bet · GF01KrU6 · 1991-11-19 00:00:00 — Punkten 4:3 om kulturmiljövårdenskunskapsuppbyggnad är dessutom av grundläggande betydelse förRAÄ:s möjligheter att fungera som en modern centralmyndighet.Kulturmiljövårdens organisation har fåttvissa resursförstärkningar på regional nivå. Länsstyrelsernaskulturmiljöenheter har tillförts sammanlagt ett drygt dussin nyatjänster och staten har erbjudit länsmuseernas huvudmän ettkraftigt ökat stöd till verksamheten. För detta stöd harmuseernas insatser inom kulturmiljövården utgjort ett avhuvudmotiven. har krav ställts på RAÄ i fråga ombesparingar och rationaliseringar i myndighetens administrativasystem.En utveckling är sålunda önskvärd som innebär att RAÄ i ökadutsträckning koncentrerar sin verksamhet till kulturmiljövårdensövergripande planerings-, utvecklings- och utvärderingsavsnittmedan handläggande uppgifter enligt speciallagstiftning m.m.ombesörjs av den regionala organisationen. Uppdragspunkterna4:5--6 utgår från dessa önskemål.Den statliga kulturmiljövårdens organisation kan inte sesisolerad från hur kommunerna arbetar med frågor omkulturmiljövård. Uppdragspunkten 4:7 har detta somutgångspunkt.De programuppdrag som läggs på RAÄ ifråga om ansvars- ochuppgiftsfördelningen mellan central och regional nivå innebäratt myndigheten får ett särskilt ansvar för att svara förhelhetsbedömningar och samlade analyser om kulturmiljövårdensresurser. I sådana analyser ingår att bedöma ocksålänsstyrelsernas och länsmuseernas resurser, kapaciteter ochförutsättningar för att svara för olika uppgifter.Som en följd av utvecklingskraven som riktas mot RAÄ:sverksamhet gäller slutligen att arbetet med att utveckla demyndighetsinterna resultatmåtten och resursanalyserna kommer iförgrunden. RAÄ:s fördjupade anslagsframställning bör innehållaen redovisning av hur detta arbete bedrivs. Vissa funktionerinom myndigheten måste ges ökad uppmärksamhet. Det gällerutvecklingen av RAÄ:s ekonomiadministrativa system ochredovisningssystem. RAÄ bör också följa upp och redovisa delångsiktiga effekterna för kulturmiljövården av förändraderegler för lönebidrags- och beredskapsarbete.4 RAÄ:s redovisningsuppdrag4.1 Vården av kulturlandskapetRAÄ har delansvar för tillvaratagandet av odlingslandskapetsnatur- och kulturvärden enligt beslut överregeringens proposition (prop. 1989/90:146) omlivsmedelspolitiken. Direktiv för programmet för landskapsvårdhar meddelats av regeringen i särskild ordning, riktade tillstatens naturvårdsverk, lantbruksstyrelsen och RAÄ gemensamt. fördjupade anslagsframställningen skall RAÄ beaktaerfarenheterna från detta arbete samt redovisa hur det påverkarde samlade formerna för kulturmiljövårdens engagemang i frågorom kulturlandskapet. RAÄ bör sålunda pröva om programmet förlandskapsvård ger förändrade förutsättningar förkulturmiljövårdens mål ifråga om vården av kulturlandskapetsfornlämningar, kulturmiljöer och värdefulla bebyggelse.4.2 Kulturmiljöer och luftföroreningarRAÄ ansvarar för ett program för insatser mot de skador somluftföroreningar orsakar på kulturminnen och kulturföremål(prop. 1990/91:90). RAÄ:s fördjupade anslagsframställning skallinges då utfallet av programmet för åren 1988/89--1990/91 börvara möjligt att värdera. RAÄ:s framställning bör därförinnehålla en sådan utvärdering. RAÄ bör vidare mot bakgrund avde erfarenheter som vunnits lämna förslag till ökad preciseringav målen för insatserna inom den pågående programcykeln.4.3 Kulturmiljövårdens kunskapsuppbyggnad ochverksamhetsforskningRiksantikvarieämbetets ansvar för verksamhetsforskning förkulturmiljövård byggs ut successivt i enlighetmed beslut med anledning av regeringens förslag(prop. 1989/90:90, KrU23) om forskning. Vissa utgångspunkter