bet · GF01SoU2 · 1991-11-05 00:00:00 — I betänkandet behandlas två motionsyrkanden från den allmännamotionstiden och ett fyrtiotal motionsyrkanden från denallmänna motionstiden . Yrkandena rör olika frågor som haranknytning till socialtjänstlagen. Även två yrkanden som rörnarkotika behandlas i betänkandet.Sedan motionsyrkandena framställdes har en ny regeringtillträtt och aviserat olika förändringar på det socialaområdet. Den förra regeringen tillsatte en parlamentariskutredning (socialtjänstkommittén) för att göra en allmän översynav socialtjänstlagen. Utskottet avstyrker samtligamotionsyrkanden, främst med hänvisning till att behandlingen avkommande förslag från den nya regeringen inte bör föregripas. 1989/90:So268 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att en analys av behovet av alternativtboende för bostadslösa utförs,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att efter genomförd analys bör planerasdels behovet av ekonomiska medel för nästa budgetår och delsstart för utbyggnad i samarbete med landsting och kommuner.1990/91:So205 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i översynen av socialtjänstlagen böringå roll i samhällsplaneringen.1990/91:So209 av Tom () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till ändring av delegationsförbudet i48 § socialtjänstlagen.1990/91:So210 av Tom () vari yrkas1. att beslutar om ändring av 6 § socialtjänstlagenmed begränsning av överklaganderätten för missbrukarvård,2. att beslutar om att bestämmelserna i 6 §socialtjänstlagen om den fria överklagningsrätten tas med i denutredning som skall utvärdera lagen.1990/91:So214 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör göra en översyn avhur kommunerna lever upp till socialtjänstlagens intentioner.1990/91:So215 av m.fl. (m) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att stärka familjen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vården av alkoholmissbrukare,8. att som sin mening ger regeringen till känna attden aviserade beredningen av socialtjänstlagen bör gestilläggsdirektiv rörande en översyn av nuvarande LVU- ochLVM-lagarna i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förtecknande av förbjudna narkotiskapreparat,11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om anlitande av ideella organisationer ivårdarbetet,12. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om internationellt samarbete på alla nivåer ikampen mot narkotikan.1990/91:So219 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av forskning om de hemlösassituation.1990/91:So220 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna atten analys av behovet av alternativt boende för bostadslösautförs enligt vad som i motionen anförs,2. att som sin mening ger regeringen till känna attden med stat, landsting och kommuner bör starta i motionenangivna åtgärder för de bostadslösa,3. att hos regeringen för nästa budgetår begär enberäkning av statens ekonomiska bidrag till kommunerna.1990/91:So226 av m.fl. (mp) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna attanalys blir gjord av bostadsbehovet bland bostadslösa ungdomaroch att sedan åtgärder vidtas för att skapa små billiga bostädersamt ge natthärbärge för de akut bostadslösa ungdomarna.1990/91:So227 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om intensifierade sociala insatser för deprostituerade.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Ju617.1990/91:So232 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ökad information omsocialtjänstlagens mål och innehåll samt om stimulans förframtagande av lokala handlingsprogram.1990/91:So233 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behandlingshem för utvecklingsstörda meddrogproblem.1990/91:So242 av () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till åtgärderför att komma till rätta med den ökade manliga prostitutionen ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om nödvändigheten av organisationsstöd ianledning av situationen.1990/91:So269 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om återbetalningsskyldighet avutrustningsbidrag.1990/91:So276 av m.fl. (c) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om individuella vårdprogram för brottsoffer,10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en utbyggnad av jourfamiljsystemet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om narkomanvården.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Jo821.1990/91:So285 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skyndsamt förslag angående omsorgen ombrottsoffer inom socialvård och sjukvård.