bet · GF01FiU10 · 1991-12-05 00:00:00 — Metoden innebär en viss överkompensation under deförsta två åren men ger därefter ett underskott för kommunsektorn.Finansutskottet har för sin del inte funnit det motiverat attföreslå någon åtgärd med anledning av vad som framkommit viduppvaktningarna. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att storaförändringar i det kommunala bidragssystemet är att vänta medanledning av kommunalekonomiska utredningens förslag. Regeringen har iproposition 1991/92:38 aviserat att man för avser att läggafram förslag för om att dra in 5--frånkommunsektorn i förhållande till nuvarande regler. Frågan om vilkaåtgärder som kan behöva vidtas får övervägas i vår när ett merafullständigt underlag om kommunernas ekonomiska situation föreligger.Långsiktig utgiftsstrategiBehovet av sunda statsfinanserDen nya regeringen har lagt fram sammanlagt 17propositioner med förslag som har effekt på statsbudgetens inkomsteroch utgifter. Av proposition 38 framgår att förslagen tillförändringar i skattesystemet väntas innebära att statens inkomsterunder budgetåren 1991/92 och 1992/93 väntas minska med ca 3 resp. 7miljarder kronor. Till detta skall emellertid också läggas effekternaav det sedermera i proposition 72 framförda förslaget till sänkning avsjukförsäkringsavgiften med 0,4procentenheter som kan väntas ledatill ett ytterligare bortfall på 1,1 resp. 2,6 miljarder kronor.De föreslagna förändringarna av skatter och arbetsgivaravgifterbereds av skatteutskottet ochsocialförsäkringsutskottet.Inkomstbortfallet finansieras genom en rad besparingar i statensbudget vilka beräknas uppgå till ca . Avsärskild betydelse för innevarande och efterföljande budgetår ärdärvid dels den föreslagna sänkningen av investeringsbidraget tillbostadsbyggande från 9,3 till 3,, dels den föreslagnasenareläggningen med av den redan beslutade höjningen avbarnbidraget och studiebidraget. har ställt sig bakomdessa båda besparingsförslag. Utskottet ansluter sig således till denstrama finanspolitik som regeringen förordar.Långsiktig utgiftsstrategi för de offentliga utgifternaI proposition 38 slår regeringen fast att skattepolitiken skallinriktas på en successiv sänkning av det totala skattetrycket.Sänkningarna skall ske på ett sådant sätt att ekonomins utvecklings-och konkurrenskraft stärks. De mest skadliga skatterna skall sänkasförst.En stram finanspolitik är enligt regeringen nödvändig för att säkraen varaktigt låg inflation. Därför måste skattesänkningarnafinansieras. Regeringen anger som norm för den ekonomiska politikenatt underskott i de offentliga finanserna inte får sträcka sig över enkonjunkturcykel.En utgångspunkt för regeringens prövning av de offentliga utgifternaär att bringa ner utgifterna mätt som andel av BNP. En sänkning avutgifterna måste ske parallellt med att skatterna sänks, framhållerregeringen. Om utgifterna inte skulle sänkas i motsvarande gradförsvagas de offentliga finanserna, vilket får negativa återverkningaräven för övriga delar av ekonomin.Mot denna bakgrund föreslår regeringen att en långsiktigutgiftsstrategi för de offentliga utgifterna läggs fast för resten av1990-talet. Utgiftsutrymmen och besparingskrav bör anges för entreårsperiod i taget i en rullande process med årliga avstämningar.Utgiftsstrategin skall omfatta hela den offentliga sektorn, vilketinnebär att sparkraven kan komma att beröra även kommunerna ochsocialförsäkringssystemet. Stabiliseringspolitiska överväganden börinte beaktas när målen fastställs eftersom långsiktigheten då skullegå förlorad. Däremot skall sådana överväganden kunna påverka valet avåtgärder samt valet av tidpunkt. Regeringen uttalar som sin avsikt attvarje år för redovisa effekterna av utgiftsstrategin och dekorrigeringar som kan behöva göras.Den långsiktiga utgiftsstrategin skall innefatta en prövning i treled som i propositionen beskrivs på följande sätt:Att bedöma den långsiktiga utgiftsutvecklingen. Bedömningen bör tasin utgångspunkt i behovet att sänka skattetrycket