bet · GF01UU6 · 1991-11-14 00:00:00 — 1990/91:U635 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna att iinternationella fora med kraft verkar för att FNs fredsplanskall kunna genomföras i Kambodja.1990/91:U649 av m.fl. (v, fp, c, mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att en fredslösning måste ge garantier föratt de röda khmererna inte återerövrar makten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att minröjning måste igångsättas iKambodja,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att gränslägren mot skallneutraliseras,4. att begär initiativ av regeringen inför åretsgeneralförsamling i FN för att övervakade val genomförsi Kambodja.1990/91:U653 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att aktivt skall medverka till enfredlig lösning av ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skall agera i fråga omKambodjas representation i FN,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skall ge särskiltstöd för att oskadliggöra minor som utplacerats i olika delar avlandet.1990/91:U667 av m.fl. (c) vari yrkas13. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om Kambodja.BakgrundKambodja förhöll sig länge neutralt till det utdragnaVietnamkriget. Amerikanska bombningar av begränsade delar avKambodjas territorium och vietnamesisktutnyttjande av den s.k. ledde dock till attlandet gradvis drogs in i en konflikt som allt mindrerespekterade nationella gränser.1970 genomfördes en statskupp ledd av general , ochstatschefen, prins , tvingades att gå i exil.Efter ett femårigt inbördeskrig lyckades , de rödakhmererna, ta makten . utsattes denkambodjanska befolkningen för en brutalitet som har fåmotsvarigheter i historien. Stora delar av befolkningenutrotades genom massavrättningar. Andra torterades svårtoch/eller tvångsförflyttades. Huvudstaden tömdes påsin befolkning.År 1979 invaderades av vietnamesiska styrkor och enny regering etablerades i . utvecklades enväpnad konflikt mellan och . Mot den av Vietnamupprättade regeringen i , ledd av premiärminister , kämpade tre stridande parter -- de röda khmererna,Khmerfolkets nationella befrielsefront (KPNLF) och prinsSihanouks Nationella armé. De röda khmererna var den fraktionsom dominerade och som utgjorde ett reellt hot mot Hun Sennsregering. De röda khmererna förlorade visserligen kontrollenöver större delen av det kambodjanska territoriet efter denvietnamesiska invasionen, men lyckades behålla kontrollen övervissa delar som fungerade som baser förgerillaaktiviteter. De röda khmerernas politiska ledning behöllsitt grepp om gerillarörelsen, som understöddes av medekonomiska bidrag och militära leveranser.1982 bildades en koalitionsregering i exil av prins ,de röda khmererna och KPNLF. Vad som höll koalitionen lösligtsamman var den gemensamma strävan att avlägsna de vietnamesiskaockupanterna. drog tillbaka sinamilitära styrkor, men lämnade den tidigare tillsatta PhnomPenh-regeringen tillräckligt politiskt och ekonomiskt stöd föratt den skulle kunna behålla makten.De röda khmerernas fortsatta gerillakrigföring och desssträvan att återta makten bidrog till att en svårflyktingsituation uppstod, i huvudsak i gränsområdena mellanThailand och . Av ca 350 000 flyktingar som alltjämtbefinner sig i detta område återfinns endast en mycket begränsaddel i läger som administreras av UNHCR. Ett betydande antalflyktingar lever i läger som kontrolleras av de röda khmererna.