bet · GF01SoU5 · 1991-11-14 00:00:00 — Den tid man får vänta på att kommatill öronläkare/audiolog för att bli undersökt är alltså intemedräknad, inte heller eventuell väntetid för pedagogiskuppföljning efter hörapparatutprovningen och/eller förinstallation av hörseltekniska hjälpmedel i hemmet eller skolan.På sina håll i landet genomför man utprovning av hörapparatredan i samband med första besöket.CancerMotionI motion 1990/91:So308 av m.fl. (mp) begärs delsatt regeringen tillsätter en cancerutredning med uppgift attlägga fram konkreta förslag för hur den prognosticeradecancerexplosionen skall kunna hejdas och vändas till en nedgångi cancerfrekvensen (yrkande 4), dels ett tillkännagivandetill regeringen om att en sådan ny cancerutredning skallinnehålla ett betydande inslag av företrädare för det s.k.allmänmiljöperspektivet beträffande cancerorsaker (yrkande5). Motionärerna anför att det finns två olika skolor när detgäller kraven på åtgärder för att förebygga cancer:livsstilsskolan drar framför allt fram faktorer som livsmedel,mat och tobak i rampljuset, medan allmänmiljöskolan betonararbetsmiljöer och utsläpp i luft, vatten och mark.Tidigare behandlingI betänkandet 1990/91:SoU4 (s. 80 f.) behandlade utskottetliknande motionsyrkanden. Utskottet noterade attcancerkommittén, liksom tidigare WHO, bedömde att i ellermer av alla cancerfall bidrar kost- och miljöfaktorer tillcancerns uppkomst. Vilka dessa faktorer är anses dock endastdelvis känt. Den bäst kartlagda och väldokumenterade orsakentill cancer är tobaksrökning. Enligt cancerkommitténsberäkningar förorsakar rökning av all cancer och uppemot80% av all lungcancer. Även s.k. passiv rökning samt bruk avrökfria tobaksvaror har visst samband med en ökad cancerrisk.På senare år har samlats en rad indicier på att kostvanor harsamband med flera olika cancertyper, framför allt cancer igrovtarm och magsäck men också i bröst och prostata. Totaltkunde kosten enligt dessa beräkningar påverka av allcancer. Även andra levnadsvanor anses ha betydelse för särskildacancertyper (alkohol i relation till bl.a. cancer i matstrupenoch sexualvanor i relation till livmoderhalscancer).Luftföroreningar anses enligt en rad aktuella svenska studieransvara för endast 1--av all cancer, joniserande strålningfrån radon, röntgen m.m. för endast ett par procent.Arbetsmiljöns kemiska och fysikaliska komponenter kan i och försig ha stor betydelse för särskilda yrkesgruppers cancerrisker,men för det totala antalet cancerfall i samhället har bl.a.cancerkommittén bedömt att andelen ligger mellan 1 och 10 %.Sammantaget betonas dock att den långa latenstiden mellanexposition och cancerinsjuknande försvårar säkra bedömningar avdagens miljörisker.Utskottet konstaterade att såväl cancerkommittén som den underhälso- och sjukvårdsberedningen inrättade folkhälsogruppen ansågatt kunskapsunderlaget beträffande samband mellan cancer ochvissa av våra levnadsvanor -- särskilt tobaks- och kostvanor --var tillräckligt för att motivera åtgärder från samhällets sida.Utskottet konstaterade sammanfattningsvis att 1979 årscancerkommitté hade en mycket bred ansats för sitt arbete ochatt kommittén mycket utförligt försökte att analysera alla kändafaktorer när det gäller cancersjukdomarnas uppkomst, orsaker ochutbredning. arbete har följts upp på olika sättoch av olika organ, där särskilt folkhälsogruppen förtjänade attnämnas. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det saknades skälatt tillsätta en ny cancerutredning.Medicinsk fotvårdMotionI motion 1990/91:So472 av och (båda mp) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att med skyndsamhet bör redovisaden utredning om den medicinska fotvården för diabetiker ochvissa andra patientkategorier som skulle varit redovisad föreutgången av 1988.Tidigare behandlingI betänkandet SoU 1987/88:7 behandlades frågan omspecialfotvård för diabetiker. Utskottet ansåg att det fannsskäl att göra en allmän genomgång av den medicinska fotvårdenför diabetiker och vissa andra patientkategorier.Socialstyrelsen fick av regeringen i uppdrag att utreda frågan.I en dagtecknad rapport harsocialstyrelsen redovisat sitt uppdrag till socialdepartementet.Rapporten är omfattande och bygger på enkäter till kommuner,landsting och medicinska experter. Den tar upp frågor om ansvar,organisation och huvudmannaskap bl.a. Rapporten harremissbehandlats och bereds nu i regeringskansliet.KvinnosjukvårdAllmäntMotionerI motion 1990/91:So531 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om behovet av enförbättrad kvinnosjukvård (yrkande 6). Motionärerna anföratt hälsoproblem som är typiska för kvinnor inte alltid får denuppmärksamhet inom forskning och politik som motsvarande mermanliga sjukdomar får. I en resursknapp tid måste vidresursfördelningen speciell uppmärksamhet riktas mot dekvinnliga sjukdomsgrupperna. Motionärerna pekar bl.a. på atteftervården av bröstcanceropererade kvinnor samtmammografiutbyggnaden är eftersatta områden.I motion 1990/91:So638 av och (båda c) begärs ett tillkännagivande till regeringen om attresurser och forskning skall inriktas på kvinnosjukdomar(yrkande 5) (motiv finns i A 812).Tidigare behandlingI betänkandet 1988/89:SoU15 (s. 35 f.) behandladeutskottet motioner om kvinnors hälsa. Utskottet ansåg detangeläget att såväl forskningsansvariga som utbildningsansvarigamyndigheter ägnar frågor om kvinnors hälsa en skärptuppmärksamhet. Ett särskilt ansvar åvilar socialstyrelsen.Utskottet förutsatte att regeringen skulle ta de initiativ sombehövdes för att problemen kring kvinnors hälsa skulle kunna fåden ökade uppmärksamhet som var nödvändig. Vad utskottet anförtborde ges regeringen till känna. följde utskottet(rskr. 213).Regeringen gav i uppdragatt i lämpligt sammanhang beakta vad anfört samt atttill regeringen rapportera vilka åtgärder som vidtagits medanledning av uppdraget.Socialstyrelsen har överlämnat enrapport över uppdraget till . I rapportenanförs bl.a. följande.Olika forsknings- och andra undersökningsresultat visar attsjukdomsmönstret förändrats och att särskilt ryggbesvär ochannan värk ökat särskilt bland kvinnor. Livsstilssjukdomar(cancer, hjärt- och kärlsjukdomar) har också ökat blandkvinnorna. har ett nytt begrepp, de s.k.frustrationssjukdomarna, uppmärksammats.När det gäller skadeverkningar av tobak och alkohol är kvinnorockså mer utsatta än män. Kvinnor har t.ex. en mycket lägretoleransgräns än män, innan skadeverkningar inträder vid bruk avtobak och alkohol.Det är således så att kvinnors sjukdomar, symtom och skadorofta är förorsakade av ett samspel av betingelser somarbetsbelastning, omsorgsansvar, förslitningseffekter, lågalöner, långa arbetsdagar, monotona jobb och lågt inflytande.Kvinnors totala livsvillkor har dock varit förhållandevis liteuppmärksammade när det gällt att söka förklaringar till kvinnorsohälsa och sjukdomar.Mot denna bakgrund är det väsentligt att djupare belysa hurdagens levnadsförhållanden påverkar kvinnorna i syfte attförebygga hälsoproblem. Vidare är det viktigt att utvecklainsatserna för tidig rehabilitering. Stor uppmärksamhet börriktas mot de psykologiska, emotionella och sociala aspekterna.Socialstyrelsen planerar nu för en konferens kring kvinnorsohälsa sedd i brett socialt och medicinskt perspektiv.Styrelsens avsikt är att inbjuda föreläsare som företrädermedicinska, psykologiska, arbetsmiljö- och folkhälsopolitiskaståndpunkter. Konferensen skall dokumenteras och materialetspridas till berörda för att medverka till kunskapsutvecklingoch kunskapsuppbyggnad kring dessa frågor.Socialstyrelsen kommer också att inom ramarna för ettfolkhälsoarbete följa och utvärdera hälsoläget beträffandekvinnor.Regeringen har i beslut lagtsocialstyrelsens rapport till handlingarna.Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut, Spri, har givit ut en rapport omkvinnosjukvård inom 50-projektet (310).Projektet är gemensamt för staten och ochdet syftar till att öka tillgänglighet och kapacitet i vården.Arbetets inriktning fastställdes i samband med den s.k.Dagmaröverenskommelsen om vissa ersättningar frånsjukförsäkringen för . Kvinnosjukvården är ett av sexmedicinska verksamhetsområden som ledningsgruppen för 50har beslutat att uppmärksamma särskilt. I rapporten redovisasresurserna och deras användning på kliniknivå. Syftet är attstimulera till diskussion om hur man kan organisera ochproducera sjukvård.Sköldkörtelsjukdom hos kvinnorMotionI motion 1990/91:So414 av Margó m.fl. (v)hemställs att hos regeringen begär att socialstyrelsenskall utreda förutsättningarna för allmänna hälsokontroller förtidig upptäckt av sköldkörtelsjukdom hos kvinnor över 50 år.Motionärerna anför att kvinnor tio gånger oftare än män drabbasav sköldkörtelsjukdomar. Ungefär var tjugonde kvinna riskeraratt under sitt liv råka ut för enämnesomsättningsrubbning som beror på någon sköldkörtelsjukdom.Risken ökar efter menopaus.Tidigare behandlingUtskottet har tidigare behandlat en liknande motion, nämligeni betänkandet 1990/91:SoU4 (s. 50). Utskottet anförde då attregelbundna undersökningar av personer utan symtom -- s.k.hälsokontroller -- för att förhindra eller tidigt upptäcka olikasjukdomar har diskuterats livligt. Optimismen varfrån början stor på många håll men har med tiden ersatts av enbetydligt mera skeptisk inställning. Mot massundersökningartalar att en hel del sjukdomsfall förblir oupptäckta trotskontroller, att hälsokontroller skapar "överdiagnostik" så atten rad ofarliga förändringar upptäcks och behandlas i onödan ochatt utbytet, dvs. upptäckten av sjukdomsfall där en tidigdiagnos är viktig, är litet i förhållande till de högakostnaderna. Den dominerande uppfattningen är attomfattande hälsokontroller av stora åldersgrupper har ettbegränsat värde (se även bl.a. betänkandena SoU 1985/86:16 och1986/87:27).FörlossningsvårdMotionerI motion 1990/91:So441 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande till regeringen om att böruppmana landstingen att värna om de små förlossningsenheterna(yrkande 1) samt att vårdplatser bör finnas inom rimligtavstånd var man än bor i landet (yrkande 2). Motionärernaanför att den centralisering av förlossningsvården som påbörjatsoch som drabbar landsbygden strider mot hälso- ochsjukvårdslagens intentioner. De anser att de småförlossningsenheterna skall få vara kvar.I motion 1990/91:So442 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om att ersättningför hemförlossning skall tas ut i enlighet med det i motionenframlagda förslaget (yrkande 1). Motionärerna föreslår attavgift skall tas ut enligt samma regler som för besök avdistriktssköterska, eller att avgift helt slopas. Sammamotionärer hemställer att begär att regeringen skalllåta ta fram en samlad skrift som beskriver kulturellaskillnader i synen på födandet hos olika kulturer (yrkande2) samt begär slutligen ett tillkännagivande till regeringenatt en översyn skall göras så att inte landstingen sänkerambitionen för bra barnavård (yrkande 3). Motionärernaframhåller att barn bör få en så god start som möjligt och attkortsiktigt ekonomiskt sparande inte får vara styrande.BakgrundSocialstyrelsen har givit ut allmänna råd omhemförlossning (SOSFS 1990:22). Syftet med råden är att klararedefiniera barnmorskans ansvar samt att underlätta kontaktenmellan henne och vederbörande förlossningsklinik. I rådenerinras bl.a. om vad som åligger en barnmorska som biträder viden hemförlossning.Tidigare behandlingUtskottet har behandlatmotioner om förlossningsvården (se bl.a. betänkandena SoU1986/87:1, 1987/88:22, 1988/89:SoU15 och 1990/91:SoU4. Vid sinbehandling av frågor om förlossningsvården, i betänkandet1988/89:SoU15, erinrade utskottet om de tidigare uttalandenaom att det överordnade målet för mödra- och