bet · GE01AU22 · 1991-05-14 00:00:00 — Medhänvisning härtill och till den tidigare behandlingen av fråganavstyrker utskottet att gör det i motionen begärdauttalandet.Andra motionsyrkanden om arbetsmiljöns beskaffenhetInger Schörling och (båda mp) yrkar imotion A45 att regeringen skall delges att nya hälsoproblemkräver kartläggning. I motionen nämns bl.a. elallergier somexempel.De kartläggningar motionärerna begär faller enligt utskottetsuppfattning inom ramen för den forskning som bedrivs videxempelvis och de yrkesmedicinskaklinikerna. Utskottet anser därför att det inte finns någotbehov av riksdagsuttalande med anledning av motionen, somavstyrks i denna del.I motion A255 föreslår m.fl. (c) enklassificering av arbetsuppgifter och gränsvärden för fysiskarbetsbelastning. Vidare föreslår motionärerna föreskrifter omobligatoriska introduktionsprogram för alla nyanställda medtanke på de arbetsolyckor som drabbar särskilt ungdomar.I regeringsförslaget till ändrad lydelse av 2 kap. 1 §arbetsmiljölagen, som utskottet behandlat i det föregående, sägsatt "starkt styrt eller bundet arbete skall undvikas ellerbegränsas". Denna nya föreskrift avser att påskynda det lokalaförändringsarbetet och göra det möjligt för yrkesinspektionenatt ingripa mot upprepade, ensidiga arbetsrörelser som ledertill arbetsskador av i motionen påtalat slag.Introduktionen i arbete är, trots de tydliga markeringar somgörs i arbetsmiljölagen om detta (3 kap. 3 §), enligtarbetsmiljökommissionen bristfällig inom stora delar avarbetslivet. Arbetsmarknadsministern ansluter sig ipropositionen till kommissionens uppfattning att bådeföretag/förvaltningar och tillsynsmyndigheter i störreutsträckning skall se till att det finns fungeradeintroduktionsrutiner och att dessa löpande följs upp.De nämnda lagreglerna och propositionens uttalande, somutskottet ansluter sig till, bör tillgodose motionens syften inu behandlade hänseenden. Några ytterligare åtgärder är, somutskottet ser det, inte behövliga. Utskottet avstyrker därförmotionen i motsvarande delar.I sammanhanget behandlar utskottet ett i motion A41 (v) begärtuttalande om arbetsdelning. Denna sägs leda till allt störrespecialisering inom industrin men också inom den offentligasektorn, t.ex. sjukvården, med alltmer minskade möjligheter förde enskilda arbetstagarna att skaffa sig en överblick över helaproduktionskedjan.Motionärerna tror inte att vare sig deras eget ellerregeringens förslag är tillräckliga och tillägger: "De fackligaorganisationerna och arbetarrörelsens politiska organisationermåste arbeta vidare med probleminventering och förslag tilllösningar". Med denna inställning kan det enligt utskottetsmening inte anses påkallat för att uttala sig ifrågan. Utskottet avstyrker således bifall till yrkandet.EG-frågorInger Schörling och (båda mp) uttalar imotion A45 att propositionens beskrivning av det goda arbetet ärbra. De yrkar att denna beskrivning skall tjäna som rättesnörevid överläggningarna om EG-harmonisering.Det är ett starkt svenskt intresse att i EG-förhandlingarnatillgodose våra ambitioner på arbetsmiljöområdet. Ettriksdagsuttalande för att ytterligare underbygga dennainriktning av förhandlingsarbetet för del kan inteanses vara erforderligt. Motionens yrkande bör därför inte ledatill någon åtgärd.I motion A493 av liberalerna framställs ettyrkande om tillkännagivande till regeringen om internationellsamverkan. Yrkandet innefattar två led. Motionärerna vill fördet första understryka som angeläget att deltar iuppbyggnaden av en bättre arbetsmiljö i de f.d.kommunistländerna i . För det andraframhåller motionärerna betydelsen av ett svenskt medlemskap iEG för att fullt ut skall kunna delta i och påverkaintegrationen på arbetsmiljöområdet.Utskottet utgår från att ett intresse från de i motionenberörda ländernas sida om medverkan till förbättrad arbetsmiljökommer att mötas på ett positivt sätt från svensk sida. Formernahärför får i så fall övervägas vid bilaterala förhandlingar.Något initiativ från sida bedömer