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Ju825.1990/91:So286 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en fungerande vård för narkotikamissbrukare.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Ju826.1990/91:So294 av m.fl. (c, fp, mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökad forskning om kvinnors bruk av alkoholoch läkemedel,2. att hos regeringen begär en kartläggning avantalet nyfödda barn med alkoholskador.1990/91:So299 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett åtgärdsprogram för att förbättraungdomars levnadsvillkor.1990/91:So307 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om information om homosexualitet.1990/91:So309 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom information, vård och stöd till spelberoende.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:Kr327.1990/91:So329 av () vari yrkas att hosregeringen begär en utredning med uppgift att redovisa deensamstående förvärvsarbetandes ekonomiska situation i enlighetmed vad som anförts i motionen.1990/91:So330 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om användning av alternativabehandlingsformer i större utsträckning för att minskaförskrivningen av lugnande medel och om speciell kvinnovård somen naturlig och vedertagen del inom kriminalvård, psykiatriskvård och missbruksvård.1990/91:So331 av () vari yrkas att riksdagenbegär att regeringen beaktar vad som i motionen anförts vidutarbetandet av direktiv för den aviserade utredningen omsocialtjänstlagen.1990/91:So336 av m.fl. (fp) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utveckling av metoder för uppföljning avbehandlingsresultaten vid olika vårdformer,12. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om möjligheter till vidareutbildning förpersonal i missbrukarvården,13. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utslussning av behandlade missbrukare,14. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bostadslösa missbrukare.1990/91:So443 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att sjukvården och fårbättre tillgång till psykologisk expertis.1990/91:So484 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om värdering av sociala insatser.1990/91:So490 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att se över reglerna enligt vad i motionen sägs ometiska regler för institutioner utanför hälso- och sjukvården,2. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att utarbeta regler för vårdgivarnas kompetens enligtvad i motionen sägs om behovet av kompetens hos privatavårdgivare.1990/91:So601 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts beträffande utvecklingsmedel tillföräldragrupper.1990/91:So638 av och () variyrkas1. att hos regeringen begär förslag om kompensationtill ensamstående med barn vid borttagande av skattereduktion ienlighet med vad i motionen anförts,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om forskning och vård av drogmissbrukandekvinnor.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:A812. Bistånd m.m.Normer för socialbidragMotionenI motion 1990/91:So331 av () yrkas attriksdagen begär att regeringen beaktar vad som i motionenanförts vid utarbetandet av direktiv för den ännu inte tillsattautredningen om . Motionären framhåller att mångapensionärer har pengar avsatta för den egna begravningen och attde därför nekas socialbidrag som de annars skulle varaberättigade till. En normal begravning med minnesstund och enkelförtäring för 30--50 personer kostar enligt en uppgift sommotionären fått . Det borde vara självklart, ansermotionären, att den summan skall få finnas avsatt och inteinkräkta på någon form av bidrag från samhällets sida i de fallvederbörande eljest skulle vara bidragsberättigad.BakgrundEnligt 6 § socialtjänstlagen (1980:610), SoL, har denenskilde rätt till bistånd av försörjningoch sin livsföring i övrigt om hans behov inte kan tillgodosespå annat sätt.Socialstyrelsen har för utarbetat allmännaråd om socialbidrag (1985:1). I dessa sägs att om en personhar kontanter, banktillgodohavanden eller lätt realiserbaratillgångar (t.ex. aktier och obligationer) skall de i förstahand användas för hans försörjning och livsföring i övrigt. Denenskilde bör dock kunna lägga undan pengar för attpå sikt kunna köpa kompletterande hemutrustning eller byta utförslitna inventarier och kapitalvaror. Det kan enligtsocialstyrelsen även finnas andra situationer där man bör bortsefrån mindre banktillgodohavanden. Storleken på det belopp sombör accepteras