bet · GE01JuU17 · 1991-03-12 00:00:00 — En viss uppgång skedde såväl vidanstalter som vid häkten, men ökningen inomanstaltsorganisationen har varit koncentrerad till de öppnaplatserna.Mot bakgrund av den låga beläggningsnivån för de slutnalokalanstalterna har justitieministernbedömt att något av de cellfängelser som ingår ianstaltsorganisationen bör läggas ned. Hon föreslår att denslutna lokalanstalten i stängs och att nedläggningensamordnas med öppnandet av det häkte som uppförsi Karlskrona.I motionerna Ju505, Ju506 och Ju507 förespråkasfortsatt verksamhet vid Karlskronaanstalten varvid i motionJu506 anförs att detta kan komma till stånd genom en alternativbesparing. I motionerna hänvisas bl.a. till att anstalten avkriminalvårdsstyrelsen bedömts som helt funktionsduglig trotssin ålder, att verksamheten vid anstalten präglas av den nyaordningen vid anstalterna innebärande att särskilda programupprättats för de intagna samt att vårdarna deltar aktivt ibehandlingsarbetet m.m.Inför utskottet har i ärendet uppvaktning skett från bl.a.berörd personal vid kriminalvårdsanstalten i och frånKarlskrona kommun. Därvid har framförts särskiltregionalpolitiska skäl för ett bibehållande av verksamheten vidanstalten.Som anförs i propositionen (s. 74) har beläggningen vid deslutna lokalanstalterna legat kring 83 %räknat på platsantalet för den nuvarande organisationen. Dettaligger något under den av statsmakterna fastslagna idealnormenpå , som krävs för en önskad differentiering av de intagna.En analys av platsbehovet i visar också,Karlskronaanstalten borträknad, på ett visst överskott av slutnalokalanstaltsplatser. Mot denna bakgrund och med hänsyn till derationaliseringskrav som finns på anstaltsorganisationen harutskottet förståelse för regeringens förslag om en nedläggningav anstalten. Häremot skall emellertid ställas deregionalpolitiska effekter som en nedläggning av anstalten kankomma att få, och utskottet vill också erinra om attarbetsmarknadsutskottet under förra (1989/90:AU13 s.192) uttalade att regeringen på grund av speciellasituation uppmärksamt bör följa utvecklingen där.Utskottet förutsätter att regeringen, innan en nedläggningsker, särskilt beaktar detta. Visar det sig att en fortsattdrift vid anstalten inte är möjlig, utgår utskottet från attregeringen, för att mildra effekterna av en nedläggning,medverkar till en smidig lösning när det gällerpersonalsituationen på anstalten. Utskottet tänker därvid på nyaarbetstillfällen vid det nyuppförda häktet.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaJu505, Ju506 och Ju507.I motion Ju835 begärs att ytterligare 50 slutnafängelseplatser stängs och att anslaget minskas med 10 milj.kr.Medlen bör, enligt motionärerna, överföras till frivården för enutveckling av kontraktsvården. I samma motion begärs vidare ennedbantning av transportkostnaderna inom kriminalvården.Anslaget bör då enligt motionärerna kunna minskas medytterligare 2,5 milj.kr. Av dessa medel bör 1 milj.kr. överförastill brottsofferjourerna, och 1,5 milj.kr. bör användas förfortbildning av nämndemän, anser motionärerna.Utskottet ansluter sig till justitieministerns förslag tillmedelsanvisning och avstyrker bifall till motion Ju835 i nubehandlade delar.Narkotikafrågor m.m.I motionerna Ju802, Ju804, Ju821 och Ju826 begärsolika åtgärder i syfte att komma till rätta mednarkotikamissbruket på kriminalvårdsanstalterna. I motionernabegärs dels mer differentiering mellan intagna med utgångspunkti deras narkotikavanor, dels rätt för intagna att blinarkotikafritt placerade. I flertalet av motionerna framförskrav på skärpt och effektivare kontroll inom anstalterna när detgäller bl.a. rätt till besök m.m.Som tidigare kan utskottet konstatera att narkotikasituationensedan lång tid utgör ett svårbemästrat problem inomkriminalvården.Utskottet har tidigare behandlat liknande yrkanden som i de nuaktuella motionerna (se 1989/90:JuU22 s. 10 f och där lämnadredovisning).Vid dessa tillfällen har utskottet erinrat om