för att förbättraekonomins funktionssätt och åstadkomma ett i förhållande tillomvärlden konkurrenskraftigt skattesystem.Att fastställa det totala utgiftsutrymmet och fördela detta delsöver tiden, dels enligt politiska prioriteringar på sektorer. Därmedkrävs även ett ställningstagande till inom vilka områden besparingarskall ske.Att genomföra processen , göra avstämningar och därmedbestämma utgiftsutrymme för en ny treårsperiod.Det totala utgiftsutrymmet under efterföljande år skall enligtregeringen fastställas med utgångspunkt i långtidsbudgetensberäkningar vilka redovisas i kompletteringspropositionen.Som riktlinjer för den närmaste treårsperioden anger regeringen attutgiftsprövningen bör anpassas till de krav på skattesänkningar somföljer av den internationella integrationen. Regeringen framhåller attstora skattesänkningar kommer att bli nödvändiga under de närmasteåren men betonar att detta inte innebär attutgiftsminskningar skulle vara motiverade uteslutande av detta skäl.De behövs också, påpekas det, för att förbättra ekonominsfunktionssätt och för att återskapa dess växtkraft.Minskningen av statens utgifter under /93 skallenligt propositionen uppgå till 10 à , ochutgiftsminskningarna bör vara av samma omfattning.Förslaget om en långsiktig utgiftsstrategi kommenteras i tvåmotioner. Socialdemokraterna anser i motion Fi18 att regeringeninte angivit hur den strategi man vill att skall lägga fastbör vara utformad. I avvaktan på ett konkret förslag i frågan förordarmotionärerna att de i propositionen framförda riktlinjerna avslås.I motion Fi15 ställer sig direkt kritiskt tillden föreslagna utgiftsstrategin. Motionärerna yrkar därför avslag påpropositionens förslag.Finansutskottet får med anledning härav anföra följande.Under 1980-talet bromsades den offentliga utgiftsexpansionen upp ochutgifterna kunde mätt som andel av BNP bringas ner från 67 till 62%.En mindre uppgång har därefter skett och utgiftskvoten uppgår numeratill drygt 63%.Medan den offentliga sektorns konsumtion och investeringar avtogunder ökade transfereringarna till hushållen betydligtsnabbare än BNP. Det reala värdet av hushållens inkomster i form avpensioner, bidrag m.m. ökade . Drygt hälftenav uppgången beror på att ATP-systemet mognat ut och att nyapensionärer med högre pensionsnivåer tillkommit. Men även utgifternaför sjuk- och arbetsskadeersättning har ökat kraftigt, liksomföräldraersättning och barnbidrag.Det besparingsarbete som inleddes tog i första handsikte på den offentliga konsumtionen. Med generellt verkandeutgiftsbegränsningar och en restriktiv budgetprövning kunde ökningenav myndigheternas förvaltningsanslag bromsas upp. Tillutgiftsminskningen bidrog också att transfereringarna tillföretagssektorn trappades ned. De stora socialförsäkringssystementilläts emellertid länge expandera utan krav på besparingar. Tvärtombidrog förbättrade förmåner och en mer generös praxis till attutgifterna för dessa system drevs upp. har vissa åtgärdervidtagits för att dämpa denna expansion, bl.a. harkompensationsnivåerna i sjukförsäkringen sänkts och en aktivrehabilitering införts. Alltjämt återstår emellertid mycket att göra.Sveriges höga skattetryck är en viktig orsak till ekonominsförsämrade utvecklingskraft. Som utskottet tidigare berört är detdärför nödvändigt att successivt sänka det totala skattetrycket. Ensådan politik måste kombineras med utgiftsbegränsningar. Sker intedetta ökar underskottet i de offentliga finanserna, vilket driver uppinflation och räntenivåer med åtföljande negativa effekter påinvesteringar, ekonomisk tillväxt och välfärd.För att komma till rätta med dessa förhållanden krävs alltså en heltny och handfastare syn på besparingsarbetet. har enskildamyndigheter fått svara upp mot de generella besparingskrav somstatsmakterna ålagt dem utan att någon egentlig politisk prioriteringoch omprövning har kommit till stånd. En sådan attityd är inte längretillräcklig. Skall man kunna lösa de strukturella problemen i ekonominmåste riksdag