bet · GF01KrU3 · 1991-10-23 00:00:00 — Utskottet behandlar i betänkandet motionsvis framförda förslagom ett ökat skydd för ortnamn genom lag och genom granskning pålänsnivå av ortnamn som används som traktnamn ifastighetsregistret.Utskottet finner det inte motiverat med lagreglering avortnamnsområdet. Utskottet anser vidare att innan man övervägerytterligare åtgärder till skydd för ortnamn använda somtraktnamn, en undersökning bör göras av hur vanligt det är attfastigheter läggs samman över traktgränser och av hur mångatraktnamn, ofta gamla bynamn, som försvunnit genom sådanasammanläggningar. Utskottet föreslår att med anledningav motionsyrkandena uttalar sig för att en sådan undersökningskall komma till stånd. 1990/91:Kr221 av och iVårgårda (c) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till lag omskydd för ortnamn enligt de riktlinjer som förordas i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ortnamnsvårdande granskning pålänsnivå.1990/91:Kr229 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag till skydd förortnamnen.1990/91:Kr237 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en sammanställning avriksdagens anvisningar och krav på hänsyn till ortnamnen somkulturvärde,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en lag som fastställer de iyrkande 1 angivna normerna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att tillfälle tillortnamnsvårdande granskning ges på länsnivå innan traktnamnfastställs.1990/91:Kr345 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av ortnamnsvårdande granskning på länsnivå.Begreppet ortnamnOrtnamnsutredningen (SOU 1982:45) diskuterade begreppetortnamn och anförde att ortnamn kan definieras som "en och i en viss krets av människor entydig benämning påen viss geografisk lokalitet". Alla namn som förekommer på deallmänna kartor som lantmäteriverket (LMV) har att framställaoch ge ut -- bl.a. de ekonomiska och topografiska kartorna --betraktas som ortnamn, t.ex. bebyggelsenamn, naturnamn,sockennamn, länsnamn m.m.Ansvariga för ortnamnenMånga olika instanser på central och lokal nivå --exemplifierade i det följande -- beslutar om ortnamn.Regeringen beslutar om namn på kommuner ochlandstingskommuner.Lantmäteriverket är central förvaltningsmyndighet för frågorom fastighetsbildning, fastighetsregistrering, allmänkartläggning m.m. har uppgiften att verka förett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick och att fastställaortnamn i den utsträckning inte någon annan har en sådanbefogenhet. beslutar om bl.a. fastighetersregisternamn samt namn redovisade på allmänna kartor.Lantmäteriverket har en samordnande uppgift inomortnamnsområdet.Vid beslut om traktnamn och traktindelning i samband medfastighetsbeteckningsreformen (datoriseringen avfastighetsregistreringen) skall lantmäteriverket inhämtayttranden från berörda fastighetsägare samt frånriksantikvarieämbetet (RAÄ) och ortnamnsarkivet i Uppsala.Samråd skall även ske med kommunen i vissa fall.Till lantmäteriverket finns knutet ettortnamnsråd. Rådet har till uppgift att främja ettändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick. Innan merabetydelsefulla frågor om ortnamn avgörs av lantmäteriverketskall verket inhämta rådets synpunkter. I ortnamnsrådet finnsföreträdare för postverket, , (), lantmäteriverket, dialekt- och ortnamnsarkiven samtsvenskt visarkiv (DOVA), , (tidigare ),, universiteten och sameorganisationerna.När det behövs kan rådet tillkalla ytterligare ledamöter. Så harskett t.ex. beträffande Svenska tornedalingars riksförbund.Postverket fastställer postadresser och beslutar omadresseringssystem.Vägverket ger ut anvisningar om vägskyltning.Vägförvaltningarna ansvarar för vägvisnings- ochortnamnsskyltningen.Flera myndigheter fastställer namn inom sina områden, t.ex.sjöfartsverket på fyrar, på trafikplatser,luftfartsverket på flygplatser, på riktnummerområden.Kommunerna fastställer enligt praxis namn på stadsdelar,gator, vägar, torg och andra allmänna platser. Kommunernafastställer enligt författning namn på kvarter. Kommunförbundetlät ge ut en bok, , Namngivning och namnskick ikommunerna, vilken i första hand är tänkt att användas avkommunpolitiker och kommunala tjänstemän.Fastighetsägare och tomtägarföreningar fastställer i vissafall namn på gator, vägar och byggnader.Tidigare riksdagsbehandling av ortnamnsfrågorVid föregående gav utskottet i sitt betänkande1990/91:KrU6 en utförlig