att självklarariktmärken för narkotikapolitiken på kriminalvårdens områdemåste vara att intagna utan narkotikaproblem och sådana som villbli av med sitt missbruk inte skall behöva komma i kontakt mednarkotika under anstaltsvistelsen, att missbrukare avskärs fråntillförsel av droger och att intagna förhindras att bedrivanarkotikahandel inom anstalterna och ute i samhället.Utskottet har konstaterat att det utförs ett ambitiöst ochmedvetet arbete mot narkotika inom kriminalvårdens olika organ.Utskottet har noterat att det är väl sörjt för möjligheter tilldifferentiering på riksanstalterna som vård ochbehandling kan erbjudas missbrukare som vill upphöra med sittmissbruk. Utskottet har däremot konstaterat att det på landetslokalanstalter saknats, på något undantag när, såvälnarkotikafria avdelningar som särskilda avdelningar för intagnasom inte missbrukar narkotika; dock kunde utskottet senast förravåren konstatera att även här skett en viss förbättring.År 1989 gav regeringen i uppdrag att tainitiativ till att samtliga kriminalvårdsanstalter skulleupprätta och genomföra handlingsplaner för verksamhetensinnehåll. På anstalter med en hög andel narkotikamissbrukareborde inriktningen, enligt uppdraget, vara att upprätta ochgenomföra lokala handlingsplaner mot narkotika.Som framgår av budgetpropositionen (s. 75 f) harkriminalvårdsstyrelsen i en delrapport redovisatde åtgärder som vidtagits med anledning av uppdraget. Avrapporten framgår bl.a. att lokala handlingsprogram harupprättats vid de flesta anstalter. I programmen ingår som enviktig del olika åtgärder för att förhindra införsel avnarkotika och för att informera och motivera missbrukare tillbehandling. Allt fler anstalter planerar att införa endifferentiering inom anstalten genom att inrättamotivationsavdelningar för missbrukare och genom att reserveraandra avdelningar för intagna utan missbruksproblem. Målet äratt varje intagen skall ha en kontaktman bland personalen somsvarar för information, behandlings- och permissionsplanering,myndighetskontakter m.m.Justitieministern förordar i propositionen (s. 76) attkriminalvårdsverket tillförs resurser i syfte att underlätta attde lokala handlingsprogrammen genomförs. Hon har beräknatsammanlagt 8,7 milj.kr. för bl.a. projektverksamhet påkriminalvårdsanstalter och häkten, personalutbildning ochkostnader för vikarier som uppkommer till följd av den ökadesatsningen på utbildning.Enligt vad utskottet erfarit avser attsenast i kommande anslagsframställning redovisa hur arbetet medupprättandet av de lokala handlingsprogrammen fortlöper.Utskottet kan nu konstatera att ettmedvetet och ambitiöst arbete mot narkotika bedrivs inomkriminalvårdens olika organ. har ocksågivit ut rekommendationer för hur arbetet mot droger ochHIV/aids inom kriminalvården bör bedrivas (ARK 1990:1). Ianledning av motionsönskemålen vill utskottet peka på att härfinns rekommendationer bl.a. om dagliga visitationer i anstaltoch om urinprovstagning. Mot den angivna bakgrunden anserutskottet att det inte finns anledning förriksdagen att göra något uttalande om ytterligare åtgärderutöver dem som redan pågår eller planeras.Utskottet avstyrker bifall till nu berörda yrkanden imotionerna Ju802, Ju804, Ju821 och Ju826.Särbehandling av långtidsdömdaI motionerna Ju802, Ju803 och Ju821 begärs attsärbehandling jämlikt 7§ tredje stycket lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt (KvaL) skall kunna ske av intagen somdömts till fängelse i lägst oavsett brottslighetenskaraktär. Allmänhetens skyddsintresse bör här, enligtmotionärerna, sättas i första rummet.Utskottet har tidigare avstyrkt bifall till liknande motioner(se 1989/90:JuU22 s. 13 f och där gjord hänvisning). Utskottethar därvid hänvisat till vad utskottet anförde när de aktuellabestämmelserna fick sin nuvarande lydelse (prop. 1987/88:130,JuU43, rskr. 361), nämligen att bl.a. bekämpandet avnarkotikabrottsligheten motiverade kravet på fängelse för sådan brottslighet. När det sedan gällde frågan