bet · GF01NU1 · 1991-11-07 00:00:00 — Endistinktion gjordes därvid mellan krav på åtgärder som avsågskydd av det egna landet och sådana som avsåg andra länder; detinternationella regelsystemet för handel har avsett detegna landets intressen.Utskottet erinrar om det slags undantagsbestämmelse somvanligen finns i internationella handelsavtal och som medgerrestriktioner av importen om detta skulle anses nödvändigt tillskydd för människors och djurs liv och hälsa eller för bevarandeav växter. Regler av detta slag finns såväl i som iRomfördraget, och EFTA-ländernasfrihandelsavtal med EG.Såsom har nämnts i det föregående har frågan om miljöhänsyn iinternationell handel blivit alltmer uppmärksammad.Till följd av ett svenskt initiativ (s. 7) har frågan ommiljöhänsyn i den internationella handeln tagits upp i OECD.Förslaget väckte stort intresse hos de övriga medlemsstaterna.Arbetet drivs nu vidare. Ett möjligt resultat kan bli att OECDutfärdar riktlinjer på området. Enligt OECDs principer är sådanadock inte bindande för medlemsstaterna.Även inom behandlas numera frågan om samband mellanhandel och miljöhänsyn; tillsammans med övriga EFTA-länder togSverige initiativ till att miljöfrågor skulle förasupp på GATTs dagordning att behandlas inom GATTs ordinariearbete. Genom att en formaliserad process nu har inletts finnsockså förutsättningar för en dialog mellan GATTs medlemsländermed det yttersta syftet att man skall åstadkomma en förnyelse avde bindande reglerna inom . Det nyssnämnda arbetet i OECDkan vara betydelsefullt för GATTs fortsatta inriktning när detgäller miljöfrågorna.Förenta nationernas konferens för handel och utveckling avseratt genomföra sin åttonde session (VIII) i februari 1992.Härvid kommer miljöfrågor att behandlas. De kommer emellertidinte att utgöra ett separat område utan förs in som enintegrerad del av punkterna på dagordningen.I motionerna berörs även frågan om sociala förhållanden isamband med produktion. En socialklausul innebär regler omminiminivåer för anställnings- och arbetsvillkor. Frågan omsocialklausuler har behandlats i vid upprepadetillfällen. Senast behandlades ämnet (1990/91:NU25 s.10 f.) i samband med frågor om tekoindustri och tekohandel. Enmotion det året (c) gick ut på att en socialklausul bordeinföras med minimikrav på leverantörer som skall sälja tekovarortill . Utskottet avstyrkte motionen med hänvisning tillatt frågan var under behandling i . Motionen följdes upp ien reservation (c, v, mp). gick på utskottets linje.Regeringen har i regeringsförklaringen (RD 1991/92:6 s. 10)uttalat att FNs roll i miljövårdsarbetet måste stärkas. Den haranmält sin avsikt att ta initiativ till en bred diskussion ominternationella miljöregler för handeln.Med hänvisning till vad här har sagts avstyrker utskottetmotionerna /91:N331 (c) och 1990/91:N296 (mp), den förra iberörda delar.Skydd för den tropiska regnskogenOro för den tropiska regnskogens framtid åberopas som grundför yrkanden i tre motioner.Import av virke från tropiska träslag bör tillåtas endast närdet gäller virke som kommer från plantageodlade träd eller trädfrån s.k. uthålligt skogsbruk, är innebörden i motion1990/91:N56 (c). I motion 1990/91:N258 (mp) framförs ettmotsvarande förslag; här krävs ett generellt förbud mot importav tropiskt trä, dock med vissa dispensmöjligheter.En annorlunda infallsvinkel när det gäller att komma tillrätta med problemet har motion 1989/90:N331 (mp). Förslaget idenna går ut på att den svenska pappers- och massaindustrinskall åläggas att i återplantera skog motsvarande dessårliga råvaruförbrukning. Återplanteringen skulle styras avvissa villkor; exempelvis borde det ekonomiska ansvaret för denåterplanterade skogens överlevnad bäras av det enskilda pappers-och massaföretaget . föreslås medverkatill internationella regler för återplantering enligt den modellsom skisseras i motionen.Frågan om importrestriktioner beträffande tropiskt timmer ett flertal tillfällen behandlats av . En