bet · GE01AU22 · 1991-05-14 00:00:00 — I det arbete som förestår beklagar utskottet att SAFsutträde ur styrelserna kan leda till minskad offentlighet iarbetslivet.Utskottet ställer sig bakom de principer förarbetsmiljöarbetet som förordas i motionerna A41 och A206 iaktuella delar. Övriga behandlade yrkanden har en annan grundsynoch avstyrks av utskottet. Propositionens framställning i övrigti fråga om inriktningen av arbetsmiljöarbetet lämnas utanerinran av utskottet. Propositionen i denna del bör med detanförda av kunna läggas till handlingarna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av arbetsmiljöarbetetatt riksdagendels med bifall till motionerna 1990/91:A41 yrkandena 1, 2och 3 och motion 1990/91:A206 yrkande 1 samt med avslag påmotionerna 1990/91:A42 yrkande 1, 1990/91:A211, 1990/91:A265yrkande 1 och 1990/91:A493 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,dels lägger till handlingarna vad som anförts iproposition 1990/91:140 i motsvarande del,4. Inriktningen av arbetsmiljöarbetet (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Vissa övriga" och slutar med "till handlingarna"bort ha följande lydelse:Som konstateras i motion A211 av de gröna är detgoda arbetet och den goda arbetsmiljön beroende av varandra.Enligt utskottets uppfattning bör det goda arbetet ha lättareatt komma till stånd i ett samhälle som betonar den mänskligaskalan. På företag som är överblickbara finns bättre möjligheterför den enskilde arbetstagaren att ta ansvar och fatta beslut.Mera valfrihet i synen på arbetstid är en annan komponent i detgoda arbetet. Minskad sjukfrånvaro och personalomsättning kanförväntas i en sådan arbetsmiljö, där det är naturligt attprioritera den förebyggande hälsovården. börlägga stor vikt vid att observera sambandet mellan yttre miljöoch arbetsmiljö. Utskottet instämmer med motionärerna att detgoda arbetet är lättare att åstadkomma i en ekonomi därmiljöfrågorna överordnas tillväxtekonomi och ekonomiskvinstmaximering.Utskottet tillstyrker därför motion A211. Övriga behandladeyrkanden har en annan grundsyn och avstyrks av utskottet.Propositionens framställning i övrigt i fråga om inriktningen avarbetsmiljöarbetet lämnas utan erinran, och propositionen idenna del bör därför av kunna läggas tillhandlingarna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av arbetsmiljöarbetetatt riksdagendels med bifall till motion 1990/91:A211 samt med avslagpå motionerna 1990/91:A41 yrkandena 1, 2 och 3, 1990/91:A42yrkande 1, 1990/91:A206 yrkande 1, 1990/91:A265 yrkande 1 och1990/91:A493 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,dels lägger till handlingarna vad som anförts iproposition 1990/91:140 i motsvarande del,5. Arbetsmiljöns beskaffenhet (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "föreslog" och slutar med "iarbetsmiljölagen" bort ha följande lydelse:Regeringens förslag till nya, i lag fastställda normer förarbetsmiljöns beskaffenhet innebär att generella riktlinjer förarbetsgivarna föreskrivs i 2 kap. 1 § och att vissa föreskrifterom arbetstagarnas medverkan ges i 3 kap. 4 §.Till arbetsmiljökommissionens lagförslag på denna punkt hördeett principiellt förbud mot "löneformer och arbetstider sominnebär risk för hälsa och olycksfall". Detta har tonats ned iregeringens lagförslag. Det är inte troligt att en så allmänthållen föreskrift som att löneformen skall beaktas får någoneffekt på det inarbetade och allmänt spriddaackordslönesystemet. Detta bör förbjudas liksom närvaropremieroch liknande belöningssystem för anställda med ingen eller lågsjukfrånvaro.När det gäller den lika vaga skrivningen i regeringenslagförslag om arbetstiderna anser utskottet att skiftarbeteskall undvikas så långt möjligt och bara förekomma när det ärhelt nödvändigt, t.ex. inom sjukvården.Med hänvisning till det sagda föreslås att regeringen får iuppdrag att arbeta om föreskriften om löneformer och arbetstideri 2 