bet · GE01FiU20 · 1991-02-21 00:00:00 — I en första etapp bör undernästa budgetår föras över till närfonderna.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet avstyrkerbifall till motionerna Fi204 (c, m, fp), Fi210 (c), Fi212 (m),Fi213 (m, fp, c), Fi221 (m), Fi225 (c) och Fi714 (fp).21. Användande av AP-fonden för järnvägsinvesteringar(mom.11)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 54 sombörjar med "Liksom motionärerna" och slutar med "motion Fi220(v)" bort ha följande lydelse:Såsom motionärerna framhåller måste järnvägsnätet byggas utoch rustas upp så att de behov som tidigare redovisatblir tillgodosedda. Fram krävs för dettaändamål sammanlagt , varav 65 miljarderkronor för nyinvesteringar och förupprustning. Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning attpengar ur AP- och löntagarfonderna bör kunna utnyttjas som ettviktigt redskap för att påskynda järnvägssatsningar.dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse:11. beträffande användande av AP-fonden förjärnvägsinvesteringaratt med bifall till motion 1990/91:Fi220 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om attanvända AP- och löntagarfonderna som redskap för att påskyndajärnvägssatsningar,22. Användande av AP-fonden för järnvägsinvesteringar(mom.11, motiveringen)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anser att den del avutskottets yttrande på s. 54 som börjar med "Liksommotionärerna" och slutar med "motion Fi220 (v)" bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening bör varken AP- eller löntagarfondernaanvändas för att finansiera järnvägsinvesteringar. Däremot kanintäkter från försäljning av statliga företag komma i fråga idetta sammanhang. Löntagarfonderna bör avvecklas i enlighet medden modell som finns redovisad i motion Fi213 (m, fp, c) och somutskottet tagit ställning till i det föregående.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Fi220 (v).23. Prisfrågor (mom. 12)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 54 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "motion Fi209" bortha följande lydelse:I motion Fi209 vänder sig motionären mot regeringensambitioner att kunna motverka inflationen genom kontroll av hurenskilda butiksinnehavare i detaljhandeln sätter sina priser.Utskottet delar motionärens uppfattning att de s.k.prispressaråtgärder som regeringen förordar saknar mening sommedel mot inflationen. Det går heller inte att bortse ifrån atten kontrollverksamhet sådan den är tänkt att utformas enligtregeringens direktiv kan innehålla olustiga inslag för demänniskor som arbetar inom detaljhandeln.Regeringen hävdar att man genom den s.k.prispressarverksamheten har lyckats pressa tillbaka planeradehyres- och prishöjningar. Enligt utskottets mening är effektenav sådana åtgärder högst begränsad och tillfällig. I den måndetaljhandeln minskar sina marginaler beror det på attvolymutvecklingen varit dålig . Den endamöjligheten att dämpa inflationen är att bedriva en effektivstabiliseringspolitik och skapa förutsättningar för eneffektiv konkurrens i detaljhandeln och i ekonomin i övrigt.Enligt utskottets uppfattning är det således inte meningsfulltatt ge länsstyrelserna i uppdrag att medverka i dennaprispressarverksamhet.Vad utskottet här anfört om länsstyrelsernasprispressarverksamhet bör som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse:12. beträffande prisfrågoratt med anledning av motion 1990/91:Fi209 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om denav regeringen påbjudna prispressarverksamheten,24. Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen(mom.14), och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 55börjar med "Utskottet vill" och på s. 56 slutar med "Fi229 (fp)yrkande 5" bort ha följande lydelse:Som ett led i strävan att få en bättre fungerandearbetsmarknad är det enligt utskottets mening viktigt attarbetslöshetsförsäkringen skyndsamt reformeras. Nuvarande systemomfattar inte alla förvärvsarbetande. Det baseras påarbetslöshetskassor, som är knutna till de fackligaorganisationerna. Eftersom kostnaderna förarbetslöshetsersättningen till finansieras genomarbetsmarknadsavgiften -- en generell arbetsgivaravgift -- ochäven återstående finansieras genom en generell utdebiteringfrån medlemmarna i samtliga kassor, finns det ingen direktkoppling mellan arbetslösheten på ett avtalsområde ochavgiftsbetalningen till arbetslöshetsförsäkringen.En sådan koppling bör eftersträvas i enlighet med vad somanförs i motion Fi229 (fp). I enlighet med vad som föreslås imotion 1990/91:A266 bör en allmän obligatoriskarbetslöshetsförsäkring omfattande alla förvärvsarbetande --såväl löntagare som företagare -- skyndsamt utredas. Utredningenbör även pröva möjligheten till egenavgifter i en framtidaarbetslöshetsförsäkring.I avvaktan på att en allmän obligatorisk försäkring införs börersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen justeras ned underden av en arbetslöshetsperiod. En sådan förändringkan genomföras redan under innevarande år. Denna åtgärd bör ävenpåverka arbetsmarknadens funktionssätt. Arbetsmarknadsfondensutgifter minskar också på samma sätt som åsyftas genom förslageti motion Fi227 (c).dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse:14. beträffande finansiering av arbetslöshetsförsäkringenatt med anledning av motionerna 1990/91:Fi223yrkande 4, 1990/91:Fi227 yrkande 6 och 1990/91:Fi229 yrkande 5som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,25. Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen(mom.14)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 55börjar med "Utskottet vill" och på s. 56 slutar med "Fi229 (fp)yrkande 5" bort ha följande lydelse:Som ett led i strävan att få till stånd en långsiktignedväxling av lönekostnadsökningarna till en nivå som ärförenlig med samhällsekonomisk balans bör enligt utskottetsmening arbetslöshetsförsäkringen reformeras.För närvarande finansieras arbetslöshetskassorna till ca 95%genom statsbidrag. Detta medför att kostnaderna för denarbetslöshet som orsakas av alltför höga lönelyft endast till enliten del bärs av arbetslöshetskassans medlemmar. Det finns somutskottet ser det anledning att befara att detta minskarincitamenten för organisationerna att i avtalsförhandlingarna tatillräcklig hänsyn till hotet om ökad arbetslöshet.I likhet med vad som förordas av liberalerna imotion Fi229 anser utskottet att arbetslöshetsförsäkringen börreformeras så att den dels finansierar vissaarbetsmarknadspolitiska åtgärder, dels till större del betalasmed egenavgifter. Därigenom skulle riskerna för arbetslöshettill följd av för höga avtal på ett annat sätt än behövavägas in i löneförhandlingarna. Det skulle förhoppningsvis få enåterhållande effekt.Vissa tekniska frågor med anknytning tillarbetslöshetsförsäkringen utreds . Utredningenskall bl.a. lägga fram förslag om en höjning av egenavgiftentill . Enligt utskottets mening bör man dock kunna gålängre i detta avseende. En rimlig nivå kan därvid vara 30%.Eftersom en så hög egenavgift skulle kunna leda till att mångaavstod från att försäkra sig, bör försäkringen görasobligatorisk. Dessutom bör kostnadsfördelningen mellan de olikakassorna liksom de skilda avgiftsnivåerna ses över.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet biträderförslagen i motion Fi229 (fp). Utskottet avstyrker därmedmotionerna Fi223 (mp) och Fi227 (c).dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse:14. beträffande finansiering av arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till motion 1990/91:Fi229 yrkande5 samt med avslag på motionerna 1990/91:Fi223 yrkande 4 och1990/91:Fi227 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om en höjning av egenavgiften iarbetslöshetsförsäkringen till ,26. Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen(mom.14)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 55börjar med "Utredningsuppdraget överensstämmer" och på s. 56slutar med "Fi229 (fp) yrkande 5" bort ha följande lydelse:Det är som utskottet ser det angeläget att utredningen om enhöjning av egenavgifterna i arbetslöshetsförsäkringen skyndsamtslutför sitt uppdrag så att ett förslag om en höjning avavgiften till kan föreläggas riksdagen.