bet · GE01SoU12 · 1991-03-28 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om införande av vårdnadsbidrag,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kvinnors hjälpbehov samt stöd tillkvinnojourer.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:A812.1990/91:Ub808 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av information om HIV/aidstill studenter vid universitet och högskolor.Motiveringen återfinns i motion 1990/91:So448.Motion överflyttad från arbetsmarknadsutskottet1990/91:A605 av () vari yrkas1. att beslutar om ett engångsbidrag till SIPU på1 . enligt vad i motionen anförts om utsändandet avlagrad samhällsinformation till synskadade,2. att beslutar att för /92 anslå2200000 kr. enligt vad i motionen anförts om framställningoch utskick av samhällsinformation till synskadade.Inriktningen av socialpolitikenUnder detta avsnitt behandlas enbart uttalanden ibudgetpropositionen och motionsyrkanden om den mer allmännainriktningen av socialpolitiken. Yrkanden med mer detaljeradeförslag behandlar utskottet under avsnittet om anslagen ibetänkandet eller senare i särskilda ämnesbetänkanden.BudgetpropositionenI budgetpropositionen 1990/91:100, bil.7 redovisar regeringensin syn på inriktningen av socialpolitiken. Där uttalasinledningsvis att socialpolitiken är en viktig del ivälfärdssamhället och att den svenska socialpolitiken även ifortsättningen skall bygga på generella åtgärder och vara ensocialpolitik för hela folket.I propositionen betonas vidare välfärdspolitikens omfördelandeuppgifter. En viktig del av välfärdspolitiken uppges vara detrygghetssystem som omfördelar resurser mellan olika grupper ochskeden i livet. Fördelningspolitiken kan enligt propositionenliknas vid ett försäkringssystem där skatter och avgifter blirsom en försäkringspremie, som ger utdelning i livets olikaskeden. Omfördelningen gäller det normala livsförloppet, det somnästan alla kan förväntas uppleva.Barn och barnfamiljer uppges i propositionen vara en grupp medhöga kostnader och stort behov av stöd. Barn för med sig ökadekostnader och ställer stora krav på samhället genom behov avvård och omsorg, kunskaper och fostran. Pensionärer är en annangrupp med stort behov av stöd. Inkomsterna minskar och behovetav sjukvård och omsorg ökar. Mellangruppen, förvärvsarbetandeutan barn eller med vuxna barn, har inte samma behov av stöd.Dessa blir en viktig komponent i fördelningspolitiken genom attde tillför medel till den gemensamma kassan. Denna grupp stårför en ansenlig del av skatter och sociala avgifter.Inkomstutjämningen syftar enligt propositionen också till attge alla möjlighet till en ekonomisk grundtrygghet och ettsjälvständigt liv. För att alla exempelvis skall kunna fåpensioner som går att leva av, måste en viss omfördelning sketill låginkomsttagarnas fördel.För att tillgodose tryggheten måste omfördelningen också verkanär något händer utöver det normala livsförloppet. Utan en sådanomfördelning innebär risken att bli sjuk, handikappad ellerarbetslös också en risk att bli medellös. Omfördelningen genomoffentliga system gör det möjligt att också omfördela till demsom drabbas av ohälsa och arbetslöshet.Att välfärden är generell innebär, enligt propositionen, attalla medborgare omfattas. Alla har i samma situation vissabestämda rättigheter baserade på behoven, utan hänsyn till hurmycket eller litet den enskilde har bidragit med. Det är behovensom avgör vilken samhällsinsats den enskilde är berättigadtill.I propositionen framhålls att den viktigaste förutsättningenför en framgångsrik välfärdspolitik är en stark ekonomi med godtillväxt, stabila priser, hög sysselsättning och starkaoffentliga finanser. Viktigt för välfärden är också attvälfärdspolitiken och välfärdssystemet i sig utformas så att densvenska ekonomin stärks. a. krävs att de socialaförsäkringssystemen