ombrott av annat slag ansåg utskottet gränsen på fängelse i fyraår väl avvägd. Utskottet har uttalat att ett önskemål på siktbör vara att det införs en så enhetlig reglering som möjligtsåvitt gäller samtliga långtidsdömda.Utskottet saknar anledning att frångå sin tidigare bedömningoch avstyrker bifall till nu berörda yrkanden i motionernaJu802, Ju803 och Ju821.I motion Ju836 begärs en utredning om tillämpningen av denaktuella bestämmelsen.Enligt vad utskottet erfarit gör påföljdsutredningen enöversyn av tillämpningen av den aktuella regleringen. mening saknas det anledning för attinitiera ytterligare en utredning i ärendet. Motionsyrkandetavstyrks.Kvinnor på lokalanstaltI motion Ju803 begärs ett tillkännagivande om attkvinnliga intagna skall ha rätt att bli placerade isolerade frånmanliga intagna.Utskottet har tidigare vid behandlingen av liknandemotionsönskemål konstaterat att det numera är väl sörjt förmöjligheter till differentiering av kvinnliga intagna i denriktning som motionärerna eftersträvar och avstyrkt bifall tillmotionerna (se /90:JuU22 s. 15 f).Under beredningen av detta ärende har utskottet frånkriminalvårdsstyrelsen inhämtat att alla kvinnliga intagna somså önskar kan genomföra sin anstaltsvistelse skilda från manligaintagna. Tillgodoseende av närhetsprincipen kan dock avnaturliga skäl inte upprätthållas fullt ut eftersomantalet kvinnliga intagna är så litet. Mot bakgrund av detanförda avstyrker utskottet bifall till motion Ju803 i nu berörddel. Utskottet vill emellertid liksom tidigare uttala att det ärangeläget att fortsatta ansträngningar görs inom kriminalvårdenså att intagna kvinnors behov kan tillgodoses också på anstaltermed både manliga och kvinnliga intagna.VerkställighetsinnehålletI motionerna Ju802 och Ju803 tas upp frågor omrehabiliterande åtgärder i kriminalvårdsanstalt. Här begärsuttalanden om bl.a. ökad yrkesutbildning och social träningför intagna.Utskottet konstaterade vid behandling av liknandemotionsönskemål att tillgång till såväl teoretisk somyrkesinriktad utbildning finns för intagna i anstalt, ävensommöjligheter till social träning (1989/90:JuU9 s. 14 f och1989/90:JuU22 s. 17 f). Utskottet konstaterade att andelenintagna som genomgår yrkesutbildning var liten i förhållandetill dem som genomgår teoretisk utbildning, och utskottet utgickfrån att i samråd med skolöverstyrelsenoch arbetsmarknadsverket anordnar den undervisning ochutbildning som de intagna har behov av. ochkriminalvårdsstyrelsen har i ett handlingsprogramklargjort ansvarsfördelningen mellan de olika verken. Enligt vadutskottet erfarit finns vidare planer på att träffa ett särskiltavtal mellan parterna om intensifierade insatser föryrkesutbildning i anstalt. Yrkesutbildningen skall integrerasmed anstaltens produktion.Utskottet välkomnar dessa planer och kan konstatera att sådanrehabiliterande verksamhet som efterlyses i motionerna redanförekommer vid anstalterna. Något riksdagsuttalande i frågan ärenligt utskottets mening inte erforderligt. Motionerna avstyrksi berörda delar.I motion Ju821 förordas en vidareutveckling avverksamheten med behandling i anstalt av intagna män sombegått våldsbrott mot kvinnor.Senast behandlade utskottet liknandemotionsönskemål (1989/90:JuU22 s. 16 f). Utskottet ansåg ilikhet med motionärerna att det är angeläget attbehandlingsverksamhet av här aktuellt slag prioriteras inomanstaltsvården. Med tanke på att sådan verksamhet var i fullgång och på att ytterligare verksamhet i denna riktningplanerades, fanns det emellertid inte anledning för riksdagenatt göra något särskilt uttalande i saken.Utskottet anser det värdefullt att den verksamhet som bedrivspå området inom kriminalvården utvidgats. Vikten av attverkställighetstiden utnyttjas för att rehabilitera personer somdömts för vålds- och sexualbrott kan dock, enligt utskottetsuppfattning, inte nog understrykas. Den verksamhet medbehandling av personer, dömda för sexualbrott och våldsbrott,som bedrivs inom kriminalvården bör därför