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet ansluter sigtill den uppfattning som kommer till uttryck i motion Fi227 (c)yrkande 6.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse:14. beträffande finansiering av arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till motion 1990/91:Fi227 yrkande6 samt med anledning av motionerna 1990/91:Fi223 yrkande 4 och1990/91:Fi229 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,27. Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen(mom.14)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 55börjar med "Utskottet vill" och på s. 56 slutar med "Fi229 (fp)yrkande 5" bort ha följande lydelse:Utskottet delar de grönas uppfattning attstatsbidraget till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringenskall minska och ersättas av ökade egenavgifter. Utskottetföreslår att statsbidraget minskas med 1,0 miljard kronor.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse:14. beträffande finansiering av arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till motion 1990/91:Fi223 yrkande4 samt med anledning av motionerna 1990/91:Fi227 yrkande 6 och1990/91:Fi229 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om en minskning av statsbidraget tillarbetslöshetsförsäkringen,28. Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen (mom.14,motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrandesom på s. 55 börjar med "Utskottet vill" och på s. 56 slutar med"Fi229 (fp) yrkande 5" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör inte egenavgifterna iarbetslöshetsförsäkringen höjas. Utskottet avstyrker därför de imotionerna Fi223 (mp), Fi227 (c) och Fi229 (fp) framfördaförslagen om sådana höjningar.29. Redovisningen av överföringar mellan statsbudgeten ocholika fonder (mom.15)(), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 59börjar med "Utskottet instämmer" och på s. 60 slutar med "Fi229yrkande 6" bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning attinrättandet av fonder och särskilt vidtagna överföringar mellanstatsbudgeten och sådana fonder försvårar överblicken ochminskar möjligheterna till analys av budgetutvecklingen. Dylikatransaktioner bör därför förekomma endast rent undantagsvis. fall så sker bör dispositionerna redovisas och motiveras ifinansplanen och kompletteringspropositionen. Enligt utskottetsmening är det betydelsefullt att redovisningen av statsbudgetensinkomster är klar och entydig även i dessa avseenden, inte minstmot bakgrund av att det ankommer på att fastställaberäkningen av dessa inkomster.Mot bakgrund härav talar enligt utskottets mening starka skälför att statens inkomster och utgifter i största möjligautsträckning bör redovisas brutto över statsbudgeten.Budgetpropositionsutredningen har i sitt slutbetänkande Nybudgetproposition (SOU 1990:83) föreslagit att dennaredovisningsprincip bör tillämpas mer konsekvent. Utskottetdelar denna bedömning och anser att bör uttala sig fören sådan lösning. bör även som sin mening framhållaatt användningen av fonder för olika ändamål försvårarbedömningen av budgetförslaget.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följandelydelse:15. beträffande redovisningen av överföringar mellanstatsbudgeten och olika fonderatt med bifall till motion 1990/91:Fi229 yrkande6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtom en övergång till bruttoredovisning av statsbudgeten och omatt användningen av olika fonder försvårar överblicken överstatsbudgeten,30. Redovisningen av den extra skatteutjämningsavgiften(mom.16)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 60 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "Fi314 yrkande 1"bort ha följande lydelse:Såsom framhålls i motion Fi314 (c) får man en skev bild avbudgetutvecklingen om man som regeringen