utskottet inte sommotiverat. När det sedan gäller motionsyrkandets andra led villutskottet hänvisa till att har uppdragit åt regeringenatt ansöka om medlemskap i argumentering för ensådan ansökan är således inte längre aktuell, varförmotionsyrkandet avstyrks även i denna del.Arbetsgivaransvaret för arbetsmiljöarbetetRegeringen föreslår att i arbetsmiljölagen införs enbestämmelse i en ny paragraf (3 kap. 2a § första och andrastyckena) som skall ange en skyldighet för arbetsgivaren attsystematiskt planera, leda och kontrollera arbetsmiljöarbetet.Bestämmelsen omfattar krav på att arbetsgivaren fortlöpandeskall undersöka riskerna i verksamheten och genomföra deåtgärder som behövs. Arbetsmiljöfrågorna skall integreras medövriga frågor om verksamheten i dess helhet. Arbetsmiljön ocharbetet med den skall dokumenteras i den utsträckningverksamheten kräver. Handlingsplaner skall upprättas.Den nya bestämmelsen har godtagits i motionerna, och utskottettillstyrker att den antas av riksdagen.Sonja Rembo m.fl. (m) anför i kommittémotion A40 att det är enrimlig del av arbetsgivarens ansvar att denne känner tillbefintliga brister och planerar för de framtida förbättringar avarbetsmiljön som är möjliga. Det är emellertid uppenbart,fortsätter motionärerna, att lagtexten utformats utifrånförhållandena vid större företag och förvaltningar. Det finnsrisk för att arbetarskyddsstyrelsen i sina förordningar kommeratt ställa krav som går utöver vad som rimligen kan krävas av demindre företagen. Motionärerna tillägger att vad de avser är deformella kraven på hur planer och redovisningar skall varautformade. De yrkar att vad de anfört om utformningen avförordningar med stöd av 3 kap. 2a § arbetsmiljölagen skalldelges regeringen.Av redovisningen i propositionen (s. 39) framgår attarbetsmarknadsministern och arbetarskyddsstyrelsen var för sigär beredda till modifieringar av kraven på systematisktarbetsmiljöarbete för de mindre företagens del. När det gälleryrkesinspektionen sägs att dess inspektionsmetoder måsteanpassas till de små företagens och förvaltningarnas särskildaförutsättningar. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inteär påkallat att härutöver markera behovet av förenklingar för demindre företagens del. Utskottet föreslår därför inte någonåtgärd med anledning av motionen.Vänsterpartiet yrkar i motion A41 en straffsanktionering avde allmänna bestämmelserna i lagens 2 kapitel om arbetsmiljönsbeskaffenhet och 3 kapitel om allmänna skyldigheter förarbetsgivarna. Detta föreslås ske genom ett tillägg tilllagens 8 kapitel. Om inte kan biträda yrkandet,föreslår motionärerna att de föreskrifter somarbetarskyddsstyrelsen utfärdar med stöd av lagen skallstraffsanktioneras. Dessutom föreslås en straffsanktionering avde handlingsplaner som arbetsgivarna blir ålagda att upprätta.Slutligen förordar motionärerna att skyddsombud skall hamöjlighet att anmäla brott mot eller fördröjning avhandlingsplaner till domstol eller till yrkesinspektionen.I ett senare avsnitt av propositionen (s. 113) redovisas ettpåpekande av lagrådet att det finns goda skäl för att det iarbetsmiljölagen inte införts någon kriminalisering av de merallmänt formulerade skyldigheter som finns föreskrivna i lagen.Även arbetsmarknadsministern anser (se samma avsnitt ipropositionen) att en allmän kriminalisering av skyldigheternaenligt arbetsmiljölagen från flera olika synpunkter skulle varadirekt olämplig. Utskottet gör samma bedömning och avstyrkermotionsyrkandet om straffsanktionering av bestämmelserna i 2 och3 kap. arbetsmiljölagen. Beträffande andrahandsyrkandet omstraffsanktionering av arbetarskyddsstyrelsens föreskrifterskall påpekas att dessa föreskrifter, om också i begränsadutsträckning, är sanktionerade på detta sätt enligt bestämmelsenhärom i lagens 8 kap. 2 §. I motsats till motionärerna anserutskottet att det inte är aktuellt att utvidga dennasanktionering av föreskrifterna.Straffsanktionering av underlåtenhet att upprättahandlingsplaner enligt den nya 2a § i lagens 