ytterligare utökasoch intensifieras. Målet måste vara att de intagna som vill ochhar behov av det skall kunna erhålla sådan behandling. Deerfarenheter som redan vunnits under den hittillsvarandeverksamheten bör också tillvaratas i det ordinariebehandlingsarbetet med de intagna. Det får ankomma på regeringenatt vidta erforderliga åtgärder härför. Vad utskottet nu uttalatbör som sin mening ge regeringen till känna.Permissioner m.m.Yrkanden om stramare permissionsföreskrifter framförs imotionerna Ju802, Ju803 och Ju821.Utskottet har så sent som behandlat liknandemotionsönskemål (se 1990/91:JuU2 s. 27 f). En redogörelse förden närmare utformningen av de aktuellapermissionsföreskrifterna finns i utskottets betänkande1989/90:JuU9 s. 9 ff.I maj 1990 uppdrog regeringen till attse över tillämpningen av regleringen av permissioner för intagnai kriminalvårdsanstalt. Bakgrunden till uppdraget var bl.a. attdet rådde stora skillnader mellan olika permissionsformer närdet gäller misskötsamhet. Misskötsamheten varierade också mellanolika anstaltskategorier.Kriminalvårdsstyrelsen har redovisat uppdraget.Styrelsen anser inte att några regeländringar behövs. Däremothar i information till anställda inom kriminalvården betonatsatt syftet med det nya permissionssystem som infördes den 1 juni1989 var att antalet missskötta permissioner skulle minska ochatt utgångspunkterna var att systemet skulle präglas av störrefasthet och konsekvens. I redovisningen anförs att de nyareglerna haft mycket god effekt och att de missköttapermissionerna har minskat under /90 jämfört medtidigare år. Andelen misskötta regelbundna permissioner uppgesha minskat med . Vid de slutna lokalanstalterna harantalet regelbundna permissioner minskat ochmisskötsamheten vid sådana permissioner med . Totaltbeviljades under /90 44 028 permissioner. Avdessa missköttes 1430 (3,), varav 1 000 genom uteblivandeefter permission. Budgetåren har den totalamisskötsamheten legat på 4%.Av redovisningen framgår också att permissionsföreskrifternahar kompletterats när det gäller bestämmande avkvalifikationstid och permissionsplanering. Om det inte ärobehövligt i det enskilda fallet skall information om denintagne regelmässigt inhämtas från polis och åklagare.Utskottet har tidigare vid behandlingen av liknandemotionsönskemål betonat att gällande permissionsföreskrifter istort sett tillgodoser de önskemål som framförts.Kriminalvårdsstyrelsens nämnda redovisning tyder också pådetta. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall tillberörda motionsyrkanden.I motionerna Ju620 och Ju832 begärs etttillkännagivande om brottsoffers rätt till information ompermissioner och tid för frigivande när gärningsmannen ärintagen i kriminalvårdsanstalt. I den sistnämnda motionenframförs också krav på sådan information bl.a. närgärningsmannen dömts till tvångsvård.Senast behandlade utskottet motionsönskemål omsådan information när det gäller intagna i kriminalvårdsanstalt(se 1989/90:JuU22 s. 15). Utskottet har ansett attmotionsönskemålen får anses tillgodosedda genom attkriminalvårdsstyrelsen utfärdat allmänna råd(ARK 1988:5), enligt vilka sådan information skall lämnas ommålsäganden begär det. Utskottet pekade särskilt på attmålsäganden skall underrättas även om gärningsmannen motsättersig det och att underrättelseskyldigheten också omfattar t.ex.rymningar.När det gäller intagna för rättspsykiatrisk vård förenad medsärskild utskrivningsprövning har regeringen iproposition 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård m.m. föreslagiten liknande bestämmelse i 28§ förslaget till lag omrättspsykiatrisk vård. Propositionen är föremålför ställningstagande.Utskottet kan konstatera att den ordning som motionärernaeftersträvar redan föreligger eller är föremål för riksdagensställningstagande. Några särskilda riksdagsuttalanden i dettaärende är därför enligt utskottets mening inte erforderliga.Motionerna Ju620 och Ju832 i nu berörda delar avstyrks.DisciplinstraffEn intagen som bryter