förlossningsvårdmåste vara att säkerställa en säker och trygg graviditet ochförlossning. Utskottet hänvisade till att det kommit till stånd en utveckling när det gälleromhändertagandet av föräldrar och barn vid förlossning.Utskottet påpekade att små förlossningsenheter naturligtvis intehar samma tekniska resurser som en större och att tillgång tilltekniska resurser och en mera specialiserad vård innebär störremöjligheter att klara oväntade komplikationer under eller efteren förlossning. Resurserna måste enligt utskottet avvägas motförlossningsenheternas storlek och närhet i geografiskthänseende. Sådana avvägningar måste i första hand vara en frågaför sjukvårdshuvudmännen. Utskottet fann inte skäl till någotinitiativ från sida med anledning av den då aktuellamotionen. )Insatser i syfte att förhindra självmordMotionI motion 1990/91:So495 av och (båda fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen ombehovet av förebyggande insatser inom psykiatrin i syfte attförhindra självmord. Motionärerna anför att självmord länge harvarit en vanlig dödsorsak i . Det går emellertid inte attgeneralisera om de bakomliggande orsakerna till varför människorbegår självmord men det finns vissa riskgrupper, enligtuppgifter bl.a. från WHO och . En grupp är yngreensamma kvinnor med barn vilka lever i en situationmed komplicerade sociala problem. Många av självmordsoffren harföre dödsfallet sökt någon form av vård. Detta pekar enligtmotionärerna på att det förebyggande arbetet inom psykiatrinmåste förbättras. En annan grupp med ökande självmordssiffror ärsjuksköterskor. Vidare har antalet självmord bland ungdomarfördubblats . Ytterligare en grupp med högsjälvmordsfrekvens är änkor. Motionärerna konstaterar attkvinnor synes genomgående mer benägna för självmord än männen.Även anhöriga till självmordsoffer måste ges bättre möjlighetertill professionell hjälp efter ett självmord.BakgrundI proposition 1990/91:175 Om vissa folkhälsofrågor framhållsbl.a. följande när det gäller den psykiska hälsan.Antalet registrerade självmord, som ökade , harsedan början av 1970-talet hållit sig på en oförändrad nivå ocht.o.m. sakta börjat minska -- med 1--perår. Den sjunkande alkoholkonsumtionen och lågaarbetslösheten anses här ha haft viss betydelse. Att det inte ärfrågan om en allmänt minskad självmordsbenägenhet visaremellertid det förhållande att antalet självmordsförsök somkommer till sjukvårdens kännedom har ökat. Minskningenav självmorden har dessutom begränsat sig till fall som skergenom förgiftning genom läkemedel utskrivna inom sjukvården.I den samlade bilden av möjliga orsaker till den psykiskaohälsan spelar en rad psykosociala förhållanden en betydelsefullroll. Viktiga skyddsfaktorer är tillgång till socialt nätverkoch arbete samt individens upplevelse av mening och sammanhang isamhället. Till dessa psykosociala faktorer finns rikamöjligheter att knyta insatser med primärpreventiv effekt på denpsykiska ohälsan.Socialstyrelsen har Folkhälsorapport underrubriken redovisat bl.a. följande.Självmordsbeteende är ibland sökande efter hjälp. Att på olikasätt svara på det hjälpbehovet är den viktigaste strategin fördet förebyggande arbetet. Våra kunskaper om bakgrunden tillsjälvmordsbeteende, om den faktiska förekomsten av självmord ocheffekter av förebyggande insatser är outvecklade. Det saknasidag gemensamma definitioner, nationella och regionalaepidemiologiska data, metoder för interventioner och metoder förutvärdering av dessa. Inom ramen för realiserandet av WHOsprogram Hälsa för alla i föreslår en arbetsgruppinom WHO att nationella program för självmordspreventionformuleras, vilka i tillämpliga delar bör samordnas med andrapreventionsprogram t.ex. mot missbruk, psykisk ohälsa ocholycksfall. En nationell kommitté bör arbeta med att förverkligaprogrammet.Därefter nämns flera åtgärder för att förebygga självmord (s.90).Tidigare behandlingI två