kap. 1 § arbetsmiljölagen.Enligt en bestämmelse i 3 kap. 4 § kan en arbetstagaretillfälligt upphöra med sitt arbete utan risk för skadestånd omhan bedömer att arbetet innebär en omedelbar och allvarlig faraför liv eller hälsa. Meningen är att arbetstagaren skall fåtillfälle att påtala saken hos en arbetsledare ellerskyddsombudet. Denna bestämmelse -- som inte berörs avregeringens lagändringar -- bör förstärkas, så att den delsomfattar även arbeten som kan medföra skador ellersjukdomar, dels ger en mer långtgående möjlighet att skjuta upparbetet utan påföljder för arbetstagaren. Även i denna del böruppdras åt regeringen att lägga fram förslag till ny lydelse avden sistnämnda paragrafen.Vad utskottet med tillstyrkan av motion A41 i här behandladedelar anfört bör delges regeringen.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande arbetsmiljöns beskaffenhetatt riksdagendels antar 2 kap. 1 § och 3 kap. 4 § i regeringens förslagtill ändring i arbetsmiljölagen,dels med anledning av motion 1990/91:A41 yrkandena 22, 39,42 och 43 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om utarbetande av förslag till ändrad lydelse av nämndalagrum,6. Tillämpningen av 2 kap. 1 § arbetsmiljölagen (mom. 4), och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16börjar med "Att frågor" och slutar med "denna punkt" bort haföljande lydelse:Det principiella förbud mot löneformer och arbetstider i vissafall som arbetsmiljökommissionen föreslog har av regeringenmodifierats, men kvar står ändå risker för de konflikter medgällande kollektivavtal som arbetsdomstolen pekat på i sittremissyttrande över kommissionens betänkande. Det är därförangeläget att i detta lagstiftningsärende framhålla attförläggning av arbetstider och löneformer är frågor som i förstahand skall lösas av parterna på arbetsmarknaden inom ramen fördet väl utvecklade avtalssystem som råder. Detta innebär attfrågor av detta slag även i fortsättningen primärt bör avgörasutanför arbetsmiljölagens ram.Utskottet anser att de konflikter som kan uppstå mellan engenerell lagstiftning som arbetsmiljölagen och avtal som slutsmed utgångspunkt från andra arbetsrättsliga lagar bör utredas,exempelvis i samband med den allmänna översyn av arbetsrättensom i olika sammanhang förutsatts komma till stånd.I avvaktan på att ett sådant utredningsarbete genomförs börregeringen ta ansvar för att de nya och allmänt formuleradebestämmelserna i arbetsmiljölagen inte leder till alltförvittgående tillämpningsföreskrifter. Utskottet ansluter sighärvidlag till vad som anförs i motion A40 (m) och föreslår attdetta ställningstagande bringas till regeringens kännedom.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande tillämpningen av 2 kap. 1 §arbetsmiljölagenatt med bifall till motion 1990/91:A40 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Rättsliga krav på arbetsmiljöförhållandena för enskildaarbetstagare, m.m. (mom. 6)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16börjar med "Motionens förslag" och på s. 17 slutar med"behandlade delar" bort ha följande lydelse:I propositionen föreslås att arbetsgivaren skall vara skyldigatt anpassa arbetsmiljön efter den enskilde arbetstagarens behovoch förutsättningar. Det är då naturligt att de arbetande ocksåfår möjlighet att ställa rättsligt skyddade åtgärdskrav på sinmotpart och att en domstol kan ålägga arbetsgivaren att vidtarelevanta åtgärder. Vid genomförandet av detta kan man tänka sigatt antingen använda den processordning som redan finns inomarbetsrätten eller en ny ordning, exempelvis att målen drivstill försäkringsöverdomstolen i stället för arbetsdomstolen somsista instans. Oavsett vilket bör dock den enskildearbetstagaren har rätt att driva ett mål själv, om den fackligaorganisationen inte vill eller kan ta sig an målet. Också fördetta finns ett väl fungerande system inom arbetsrätten.Förslag med denna innebörd bör utarbetas av