mot anbefalld ordning eller meddeladeanvisningar när han befinner sig inom en kriminalvårdsanstalteller utanför anstalten under tillsyn av personal inomkriminalvården kan bestraffas disciplinärt. Föreskrifter häromfinns i 47--49§§ KvaL. Som disciplinär bestraffning kanmeddelas förordnande att viss bestämd tid som den dömde varitintagen i avtjäna straffet inte skall inräknas istraffverkställigheten.I motion Ju803 begärs ett tillkännagivande om att ettsådant tidstillägg inte får leda till en sammanlagdverkställighetstid som går utöver den av domstolen bestämdastrafftiden. Om så skulle ske anser motionärerna att förfarandetstrider mot kravet i artikel 5 i den europeiska konventionen omde mänskliga rättigheterna. Där stadgas att frihetsstraff skallutdömas av domstol (jfr europeiska kommissionens för demänskliga rättigheterna beslut i mål12613/86).Olika frågor om det disciplinära förfarandet inomkriminalvården övervägs inom påföljdsutredningen.Frågan hur systemet med tidstillägg som disciplinär påföljdförhåller sig till regleringen i kommernaurligtvis att uppmärksammas under utredningsarbetet. Dettaarbete bör inte föregripas. Utskottet avstyrker bifall tillberörd del av motion Ju803.FörtroenderådUttryckliga bestämmelser om organiserade former för samverkanmellan intagna i kriminalvårdsanstalt finns i 36§ KvaL. Därföreskrivs att de intagna, med de begränsningar som följer avgällande bestämmelser och avtal för verksamheten inomkriminalvården, har rätt att i lämplig ordning överlägga medanstaltsledningen i frågor som är av gemensamt intresse för deintagna. Bestämmelsen ger också de intagna en rätt att i lämpligordning sammanträda med varandra för överläggning i sådanafrågor. I 126--127§§ kriminalvårdsverkets anstaltsföreskrifter(KVVFS 1990:10) finns kompletterande bestämmelser.I motion Ju836 begärs att en utredning tillsätts med siktepå att förtroenderåd bör inrättas på samtliga anstalter.Förtroenderådens rättsliga ställning bör också stärkas, ansermotionärerna.Enligt vad utskottet erfarit har intresset bland de intagnaminskat när det gäller förtroenderådssamverkan.Utskottet, som för sin del anser att sådan verksamhet på alltsätt bör stödjas och uppmuntras, tvingas dock att konstatera attförutsättningarna för de ifrågavarande formerna för de intagnasmedinflytande måste bygga på initiativ från de intagna själva.Utskottet avstyrker bifall till motionen i nu behandlad del.Villkorlig frigivning m.m.Flera motioner tar upp frågan om villkorlig frigivning frånanstalt. I motion Ju802 begärs ett uttalande om att denobligatoriska villkorliga frigivningen skall avskaffas.Motionärerna förespråkar i princip ett system med avtjänandet avhela straffet. I motion Ju803 begärs en utvärdering avsystemet med villkorlig frigivning. I motion Ju821 förordasen fakultativ villkorlig frigivning efter två tredjedelar avstrafftiden samt att någon sänkning av straffskalorna i sambandmed övergången till dessa nya regler inte skall ske.Reglerna om villkorlig frigivning från fängelsestraff finns i26 kap. (BrB). Utskottet lämnade en närmareredogörelse för bestämmelserna i samband med ställningstagandetill liknande motionsönskemål (se 1989/90:JuU22 s. 18f).I budgetpropositionen (s. 32) redovisar justitieministern attdet inom bereds förslag till ändradebestämmelser om villkorlig frigivning. Hennes avsikt är attföreslå att den nuvarande huvudregeln om halvtidsfrigivningavskaffas. Hon framhåller att en målsättning med det arbete sompågår är att det samlade resultatet inte skall leda till någragenerella ökningar av de faktiska anstaltstiderna.Enligt vad utskottet erfarit kan en lagrådsremiss i ärendetförväntas under våren.Utskottet avstyrkte liknande motionsönskemål underhänvisning till att det arbete som pågår inom regeringskanslietinte borde föregripas (1989/90:JuU22 s. 19).Utskottets tidigare ställningstagande har alltjämt kraft.Enligt utskottets uppfattning finns det heller inte i detberedningsläge som råder skäl att initiera en utredning avfrågan. Utskottet avstyrker bifall till nu aktuellamotionsyrkanden om villkorlig frigivning.