och regering i fortsättningen ta ett mer direkt ansvarför besparingarna och klart ange var de skall göras och hur stora deskall vara. För detta krävs en systematisk prövning med avvägningarsom kan sättas in i ett större och mer långsiktigt sammanhang.Det är i detta perspektiv som regeringens förslag till långsiktigutgiftsstrategi bör ses. Med en sådan strategi kan behovet avbesparingar länkas till erforderliga skattesänkningar. Statsmakternafår också bättre möjligheter att bemästra strukturella brister i deoffentliga utgiftssystemen. Ett systematiskt och långsiktigt inriktatbesparingsarbete ser utskottet också som en förutsättning för attbalansen i statens finanser skall kunna återställas, eftersom manendast genom utgiftsbegränsningar kan bana väg för en stramarefinanspolitik. Med en långsiktigt inriktad utgiftsprövning blir detslutligen också möjligt att ge besparingarna en välavvägd ochfördelningspolitiskt riktig profil.Mot denna bakgrund biträder utskottet de i propositionen förslagnariktlinjerna för en långsiktig strategi för de offentliga utgifterna.Utskottet avstyrker följaktligen motionerna Fi15 (v) yrkande 7 ochFi18 (s) yrkande 1 i denna del.I motion Fi13 föreslår Ny Demokrati att man skall ställa upp sommål för skattetrycket att detta skall nedbringas till högst 47%inom sex år eller senast /99.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är angeläget attbegränsa skattetrycket. En ansvarsfull finanspolitik kräver emellertidatt alla skattesänkningar finansieras.Motionärernas mål är att skattekvoten skall minskas med åttaprocentenheter från dagens nivå på . I princip motsvarar dettaen skattesänkning på drygt 100 miljarder kronor.Ny Demokrati har under höstens lopp inte föreslagit någon besparingsom skulle kunna bidra till att finansiera en sådan skattesänkning.Tvärtom har man fört fram en rad förslag som kraftigt skulle försämrastatsbudgeten. Partiet har således krävt en fullständig avveckling avden särskilda löneskatten liksom skatten på avkastning av privatakapitalförsäkringar. Momsen skall dessutom sänkas väsentligt mer änvad regeringen föreslagit som transportstödet till Gotlandskall utökas och snabbtågsförbindelserna på skallbyggas ut.Enbart de här återgivna kraven motsvarar en budgetförsvagning på ca12 miljarder kronor. Ny Demokrati har därutöver i mer allmänna ordalagbegärt ökad satsning på utbildning och infrastruktur samt påmiljöhjälp till och åtgärder för de fattigaste pensionärerna.Enligt utskottets mening måste skattesänkningar kombineras medutgiftsbegränsningar. Med hänsyn härtill ter det sig inte särskiltmeningsfullt att ställa upp ett mål enbart för skattetrycket. Merändamålsenligt är att inom ramen för en långsiktig utgiftsstrategi,som bl.a. syftar till att skapa utrymme för skattesänkningar, angevilka besparingar som behöver göras och sedan i praktisk politiskhandling visa att dessa besparingar kan genomföras. Med det anfördaavstyrker utskottet motion Fi13 (nyd) yrkande 1.Besparingar rörande företagsstödRegeringen redovisar i avsnittet 4.10 En ny näringspolitik ett antalbesparingsförslag rörande företagsstöd som kommer att föreläggasriksdagen i budgetpropositionen. Något ställningstagande frånriksdagens sida erfordras därför inte . Bland de aviseradeåtgärderna anges inom område bl.a. att denstatliga prospekteringen och ()skall avvecklas. Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionenom formerna för detta.Såvitt gäller planerna rörande prospekteringsverksamheten och NSGhar propositionen föranlett en uppvaktning för näringsutskottet frånlänstyrelsen och ett antal kommuner i . Skrivelser iärendet har inkommit från länstyrelsen i och frånSvenska gruvindustriarbetareförbundet.Dessa förslag kommer när de framlagts i budgetpropositionen--liksom de med anledning därav väckta motionerna--att beredasav resp. fackutskott innan fattar beslut i frågan. Utskottetanser mot denna bakgrund att de motionsyrkanden som väckts medanledning av proposition 1991/92:38 och som redovisas i