som sparade medel och som inte bör påverka rättentill socialbidrag måste enligt bedömas från falltill fall.I betänkandet 1990/91:SoU6 fann socialutskottet att tidenvar mogen för en allmän översyn av socialtjänstlagen och att enparlamentarisk kommitté borde tillkallas för ändamålet. Dettagavs regeringen till känna.Den förra regeringen tillsatte därför enparlamentarisk kommitté (socialtjänstkommittén) för att göraen allmän översyn av socialtjänstlagen (dir. 1991:50). Ivissa delar skall uppdraget redovisas senast den 1 mars 1993.Arbetet skall vara slutfört senast vid utgången av . Ikommittédirektiven sägs bl.a. att en utgångspunkt för kommitténsarbete bör vara, att det synsätt som kommer till uttryck isocialtjänstlagens målformuleringar skall ligga fast. Översynenbör bl.a. utifrån en utvärdering av hur socialtjänstlagentillämpats inriktas på ställningstaganden till vilket uppdragsocialtjänsten skall ha och hur detta uppdrag skall kunnagenomföras. Utredningen bör bl.a. utvärdera huransvarsfördelningen fungerat mellan statsmakterna ochkommunerna. I direktiven anförs vidare att det ökade trycket påsocialtjänsten ställer allt högre krav på effektiv användning avtillgängliga resurser och på organisation och samverkan mellanolika huvudmän. Detta innebär att förutsättningarna försocialtjänstens organisation måste analyseras. Kommitténs arbetebör enligt direktiven inriktas mot vissa huvudfrågor även om detbör stå kommittén fritt att ta upp även andra frågeställningarsom aktualiseras under utredningsarbetet. Enligt direktiven ärdet angeläget att inrikta översynen mot följande huvudområden:1. Socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd, detyttersta ansvaret och vistelsebegreppet2. Överklagande av beslut inom socialtjänsten3. framtida inriktning och organisation5. Tillsyn, uppföljning och utvärderingEnligt direktiven (s. 13 f.) bör kommittén övervägamöjligheterna att bättre precisera socialtjänstlagens regler omrätten till bistånd. En frågeställning som bör uppmärksammas isammanhanget är om service eller bistånd i vissa fall skall gesutan behovsprövning. När det gäller kommunernassocialbidragsnormer bör kommittén enligt direktiven analyseravilka skillnader som finns vad gäller socialbidragsnormernaskonstruktion och innehåll. Kommittén bör vidare utreda fördelaroch nackdelar med skilda normsystem samt överväga möjligheternaatt åstadkomma större enhetlighet mellan kommunernassocialbidragsnormer och andra närliggande system.Rätt till bistånd för vårdkostnader m.m.MotionenI motion 1990/91:So210 av Tom () yrkas attriksdagen beslutar om ändring av 6 § socialtjänstlagen medbegränsning av överklaganderätten för missbrukarvård (yrkande1) och att beslutar om att bestämmelserna i 6 §socialtjänstlagen om den fria överklaganderätten tas med i denutredning som skall utvärdera lagen (yrkande 2). Enligtmotionären kan en vårdtagares rätt att överklaga ett kommunaltbeslut om en viss vårdplats och i stället kräva vård på annaninstitution innebära väsentliga merkostnader för kommunen. Detär enligt motionären rimligt att kommunerna, som betalar kost-naderna för vården, också skall ha möjlighet att påverka dessakostnader och att den fria överklaganderätten därför slopas.BakgrundEnligt 6 § SoL har den enskilde rätt till bistånd försörjning och sin livsföring i övrigt,om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Den enskildeskall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå.Biståndet skall utformas så att det stärker hans resurser attleva ett självständigt liv. Av 11 § i samma lag framgår attsocialnämnden aktivt skall sörja för att den enskildemissbrukaren får den hjälp och vård som han behöver för attkomma ifrån missbruket och att nämnden i samförstånd med denenskilde skall planera vården och noga bevaka att planenfullföljs. I 73 § SoL anges att socialnämndens beslut fåröverklagas hos länsrätten, om nämnden meddelat beslut i fråga ombl.a. bistånd enligt 6 §.Regeringsrätten har i rättsfallet RÅ 1989 ref. 90 I ansett atträtt till bistånd enligt 6 § SoL för vistelse vid enskiltbehandlingshem, då den biståndssökande inte varit förhindradeller ur stånd att före vårdens påbörjande ta kontakt medsocialförvaltningen, har förelegat endast för tid efter det attbiståndsfrågan aktualiserats. I rättsfallet RÅ 1989 ref. 90II har rätt till bistånd enligt 6 § SoL inte ansettsföreligga ifråga om redan avslutad vård som genomförts utan socialnämndensmedverkan.I direktiven för socialtjänstkommittén (s. 14)understryker föredragande statsrådet att möjligheten att få enmateriell