fördenna verksamhetsforskning har lämnats i propositionen (s.57--58, 339) men det ankommer i första hand påriksantikvarieämbetet att svara för planering, utformning ochuppföljning.I den verksamhetsforskning som ansvararför -- i egen regi eller som beställare -- bör finnas ettutvecklat samspel med grundforskningen inom kulturhistorisktrelevanta vetenskaper liksom med byggforskningen.Riksantikvarieämbetet har ansvaret för ett antal s.k.forskningsföretag, runverket, kyrkor och Det medeltidaSverige, som i första hand är inriktade på grundläggandematerial- och källpublikationer. Dessa forskningsföretag harbedrivits och deras uppgifter har sålundainte formulerats utifrån kulturmiljövårdens nu gällande behov avverksamhetsforskning.I den fördjupade anslagsframställningen skallriksantikvarieämbetet:-göra en resultatredovisning av den verksamhetsforskning sommyndigheten haft ansvar för /88,-redovisa planeringen för verksamhetsforskningen undertreårsperioden, bl.a. med avseende på hur denna skall utformas isamspelet med andra forskningsintressenter inomkulturmiljövårdens område och-redovisa överväganden om de s.k. forskningsföretagen vidmyndigheten. Övervägandena bör, mot bakgrund av en värdering avföretagens kvaliteter och inomvetenskapliga betydelse, innehållaförslag om den fortsatta verksamhetens mål, utformning ochperiodisering. Lämpligheten av ökad samordning medkulturmiljövårdens verksamhetsforskning bör belysas,-redovisa överväganden om inriktningen av kulturmiljövårdensinventeringsverksamhet samt om kompetens- ochansvarsfördelningen mellan RAÄ, länsorganen och kommunerna förolika inventeringar. Behovet av inventeringsinsatser bör vägasmot andra uppgifter inom kulturmiljövårdens verksamhetsforskningoch kunskapsuppbyggnad i övrigt,-redovisa en strategi för uppbyggnaden av kulturmiljövårdensdatabaser i syfte att dessa kan fungera som länkar ikulturmiljövårdens kunskapsförsörjning och i förhållande tillandra relevanta ADB-system för geografiskinformationsförsörjning.RAÄ:s redovisningar och förslag skall vara utformade medhänsyn tagen till att det nu löpande programmet förverksamhetsforskning sträcker sig t.o.m. /93.4.4 Internationell kulturmiljövårdUtvecklingen i liksom det svenska närmandet till deneuropeiska gemenskapen kan tas som utgångspunkt för bedömningenatt också kulturmiljövårdens internationella aspekter väsentligtkommer att lyftas fram . Ökade europeiskakontakter för del kan komma att innebära att frågor somrör det egna kulturarvet tillmäts större betydelse. Samtidigtkan det antas att värderingen av kulturmiljöer och kulturminnenoch deras betydelse i allt högre grad kommer att ske medutgångspunkt från gemensamma europeiska värdeskalor. Vid sidanav nationell kulturmiljövård kommer det också att växa framgemensamma, internationella åtaganden.RAÄ bör, mot bakgrund av en analys av utvecklingen i fråga ominternationellt samarbete inom kulturmiljövården, redovisa enstrategi för sektorns insatser inom det internationella området.4.5 Ansvaret för tillsynen av den kyrkliga miljönDet ansvar som RAÄ har för att handlägga frågor om de kyrkligakulturminnena lades fast senast i prop. 1987/88:104 omkulturmiljövård. Handläggningen av ärenden enligtkulturminneslagens 4 kap. präglas i hög grad av att den centralamyndigheten svarar för uppgifter som inom kulturmiljövården iövrigt handhas på regional nivå. Den höga graden avspecialisering i fråga om ärenden om kyrkobyggnader m.m. liksombegränsningarna i länsstyrelsernas bemanning är faktorer somlegat till grund för att den centraliseradehandläggningsordningen har bibehållits.Sedan förslagen presenterades i propositionen har emellertidvissa förstärkningar tillförts de hårdast belastadelänsstyrelsernas