utförligbeskrivning av det internationella arbetet för skydd av dentropiska regnskogen lämnades i utskottets betänkande omutrikeshandel (1989/90:NU8). En motion (vpk) omförbud mot import av tropiskt timmer avstyrktes medhänvisning till pågående internationellt arbete på området,främst inom den internationella tropiska timmerorganisationen,ITTO (1990/91:NU9 s. 27 f.). I enreservation (v, mp) ifrågasattes att de initiativ som hadetagits skulle medföra något genombrott; trots alladittillsvarande lovvärda insatser från organisationer ochenskilda fortsatte den ofattbart stora skövlingen av regnskogen,anförde reservanterna.Utskottet erinrar om att , alltsedan arbetet med detinternationella tropiska timmeravtalet () inleddes ,aktivt har deltagit i förhandlingarna och starkt betonat viktenav skogshushållning, återplantering och miljöhänsyn. I november1983 nåddes en överenskommelse om ett avtal, och verksamheteninom ramen för detta kom 1985. Genom avtalet skapadesden nämnda organisationen , som omfattar47 medlemsländer. beslöt organisationen att ett mål omuthålligt skogsbruk skall vara uppnått . De ITTO-projektsom deltar i bereds hos SIDA. Insatserna avser bl.a.uppföljning av ett tidigare svenskfinansierat förprojekt omforskning och utveckling för uthålligt skogsbruk samt nyaförprojekt avseende skogsplantering.Nyligen har flera beslut fattats inom ITTO som skapar bättreförutsättningar för att man skall kunna uppfylla avtaletsmiljörelaterade mål. Vid organisationens rådssession hösten 1990antogs en konsoliderad aktionsplan för hela ITTO. Vid detta mötebeslöts dessutom att en expertpanel skulle inrättas med uppgiftatt förbättra styrningen av hela projektverksamheten. Vidrådssessionen fastslogs en inriktning på nationellaskogliga aktionsplaner som syftar till att en varaktig ochuthållig produktion av tropiskt timmer skall åstadkommas. Dettasistnämnda beslut kan komma att underlätta arbetet med eninternationell skogskonvention, vilken diskuteras inför Förentanationernas konferens om miljö och utveckling (UNCED) som avsesäga rum . Från svensk sida hävdas uppfattningen attåsiktsgemenskapen mellan konsument- och producentländerna numerahar stärkts. Också diskussionerna mellan rådet och de frivilligamiljövårdsorganisationerna -- som skickar observatörer tillITTOs rådsmöten -- betecknas som alltmer konstruktiva.Förslaget i motion 1989/90:N331 (mp) om att svenska företagskall åläggas att i återplantera skog motsvarande sinförbrukning av skogsråvara avvisar utskottet såsom orealistiskt.Sveriges erfarenheter på skogsvårdsområdet bör dock självfalletkomma världssamfundet till del, inte minst i de länder där ettöveruttag av virke görs. Ett aktivt svenskt deltagande i FNs ochandra internationella organisationers arbete på detta områdebidrar härtill. Utskottet erinrar också om , där frågor om världensskogsresurser kommer att behandlas. Med hänvisning härtill ochtill vad som har anförts i det föregående om det internationellasamarbetet till skydd för den tropiska regnskogen avstyrkerutskottet motionerna 1989/90:N331 (mp), 1990/91:N56 (c) och1990/91:N258 (mp).Export av kärnteknisk utrustningGenom folkomröstningen blev det uppenbart att omkring80% av väljarna inte accepterade kärnkraften som enframtidslösning, anförs i motion 1990/91:N334 (v, mp). En logiskföljd härav borde, menar motionärerna, vara att export avkärnteknisk utrustning skall upphöra -- det som inte passar iSverige skall inte heller exporteras. De uttalar att kärnteknikalltid medför risker för spridning av kärnvapen och attkärnbränslecykeln innefattar så många miljörisker att den bordeupphöra i alla länder.Bestämmelser som reglerar utförsel av kärnteknisk utrustningfinns i huvudsak i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet ochi förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet. De innebäratt tillstånd från regeringen krävs för sådan utförsel. Dettagäller även för kunskapsöverföring. Import avkärnkraftsteknologi är