överprövning i domstol av socialnämndsbeslut om rätttill bistånd är av central betydelse för den enskilde. Han avvi-sar därför den tanke som ibland framförts i litteraturen, skulle avskaffa rätten till förvaltningsbesvär ibiståndsärenden. Problem i tillämpningen måste i stället, anförstatsrådet, lösas genom att lagstiftningen i möjligaste månpreciseras. En särskild frågeställning i detta sammanhang är ivad mån en förvaltningsdomstol skall ha möjlighet att föreskrivainte bara om bistånd skall ges eller ej, utan även hur biståndetskall vara utformat. kan här den enskildes vilja komma ikonflikt med kommunernas möjligheter att ge ett önskat bistånd.Ett exempel på en sådan situation är när den enskilde harönskemål om en viss institutionsbehandling medan kommunen ansersig kunna erbjuda likvärdig behandling till en lägre kostnad påen annan institution. Det kan enligt statsrådet inte varatillfredsställande att kommunen åläggs kostnader förinstitutionsbehandling utan att kommunen har möjlighet attpåverka var denna vård skall ges. bör,uttalas det i direktiven, överväga möjligheterna att bättreprecisera regler om rätten till bistånd.Socialtjänstkommittén skall också enligt sina direktiv (s. söka en lösning på problemen med olika möjligheter attöverklaga beslut inom . finns tvåvägar att överklaga sådana beslut. Genom kommunalbesvär kanbeslut angripas på de särskilda besvärsgrunder som anges i 7kap. 1 § kommunallagen. Det innebär att prövningen är begränsadtill lagligheten av det överklagade beslutet. Besvärsrätttillkommer varje kommunmedlem oavsett om han eller hon direktberörs av beslutet eller inte. Genom förvaltningsbesvär,som regleras i 33 § förvaltningsprocesslagen och 22 §förvaltningslagen, sker en fullständig överprövning av detöverklagade beslutet inom ramen för parternas yrkanden. Ombeslutet kan överklagas har den besvärsrätt som berörs avbeslutet om det gått honom emot. I kommittédirektiven anförs attdetta system med skilda besvärsvägar skapar problem inte minstför de hjälpsökande.Återbetalningsskyldighet för utrustningsbidragMotionenI motion 1990/91:So269 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om återbetalningsskyldighet förutrustningsbidrag. I motionen påpekas att flyktingar numeraskall få sina utrustningskostnader finansierade genom lån. Detfinns dock fortfarande grupper som vid ett eller fleratillfällen kan få utrustningsbidrag via närhemmet gått förlorat. Likartade regler borde enligt motionengälla vid likartade förutsättningar. Man borde därför pröva omen anpassning kan ske så att utrustningsbidrag frånsocialtjänsten kan förenas med återbetalningsskyldighet.BakgrundEnligt 33 § SoL får socialnämnden återkräva ekonomiskhjälp som den enskilde har rätt till och som han erhållit,endast om den har lämnats som förskott på en förmån ellerersättning eller till den som är indragen i arbetskonflikt. har lämnat den enskilde ekonomisk hjälp i annatfall än där rätt till det föreligger, får hjälpen återkrävas omden har getts under villkor om återbetalning.I förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning tillflyktingar och vissa andra utlänningar stadgas att centralastudiestödsnämnden under de närmare förutsättningar som anges iförordningen kan bevilja vissa utlänningar lån tillhemutrustning. För dem som beviljas sådant lån bör det, enligtprop. 1990/91:25 bil. 6 (s. 43 f.), inte finnas något behov avsocialbidrag till hemutrustning.Socialtjänstkommittén skall, som tidigare anförts, enligt sinadirektiv (s. 13 f.) se över bl.a. socialtjänstlagens regler omrätten till bistånd.Utskottets bedömningSocialtjänstkommittén har i uppdrag att se över bl.a.socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd. mening bör därför inte nu ta någotinitiativ i de frågor som aktualiserats i motionerna So331 (m),So210 (m) och So269 (s). Utskottet avstyrker motionsyrkandena.Allmänna riktlinjerSocialtjänstens roll i samhällsplaneringenMotionenI motion 1990/91:So205 av m.fl. (s)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i översynen av socialtjänstlagen böringå roll i samhällsplaneringen. Enligtmotionärerna har möjligheter som medverkande isamhällsplaneringen inte tagits till vara. Ett viktigt inslag ien översyn av socialtjänstlagen bör därför bli socialtjänstensroll i denna. Därvid bör även frågan om hur skallkunna medverka i samhällsplaneringen utan en socialnämndbelysas, anförs i motionen.BakgrundI 5 § SoL stadgas att skall medverka isamhällsplaneringen och i samarbete med andra samhällsorgan,organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer ikommunen. I 7 § SoL anges att socialnämndens medverkan skallbygga på nämndens sociala erfarenheter och särskilt syfta tillatt påverka utformningen av nya och äldre bostadsområden ikommunen. Nämnden skall också verka för att offentliga lokaleroch allmänna kommunikationer blir tillgängliga för alla.Enligt 2 kap. 1 § (1987:10), PBL,skall sociala synpunkter beaktas vid planläggning och byggande.I propositionen till PBL liksom i socialutskottets yttrande1985/86:1y till bostadsutskottet i frågan (s. 12 f.)framhålls vikten av att samverkan sker mellan berördasamhällsorgan.Socialstyrelsen deltar i utvecklingsarbetet på området och har1987 publicerat en remissutgåva av allmänna råd omsocialtjänsten i samhällsplaneringen (PM 170/87) ochremissvaren över denna (/18). Hösten 1990inbjöd och socialvetenskapliga forskningsrådet,SFR, till ett seminarium om roll isamhällsplaneringen. Syftet var att få en redovisning av denaktuella utvecklingen och kunskapsläget beträffandesocialtjänstens medverkan i samhällsplaneringen samt att få endiskussion om hur man skulle kunna stärka i dennaroll. En sammanfattning av seminariet finns i SoS-rapport1991:26, i samhällsplaneringen.I direktiven för socialtjänstkommittén (s. 20) uttalas attkommittén ur bl.a. ett folkhälsoperspektiv närmare bör taställning till på vilket sätt kan och börmedverka i samhällsplaneringen. Kommittén bör vidare utredabehovet av och formerna för allmänt inriktadeinsatser. Kommittén bör i dessa delar särskilt beakta behovet avsamverkan mellan olika verksamheter, anförs det i direktiven.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om roll i samhällsplaneringenbehandlades senast av utskottet i betänkandet 1989/90:SoU5(s. 20 f.). Utskottet konstaterade i betänkandet att såvälsocialtjänstlagen som PBL utgår från att -- genomatt delta i samhällsplaneringen -- med sin specifika kunskapskall bidra till att främja goda miljöer i kommunen. Iförarbetena till PBL betonas också, anförde utskottet, vikten avatt bestående samverkansformer mellan berörda samhällsorganutvecklas. Utskottet förutsatte att noga följerutvecklingen på området och verkar för att lagstiftningensintentioner förverkligas i detta avseende. Med hänvisning tilldet anförda avstyrkte utskottet den då aktuella motionen (s).Riksdagen följde utskottet.Uppsökande verksamhetMotionenI motion 1990/91:So214 av och (båda mp) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attsocialstyrelsen bör göra en översyn av hur kommunerna lever upptill socialtjänstlagens intentioner. I motionen anförs att trotssocialtjänstlagens klara och entydiga lagparagrafer ochintentioner bedriver inte alla kommuner den uppsökandeverksamhet som är en förutsättning för att skallkunna fungera vid t.ex. den långsiktiga planeringen av omsorgoch service.BakgrundI 5 § SoL anges bl.a. att till socialnämndensarbetsuppgifter hör att genom uppsökande verksamhet och på annatsätt främja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden.Enligt 8 § i den uppsökande verksamheten upplysa omsocialtjänsten och erbjuda grupper och enskilda sin hjälp. Närdet är lämpligt skall nämnden härvid samverka med andrasamhällsorgan och med organisationer och andra föreningar. Denuppsökande verksamheten bör bedrivas så att den vänder sig tillalla i en viss målgrupp och avse information och erbjudanden avsamhällets hjälp och tjänster. Nämnden skall särskilt inriktasig på enskilda och grupper som av olika orsaker kan antasbehöva stöd och hjälp av nämnden, t.ex. barnfamiljer, invandrareoch ålderspensionärer. Informationsverksamheten bör så långt sommöjligt läggas upp och genomföras tillsammans med deorganisationer och sammanslutningar som tillvaratar vederbörandemålgrupps intressen, t.ex. pensionärsföreningar ochinvandrarföreningar. Formerna för informationen bör avpassasefter ändamålet. Är syftet att nå stora grupper bör massmediernautnyttjas. Andra informationsvägar är aktiv verksamhet ibostadsområden, medverkan på arbetsplatser, i skolor ochbibliotek, inom förebyggande mödra- och barnavård ochäldreomsorg samt inom föreningar (Nya sociallagarna medkommentarer, och ).Dåvarande regeringen tillsatte en aktionsgruppmot narkotika. I aktionsgruppens arbetsuppgifter ingick bl.a.att ta initiativ till en intensifierad uppsökande verksamhetriktad till ungdomar i riskzonen. Gruppen avlämnade undersommaren 1991 slutrapporten ger oss aldrig, i vilkenredovisas de initiativ som tagits och den verksamhet sombedrivits. Enligt gruppen pågår uppsökande verksamhet ochgängbearbetning för ungdomar i riskzonen på de flesta håll ilandet.