betänkanden , nämligen 1990/91:SoU4 ochSoU6, berörde utskottet motioner med anknytning tillsjälvmord. Efter en genomgång av statistik, pågående studier ochforskning inom olika områden för att förebygga självmord ansågutskottet att något initiativ från sida intebehövdes. I sitt betänkande 1990/91:SoU23 om folkhälsofrågoransåg utskottet att förebyggande av bl.a. självmord är en frågaför det kommande folkhälsoinstitutet.Center för tortyrofferMotionI motion 1990/91:So281 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om att alla somvarit utsatta för tortyr skall erbjudas sakkunnig behandlingpsykiskt och fysiskt på ett center för tortyroffer (motiveringenfinns i motion 1990/91:Sf627).Tidigare behandlingUtskottet har tidigare behandlat motioner om särskilda centraför rehabilitering av tortyroffer. I betänkandet1988/89:SoU15 (s. 30 f.) finns en utförlig redovisningdärav. Utskottet ansåg sammanfattningsvis att regeringen bordeöverväga hur staten kan stödja en uppbyggnad av stödverksamheterför flyktingar och invandrare med svåra psykiska och fysiska meni landstingens eller frivilligorganisationernas regi. sålunda anfört borde som sin mening geregeringen till känna. följde utskottet (rskr. 213).Regeringen har därefter beslutat att överlämnariksdagsskrivelsen till psykiatriutredningen (S 1989:01).Kommittén beräknas avge sitt slutbetänkande i slutet av juni1992.Hälsopass m.m.MotionI motion 1990/91:So501 av Per Stenmarck och (båda m) hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om hälsopass.Motionärerna hänvisar till att man i andra länder byggt upp ettsystem för information om sjukdomsbilden hos människor som skallresa till andra länder. I ett hälsopass finns på olika språkuppgifter om vilka sjukdomar resenären lider av och vilkamediciner han eller hon är beroende av.Tidigare behandlingI betänkandet 1990/91:SoU4 (s. 98) uttalade utskottet bl.a.följande med anledning av en motion om hälsopass.Utskottet kan i och för sig ha förståelse för att människor,särskilt äldre, som skall resa utomlands skulle känna en extratrygghet med ett officiellt system med hälsopass. Utskottet ärdock inte berett att ställa sig bakom kraven i motionerna på etttillkännagivande till regeringen i frågan. Utskottet villsärskilt erinra om de integritetsfrågor som är förknippade medregistrering av sjukdomar m.m. Ett omfattande utrednings- ochberedningsarbete pågår redan på detta område.Pågående arbeteSjukvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut,Spri, har en grupp som arbetar med utveckling rörande s.k.smart card, patientkort med minne. Gruppen har många kontakterinternationellt, främst i . I pågårförsöksverksamhet i mindre omfattning i ()med smart card. planerar Spri en konferens ifrågan.Personalpolitik m.m.MotionerI motion 1990/91:So446 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som anförts imotionen om behovet av en långsiktig planering avpersonalförsörjningsläget inom hälso- och sjukvården (yrkande11) samt behovet av satsningen på sjukvårdspersonalen(yrkande 12). Motionärerna framhåller att en god tillgång påsjukvårdspersonal i hela landet är en förutsättning för enrättvis sjukvård.I motion 1990/91:So531 av m.fl. (fp)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i motionen om personalutveckling inom hälso- ochsjukvården (yrkande 5). I motionen anförs bl.a. att det ihög grad är de anställdas motivation och kompetens som avgörkvalitet, service och effektivitet inom den svenska sjukvården.Missnöjet med sjukvården som arbetsplats måste enligtmotionärerna mötas genom en rad åtgärder där det kanskeviktigaste är att göra enheterna inom sjukvården mersjälvständiga. Andra viktiga områden är löner, arbetstider,ersättning för arbete på obekväm arbetstid och belöning av godaprestationer.Tidigare behandlingUtskottet har återkommande understrukitbetydelsen av åtgärder på en rad olika områden som har betydelseför personalförsörjningen