inte förbjuden för den som har tillståndatt inneha och driva en kärnteknisk anläggning. De svenskabestämmelserna om utförsel av kärnteknisk utrustning bygger --liksom motsvarande bestämmelser i de enskilda -- påinternationella överenskommelser. Härvid bör särskilt de s.k.Londonriktlinjerna nämnas.I det föregående (s. 11) finns en redogörelse för deimportrestriktioner som möjliggörs genom en klausul av generelltslag som finns intagen i olika internationella handelsavtal.Regler för fri handel skall sålunda inte anses utgöra hinder föråtgärder som är nödvändiga för att skydda människors, djurseller växters liv eller hälsa, m.m. Dessa åtgärder får dock inteutgöra en förtäckt begränsning av handeln eller en godtyckligdiskriminering. Reglerna kan åberopas när det gäller attbegränsa import av kärnkraftsteknologi m.m. Motsvarande åtgärderbeträffande export täcks av bestämmelser iicke-spridningsavtalet.Bland uppgifterna för utredningen (ME 1989:03) om översyn avkärntekniklagen ingår (dir. 1989:10) att se över lagens reglerom kunskapsöverföring till utlandet. Dessa regler har sinförebild i lagen (1982:513) om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, m.m., som har ersatts av en ny lag(1988:558) med samma rubrik. I den nya lagen har bestämmelsernaom kunskapsöverföring skärpts. Förbudet för myndigheter ochandra att utan regeringens tillstånd upplåta eller överlåta rättatt utom riket tillverka krigsmateriel är inte längre begränsattill dem som tillverkar krigsmateriel i landet. Utredningenskall överväga om inte kärntekniklagen bör anpassas till dennaformulering.Utredningen beräknas lägga fram sitt betänkande i december1991. Enligt vad utskottet har erfarit kommer utredningen inteatt föreslå sådana inskränkande bestämmelser i fråga om utförselav kärnteknisk utrustning som förordas i motionen. Vissaförändringar vad gäller frågornas hantering kan emellertidförutses.Frågan om internationell handel med utrustning och teknologipå kärnteknikområdet har behandlats av vid en radtillfällen. Senast skedde detta . Med hänvisning tilltidigare ställningstaganden avstyrkte näringsutskottet(1989/90:NU9 s. 21 f.) motioner (c; vpk; vpk, mp) i vilkakrävdes förbud mot export av kärnteknisk utrustning m.m.Utskottet redovisade de överväganden som hade gjorts ibetänkandet (SOU 1988:56) Export av farliga varor.Utgångspunkten för dessa överväganden hade varit att det äretiskt oförsvarligt att till andra länder exportera produktersom av hänsyn till risken för allvarlig skada på person eller imiljön inte får användas i . Avsteg skulle dock kunnavara motiverade t.ex. när mottagarlandet gör andrariskvärderingar än vad som görs här i landet. Enligt tvåreservationer (c; v, mp) borde regeringen anmodas att lägga framförslag om förbud mot export av kärnteknisk utrustning, inkl.kärnbränsle. gick på utskottets linje.Utskottet vidhåller sin tidigare intagna ståndpunkt ochavstyrker alltså motion 1990/91:N334 (v, mp).U-ländernas roll i världshandelnDen ekonomiska situationen är mycket svår förutvecklingsländerna; deras skuldbörda blir ett allt störreproblem, anförs i motion 1990/91:N331 (c). Därför måste, sägermotionärerna, de industrialiserade och rika länderna gemensamthjälpa utvecklingsländerna genom ökad handel och ökat samarbete.En fri handel fungerar bäst när parterna på världsmarknadenagerar utifrån likartade förutsättningar. Införande avhandelshinder mellan u- och i-länderna bör därför inteaccepteras, heter det i motionen.I det föregående (s. 5) finns en redogörelse för pågåendeförhandlingar i . En rad av de områden som behandlas iUruguayrundan berör särskilt utvecklingsländernas möjligheteratt delta i den internationella handeln. Detta gäller främstteko- och jordbruksområdena, tropiska produkter samt dehandelsrelaterade immaterialrättsliga frågorna (TRIPS).