Även om den nuvarande regeringen i inte harfullständig kontroll beräknas den ha inflytande över den heltdominerande delen av befolkade områden. Regeringensreguljära armé, utrustad med avancerade vapen och ett begränsatantal stridsvagnar, består av ca 45 000 man. Därutöver förfogarregeringen över 75 000 till 100 000 hemvärnssoldater med lättbeväpning.De röda khmererna sägs å sin sida kontrollera avbyarna och har 25 000--35 000 beväpnade soldater plus ungefärlika många civila kadrer. Organisationen livnär sig delvis påbeskattning av gränshandeln mellan och Thailand.Kina har offentligt deklarerat att den direkta militärahjälpen till de röda khmererna upphörde men hartrots detta inte helt fullföljt sina avsikter. har ocksåantytt att stödet till gerillagruppen kan återupptas omfredsansträngningarna går i stå.Försöken att få till stånd en fredlig lösning avKambodjakonflikten började på allvar . möttes prins ochpremiärminister för att diskutera detaljerna i enframtida fredsuppgörelse.I augusti 1988 träffades de kambodjanska parterna vid ettinformellt möte i . Närvarande vid mötet var ocksårepresentanter för FNs generalsekreterare, ASEAN, ochLaos. Mötet kunde inte enas kring något gemensamthandlingsprogram men var av vikt genom att det trots allt fördeparterna samman. Ett andra informellt möte, även det utankonkreta resultat, hölls i början av 1989.På initiativ av den franska regeringen ersattes de informellamötena i av "on "(PICC), vars första möte hölls . Utrikesministrarfrån 18 länder deltog i ett månadslångt möte tillsammans med destridande kambodjanska parterna.I början av 1990 kom de fem permanentasäkerhetsrådsmedlemmarna överens om att gemensamt engagera sig ikonflikten. Till detta bidrog det generellt sett förbättradeinternationella klimatet 1989--1990.Den fredsplan som utarbetats innehåller, förutom krav påvapenstillestånd, formuleringar om en övergångsperiod syftandetill allmänna och fria val till en konstituerande församling,tillskapandet av en demokratisk konstitution samt bildandet aven ny regering baserad på majoritetsförhållandena i den nyalagstiftande församlingen.Fredsöverenskommelsen undertecknades av samtliga kambodjanskaparter i . Allmänna val beräknas kunnahållas i början av 1993.Grunderna i överenskommelsen är:SNC, det suveräna nationalrådet, förbinder sig att hålla friaoch rättvisa val under FNs överinseende. En ny och legitimregering bildas.FNs särskilda organ för övergångsperioden, UNTAC (UnitedNations Transitional Authority in ), med såväl civilasom militära komponenter och direkt underställtgeneralsekreteraren, påbörjar efter undertecknande avöverenskommelsen sina uppgifter. SNC ()ger UNTAC de maktbefogenheter som krävs för att genomföra valetsamt för att tillfälligtvis ta över skötseln av vissa delar avden kambodjanska administrationen. UNTAC skall bl.a. kontrolleraalla de myndigheter och organ som har inflytande över valet. Femministerier--utrikes-, försvars- och finansministerierna samtministerierna för allmän säkerhet och information--ägnas"särskild uppmärksamhet". Övriga myndigheter skall enligtplanerna fungera som tidigare, men kan i vissa fall komma attgranskas av UNTAC.Utländska trupper, rådgivare och övrig militär personal drasbort från . UNTAC verifierar att så verkligen sker.Återstående av de kambodjanska styrkorna demobiliseras.Överenskommelsen om vapenstillestånd innebär också attparterna inte kan utnyttja den nya situationen till att utökasina respektive territorier eller vidta åtgärder som senare kanleda till förnyade strider.Kambodjanska flyktingar och tvångsförflyttade personer sombefinner sig utanför har rätt att återvända till ettliv i "säkerhet och värdighet", utan trakasserier ellerbetvingande åtgärder från myndigheternas sida.I flera annex till överenskommelsen ges vidare detaljer förUNTACs mandat. I ett beslut i säkerhetsrådet i oktober 1991fastslogs att en mindre förhandsmission, UNAMIC (United NationsAdvance Mission in ), skall placeras i sominledning på omvandlingen av till ett land i fred.UNAMICs uppgifter skall huvudsakligen vara att bistå medmilitära förbindelseofficerare i tvister kringstilleståndsavtalet samt med utbildning av civila i avsikt attundvika olyckor orsakade av minsprängningar.De resurser som behöver ställas till UNTACs förfogande är ännuinte fastställda, men beräknas bli mycket omfattande. I motion 1990/91:U653 (s), yrkande 