gör för upp dentillfälliga likviditetsindragningen från kommunerna påstatsbudgeten. De sammanlagt som väntas flytain har ju närmast formen av ett kortfristigt lån. Vad som ipraktiken sker är att regeringen täcker ett underskott med ettlån och därefter hävdar att det inte finns något underskott.Att regeringen försöker legalisera lånet som en intäkt genomatt ta in det i form av en höjd skatteutjämningsavgift innebärinte någon förändring i sak. likviditetsindragningarfrån kommunerna har skett till särskilda konton i ochhar därmed på ett korrekt sätt placerats utanför statsbudgeten.Så borde ha skett även i detta fall.Regeringens nu tillämpade förfaringssätt öppnar möjligheterför långtgående manipulationer med budgetbalansen och bör därförenligt utskottets mening avvisas av riksdagen.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet ansluter sigtill den kritik som framförs i motion Fi314 (c). Utskottetbiträder således denna motion.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följandelydelse:16. beträffande redovisningen av den extraskatteutjämningsavgiftenatt med bifall till motion 1990/91:Fi314 yrkande1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtom redovisningen av den tillfälliga likviditetsindragningen frånkommunerna,31. Redovisningen av den extra skatteutjämningsavgiften(mom.16, motiveringen), och (alla m) anseratt den del av utskottets yttrande på s. 60 som börjar med"Utskottet vill" och slutar med "Fi314 yrkande 1" bort haföljande lydelse:Enligt utskottets mening bör såväl den allmänna som densärskilda skatteutjämningsavgiften avvecklas. Systemet medskatteutjämningsavgifter bör således helt avskaffas. Denförbättring av kommunernas finansiella sparande som uppträder1991 och 1992 bör dessutom användas för att sänkakommunalskatten. I stället för en extra höjning avskatteutjämningsavgiften förordar utskottet att en skatteavgiftav motsvarande storlek införs 1992 för de kommuner resp.landsting som inte sänker skatten med vardera.32. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen(mom.17), och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 56börjar med rubriken och på s. 58 slutar med"utgifter och inkomster" bort utgå,dels att den del av utskottets yttrande som på s. 61börjar med rubriken och på s. 71slutar med "i finansplanen" bort ha följande lydelse:Principer för budgetpolitikenUtskottet vill först slå fast några principer förbudgetpolitikens roll i den allmänna ekonomiska politiken. Dessaansluter i allt väsentligt till den inriktning som framförs imoderata samlingspartiets partimotion Fi217 och folkpartietliberalernas partimotion Fi229.För det första bör budgetpolitiken inte användas som ett medeli en kortsiktig stabiliseringspolitik. erfarenhetliksom ekonomisk forskning visar tydligt att ambitioner att viavariationer i statens utgifter eller inkomster försöka styra denekonomiska utvecklingen på kort sikt misslyckas. Dentraditionella stabiliseringspolitiken har i allt väsentligtanvänt omväxlande ökade utgifter (i konjunktursvackor) och höjdaskatter (i överhettningslägen) som instrument. Den främstaeffekten har emellertid inte blivit en stabilisering avkonjunkturutvecklingen. I stället har grundläggandestrukturproblem förvärrats genom en ökande andel offentligautgifter och stigande skattetryck.För det andra måste budgetpolitiken vara stram. Detta är ennödvändig förutsättning för att få ned inflationen och lägga enstabil grund för en god ekonomisk utveckling. Utskottet ansersåledes att i ett normalläge skall statsbudgeten vara balanseradoch summan av förändringar i den offentliga ekonominfinanspolitiskt neutral.En tredje princip är att inrikta budgetpolitiken påkontinuerligt minskande utgifter och skatter. Utskottet bedömerdet som helt nödvändigt att den kontinuerliga skärpningen iskattetrycket bryts och omvandlas till sin motsats, nämligen ensuccessiv sänkning. Detta i sin tur ställer krav på minskandeutgifter.Utskottet anser att skattepolitiken bör inriktas så att de förekonomins