regeringen ochpresenteras med de kompletterande utredningarna ombl.a. samordningen av medbestämmandelagen och arbetsmiljölagensom har aviserats i propositionen.Den enskilde arbetstagarens rätt bör stärkas även i andraavseenden. I lågkonjunkturer minskar arbetstagarnas möjligheteratt välja mellan olika anställningar. Ingen bör dock känna sigtvingad att acceptera farliga arbeten. Allmänt sett bör det varaen mänsklig rättighet i ett välfärdssamhälle att inte avekonomiska skäl tvingas ta ett farligt arbete. Därför bör enarbetssökande som tackar nej till en anställning avarbetsmiljöskäl inte avstängas från sin rätt tillarbetslöshetsersättning. Likaså bör människor som slutar enanställning på grund av befogad oro för skador kunna göra detutan att straffas med minskad ersättning. Reglerna i lagarna omarbetslöshetsersättningar och praxis på området bör utvecklastill förmån för de arbetslösa.En konsekvens av det sagda är att arbetsförmedlingarna börvara skyldiga att upplysa de arbetssökande om de risker som ärförbundna med olika typer av arbeten. För att kunna fullgöradenna informationsskyldighet bör arbetsförmedlingarna få rättatt infordra erforderliga uppgifter, t.ex. sådanahandlingsplaner och probleminventeringar som arbetsgivarnaåläggs att upprätta enligt de nya bestämmelserna iarbetsmiljölagen.Utskottet ansluter sig alltså till vad som anförts ochföreslagits i motion A41 (v) i motsvarande delar och föreslåratt detta bringas till regeringens kännedom.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande rättsliga krav på arbetsmiljöförhållandenaför enskilda arbetstagare, m.m.att med bifall till motion 1990/91:A41 yrkandena 18,19, 23, 24 och 25 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Åtgärder mot psykiska arbetsmiljöproblem (mom.7), och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 18börjar med "Yrkandena i" och slutar med "dess helhet" bort haföljande lydelse:Psykiska problem på arbetsplatserna måste tas på allvar. Idagens lagstiftning saknas -- även med de ändringar som äraktuella i detta ärende och övriga regelverk -- användbaradefinitioner på psykiskt olämpliga arbetsmiljöer. Det ärantagligen inte heller möjligt att skriva sådana definitioner.Likväl åberopas regelverket vid yrkesinspektionens besök påarbetsplatser efter anmälningar om skadlig psykisk arbetsmiljö.Vid dessa kortvariga besök är det inte möjligt föryrkesinspektörerna att skapa sig en egen uppfattning om deanställdas arbetssituation, ännu mindre gäller det om enskildaindivider. Lagstiftning och ingrepp från yrkesinspektionen äröver huvud taget mindre lämpliga medel för att skapa bättrepsykiska miljöer. Därför avstyrks motion A204 (v) somförespråkar ökade insatser av det slaget. De psykiska problemenvare sig de gäller en eller flera anställda på en arbetsplatsbör i första hand lösas inom företaget av företagsledning ochanställda, vid behov med anlitande av företagshälsovården.Utskottet föreslår att med anslutning till motion A265(m) i denna del gör ett uttalande härom och delger detta tillregeringen.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse:7. beträffande åtgärder mot psykiska arbetsmiljöproblematt med bifall till motion 1990/91:A265 yrkande 3samt med avslag på motion 1990/91:A204 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,9. Åtgärder mot psykiska arbetsmiljöproblem (mom.7)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 18börjar med "Yrkandena i" och slutar med "dess helhet" bort haföljande lydelse:Den tilltagande vuxenmobbningen på arbetsplatserna är ett såallvarligt problem att det måste uppmärksammas särskilt.Mobbningen medför att den anställde utsätts för psykiskatrakasserier av arbetsgivaren eller arbetskamraterna.Konsekvenserna för den drabbade kan ofta bli svåra. Deträttsliga skyddet mot mobbning är svagt.Mot den bakgrunden är det ett steg i rätt riktning att enöversyn av de straffrättsliga reglerna mot psykiskt våld harinletts inom . Men detta är intetillräckligt. En eventuellt skärpt straffrättslig regleringbehöver kompletteras med andra åtgärder. Med anslutning tillförslagen i motion A204 (v) förordar utskottet följande:I 2 kap. 1 § arbetsmiljölagen införs en allmän skyldighet förarbetsgivaren att förebygga uppkomsten av psykiska trakasserierpå arbetsplatsen. Detta ger arbetarskyddsverket möjlighet attutfärda preciserade föreskrifter och att meddela föreläggandenoch förbud.