följandesammanställning inte bör sakbehandlas i detta sammanhang. De bördärför enligt utskottets uppfattning utan ställningstagande i sak inuvarande läge avslås av riksdagen.Motion, motionär ÄmneFi9 av m.fl. (s) Den statliga prospekteringenoch NSGFi10 av m.fl. (s) Den statliga prospekteringenoch NSGFi14 av och (båda v)Fi17 av och Den statliga prospekteringenGunnar (båda s) och NSGI propositionen sägs att statens engagemang i Sverigesturistråd skall avvecklas /93. Endast ettengångsbelopp om 50 milj.kr. kommer att anvisas nästa budgetår underförutsättning att näringen bidrar med samma belopp.I motion Fi16 av m.fl. (c) anser man detobetänkt att avveckla merparten av stödet till turistrådet innan någotförslag finns om vilken organisation som ska sköta de uppgifter som åvilar turistrådet. bör inte innan något konkret förslagföreligger gå in och göra förändringar som kan skada svenskturistnäring, anför motionärerna.Även i motion Fi20 av m.fl. (s) kritiserasförslaget att avveckla det statliga stödet till turistrådet. I mångaandra länder går man i motsatt riktning och satsar på utökade statligaresurser för att öka turismen i--och till-- sina länder.Borttagandet av stödet innebär en katastrof för bl.a. de 20000småföretagare som finns inom turistnäringen. De behöver kunskap ochkompetens för att kunna vidareutvecklas på en svår marknad. Riksdagenbör nu uttala att regeringen inte skall återkomma ibudgetpropositionen med förslaget.I motion Fi21 av () anförs att regering ochriksdag har visat att samhället värderar turismensutveckling högt. finns det säkert möjligheter förturistbranschen att själva överta väsentliga delar av demarknadsföringsinsatser som turistrådet har gjort. Detta kommeremellertid att ta . Innan statens engagemang i turistrådetupphör bör därför regeringen återkomma med ett förslag om hurregeringen skall kunna medverka till att tillsammans medturistnäringen upprätta en ny organisation som övertar de delar sombranschen finner angelägna.I motion Fi22 av (nyd) hävdas att Sverigebedriver en turistpolitik som är precis tvärtemot vad man borde göra.Staten borde öka och inte minska sitt engagemang i marknadsföringen avSverige. Ett sammanhållande turistorgan behövs i liksom i allaandra länder. Näringen är mycket heterogen och småskalig och skulleinte själv klara att samverka på ett för tillfredsställandesätt.Finansutskottet vill med anledning härav anföra att turismen har,som påtalas i motionerna, en stor ekonomisk betydelse för . Denomsätter ca och sysselsätter ca 235000 personeri 21000 företag. De flesta av dessa företag är små. som är beroende av turismen som binäring är särskilt stor iglesbygd. är turistnäringen till sin natur svag iglesbygder. Turismen innebär ett tillskott för företagen som gör detmöjligt för dem att överleva. Som regel är det familjeägda småföretag.Detaljhandeln är ett exempel på detta. Många butiker skulle försvinnaom tillskottet från turismen uteblev.Turismen är ett av de områden där en stor del av de nya företagenväxer fram. Turismen är sannolikt den näring som växer snabbast ivärlden. Det är viktigt att den svenska turismen kan arbeta under sågoda villkor att den förblir konkurrenskraftig gentemot omvärlden.Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är fel att i dettaläge avveckla stödet till turistrådet. Rådet skall utvecklas ochomstruktureras, som branschens delaktighet bör öka. Det ärsannolikt viktigt för att få rätt impulser till inriktning avverksamheten. Branschen är emellertid oenhetlig och småskalig till sinnatur, vilket gör att det finns naturliga begränsningar för dettaengagemang. Staten bör därför fortsätta att ge stöd till ettomstrukturerat turistråd och främja turismen i . Detta börriksdagen med anledning av motionerna som sin mening ge regeringentill känna. beträffande riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på motionerna 1991/92:Fi15 yrkandena 1,14, 15 och 17 samt 1991/92:Fi18 yrkandena 1 i denna del, 2 och4godkänner den ekonomisk-politiska strategi som i