funktionssätt mest skadliga skatterna sänks först.Efter den nu genomförda minskningen av de extremt höga ochskadliga marginalskatterna på arbete krävs sänkningar i fråga omden totala nivån på kapitalbeskattningen, avarbetsgivaravgifterna samt av mervärdeskatten. Utskottetkonstaterar att förslag till sänkningar på dessa tre områdenockså återfinns både i moderata samlingspartiets och ifolkpartiet liberalernas partimotioner.Som utskottet ovan framhållit måste skattesänkningar motsvarasav minskningar på budgetens utgiftssida. Detta gäller denstatliga administrationen liksom de statliga företagen menkanske främst de olika systemen för inkomstöverföringar.Socialförsäkringssystemen bör reformeras efter principen att detskall löna sig att arbeta, vilket medför att inslag av självriskoch översyn av ersättningsnivåer kan övervägas. Utskottet villframhålla att de minskade kraven på statliga utgifter blir ettresultat av såväl direkta utgiftsreduceringar som indirektasådana. Särskilt betydelsefulla indirekta effekter blir enligtutskottets mening minskad sjukfrånvaro, ökad rehabilitering ochminskad förtidspensionering. Den minskning avarbetsgivaravgifterna som utskottet ovan förordat bör i förstahand ske så att en bättre överensstämmelse skapas mellan avgiftoch erhållen förmån.Utskottet vill slutligen som en viktig princip framhållavikten av en ny redovisningsmetodik. Det finns enligt utskottetsuppfattning starka skäl att återgå till den uppdelning i endriftsbudget och en kapitalbudget som fanns tidigare. Förnärvarande råder en ogenomtränglig blandning mellan olikaprinciper. Enligt utskottet är det angeläget att en uppdelninggenomförs på ett systematiskt sätt så att löpande utgifter inkl.avskrivningar förs till driftsbudgeten medan investeringar förstill kapitalbudgeten.Budgetförslagets närmare utformningUtskottets förslag till statsbudget för /92innefattar utgiftsminskningar på iförhållande till regeringens förslag. Därtill kommer ca 7miljarder kronor netto i intäktsförstärkning av mer eller mindreengångskaraktär, även om nettointäkter av minst denna art ochomfattning torde kunna beräknas under den närmastöverskådliga framtiden. Sammantaget innebär detta enbudgetförstärkning på 20,6 miljarder kronor.Utskottets förslag till statsbudget innebär vidare attskatteintäkterna kan beräknas bli mindre änvad regeringen utgått från. Utskottet har med hänsyn till dentidigare berörda osäkerheten om den ekonomiska utvecklingenavsatt medel för ytterligare skattesänkningar 1992 i enskattesänkningsreserv på inalles . Hur dennareserv skall utnyttjas får avgöras när större klarhet skapats omde ekonomiska förutsättningarna. Utskottets avsikt är dock att ihuvudsak använda utrymmet för sänkning av bredbasiga skattersåsom arbetsgivaravgifter eller mervärdeskatten. Inberäknatskattereserven minskar de av utskottet beräknadeskatteintäkterna med sammanlagt för detkommande budgetåret.Bortsett från försäljningsintäkterna på netto 7 miljarderkronor leder den budgetpolitik som utskottet förordar till ettsaldo, som är starkare än regeringensbudgetförslag. Detta är som utskottet ser det inte orimligt,eftersom stor osäkerhet vidlåder många av de beräkningarregeringen väljer att redovisa i budgetpropositionen. Skulle detmot budgetårets slut visa sig att överskottet kvarstår, bördetta utnyttjas för ytterligare skattesänkningar.Vad utskottet här har anfört innebär att utskottet anslutersig till den uppläggning av budgetpolitiken som moderatasamlingspartiet förordar i motion Fi217. Budgetpolitiken är enkonsekvens av de politiska strävanden som redovisas i dennamotion.Tre mål har varit väsentliga i arbetet med det förordadebudgetalternativet. För det första att minska de automatiskautgiftsökningarna och rundgången i ekonomin. För det andra attöka valfriheten för såväl enskilda som kommuner och företag. Fördet tredje att avveckla onödiga subventioner.Speciell vikt har lagts vid avvägningen mellanskattesänkningar och utgiftsbegränsningar. Denna har gjorts såatt hushållens