kulturmiljöenheter. sker nu enutbyggnad av det statliga stödet till länsmuseerna. Länsmuseernahar sålunda en viktig roll i handläggningen av ärenden om kyrkori det att de är RAÄ:s remissinstanser i dessa ärenden. Genomlänsmuseerna sker sålunda en regional handläggning avärendena.Riksantikvarieämbetet skall i sin fördjupadeanslagsframställning redovisa ett program för en studie sombelyser situationen ifråga om kyrkobyggnadsärendena efter denförändring av den statliga tillsynens omfattning och inriktningsom skedde . Studien skall syfta till att utvecklaansvarsfördelningen inom organisationen och ge RAÄ ökadeförutsättningar till koncentration på de centralamyndighetsuppgifterna.Som central myndighet bör RAÄ ansvara för en samlad ochövergripande utvärdering och uppföljning av hur den kyrkligakulturmiljön tas till vara i landet. RAÄ:s ansvar för allmännaråd, stöd och initiativverksamhet i förhållande till de olikaintressenter och organ som delar ansvaret för de kyrkligakulturminnena bör sålunda öka.RAÄ skall vidare i den fördjupade anslagsfamställningenredovisa ett program till en studie av hur en decentraliseringtill regional nivå av beslut i ärenden enligt kulturminneslagens4 kap. kan genomföras. En sådan studie bör utföras i samverkanmed och berörda regionala organ samt medbeaktande av det utredningsarbete som pågår inom svenska kyrkanoch som kan få konsekvenser för hanteringen av frågor om vårdoch tillsyn av den kyrkliga miljön. Programmet bör utgå från attstudien skall genomföras under treårsperioden.4.6 Ansvar för bidrag till vård av kulturhistoriskt värdefullbebyggelseRiksantikvarieämbetet har ett långtgående ansvar också förhandläggning av ärenden enligt förordningen (1981:447) omstatsbidrag till vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse.Under treårsperioden bör beslutsordningen enligt förordningenändras så att länsstyrelserna övertar de uppgifter i fråga omavgöranden av enskilda ärenden som RAÄ nu hanterar.RAÄ bör i stället svara för årlig fördelning avbidragsmedlen (ramar) till länsstyrelserna. Mot bakgrund avbehovet av kraven på flexibilitet i bidragsgivningen måste dessamedel för den enskilda förutsättas kunna växlakraftigt mellan budgetåren.Tillgången på statliga anslagsmedel för byggnadsvård medförsålunda att en allt större vikt måste läggas vid inriktningen,profilering och strategier för bidragsgivningen. i vilken omfattning som bidragsmedel under vissa årbehöver reserveras för enskilda stora och kostsamma vårdarbeten.Det bör vara en prioriterad uppgift för RAÄ att svara för ensådan strategisk planering.RAÄ bör i sin fördjupade anslagsframställning redovisa en planför hur decentraliseringen av bidragsgivningen skall genomförasunder treårsperioden.Redovisningen bör innehålla överväganden om behovet avmotsvarande förändringar i fråga om bidrag som RAÄ lämnartill vård av fornlämningar och värdefulla kulturlandskap.4.7 Kommunernas kulturmiljövårdDe offentliga insatserna inom kulturmiljövården bygger på enroll- och ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna.Kommunerna har sina uppgifter i detta avseende främst inom ramenför sitt planmonopol men också kommunernas rent kulturpolitiskamålsättningar är givetvis viktiga i sammanhanget.En strävan i den statliga kulturmiljövården bör vara en närasamverkan med den kommunala nivån. En sådan strävan förutsätterkunskaper om kommunernas möjligheter och förutsättningar attlösa de ansvarsuppgifter som de redan har. RAÄ bör därför undertreårsperioden genomföra en studie med en utvärdering avkulturmiljövårdens ställning i kommunerna. Programmet till ensådan studie bör redovisas i den fördjupadeanslagsframställningen. RAÄ bör samråda med , och beträffandeutformningen av programmet.