Även en redovisning av arbetet inom och dess planeradeåttonde session har lämnats i det föregående (s. 6).Med hänvisning till vad som har anförts bl.a. beträffandesvenskt deltagande i och avstyrker utskottet motion1990/91:N331 (c) i berörd del.Internationellt råvarusamarbeteSyftet med internationella råvaruavtal som träffas inom ramenav är att skapa stabila marknader för avsättning av bl.a.utvecklingsländernas råvaror, påpekas i motion 1990/91:N253 (m).Sådana avtal medför emellertid inte sällan avsevärdaskadeverkningar som i första hand drabbar , hävdarmotionärerna. De föreslår att skall medverka till attdet avtalsbundna internationella samarbetet på råvaruområdetsuccessivt avvecklas.En redogörelse för UNCTADs verksamhet har lämnats i detföregående (s. 6). Därav framgår att råvarusamarbetet är ett avde områden som förutsätts bli behandlade vid ifebruari 1992. Enligt vad utskottet har erfarit pågår inomUNCTAD en process som innebär att hittillsvarande ordning -- somtill viss del innefattar prissamarbete -- skulle i störreutsträckning gå mot arbete i studiegrupper, som skulle inriktaspå att bl.a. svara för statistikproduktion inom råvaruområdetsyftande till bättre beslutsunderlag för investeringar m.m.Överläggningarna under kommer att utvisa om detfinns förutsättningar för en sådan ny inriktning.Mot bakgrund av vad som har sagts om de överväganden somgörs inom i fråga om internationella råvaruavtal finnsdet, anser utskottet, inte skäl för något uttalande frånriksdagens sida beträffande sådana avtal. Motion 1990/91:N253(m) avstyrks med det sagda i berörd del.ExportfinansieringSverige måste verka för att stöd till exportfinansiering --krediter och garantier -- lämnas av alla nationer på likavillkor, anförs i motion 1990/91:N253 (m). Subventionsinslag börendast komma i fråga för utvecklingsländer, heter det vidare. Isådana fall skall subventionerna följa internationelltaccepterade normer.I fråga om exportkrediter kan följande nämnas. Genom den s.k.consensus-överenskommelsen inom har de deltagande staterna-- däribland -- åtagit sig att tillämpa enhetliga reglerför statsstödda exportkrediter, bl.a. i fråga om räntenivå ochkredittider. En översyn av reglerna har slutförts.Syftet har varit att man skall minska den snedvridning avhandeln som kan uppstå på grund av statsstödda exportkrediteroch bundna u-krediter. Översynen har resulterat i attsubventionerade räntor tillåts endast för de fattigasteländerna. Även detta slags subvention kan komma att avskaffas omnågra år. Vidare skärps reglerna för bundna u-krediter; vissatyper av sådana blir i princip förbjudna.För exportkreditgarantier gäller följande. () har fått riktlinjer som går ut på att verksamhetenskall gå ihop, för det s.k. LT-systemet (LT står för long term)åtminstone . uttalade näringsutskottet(1989/90:NU19):Utskottet har emellertid uppmärksammat att riktlinjerna ivissa fall kan leda till olikheter i konkurrensförutsättningarnaför svenska exportföretag jämfört med företag i andra länder.Enligt utskottets mening bör i internationellasammanhang verka för att sådana skillnader undanröjs. -- -- -- Iavvaktan på resultatet av olika internationella strävanden villutskottet understryka vikten av att samtliga villkor i sambandmed en garanti -- inom ramen för de begränsningar som uppställsför garantigivningen -- utformas med beaktande av vad somerbjuds i exportföretagens viktigare konkurrentländer. Detta börkunna underlättas genom ett intensifierat utbyte av informationgarantiinstituten emellan, framför allt när det gällerriskbedömningar.I den nämnda översynen av consensus-överenskommelsen harpå svenskt initiativ införts ett avsnitt om förexportkreditgarantier, i vilket relevant text i GATTssubventionskod återspeglas. Vidare har OECDs exportkreditgruppinlett en jämförande studie av olika garantiinstitutspremiesättning. Från svensk sida har därvid framhållits attjämförelsen måste följas av normer för premiesättning.Inom EG pågår arbete syftande till en harmonisering avgarantivillkoren. Något förslag har emellertid ännu inte lagtsfram av kommissionen.Utskottet utgår från att regeringen -- liksom -- iinternationella sammanhang verkar i den riktning som förespråkasi motion 1990/91:N253 (m). Denna avstyrks i berörd del.ExportfrämjandeSmå och medelstora företagSmå- och nyföretagande är näringslivets framtid, heter det imotion 1990/91:N331 (c). Den fördjupade integration mellanSverige och EG som kan förutses innebär en ökadkonkurrens. Ett program som främjar de mindre företagensexportmöjligheter och samarbete med småföretag i EG-ländernaborde utarbetas bl.a. av exportråd, anser motionärerna.Sveriges exportråd har till uppgift att som centralt organsvara för åtgärder för främjande av export. Exportrådethar stöd till små och medelstora företag som ett av sina sexprioriterade områden. Stödet ges i form av bl.a.kontaktverksamhet i , rådgivning, insatser förunderleverantörer och exportsamverkan samt "uthyrning" avexportchefer. I sin anslagsframställning för /93har anmält att programmet kommer att byggas ut,bl.a. genom utvidgning av den uppsökande verksamheten ochinformation om avlämnade betänkandet(SOU 1991:3) Statens roll vid främjande av export. I dettaföreslås bl.a. att statliga medel till skallkoncentreras till specifika områden för att rådet skallutvecklas till att -- i högre grad än tidigare -- vara ett organtill hjälp för företag som saknar exporterfarenhet; detta gällerfrämst små och medelstora företag. En proposition om denexportfrämjande verksamheten har aviserats till våren 1992.Utskottet konstaterar sålunda att främjande av exporten försmå och medelstora företag ingår bland prioriteradeområden. Med hänsyn härtill och till att frågan om statens rollvid främjande av export nu är föremål för regeringensöverväganden avstyrks motion 1990/91:N331 (c) i här behandlatavseende.TrävaruexportI spåren av regnskogskampanjen har utomlands uppstått enföreställning att all användning av trävaror är olämplig frånmiljösynpunkt, anförs i motion 1990/91:N332 (m). Svenskträvaruindustri har drabbats, bl.a. genom de kampanjer föralternativ till trä som genomförts. I flera av Sverigeskonkurrentländer finns redan former för aktivt stöd tillexportfrämjande åtgärder för trävaruindustrin. börges i uppdrag att administrera ett särskilt program i dettasyfte, anför motionärerna.Exportrådets branschinriktade verksamhet har koncentreratstill ett antal affärsområden. Av Exportrådetsanslagsframställning för /93 framgår bl.a.att affärsområdet avses drivas vidare,men med något lägre prioritet.Frågan om exportfrämjande stöd särskilt till trävarubranschenhar vid upprepade tillfällen behandlats av , senastvåren 1990. Två motioner (s; c) härom avslogs. Utskottet(1989/90:NU26 s. 8), hade fäst uppmärksamheten på Exportrådetsinsatser genom affärsområdet . Vidarehänvisades till ett betänkande där utskottethade framhållit (1989/90:NU19 s. 8) att det är Exportrådetsuppgift att göra erforderliga prioriteringar i fråga omexportfrämjande åtgärder.Utskottet hänvisar till sitt tidigare ställningstagande ochavstyrker motion 1990/91:N332 (m).Kostnader för handelsrestriktionerDen prishöjande effekt som uppkommer genom Sverigeshandelspolitiska skyddsåtgärder är indirekt ochtill sin storlek okänd för såväl konsumenterna som politikerna,anförs i motion 1990/91:N253 (m). För att denna kunskapsbristskall undanröjas begär motionärerna att en utredning tillsättsmed uppgift att lämna förslag i fråga om dels utveckling avberäkningsmetoder, dels ansvaret för det löpandeberäkningsarbetet när det gäller handelsrestriktionernaspriseffekter i konsumentledet.Motioner med samma inriktning har behandlats av vidett flertal tillfällen, . Två sådana motioner(m; fp) avstyrkte utskottet då (1990/91:NU9 s. 16--18) medkonstaterande av att kompetens och beredskap för beräkningar avdet begärda slaget finns hos bl.a. statens pris- ochkonkurrensverk (SPK). Utskottet erinrade vidare om attregeringen vid behov i det enskilda fallet lämnarutredningsuppdrag exempelvis till SPK och att denna myndighet --liksom och kommerskollegium -- harbevakningsuppgifter