redovisning av ortnamnsfrågornasbehandling i . I detföljande lämnas, i fråga om riksdagsbehandlingen före riksmötet1990/91, endast en kort sammanfattning.Skyddet för ortnamn aktualiserades under 1960- och 1970-taleni samband med besluten om en reformering avfastighetsregistreringen. förutsatte att man vidreformen skulle slå vakt om de existerande namnen i registren.Beteckningsbyten skulle ske med stor försiktighet för att bevarade kulturvärden som ligger i namntraditioner.Riksdagen begärde vid /79 en allsidig utredningpå ortnamnsområdet. Utredningen avslutade sitt arbete . Iutredningsbetänkandet (SOU 1982:45), Ortnamns värde och vård,föreslogs en rad åtgärder för ett bättre ortnamnsskydd, bl.a. enortnamnslag för sådan ortnamnsverksamhet som utövas av statligamyndigheter, kommuner och landstingskommuner samt församlingaroch kyrkliga samfälligheter.Regeringen ansåg att det inte behövdes en särskild ortnamnslagav det slag som utredningen föreslagit. I budgetpropositionen år1985 anfördes att ortnamnsskyddet kunde förbättras genom andrasådana åtgärder som utredningen föreslagit i sitt betänkande.Dessa åtgärder kunde vidtas av regeringen eller av myndigheterutan godkännande. hade inte någrainvändningar mot de riktlinjer för ortnamnsverksamheten somregeringen redovisade i propositionen (bet. KrU 1984/85:16,rskr. De redovisade riktlinjerna innebar bl.a. attlantmäteriverket skulle få en samordnande uppgift för attåstadkomma bättre enhetlighet och samordning iortnamnsverksamheten. Till lantmäteriverket skulle knytas ettortnamnsråd. Namnformerna på de allmänna kartorna, somlantmäteriverket ger ut, skulle bli normgivande.Vid det senaste , 1990/91, behandlade kulturutskotteten motion om införande av en ortnamnslag (bet. 1990/91:KrU6).Kulturutskottet konstaterade att ortnamn förändras, försvinneroch tillkommer och att detta sker i snabbare takt, bl.a.beroende på fastighetsregisterreformen, ändringar ilandskapet och sammanläggningar av fastigheter. Utskottet ansågatt de allmänna kartorna, som innehåller avsevärt fler ortnamnän vad fastighetsregistrets registerkartor gör, är av mycketstor betydelse för bevarandet och skyddet av ortnamnen. Deallmänna kartorna är dessutom i mera allmänt bruk än vaduppgifterna i fastighetsregistret kan bli. Utskottet förutsatteatt lantmäteriverket i kartproduktionen visar stor generositetnär det gäller att på kartor bevara och återge namn på gårdar,byar, m.m., vilka inte längre används som registernamn ifastighetsregistret.Utskottet förutsatte vidare att övriga myndigheter inomortnamnsområdet tar de kulturhistoriska hänsyn som krävs för attortnamn skall kunna bevaras och skyddas. Utskottet ansåg attortnamnsverksamheten borde fortsätta och fullföljas i enlighetmed principer. Förutsättningarna för att göra dettainom ramen för befintliga regler och institutioner var enligtutskottets mening goda. Med hänsyn härtill ansåg utskottet detinte motiverat att reglera ortnamnsområdet genom lagstiftning. Ienlighet med utskottets förslag avslog den då aktuellamotionen.Lantmäteriverkets utvärdering av ortnamnsverksamhetenSom redovisats i föregående avsnitt godtog år 1985de riktlinjer för ortnamnsverksamheten som regeringen förordat,bl.a. beträffande lantmäteriverkets samordnande uppgifter ochbeträffande verksamheten med ett ortnamnsråd knutet tilllantmäteriverket. Verket beslöt att följa upp de gångnafem årens ortnamnsverksamhet.I en uppföljningsrapport konstateradesbl.a. att det behövs ett utökat och mera formaliserat samarbetemellan de myndigheter som verkar inom ortnamnsområdet samt attortnamnsrådet i vissa avseenden inte fungerat på avsett sätt.Enligt rapporten kunde det inte anses motiverat med någraändringar i de grundläggande förutsättningarna, dvs. av deriktlinjer som godtog eller av gällandelagstiftning och instruktioner på området. Däremot föreslogs attlantmäteriverket skulle fördjupa samarbetet med övrigamyndigheter, se över ortnamnsrådets arbetsformer i olikaavseenden samt göra en fördjupad studie av verkets egen roll somortnamnsmyndighet.Lantmäteriverket har under vintern 1990-1991 låtit utredaverkets roll som ortnamnsmyndighet med utgångspunkt i de avriksdagen godtagna riktlinjerna för ortnamnsverksamheten. I rapporten har förslag till enrad konkreta åtgärder lämnats. Dessa rör bl.a. lantmäteriverketseget arbete och organisation inom ortnamnsområdet. Vidare angesatt allmänna råd och rekommendationer för