köp. Barn ser mycket på television. Detta gäller ihög grad barnprogrammen. Televisionen kan därför vara ettsärskilt effektivt medium för reklam som syftar till att påverkayngre barn. Att använda televisionen på detta sätt skulleemellertid klart strida mot barnens intressen. Av dessa skäl hari radiolagen tagits in föreskrifter som innebär särskildarestriktioner när det gäller reklam i television som riktar sigtill barn. Som anförs i propositionen har motiven för dessarestriktioner samma styrka oberoende av på vilket sättprogrammen distribueras.