ekonomiska situation förbättras genom attskattesänkningarna för individer och hushåll är större änbesparingarna på direkta transfereringar. Besparingarna harutformats så att dessa inte drabbar dem som är i störst behov avoffentligt stöd.Detta gäller t.ex. tandvårdsförsäkringen där regeringensförslag till sänkning av ersättningsnivån leder till att denenskildes kostnader för en behandling kan öka med 1000 kr.Främst drabbar detta dem som är i störst behov av tandvård,bl.a. Med den av utskottet förordade lösningen med ensjälvrisk på . som skall gälla för alla begränsas de höjdakostnaderna för patienterna normalt till /år. Trots dennaförbättring innebär utskottets förslag en besparing förstatskassan som överträffar regeringens med 680 milj.kr.En stor del av besparingarna träder i kraft , medan merparten av skattesänkningarnaträder i kraft först . Den del av besparingarnasom träffar hushållen balanseras emellertid mer än väl av denföreslagna tidigareläggningen av sänkningen avmervärdeskatteuttaget med 1,5 procentenheter.Utskottet anser att utgiftsprövningen måste vara mycket stram,vilket innebär att utgiftsökningar endast medges i synnerligenangelägna verksamheter.Ett sådant område är polisväsendet där den oroandebrottsutvecklingen gör det nödvändigt med en förstärkning. Motdenna bakgrund bör polisen förstärkas med 600 administrativatjänster. Dessa gör det möjligt att frigöra poliser föregentligt polisarbete. Dessutom bör ytterligare 200polisaspiranter antas under nästa budgetår.Ett annat sådant område är det militära försvaret där åtgärderkrävs för att återställa försvarsförmågan till en frånsäkerhetssynpunkt tillfredsställande nivå.Utskottets förslag till budgetförstärkningar avengångskaraktär utgörs till större delen av försäljning avstatliga företag. Detta är med andra ord besparingar som underen följd av år kan upprepas. Av en utförsäljning under nästabudgetår på bör avdelastill infrastrukturinvesteringar och som enengångsinsats för upprustning av lokaler vid högskolor.De utgiftsminskningar som avser socialförsäkringssektornkommer inte formellt att påverka budgetsaldot. De leder istället till ett större överskott inom socialförsäkringssektorn.Från samhällsekonomisk synpunkt är dock dessa förändringar attjämföra med utgiftsminskningar som får direkta budgeteffekter.Bokföringsmässiga dispositioner bör vidtas så att besparingarnaformellt tillförs statsbudgeten. Inom ramen för ett oförändratuttag av socialförsäkringsavgifter -- med justeringar för de avutskottet föreslagna avgiftssänkningarna -- börstorleksförhållandena mellan de olika avgifterna justeras.Folkpartiet liberalerna och redovisar imotionerna Fi229 resp. Fi227 budgetalternativ som i fleraavseenden överensstämmer med den inriktning som utskottet härförordar. Enligt utskottets mening ger emellertid de i dessabåda motioner föreslagna besparingarna inte utrymme för allaönskvärda skattesänkningar. Detsamma gäller regeringens ifinansplanen framlagda förslag till budgetpolitiska riktlinjer.Vänsterpartiet förordar i motion Fi224 såväl storaskatteskärpningar som utgiftsökningar. En sådan budgetpolitikavvisar utskottet bestämt. Likaså avstyrker utskottet detförslag till budgetpolitiska riktlinjer som degröna för fram i motion Fi223.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till finansplanen idenna del liksom motionerna Fi229 (fp) yrkande 2, Fi227 (c)yrkandena 3 och 5, Fi224 (v) yrkande 2 och Fi223 (mp) yrkande 2.Utskottet tillstyrker de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som anges i motion Fi217 yrkandena 2 och 3.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följandelydelse:17. beträffande allmänna riktlinjer för budgetregleringenatt med avslag på proposition 1990/91:100 bilaga1 mom. 2 samt motionerna 1990/91:Fi223 yrkande 2,1990/91:Fi224 yrkande 2, 1990/91:Fi227 yrkandena 3 och 5 samt1990/91:Fi229 yrkande 2 godkänner vad som anförts i motion1990/91:Fi217 yrkandena 2 och 3 samt som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,33.