Åtalsregeln i 5 kap. 5 § byggs ut så att åtal förförtal, grovt förtal och förolämpning kan väckas efter anmälaninte bara av den förfördelade själv utan även avyrkesinspektionen.Skyddsombuden och de fackliga organisationernas befogenheterstärks genom att de får rätt att stänga en arbetsplats på grundav psykosociala missförhållanden.Med tanke på svåra personalkonflikter då en hel personalgruppkan komma att stå mot en annan bör finnas en opartisk instanssom kan ingripa som medlare. Uppgiften bör tilldelasyrkesinspektionen, som därmed skulle få funktionen somarbetslivets mobbningsombudsman.Riksdagen bör uppdra åt regeringen att vidta de åtgärder sombehövs för att realisera ovanstående förslag.Yrkandet i motion A265 (m) om andra åtgärder mot psykiskatrakasserier avstyrks.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse:7. beträffande åtgärder mot psykiska arbetsmiljöproblematt med bifall till motion 1990/91:A204 och medavslag på motion 1990/91:A265 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,10. Förbud mot avstängning från meningsfulla arbetsuppgifter(mom. 9)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19börjar med "Motionärerna syftar" och slutar med "här gäller"bort ha följande lydelse:Det är inte ovanligt att arbetstagare sätts åt sidan för långtid på sina arbetsplatser med bibehållen lön men utan atttilldelas några meningsfulla arbetsuppgifter. Detta sätt attkringgå personalproblem är oacceptabelt och bör förbjudas i lag.Om så sker bör det leda till mer positiva åtgärder frånpersonalledningarnas sida för att lösa problemen för de utsattaarbetstagare det här gäller.Vad utskottet anfört med anledning av motion A713 börregeringen underrättas om.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse:9. beträffande förbud mot avstängning från meningsfullaarbetsuppgifteratt med anledning av motion 1990/91:A713 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,11. Sexuella trakasserier (mom. 10)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19börjar med "Utskottet har" och slutar med "avstyrker yrkandet"bort ha följande lydelse:Frågan om sexuella trakasserier har behandlats avutskottet från jämställdhetssynpunkt. Trakasserier av detta slagär emellertid också en arbetsmiljöfråga. Det är en självklarhetatt de anställda på sin arbetsplats inte skall behöva utsättasför vare sig sexuella eller andra trakasserier. En bestämmelsebör införas i arbetsmiljölagen om att arbetsgivarna är skyldigaatt leda arbetet på ett sådant sätt att sexuella trakasserierinte uppkommer. Det bör uppdras åt regeringen att för riksdagenlägga fram förslag i denna fråga. Utskottet tillstyrker alltsåmotion A41 i denna del.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse:10. beträffande sexuella trakasserieratt med bifall till motion 1990/91:A41 yrkande 44som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,12. Kartläggning av nya hälsoproblem (mom. 13)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20börjar med "De kartläggningar" och slutar med "denna del" bortha följande lydelse:Med de högteknologiska hjälpmedel som införs på mångaarbetsplatser får man inte bara lättnader i arbetet utan ocksånya synergistiska hälsoproblem som måste ägnas ökaduppmärksamhet, exempelvis elallergier, amalgamkänslighet ochandra metallsyndrom. Detta är hälsoproblem som kräverkartläggning.Ett annat kartläggningsbehov gäller problem som hänger sammanmed den alltmer konstlade