2 kap. avvisas avarbetsmarknadsministern i propositionen (s. 43). Utskottet harsamma mening och avstyrker yrkandet i motion A41 härom. Saknashandlingsprogram på en arbetsplats eller är den bristfällig kanyrkesinspektionen ingripa med föreläggande eller förbud,eventuellt förbundet med vite. Detsamma gäller om programarbetetförhalas.Skyddsombud skall enligt en bestämmelse som redovisas i detföljande (6 kap. 4 §) delta i upprättandet av handlingsplanernaoch har enligt en bestämmelse som flyttas till samma kapitel (6a§) en allmän rätt att hos yrkesinspektionen begära föreläggandeeller förbud för arbetsgivaren. Motionsyrkandet omskyddsombudens befogenheter att tvinga fram handlingsplanersynes med hänvisning härtill opåkallat.Med åberopande av det anförda avstyrker utskottet motion A41 inu redovisade delar.Arbetsgivaransvaret för arbetsanpassning och rehabiliteringEnligt regeringens förslag införs i arbetsmiljölagen enbestämmelse (tredje stycket i nya 3 kap. 2a §) om attarbetsgivaren skall se till att det i hans verksamhet finns enpå lämpligt sätt organiserad arbetsanpassning ochrehabiliteringsverksamhet. Motsvarande ansvar förarbetsanpassning och rehabilitering åligger nu skyddskommitténenligt en bestämmelse härom i 6 kap. 9 §. Skyddskommitténavlyfts detta ansvar.Arbetsmiljölagens krav att arbetsgivaren skall anpassaarbetsförhållandena till den enskilde arbetstagarensförutsättningar förtydligas genom en ändring i 3 kap. 3 § andrastycket.De föreslagna bestämmelserna om arbetsgivarens ansvar för atten lämplig arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhetorganiseras på arbetsplatsen skall ses i sammanhang med deförslag regeringen lägger fram i proposition1990/91:141 om rehabilitering och rehabiliteringsersättning.Genom nya bestämmelser i lagen om allmän försäkring, som får ettnytt kapitel, 22 kap., regleras arbetsgivarens ansvar för att enförsäkrad arbetstagares rehabiliteringsbehov utreds och för atterforderliga rehabiliteringsåtgärder vidtas i eller i anslutningtill arbetsplatsen.De av regeringen framlagda förslagen ipropositionerna 140 och 141 om rehabiliteringsarbetet ochrehabiliteringsansvaret reser frågor om rollfördelningen mellanarbetsgivaren och de olika samhällsorganen och om hurtillsynsansvaret skall fördelas mellan försäkringskassorna,yrkesinspektionen och arbetsförmedlingen med hänsyn till dessaorgans funktioner enligt lagen om allmän försäkring,arbetsmiljölagen resp. lagen om vissa anställningsfrämjandeåtgärder (främjandelagen). Frågorna diskuteras i den förevarandepropositionen 140 av arbetsmarknadsministern på s. 48--51.Regeringens förslag till ändringar i arbetsmiljölagen omarbetsanpassning och rehabilitering har inte föranlettinvändningar i motionerna. Utskottet lämnar för sin delförslagen utan erinran och tillstyrker således att riksdagenantar 3 kap. 2a § tredje stycket och 3 § i samma kapitel.PartssamarbetetEn rad föreslagna ändringar i 6 kap. arbetsmiljölagen, som gerbestämmelser om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagarem.m., sägs av arbetsmarknadsministern ha till uppgift attrenodla skyddskommittéernas och skyddsombudens uppgifter.Som en följd av att arbetsgivarens huvudansvar förarbetsmiljön skall utvecklas får skyddskommittéerna ifortsättningen till uppgift att delta i planeringen avarbetsmiljö- och rehabiliteringsarbetet samt bevaka och följaupp detta. Enligt nuvarande bestämmelse i 9 § i det aktuellakapitlet ankommer det på skyddskommittén att planera ochövervaka skyddsarbetet på arbetsstället. Detta har enligtarbetsmarknadsministern (prop. s. 54) lett till attskyddskommittéerna, vilket aldrig har varit meningen, i mångafall i praktiken har tagit över arbetsgivarens huvudansvar ochtill att detaljfrågor har kunnat remitteras till kommittéerna istället för att lösas på arbetsledarnivå. Renodlingen avskyddskommitténs roll i förhållande till linjeorganisationeninnebär, säger arbetsmarknadsministern, att kommittén "skallvara pådrivande och policyskapande i övergripande frågor ochdelta i planering, kontroll och uppföljning av arbetsmiljö- ochrehabiliteringsarbetet".