proposition1991/92:38 yrkande 7 förordats för att återvinna utvecklings- ochtillväxtkraften i svensk ekonomi samt som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,res. 1 (s)men. (v) - delvis2. beträffande arbetsmarknadspolitiska åtgärderatt avslår motionerna 1991/92:Fi7 yrkande 2,1991/92:Fi15 yrkande 20 samt 1991/92:Fi19 yrkandena 1 och2,res. 2 (s)men. (v) - delvis3. beträffande åtgärder inom byggsektornatt avslår motionerna 1991/92:A1 yrkande 1, 1991/92:A2yrkande 5 och 1991/92:Fi18 yrkande 6,res. 3 (s)men. (v) - delvis4. beträffande forskning och utbildningatt avslår motionerna 1991/92:Fi13 yrkande 4 idenna del och 1991/92:Fi18 yrkande 7,res. 4 (s)5. beträffande investeringar i trafikens infrastrukturatt avslår motionerna 1991/92:Fi13 yrkande 4 i denna del,1991/92:Fi15 yrkande 18 och 1991/92:Fi18 yrkande8,res. 5 (s)men. (v) - delvis6. beträffande pensionssystemetatt avslår motionerna 1991/92:Fi13 yrkande 2 och1991/92:Fi15 yrkande 13,men. (v) - delvis7. beträffande företagshälsovårdenatt avslår motion 1991/92:Fi19 yrkandena 3 och4,res. 6 (s)8. beträffande en offensiv miljöpolitikatt avslår motion 1991/92:Fi13 yrkande 5,9. beträffande inhemska miljöproblematt avslår motion 1991/92:Fi15 yrkande 19,men. (v) - delvis10. beträffande EG-anpassning av de svenska jordbruksprisernaatt avslår motion 1991/92:Fi18 yrkande 3,res. 7 (s)11. beträffande taxepolitikatt avslår motion 1991/92:Fi18 yrkande 5,res. 8 (s)12. beträffande vinstmedel från vattenkraftsproduktionatt avslår motion 1991/92:Fi11,men. (v) - delvis13. beträffande minskning av investeringsbidrag förbostadsbyggandeatt med anledning av motion 1991/92:Fi12 yrkande 1 ochmed avslag på motionerna 1991/92:Fi12 yrkande 2, 1991/92:Fi15 yrkande12 och 1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna del godkänner vad som förordatsi proposition 1991/92:38 yrkande 10 och som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om övergångsregler vid beviljande avinvesteringsbidrag,res. 9 (s)men. (v) - delvis14. beträffande senareläggning av höjningen av barnbidrag ochstudiebidragatt med bifall till proposition 1991/92:38 yrkandena 3, 4och 5 och med avslag på motionerna 1991/92:Fi13 yrkande 3,1991/92:Fi15 yrkandena 8, 9 och 10 samt 1991/92:Fi18 yrkande 1 i dennadel antar de av regeringen framlagda förslagen tilldels lag om ändring i lagen (1991:486) om ändring i lagen(1991:233) om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag,dels lag om ändring i lagen (1991:234) om ändring i lagen(1986:378) om förlängt barnbidrag,dels lag om ändring i lagen (1991:924) om ändring istudiestödslagen (1973:349),res. 10 (s)men. (v) - delvis15. beträffande egenavgiften i arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till proposition 1991/92:38yrkande 6 och med avslag på motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 11 och1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna del antar regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1991:744) om ändring i lagen (1973:370) omarbetslöshetsförsäkring,res. 11 (s)men. (v) - delvis16. beträffande en obligatorisk arbetslöshetsförsäkringatt avslår motion 1991/92:Fi15 yrkande 16,men. (v) - delvis17. beträffande den kommunala ekonominatt med bifall till proposition 1991/92:38yrkande 9 och med avslag på motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 6 och1991/92:Fi18 yrkande 9 godkänner vad utskottet anfört om riktlinjernaför den kommunala ekonomin,res. 12 (s)men. (v) - delvis18. beträffande lagen om särskild skatteutjämningsavgiftatt med bifall till proposition 1991/92:38yrkande 2 och med avslag på motion 1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna delantar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1987:561) omsärskild skatteutjämningsavgift,res. 13 (s)19. beträffande utbetalningsdag för kommunalskattemedelatt med bifall till proposition 1991/92:38 yrkande 1antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1965:269) medsärskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt, m.m.,20. beträffande