gränsdragningen mellan arbetsmiljö itraditionell mening och den yttre miljön. Till att börja medborde de mest utsatta arbetsmiljöerna i de mest utsatta yttremiljöerna kartläggas.Med tillstyrkan av motion A45 i förevarande del föreslårutskottet att det anförda delges regeringen för kännedom.dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följandelydelse:13. beträffande kartläggning av nya hälsoproblematt med bifall till motion 1990/91:A45 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,13. Arbetsdelning (mom. 15)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20börjar med "Motionärerna tror" och på s. 21 slutar med "tillyrkandet" bort ha följande lydelse:Regeringens förslag är inte tillräckligt för att säkerställa"det goda arbetet" för de anställda. På arbetsplatsernaförekommer mobbning, ackord, sönderstyckade arbetsuppgifter,kontroll in absurdum, utslagning av arbetstagare osv. Dessaproblem kan till stor del hänföras till samma grundproblem,nämligen att arbetet är organiserat på det sätt som passararbetsgivaren. En annan orsak är den långt gåendearbetsdelningen i samhället.Arbetsdelning tar sig uttryck i allt fler specialistfunktioneroch i att många företag lever på att fungera somunderleverantörer till större företag. Specialiseringen märksockså inom den offentliga sektorn, framför allt inom sjukvården.I detta perspektiv blir den enskilde arbetstagarens möjligheteratt överblicka hela produktionskedjan och att vara med ochframställa hela den färdiga produkten lätt utopiska.Mot denna bakgrund är det angeläget att insatserna för attförbättra den psykosociala arbetsmiljön på arbetsplatserna intestannar upp med de åtgärder som vidtas. Regeringen bör setill att arbetet fullföljs med fortsatta probleminventeringaroch förslag till lösningar.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följandelydelse:15. beträffande arbetsdelningatt med bifall till motion 1990/91:A41 yrkande 45som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,14. Det goda arbetet som rättesnöre vid EG-förhandlingarna(mom. 16)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21börjar med "Det är" och slutar med "åtgärd" bort haföljande lydelse:Regeringens beskrivning i proposition 140 av den godaarbetsmiljön är bra och bör tjäna som rättesnöre för Sverigesståndpunkter i arbetsmiljöfrågorna vid överläggningarna omEG-harmoniseringen. Utskottet föreslår att medanslutning till motion A45 (mp) gör ett uttalande i enlighet meddet nu anförda och underrättar regeringen härom.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följandelydelse:16. beträffande det goda arbetet som rättesnöre vidEG-förhandlingarnaatt med bifall till motion 1990/91:A45 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,15. Internationell samverkan (mom. 17)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21börjar med "Utskottet utgår" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:Med anledning av yrkandet i partimotionen A493 (fp) omtillkännagivande till regeringen av vad som anförs ominternationell samverkan vill utskottet understrykaangelägenheten av att vi från svensk sida uppmärksammar detökade intresse för arbetsmiljön som visas i andra länder.Särskilt gäller det om de f.d. kommunistländerna i ochCentraleuropa. I dessa länder har inletts en process som innebäratt föråldrad teknologi ersätts med modern. I vårt land harsärskilt debatterats effekterna för den yttre miljön av bristeri den tekniska utvecklingen i dessa länder. Men där finns minstlika stora brister när det gäller arbetsmiljön. Det är därförangeläget att , som internationellt sett ligger långtframme på arbetsmiljöområdet, även på det området deltar iuppbyggnadsarbetet i de länder det nu gäller.Det ovan anförda bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följandelydelse:17. beträffande internationell samverkanatt med bifall till motion 1990/91:A493 yrkande 