Även bestämmelserna om skyddsombuden ändras. Förutom ändring inuvarande 6 kap. 4 § föreslår regeringen att en ny paragraf, 6a§, tillförs kapitlet. Enligt de nya bestämmelserna fårskyddsombuden till uppgift att övervaka att arbetsgivarenuppfyller de nya kraven på att denne skall driva ettsystematiskt arbetsmiljöarbete. De skall som tidigare delta iplaneringen av nya lokaler m.m. men också i ändringar avarbetsorganisationen. Deras rätt att begära ingripande avyrkesinspektionen flyttas från den av regeringen utfärdadearbetsmiljöförordningen till lagen.De motionsförslag om skyddsombuden och deras verksamhet somredovisas nedan berör inte direkt de av regeringen aktualiseradelagändringarna.Sonja Rembo m.fl. (m) begär i motion A265 en utredning omskyddsombudssystemet, varvid bör prövas de möjligheter som kanfinnas till olika modeller att organisera arbetet för en godarbetsmiljö. Vid utredningen bör även göras en översyn avsystemet med regionala skyddsombud.Det ingick i arbetsmiljökommissionens uppdrag att belysa hurdet lokala arbetsmiljöarbetet och särskiltarbetstagarinflytandet i arbetsmiljöfrågor fungerar. I sambandhärmed skulle också det lokala skyddsarbetets ställning ochorganisation ses över. Regeringens förslag är ett fullföljandeav kommissionens arbete med dessa frågor. Att sombestämmelserna om det lokala partssamarbetet och skyddsombudenändras ta initiativ till en ny översyn på detta område anserutskottet inte vara aktuellt utan avstyrker motionen iföreliggande del.Bestämmelserna i 6 kap. 7 § -- som inte omfattas avregeringens ändringsförslag -- reglerar skyddsombudens s.k.stoppningsrätt. Denna rätt innebär att skyddsombuden kanbestämma att ett arbete skall avbrytas om arbetet medföromedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa och rättelseinte genast kan nås genom hänvändelse till arbetsgivaren. Vidensamarbete ställs lägre krav för att stoppningsrätten skall fåtillgripas. I båda fallen gäller stoppen tills yrkesinspektionenhar tagit ställning till om arbetet skall fortsätta.Vänsterpartiet föreslår i motion A41 att stoppningsrättenvidgas så att den kan göras gällande även i de fall ett arbetevisserligen inte innebär omedelbar fara men kan ledatill skador eller sjukdom. Stoppningsrätten bör vidare kunnautövas även av en lokal eller regional facklig organisation.Motionsförslaget att stoppningsrätten skall omfatta ävenarbeten som bedöms ge skador ansluter tillvad LO har förordat i remissyttrandet överarbetsmiljökommissionens förslag. Arbetsmarknadsministernuttalar i propositionen (s. 56) att hon inte kan dela LOsuppfattning på denna punkt. Inte heller utskottet vill förordaen sådan utvidgning av stoppningsrätten. I de icke överhängandesituationer det här gäller bör finnas erforderligt rådrum förskyddsombuden att vid misstanke att ett arbete har skadligaeffekter hos arbetsgivaren begära åtgärder och, om hänvändelsenblir resultatlös, koppla in yrkesinspektionen på frågan.Utskottet avstyrker alltså motionens yrkande på denna punktliksom förslaget att stoppningsrätten skall tillkomma ävenfackliga organisationer.Motionärerna önskar vidare stärka de fackligaorganisationernas ställning i arbetsmiljöarbetet genom att gedem rätt att anmäla brott mot straffsanktionerade föreskrifteroch lagrum till allmänt åtal och därutöver, som en ytterstamöjlighet att få till stånd ändringar avarbetsmiljöförhållandena på ett arbetsställe, att utan hinder avfredspliktsreglerna lokalt tillgripa en arbetsmiljöstrejk.Hinder föreligger inte för en facklig organisation att göraåtalsanmälan i de fall det här är fråga om. Någon bestämmelsehärom behöver inte tillkomma. Motionen kan alltså i denna dellämnas utan åtgärd. Yrkandet om rätt till lokalaarbetsmiljöstrejker strider mot allmänna principer förfredsplikten och avstyrks av utskottet.Härutöver föreslås i motionen att arbetsmiljölagen skallföreskriva ett obligatoriskt samråd med skyddskommittén vidplanering av arbete. Vid start av nytt företag -- då personalännu inte anställts och någon skyddskommitté inte bildats -- börden blivande arbetsgivaren åläggas att samråda med de fackligaorganisationer som är relevanta i sammanhanget.Föreskrifter om skyddskommitténs medverkan vidarbetsplaneringen meddelas i 6 kap. 9 §. Behov av ytterligaresamrådsföreskrifter föreligger inte enligt utskottets mening.Förslaget att införa skyldighet för blivande arbetsgivare attsamråda med fackliga organisationer om den tilltänktaverksamheten biträds inte av utskottet.Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella yrkandena imotion A41.Regeringens förslag till ändringar av bestämmelserna i 6 kap.arbetsmiljölagen tillstyrks av utskottet.Övriga regeringsförslag till ändringar i arbetsmiljölagenFörslagen berör bestämmelserna i arbetsmiljölagen omproduktsäkerhet, produktkontroll, produktinformation,leverantörers anmälnings- och uppgiftsskyldighet, skyddsansvarför förpackningar samt om skyddsvaccinering som villkor för attett arbete skall få utföras. I anslutning till dessa frågorföreslås även att ett nytt bemyndigande att meddela ytterligareföreskrifter om arbetsmiljöns beskaffenhet m.m. skall införas iarbetsmiljölagen.I ett följande avsnitt i propositionen föreslås en ny regel omarbetsmiljöansvar vid projektering av byggnader ochanläggningar. Detta ansvar kommer att läggas inte bara påbyggherren (motsvarande) utan även på arkitekter, konstruktöreroch andra som medverkar vid projekteringen. Vidare föreslåsregler som berör upplåtelse av arbetslokaler under jord ochsamordningsansvaret vid gemensamma arbetsställen.I den under allmänna motionstiden väckta motionen A219 avNils-Olof och (båda s) yrkas attregeringen skall delges behovet av skyndsamma åtgärder i syfteatt fastställa projektörers och konstruktörers ansvar förarbetsmiljö och arbetarskydd. Med framläggandet av propositionenoch dess regler om sådant ansvar påkallar motionen inte längrenågon åtgärd från sida.Utskottet har vid granskningen av nu redovisade lagförslagsärskilt uppehållit sig vid de delar som aktualiserats genommotionsyrkandena. I övrigt har utskottet inte någon erinran motregeringens förslag beträffande ändringar i arbetsmiljölagen.På grund av ändringarna i arbetsmiljölagen föreslår regeringenen ändring i föräldraledighetslagen. Ändringen är avredaktionell natur och bör genomföras.I anslutning till förslaget om arbetsmiljöansvar vidprojektering av byggnads- och anläggningsarbeten föreslårregeringen att skall godkänna ratificering avILO-konventionen, nr 167, om säkerhet och hälsa vid byggnads-och anläggningsarbete. Med de ändringar av arbetsmiljölagensom nu föreslås anser regeringen att de hinder som tidigareförelegat mot svensk anslutning till denna konvention blirundanröjda.Utskottet biträder regeringens förslag även på denna punkt.ArbetsmiljöbrottSom framgått av den tidigare framställningen innehållerarbetsmiljölagen särskilda straffbestämmelser. Dessabestämmelser meddelas i lagens 8 kapitel. För grövre brott kandessutom utkrävas ansvar enligt , nämligen enligtbestämmelserna i 3 kap. 7--9 §§. Dessa paragrafer gäller brottenvållande till annans död, vållande till kroppsskada ellersjukdom resp. framkallande av fara för annan. Regeringenföreslår att den som kan dömas för något av dessa brott istället skall dömas enligt en särskild bestämmelse omarbetsmiljöbrott, om brottet begåtts genom att de iarbetsmiljölagen angivna skyldigheterna att förebygga ohälsaeller olycksfall har åsidosatts uppsåtligen eller av oaktsamhet.En bestämmelse av denna innebörd föreslås bli införd som en ny10 § i 3 kap. brottsbalken.Den nya bestämmelsen förordas av regeringen mot lagrådetsavrådan.Elver m.fl. (fp) yrkar i motion A42 att förslaget omändring i skall avslås och att skallbegära ett nytt förslag i enlighet med vad som anförs imotionen. Dessutom föreslås ett tillkännagivande till regeringenav vad som i övrigt anförts i motionen om sanktionssystemet.Som skäl för avslagsyrkandet anför motionärerna