Önskemål om skärpta krav på villkorligt frigivna framställs imotion Ju803. Motionärerna anser att den dömde bör återintasi anstalt t.ex. vid misskötsamhet i form av hantering meddroger.Utskottet har tidigare avstyrkt bifall till liknande yrkanden(1989/90:JuU22 s. 19). Utskottet har förklarat att gällanderegler på området får anses rimligt avvägda. Utskottet saknaranledning att nu göra annan bedömning. Tilläggas kan att fråganom krav på villkorligt frigivna kan komma att övervägas i detovannämnda arbetet med nya regler för den villkorligafrigivningen. Motionsyrkandet avstyrks.Återkallelse av passI motion Ju837 begärs ett riksdagsuttalande om förverkandeav pass för svenska medborgare som är villkorligt frigivna frånfängelsestraff, t.ex. grova narkotikabrottslingar.Jämlikt 24§ första stycket passlagen (1978:302) fårövervakningsnämnd hos passmyndighet göra framställning om attpass skall återkallas för en passinnehavare som står underövervakning efter villkorlig frigivning från fängelse. Sådanframställning får beslutas på samma grunder som enligt 21§andra stycket passlagen får åberopas för att vägrapasstillstånd, dvs. om det skäligen kan antas att den dömdeskulle ägna sig åt brottslig verksamhet i samband medutlandsresa, att han genom att resa utomlands skulle sökaundandra sig fortsatt verkställighet av den ådömda påföljdeneller att en sådan resa annars skulle motverka hans anpassning isamhället. Jämlikt 25§ nämnda lag kan övervakningsnämnden isådana fall i stället begära att passet skall återkallas endastprovisoriskt eller . I stället föråterkallelse får begäras att passets giltighet begränsas.Enligt utskottets uppfattning får motionen anses tillgodoseddmed den ordning som föreligger på området.Eftervård m.m.I motion Ju501 hemställs att hos regeringenbegär att kriminalvårdsverket får i uppdrag att för villkorligtfrigivna från anstalt starta övergångshem på några orter ilandet. I motiveringen anförs bl.a. att bristen på egen bostadhar stor negativ inverkan på det rehabiliteringsarbete somgenomförs på anstalten.Utskottet behandlade (1989/90:JuU22 s. 20) enliknande motion vari framfördes önskemål om en försöksverksamhetmed den typ av övergångshem som motionären nu efterlyser. godkända betänkande avstyrkte utskottet bifall tillmotionen. I sin motivering hänvisade utskottet till att defrivårdshotell som finns inom kriminalvården i stort settmotsvarar den typ av institution som motionären efterlyste ochatt någon försöksverksamhet på området inte var erforderlig.Inom har, som tidigare angivits, pågått enöversyn av innehållet i verkställigheten av frivårdspåföljden.Arbetsgruppen har slutredovisat sitt arbete i rapporten (Ds1991:10) Frivårdens arbetsformer och resurser. I rapportenföreslås bl.a. en avveckling av defrivårdshotell/inackorderingshem som drivs av kriminalvården.Arbetsgruppen anser att bostadsförsörjning är ett kommunaltansvar och att det mot den bakgrunden starkt kan ifrågasättas omkriminalvården över huvud taget skall svara för resurser förboende. Rapporten är nu föremål för remissbehandling.Utskottet har tidigare i detta betänkande understrukit attkriminalvårdens klienter har samma principiella rätt som andramedborgare till den service och omsorg som samhällettillhandahåller, och även enligt utskottets uppfattning ärbostadsförsörjningen för kriminalvårdens klienter en kommunalangelägenhet. En annan sak är att det i dessa sammanhangerfordras ett fungerande och smidigt samarbete mellankriminalvården och andra berörda myndigheter och organ. I detberedningsläge som råder saknas det, enligt utskottetsuppfattning, anledning för att göra ett uttalande medanledning av motionen.Frågan om tillgängliga platser för eftervård avkriminalvårdens klienter tas upp i motion Ju821.Motionärerna syftar på att en intagen jämlikt 34§ KvaL irehabiliteringssyfte kan få vistas utanför anstalt under lämpligtid i slutskedet av anstaltsvistelsen.