10som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,16. Utformningen av förordningar med stöd av 3 kap. 2a §arbetsmiljölagen (mom. 19), och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 22börjar med "Av redovisningen" och slutar med "av motionen" bortha följande lydelse:Det är en rimlig del av arbetsgivarens ansvar att denne kännertill befintliga brister och planerar för de framtidaförbättringar av arbetsmiljön som är möjliga. Det är emellertiduppenbart att lagtexten om arbetsgivarnas skyldigheterutformats utifrån förhållandena vid större företag ochförvaltningar. Det finns risk för att arbetarskyddsstyrelsen isina föreskrifter kommer att ställa krav som går utöver vad somrimligen kan krävas av de mindre företagen. Det bör framhållasatt de praktiska arbetsmiljökraven skall vara lika för stora somsmå företag. Vad som här avses är de formella kraven på hurplaner och redovisningar skall vara utformade. Utskottetföreslår med hänvisning till det anförda att anslutersig till motion A40 (m) i fråga om utformningen av föreskriftermed stöd av 3 kap. 2a § arbetsmiljölagen och underrättarregeringen härom.dels att utskottets hemställan under 19 bort ha följandelydelse:19. beträffande utformningen av förordningar med stöd av 3kap. 2a § arbetsmiljölagenatt med bifall till motion 1990/91:A40 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,17. Straffsanktionering av allmänna bestämmelser iarbetsmiljölagen m.m. (mom. 20)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 22börjar med "I ett" och på s. 23 slutar med "redovisade delar"bort ha följande lydelse:Regeringens förslag förutsätter att det inom företagen byggsupp en internkontroll av arbetsmiljöarbetet, dvs. attarbetsgivarna kontrollerar att deras egen verksamhet sker iöverensstämmelse med lagar och föreskrifter. Skyddsombud,fackligt förtroendevalda och de anställda kan antas komma att setill att åtgärdsplaneringen är bra och att den efterlevs. Dettaär dock inte tillräckligt, utan hårdare krav måste ställas påarbetsgivarna.Detta kan ske i enlighet med förslaget i motion A41 attarbetsgivarnas allmänna skyldigheter enligt 2 och 3 kap.arbetsmiljölagen straffsanktioneras, alternativt att deföreskrifter arbetarskyddsstyrelsen utfärdar med stöd av lagenstraffsanktioneras generellt, inte bara till den mycketbegränsade del som är fallet. Under alla förhållanden bör dehandlingsplaner som skall upprättas enligt den nya bestämmelseni 2 kap. 2a § straffsanktioneras. Skyddsombuden bör få möjlighetatt anmäla brott mot eller fördröjning av handlingsplanerantingen till domstol eller till yrkesinspektionen, så attunderlåtenhet att uppfylla en godkänd plan kommer att renderakraftiga böter eller viten. Arbetsmiljölagen bör ändras ienlighet härmed.Utskottet biträder alltså motion A41 (v) i de angivna delarnaoch föreslår att det anförda ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 20 bort ha följandelydelse:20. beträffande straffsanktionering av allmänna bestämmelseri arbetsmiljölagen m.m.att med bifall till motion 1990/91:A41 yrkandena 6,7, 14, 15 och 16 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,18. Utredning om skyddsombudssystemet (mom. 22), och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 24börjar med "Det ingick" och slutar med "föreliggande del" bortha följande lydelse:Uppbyggnaden av systemet med skyddsombud är ett ytterligareexempel på hur svensk arbetsmarknadslagstiftning utformasutifrån de förutsättningar som gäller för de kollektivanställdai stora industriföretag. Detta medför problem när en allt störreandel av de sysselsatta finns inom andra sektorer än industrin,bl.a. Inom en del företag kan nya formerför kontroll av arbetsmiljön vara mer ändamålsenliga. Det börutredas om inte lagstiftningen behöver anpassas till nyaförhållanden. De ändringar i arbetsmiljölagen som företas idetta lagstiftningsärende innebär inte några förändringar i dehänseenden som är aktuella.