bl.a. att enav grundtankarna bakom arbetsmiljölagen är att de mer allmännabestämmelserna i lagen inte är ägnade att ligga till grund fören straffrättslig prövning. Regeringens lagförslag innebär riskför att domstolarna kommer att göra en sådan prövning. I det nyalagförslag som motionärerna begär bör denna olägenhetundanröjas.Motionärerna uttalar vidare att ett effektiviseratföreskrifts- och tillsynsarbete från arbetarskyddsverkets sidaär att föredra framför de i propositionen föreslagna ändringarnai brottsbalken.Vänsterpartiet yrkar i motion A41 att det aktuella lagrummetskall formuleras på ett sådant sätt att det framgår attarbetsgivaren har ett strikt ansvar för arbetsmiljöbrott. Detinnebär enligt motionärerna att frågan om en arbetsgivare harhandlat oaktsamt, vårdslöst eller med uppsåt blirstraffrättsligt ointressant.Behovet av och innebörden av den nya bestämmelsen omarbetsmiljöbrott i har ingående diskuterats ipropositionen, framför allt mot bakgrund av de invändningar somlagrådet har gjort. Utskottet kan för sin del inte finna annatän att regeringens förslag är välgrundat. Den ytterligareinvändning som rests i folkpartimotionen anser utskottet intevara av den arten att den bör hindra lagförslagets antagande.Den domstolsprövning av arbetsmiljölagens standardkrav sommotionärerna ifrågasätter utvidgas inte i förhållande till vadsom sker vid åtal mot arbetsgivare eller dennesställföreträdare för vållande till annans död m.fl. brott enligt3 kap. 7--9 §§ brottsbalken.Vad sedan beträffar ändringsförslag kanhänvisas till att s.k. strikt ansvar i vissa fall förekommerinom skadeståndsrätten. Det skulle dock strida mot svenskarättsprinciper att utkräva ett motsvarande strikt ansvar istraffrättsliga sammanhang.Med avstyrkande av motionerna A41 och A42 i förevarande delartillstyrker utskottet således att antar regeringensförslag till ändring i brottsbalken.I 36 kap. (7--9 §§) ges bestämmelser omföretagsbot. Denna påföljd kan åläggas en näringsidkare förbrott som denne har begått i utövningen av sinnäringsverksamhet. Företagsbotens lägsta belopp är 10 000 kr.och högsta belopp är 3 milj.kr.I den nyssnämnda motionen A41 (v) yrkas att regeringen skallse över nuvarande maximibelopp för företagsboten. Med hänvisningtill att denna påföljd har använts i endast ett fåtal fall yrkasvidare att regeringen skall ta reda på vad detta beror på och,vid behov, ta initiativ till utbildning av domare och åklagareom påföljdens användning.Utskottet anser att företagsbotens storlek och användning m.m.är frågor som bör prövas i ett vidare straffrättsligt sammanhangän det förevarande. Utskottet är i vart fall för sin del inteberett att tillstyrka initiativ av de i motionen förordadeslagen. Motionen avstyrks alltså i dessa delar. Utskottetavstyrker också ett förslag i motionen om att regeringen skallundersöka behovet att förstärka åklagarmyndigheterna. Behovethänger enligt utskottets bedömning samman med motionärernas idet föregående avstyrkta förslag om vidsträcktstraffsanktionering av arbetsmiljölagens bestämmelser ocharbetarskyddsstyrelsens föreskrifter.Ove m.fl. (s) yrkar i motion A259 åtgärder förbättre uppföljning av arbetsmiljöbrott. Som sådana åtgärderberörs ökad polisutbildning, bättre polisutredningar, högrebötesstraff och ökad användning av företagsbot.Motionsförslaget anknyter till vad som förordats avarbetsolycksutredningen och prövades därmed av regeringen vidberedningen av föreliggande proposition. Utskottet anser att detmed hänsyn härtill inte är påkallat för att göra etttillkännagivande till regeringen i dessa frågor utan avstyrkermotionen.Kvinnors arbetsmiljöI propositionen informeras om att arbetarskyddsstyrelsen imars lämnade ett handlingsprogram för arbetsmiljöinsatser ifyra kvinnodominerade branscher till regeringen. Den bild avkvinnors situation i arbetslivet som rapporten ger äroroväckande och kräver kraftfulla insatser enligt propositionen.Kvinnors arbetsmiljöer och arbetsmiljöproblem har inteuppmärksammats i lika hög grad som männens.