lantmäteriverket ochandra myndigheter bör ges ut i syfte att förbättraortnamnsskyddet. Även utgivning av en skriftserie förinformation till statliga myndigheter, kommuner och allmänhetsamt av en ortnamnsförteckning förordas. Samordningen mellan deolika myndigheterna inom ortnamnsområdet föreslås förbättrasbl.a. genom att lantmäteriverket ingår samverkansavtal med andramyndigheter samt stöder deras utbildning inom ortnamnsområdet.Lantmäteriverket beslutade att dess roll somortnamnsmyndighet skall ha den inriktning som framgår avrapporten . Vidare beslutades att ortnamnsrådetsarbete skall bedrivas enligt den tidigare rapporten den 15oktober 1990. Slutligen fattades beslut om en handlingsplan förverkets ortnamnsverksamhet under budgetåren 1991/92 och 1992/93.RiksantikvarieämbetetRiksantikvarieämbetet () har inte befogenheter attfastställa ortnamn. Däremot har ämbetet en aktiv roll sområdgivnings-, remiss- och expertorgan. Ämbetet är representerati ortnamnsrådet. Vidare skall ämbetet höras av lantmäteriverketvid beslut om traktindelning och traktnamn i samband medfastighetsbeteckningsreformen.Ett möte mellan de nordiska riksantikvarierna omortnamnsfrågor avses genomföras under /93.Utskottet har under hand inhämtat följande.RAÄ har efter kontakter med fört diskussioner om skyddet för gamla bynamn.Främst har diskussionerna gällt den situation som uppstår närtvå fastigheter, som är belägna i var sin trakt, läggs sammantill en ny fastighet. Ursprungsfastigheternas beteckningarinnehåller därvid skilda traktnamn, ofta gamla bynamn. Den nyasammanlagda fastighetens beteckning kommer att innehållatraktnamnet från den ena av ursprungsfastigheterna. Denandra ursprungliga fastigheten får således en nytrakttillhörighet och beteckning och dess anknytning till detgamla namnet upphör inom fastighetsregistreringen.RAÄ har den uppfattningen att ortnamnen är ett oersättligt omän icke-fysiskt inslag i kulturlandskapet, som till skillnadfrån de flesta icke-materiella kulturyttringar har en direktanknytning till kulturlandskapet. RAÄ har konstaterat att enspeciell ortnamnslag inte är aktuell, men att hänsynstagandettill t.ex. gamla bynamn skulle underlättas om fråganaktualiserades i förarbetena till kulturminneslagen.RAÄ har konstaterat att det inte finns några uppgifter om hurmånga ortnamn som försvunnit i fastighetsregistren genomsammanläggningar av fastigheter eller hur vanligt det är medsådana sammanläggningar över traktgränserna. Inom ämbetet anserman att dessa förhållanden bör klarläggas, t.ex. genom enutredning inom lantmäteriverket, innan eventuella åtgärder --såsom lagstiftning, uppbyggande av en extra kontrollapparat e.d.-- för att ytterligare stärka ortnamnsskyddet övervägs. RAÄpåpekar i sammanhanget att fastighetsregisterreformen genomförsunder kulturhistorisk granskning av RAÄ och DOVA. I fyra motioner, väckta under allmänna motionstiden ,behandlas frågor om ett ökat skydd för ortnamn.Motionärerna har som utgångspunkt för sina yrkanden främst deförändringar av traktnamn som blir en följd av sammanläggning avfastigheter. I de fall en sådan ändring sker över en traktgränsoch den nya fastigheten får namnet från en avursprungsfastigheterna förlorar den andra ursprungsfastighetensambandet med sitt gamla traktnamn, oftast ett gammalt bynamn.Motionärerna anser att det är angeläget med en ortnamnsvårdandegranskning på regional nivå i sådana fall. Enligt motionernaKr221 (c) yrkande 2, Kr237 (s) yrkande 3 och Kr345 (fp) skulleen sådan granskning kunna utföras av ellerlänsmuseet. I motionerna nämns även möjligheterna att inrättanågon form av regionala ortnamnsråd och att låta länen fårepresentation i ortnamnsrådet vid lantmäteriverket.I motionerna Kr221 (c) yrkande 1 och Kr237 (s) yrkandena 1 och2 begärs en särskild lag om skydd för ortnamn. Motionärernaanser att det inte räcker med de av godkändariktlinjerna för ortnamnsverksamheten, eftersom dessa inte ärtvingande. Regeringen bör lägga fram ett förslag till en lag somutgår års riktlinjer. Enligt motion Kr229 (fp) börskydd för ortnamn i stället tas in i kulturminneslagen.Utskottet har vid tidigare riksmöten framhållit att det är avstort kulturhistoriskt och socialt värde att nedärvda ortnamnvårdas och bevaras. Detta var också utgångspunkten när riksdagenår 1985 godtog regeringens förslag till riktlinjer förortnamnsverksamheten i landet (prop. 1984/85:100 bil. 10 s.467--475, bet. KrU 16, rskr. I det