i fråga om effekter av handelspolitiskarestriktioner. Även arbetet inom borde uppmärksammas, ansågutskottet. Utskottets ställningstagande föranledde enreservation (m, fp). följde utskottet.Regeringen har genom beslut gett SPK iuppdrag att utreda pris- och konkurrenseffekterna avborttagandet av vissa importbegränsningar för textil- ochkonfektionsvaror. Redovisningen härav förutsätts bli lämnad idecember 1992.Utskottet utgår från att regeringen vidtar de åtgärder pådetta område som befinns vara lämpliga. Något uttalande avriksdagen finner utskottet inte motiverat, och motion1990/91:N253 (m) avstyrks därför i här behandlad del.Myndighetsorganisationen på det handelspolitiska områdetStatens resurser inom det handelspolitiska området ärsplittrade på olika myndigheter, anförs i motion 1990/91:N253(m). Motionärerna nämner kommerskollegium och ett flertalytterligare myndigheter som har vissa utredningsresurser ävensåvitt gäller det handelspolitiska fältet. Enorganisationsöversyn begärs i syfte att man skall kunnaåstadkomma en effektivisering på detta område.Konkurrenskommittén konstaterar i sitt betänkande (SOU1991:59) Konkurrens för ökad välfärd att handelspolitiken ochkonkurrenspolitiken alltmer griper in i varandra. uppfattning är den nuvarande konkurrensvårdandeorganisationen inte uppbyggd på ett sådant sätt att den geröverblick över olika slags handelshinder; i ett EES blir detnödvändigt att dels skapa gemensamma konkurrensregler, delssamordna den mer aktiva övervakning avkonkurrensförutsättningarna i olika länder som regelsystemet kankräva. Mot denna bakgrund anser kommittén att det är nödvändigtatt de handelspolitiska och konkurrenspolitiska insatsernabättre koordineras. De områden som kommittén särskilt pekar påär utredningar om tekniska handelshinder och omantidumpningsåtgärder.Kommitténs förslag har remissbehandlats och bereds förnärvarande i . En proposition om en skärptkonkurrenslag har aviserats . Mot bakgrund av vadsom nu har anförts finner utskottet inte något initiativ avriksdagen i denna fråga erforderligt. Motion 1990/91:N253 (m)avstyrks härmed i berörd del.Informationskontor i att representera en region med tre miljoner invånare ärÖresundsregionens näringsliv föga exportinriktat, hävdas imotion 1990/91:N238 (m). Motionärerna har uppmärksammat att EGhar börjat bygga upp rådgivningskontor för små och medelstoraföretag, bl.a. i . De anser att liknande kontor bordeinrättas också i övriga och då främst vid den skånskaÖstersjökusten.Motioner av samma eller liknande innehåll har tidigarebehandlats av , . avslog dåpå utskottets förslag (1989/90:NU26 s. 8) en motion (m) ominrättande av ett informationskontor i hade hänvisat till sina tidigare ställningstagandentill motsvarande yrkanden, nämligen att behovet av och formernaför sådana rådgivningsinsatser som det var fråga om borde prövaspå regional nivå. Samma ståndpunkt intar utskottet . Motion1990/91:N238 (m) avstyrks alltså. beträffande frihandelns betydelseatt avslår motion 1990/91:N204 yrkande 1, motion1990/91:N253 yrkandena 1, 2 och 4, motion 1990/91:N331 yrkandena1 och 3 och motion 1990/91:N371 yrkande 1 i ifrågavarande del,2. beträffande handelspolitiska åtgärder för skydd avmiljönatt avslår motion 1990/91:N296 och motion1990/91:N331 yrkandena 4 och 5,men. (v) - delvis3. beträffande skydd för den tropiska regnskogenatt avslår motion 1989/90:N331 yrkandena 1 och 3,motion 1990/91:N56 yrkande 1 och motion 1990/91:N258,4. beträffande export av kärnteknisk utrustningatt avslår motion 1990/91:N334,men. (v) - delvis5. beträffande roll i världshandelnatt avslår motion 1990/91:N331 yrkande 2,6. beträffande internationellt råvarusamarbeteatt avslår motion 1990/91:N253 yrkande 9,7. beträffande exportfinansieringatt avslår motion 1990/91:N253 yrkande 3,8. beträffande exportfrämjande avseende små och medelstoraföretagatt avslår motion 1990/91:N331 yrkande 7,9. beträffande främjande av trävaruexportatt avslår motion 1990/91:N332,10.