inom sjukvården och utvecklingen förden personal som arbetar där. En utförlig redovisning lämnades ibetänkandet 1990/91:SoU4 (s. 86--90). Där sades bl.a. attsådana åtgärder som efterlystes i de motioner som då varaktuella, som mycket liknar de nu aktuella, nämligenutvecklingsarbete på en rad områden där sådant som arbetstider,arbetsorganisation, åtgärder för att öka möjligheterna tillutveckling i vårdarbetet, insatser för att öka attraktiviteten,utbildningar som leder fram till vård- och serviceyrken ochandra utbildningsinsatser hade utskottet betonat särskilt.Utskottet hade tidigare avstyrkt motionsyrkanden av motsvarandeallmänt innehåll som de då aktuella med hänvisning framför allttill det omfattande arbete med personalfrågorna som inletts inomhela vårdområdet. I betänkandet 1991/92:SoU6 behandlas frågorrörande tillgången på läkare.Utskottets bedömningDen nya regeringen har i regeringsförklaringen aviserat enöversyn av sjukvårdens organisation och finansiering. Iregeringsförklaringen sägs att välfärdspolitiken inte alltidfungerar som den skall. Bristerna är påtagliga. Servicen skall förbättras. Regeringen är enligtförklaringen starkt medveten om de växande problemen inomsjukvården. Att förändra och förbättra vården blir en av dessviktigaste uppgifter när det gäller välfärdspolitiken, sägs detvidare i regeringsförklaringen. Den nuvarande organisationenfyller inte de krav som måste ställas på en fungerande sjukvård.Sjukvårdens organisation präglas i alltför hög grad avcentralplanering, tröghet och byråkrati. Ett viktigt mål är attöka valfriheten för patienter. Bättre förutsättningar skapas föratt nya former av vård snabbt kan växa upp, enligtregeringsförklaringen.Utskottet anser att inte nu bör föregripabehandlingen av regeringens kommande förslag inom hälso- ochsjukvårdens område.Utskottet avstyrker därmed motionerna1989/90:So408 (v), 1989/90:So494 (m), 1990/91:So273 (s),1990/91:So281 (mp), So308 (mp) yrkandena 4 och 5, So403 (s),So413 (mp) yrkandena 1--3, So414 (v), So427 (m), So428 (fp)yrkande 7, So439 (mp), So441 (mp) yrkandena 1 och 2, So442 (mp)yrkandena 1--3, So443 (mp) yrkandena 1 och 4, So446 (c)yrkandena 3, 11 och 12, So447 (m) yrkandena 3--5, So449 (mp)yrkande 1, So460 (s), So462 (s), So465 (s), So472 (mp), So480(v), So481 (v), So482 (s) yrkandena 1 och 2, So483 (fp) yrkande2, So484 (fp) yrkande 1, So488 (fp), So494 (fp) yrkandena 1--3,So495 (fp), So498 (m) yrkandena 1 och 2, So501 (m), So510 (fp)yrkandena 2 och 3, So513 (fp) yrkandena 1--3, So517 (v), So520(m), So524 (c) yrkande 2, So531 (fp) yrkandena 5--8 och 11 ochSo638 (c) yrkande 5.Vissa etiska frågorFosterdiagnostik, genteknikMotionerI motion 1990/91:So435 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande till regeringen angående vad som anförts imotionen om inriktningen av lagstiftningen vad gäller etiskafrågor till följd av den medicinsk-etiska utvecklingen.Motionärerna pekar på att fosterdiagnostiken blir alltmeravancerad. Här sker upptäckter och innovationer i enanda av optimism där man inte ser några gränser förmedicinsk-teknisk ingenjörskonst.I motion 1990/91:So421 av och (båda m) hemställs att beslutar attfosterdiagnostik skall utföras om kvinnan och hennes läkaregemensamt gjort bedömningen att så är angeläget (yrkande 1).Motionärerna anser att fosterdiagnostik i första hand böranvändas i syfte att kontrollera graviditetens förlopp eller föratt se om fostret lider av någon allvarlig sjukdom eller skada.Samma motionärer hemställer att hos regeringen begärförslag om förbud att upplysa om kön i enlighet med vad somanförts i motionen (yrkande 2). Motionärerna anser att s.k.bifynd, dvs. information som inte efterfrågas vidundersökningen, inte bör lämnas ut. Motionärerna hemställerslutligen att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att utforma regler avseende bifynd i enlighet medvad som anförts i motionen (yrkande 3).