1, föreslås att Sverigeaktivt skall medverka till en fredlig lösning avKambodjakonflikten. I motion 1990/91:U635 (m) föreslås attSverige i internationella fora med kraft skall verka för att FNsfredsplan skall kunna genomföras i . I motion1990/91:U649 (v, fp, c, mp), yrkande 4, föreslås att Sverigeinför generalförsamling i FN skall ta initiativ för attövervakade val genomförs i Kambodja.I motion 1990/91:U653 (s), yrkande 2, föreslås att Sverigeskall agera i frågan om representation i FN.I motion 1990/91:U649 (v, fp, c, mp), yrkande 3, föreslås attgränslägren mot skall neutraliseras.Två motioner tar upp problemet med minröjning i ,motion 1990/91:U653 (s), yrkande 4, och motion 1990/91:U649 (v,fp, c, mp), yrkande 2.I motion 1990/91:U649 (v, fp, c, mp), yrkande 1, föreslås attriksdagen skall ge regeringen till känna att en fredslösningmåste innehålla garantier för att de röda khmererna inteåtererövrar makten. I motion 1990/91:U667 (c), yrkande 13,anförs att världssamfundet har ett ansvar för att fåren utveckling mot demokrati och respekt för de mänskligarättigheterna. I detta ingår att de röda khmererna inte återfårmakten.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse attKambodjakonflikten genom fredsavtalets undertecknande kommitnärmare en bestående fredlig lösning. FN kommer genom UNAMIC ochUNTAC att spela en avgörande roll för den fortsatta utvecklingeni . Utskottet finner det självklart att ävenfortsättningsvis ger sitt aktiva stöd till de ansträngningar somgörs samt ställer sig positivt till vidgade biståndsinsatser ilandet. Utskottet förutsätter också att regeringen diplomatiskterkänner det nya när förutsättningarna därförföreligger. Utskottet anser att motionärernas förslag rörandeFNs fredsplan har tillfredsställts genom de överenskomnafredsarrangemangen.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att en lösningsom innebär att plats i FN har intagits av KambodjasHögsta nationella råd (SNC) har uppnåtts. Den situation sombeskrivs i motionen 1990/91:U653 (s), yrkande 2, är inte längreaktuell.Utskottet noterar att fredsuppgörelsen fäster stor vikt vid enallomfattande lösning av de problem har ställts inför.Som konstaterades ovan kommer flyktingar och tvångsförflyttadepersoner nu att ges rätt att återvända till . UNTACkommer att ges omfattande befogenheter att kontrollera att ennormalisering av tillståndet i verkligen sker. Behovetav en s.k. neutralisering av gränslägren mot kommerenligt utskottets mening att undanröjas om den nu påbörjadefredsprocessen fullföljs enligt intentionerna.UNAMIC har bildats bl.a. för att skyndsammast ta itu med denytterst angelägna uppgiften att arbeta med minröjning i landet.Kostnaderna för UNAMIC, ca 20 miljoner USD, kommer enligtFN-organisationens fördelningsmodell att delvis bekostas avSverige.Utskottet konstaterar att den fredsplan som parterna harundertecknat syftar till att omvandla till en demokratimed etablerad respekt för de mänskliga rättigheterna. De rödakhmererna är emellertid fortfarande en faktor att ta hänsyntill. UNTACs roll kommer i detta sammanhang att bli viktig.Genomförs fria och rättvisa val får det kambodjanska folket enmöjlighet att självt välja den framtid man önskar.Med det ovanstående får motion 1990/91:U635 (m), motion1990/91:U649 (v, fp, c, mp), yrkandena 1--4, motion 1990/91:U653(s), yrkandena 1--2 och 4, samt yrkande 13 i motion 1990/91:U667(c) anses besvarade. Utskottet hemställerbeträffande Kambodjakonfliktenatt förklarar motion 1990/91:U635, yrkandena 1, 2, 3och 4 i motion 1990/91:U649, yrkandena 1, 2 och 4 i motion1990/91:U653 samt yrkande 13 i motion 1990/91:U667 besvarade medvad utskottet anfört.Stockholm den 14 november 1991På utrikesutskottets vägnarDaniel TarschysI beslutet har deltagit: (), NicGrönvall (m), (), (), PärGranstedt (c), (), (), (), (nyd), (),(), (), (), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutliga behandlingen.