långsiktig utgiftsstrategiatt med bifall till proposition 1991/92:38yrkande 8 och med avslag på motionerna 1991/92:Fi15 yrkande 7 och1991/92:Fi18 yrkande 1 i denna del godkänner vad utskottet anfört omriktlinjer för en långsiktig strategi för utgifter inom den offentligasektorn,res. 14 (s)men. (v) - delvis21. beträffande mål för skattetrycketatt avslår motion 1991/92:Fi13 yrkande 1,22. beträffande den statliga prospekteringenatt avslår motionerna 1991/92:Fi9, 1991/92:Fi10,1991/92:Fi14 och 1991/92:Fi17,res. 15 (s)men. (v) - delvis23. beträffande turistrådatt med bifall till motionerna 1991/92:Fi16,1991/92:Fi20 och 1991/92:Fi22 samt med anledning av motion1991/92:Fi21 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.res. 16 (m, fp, c, kds)den 5 december 1991På finansutskottets vägnarPer-Ola ErikssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), PerOlof (), Tom (), (), (), Bo G Jenevall (nyd), (), (),(), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid denslutliga behandlingen av ärendet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1), Per , , ,, och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 26 börjar med"Utskottet vill" och på s. 30 slutar med "och 4" bort ha följandelydelse:Utskottet delar den synpunkt som framförs i motion Fi18 (s) att detär anmärkningsvärt att regeringen inte redovisar konsekvenserna förden ekonomiska utvecklingen av sina egna förslag. Den åtstramning avekonomin som föreslås i propositionen är betydande. Bara förslaget attkraftigt dra ned investeringsbidraget till bostadsbyggandet leder neddragning i bostadsbyggandet som genom följdeffekter för helaekonomin kan leda till att tiotusentals anställda förlorar sinaarbeten. Därtill kommer i detta sammanhang aviserade förslag ombesparingar i statsbudgeten och indragningar från kommunerna sommotsvarar åtskilliga miljarder kronor. Givetvis är tidsprofilen olikanär det gäller effekterna av dessa åtgärder på ekonomin. Men justdärför är det av stor vikt att man försöker göra åtminstone en grovuppskattning av förslagens effekt på bl.a. den samlade produktionen,investeringarna, sysselsättningen och vår utrikeshandel. Ett problemär att de aviserade förslagen i många fall är mycket allmäntformulerade, vilket innebär att svårigheterna är stora att mer precistbedöma deras effekter.Riktlinjer för den ekonomiska politikenRegeringens inriktning av den ekonomiska politikenRegeringens ekonomiska politik syftar enligt propositionen till attskapa tillväxt och balans i den svenska ekonomin. Den politik somframkommer av de konkreta förslag som förelagts haremellertid som utskottet ser det en annan karaktär än den som beskrivsi propositionen. Dess omedelbara effekt blir ökade orättvisor samt enförsvagning av tillväxten och en ökning av budgetunderskottet. Enligtden prognos för den svenska ekonomin som fogats till propositionenredovisas regeringens bedömning att konjunkturen under det närmasteåret kommer att vara svag. Trots denna bedömning, som inte innefattarnågra av de åtgärder som regeringen nu presenterat, lägger regeringenfram förslag om en ytterligare åtstramning av efterfrågan. Utskottetkan inte finna några skäl till att nu behöver en politik somförstärker konjunkturnedgången och ytterligare försämrar läget påarbetsmarknaden.Åtstramningen berör i första hand tre områden:Bostadsinvesteringarna, den privata konsumtionen och kommunerna.Tillsammans svarar dessa för mer än två tredjedelar av den samladeinhemska efterfrågan och BNP. Regeringens åtgärder inom byggsektornminskar bostadsbyggandet med i storleksordningen 10miljarder kronor.Också vad gäller den privata konsumtionen innebär regeringensåtstramningspolitik en försvagning.Barnbidragshöjningen skjuts . Den uteblivna höjningeninnebär att barnfamiljernas inkomster försvagas med över 2 miljarderkronor år 1992.Skattereduktionen för fackföreningsavgift slopas. Det innebär enskattehöjning för löntagarna med ca år 1992.Egenavgiften till A-kassan fördubblas.