föregående harutskottet översiktligt redovisat innebörden av dessa principer,bl.a. att lantmäteriverket (LMV) skall vara centralortnamnsmyndighet med samordnande uppgifter.Utskottet anser det mycket värdefullt att LMV nu låtitanalysera och utvärdera erfarenheterna av ortnamnsverksamhetenunder åren 1985--1990 och att resultaten lagts till grund förbeslut om den fortsatta inriktningen av verkets roll somortnamnsmyndighet och om arbetet inom ortnamnsrådet samt beslutom en handlingsplan för ortnamnsverksamheten under budgetåren1991/92 och 1992/93. En kort redovisning av utvärderingen harlämnats i det föregående.Då en god ortnamnspolitik kräver en fortsatt utveckling avsamarbetet mellan alla ansvariga kommer LMVs uttalade avsikt attingå samverkansavtal med andra myndigheter inom ortnamnsområdetatt få betydelse.Utskottet anser -- liksom vid föregående och motbakgrund av vad som redovisats beträffande den fortsattaortnamnsverksamheten inom LMV -- att förutsättningarna är godaför att fortsätta och fullfölja ortnamnsverksamheten enligt 1985års principer inom ramen för befintliga regler ochinstitutioner. Utskottet finner det därför inte motiverat attriksdagen tar initiativ till en reglering av ortnamnsområdetgenom lagstiftning. Utskottet vill i sammanhanget påpeka attmotionsförslagen om ett lagfäst skydd för ortnamn inte tordemotsvara det förslag till ortnamnslag, bl.a. beträffandemyndigheternas befogenheter, som ortnamnsutredningen lade fram isitt betänkande Ortnamns värde och vård.Då det gäller den av motionärerna aktualiserade frågan omutökat skydd för sådana gamla bynamn som används som traktnamnvill utskottet anföra följande.Fastighetsregisterreformen startade och pågår ännu.Vid /90 godkände enhälligt riktlinjerför den fjärde och sista etappen av reformen, vilken beräknaskunna avslutas (prop. 1989/90:100 bil. 13,bet. BoU10, rskr. När traktindelning och traktnamnbeslutas enligt denna reform skall LMV inhämta yttranden frånriksantikvarieämbetet (RAÄ) och ortnamnsarkivet i . Dekulturminnesvårdande instansernas medverkan i reformarbetet ärsåledes redan reglerad.LMV samlar in och sammmanställer statistik avseende bl.a.sådana ändringar av ortnamn i fastighetsregistret somfastighetsregisterreformen fört med sig i de län där reformengenomförts.Eftersom de allmänna kartorna, som harfastighetsregisterkartorna som grund, innehåller avsevärt flerortnamn än registerkartorna och är i mera allmänt bruk än dessahar de allmänna kartorna mycket stor betydelse för bevarandet avortnamn. Utskottet förutsätter, liksom vid föregående ,att LMV i kartproduktionen visar stor generositet när det gälleratt på kartorna bevara sådana ortnamn som inte längre användssom traktnamn i fastighetsregistret.I motionerna har aktualiserats frågan om behovet av skydd förtraktnamn som -- utan samband med fastighetsregisterreformen --ändras eller försvinner vid fastighetssammanläggningar övertraktgränser. Utskottet anser i likhet med RAÄ att, innan manöverväger huruvida det behövs ett utökat skydd för ortnamn isådana situationer, det bör klarläggas hur många traktnamn somförsvunnit vid sammanläggningar av fastigheter och hur vanligtdet är med fastighetsbildningar över traktgränser. En sådanundersökning synes lämpligen kunna utföras genom LMVs försorg.Utskottet förutsätter att de ansvariga myndigheterna, i förstahand LMV och RAÄ, sedan undersökningen avslutats överväger omsärskilda åtgärder till skydd för gamla bynamn vidfastighetssammanläggningar erfordras och lägger fram de förslagsom övervägandena kan föranleda.Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att riksdagenmed anledning av motionerna 1990/91:Kr221, 1990/91:Kr229,1990/91:Kr237 och 1990/91:Kr345 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om en undersökning avhur många traktnamn som försvunnit vid sammanläggningar avfastigheter och hur vanligt det är med fastighetsbildningar övertraktgränser. Utskottet hemställerbeträffande viss undersökning av ortnamn vidfastighetssammanläggningaratt med anledning av motionerna 1990/91:Kr221,1990/91:Kr229, 1990/91:Kr237 och 1990/91:Kr345 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.Stockholm den 23 oktober 1991På kulturutskottets vägnarÅke GustavssonI beslutet har deltagit: (), Jan-ErikWikström (fp), (), (), MajaBäckström (s), (), (), AndersNilsson (s), (), (), Rose-MarieFrebran (kds), (), (),() och (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.