utformas så att de stimulerar till arbete.Befolkningsutvecklingen i landet påverkar förutsättningarnaför socialpolitiken. Ökningen av antalet födda barn medför attkostnaderna för barnbidragen, föräldraförsäkringen ochbarnomsorgen stiger. Antalet äldre ökar ocksåkraftigt, vilket medför ökade kostnader för hälso- och sjukvård,omsorg, social service och pensioner. Antalet yngre pensionärer,65--, beräknas bli färre, vilket medför att anspråken påvård och omsorg i denna grupp minskar.Beträffande budgetförslagens huvudinriktning anförs bl.a.följande.Det ekonomiska stödet till barnfamiljer syftar till attutjämna skillnaderna mellan barnfamiljer och familjer utan barnsamt skapa en rättvis fördelning mellan olika slag avbarnfamiljer.Barnbidragen, som utges med samma belopp för alla barn under16 års ålder, betalas ut till ca 1 672 000 barn. Familjer medtre eller flera barn får dessutom flerbarnstillägg. Detallmänna barnbidraget höjdes med 2 280 kr.till 9 000 per barn och år. Från föreslås enhöjning med ytterligare . per barn och år.Det sammanlagda statliga stödet till barnfamiljerna år 1991beräknas till . Till detta kommer statensbidrag till barnomsorgen med 13 miljarder kronor.Genom socialförsäkringssystemet garanteras alla medborgareen allmän ekonomisk trygghet vid ålderdom och ersättning förinkomstbortfall vid sjukdom, handikapp och rehabilitering.Socialförsäkringen omfattar sjukförsäkring (inkl.tandvårdsförsäkring), föräldraförsäkring, folkpension medpensionstillskott, allmän tilläggspension (ATP),arbetsskadeförsäkring, delpensionsförsäkring,handikappersättning och vårdbidrag.De ersättningar som betalas ut från socialförsäkringarna harenligt propositionen en mycket stor fördelningspolitiskbetydelse. av den totala privata konsumtionen ilandet sker med hjälp av de ersättningar som efter skatteavdragbetalas ut från socialförsäkringen och vissa andra stödsystem.I propositionen uppges att det s.k. ohälsotalet, som utgör ettmått på frånvaro från arbetsmarknaden till följd av sjukdom,arbetsskada eller förtidspension, har stigit med omkring 20 %under den senaste tioårsperioden. Det har i sin tur resulterat ien kraftig ökning av försäkringens kostnader. Dessa kostnaderhar enligt propositionen inneburit en kraftig påfrestning påsamhällsekonomin. Enligt propositionen är det viktigt att pålång sikt uppnå stabilitet i socialförsäkringarnas utgifter föratt också kunna bevara den ekonomiska tryggheten förgrupper som på grund av sjukdom eller ålderdom har svårt attklara sin försörjning. Därför kommer nya regler inomsjukförsäkringen att införas fr.o.m. den 1 mars 1991.Förändringarna genomförs för att minska kostnadsutvecklingen isjukförsäkringen. Kompensationsgraden för förlorad inkomst sänksfrån till och till80% för tiden därefter t.o.m. nittionde dagen i en sjukperiod.Särskilda bestämmelser ges bl.a. för personer med återkommandesjukfall. Tillfällig föräldrapenning sänks från till 80 %för de första 14 dagarna per barn och år.Fr.o.m. har försäkringskassorna möjlighet attköpa yrkesinriktade rehabiliteringstjänster för 500 milj.kr. skall lämnaen särskild redovisning av de effekter som denna möjlighet harhaft.Regeringen avser återkomma med mer omfattande ochgenomgripande förslag för att stärka arbetslinjen inomsocialförsäkringen. Förslagen kommer bl.a. att omfatta ansvars-och samarbetsformer, uppföljning, utvärdering och tillsyn avrehabilitering för den enskilde. Dessutom kommer enrehabiliteringspenning på att föreslås.Under våren kommer regeringen vidare att föreslåförsöksverksamheter i syfte att åstadkomma en bättre samordningav sjukvårdens och sjukförsäkringens finansiering. I försökenkommer olika modeller att prövas med totalt kostnadsansvar förhälso- och sjukvård, läkemedel, sjukresor, sjuk- ocharbetsskadeförsäkring samt förtidspension.I propositionen understryks att hälso- och sjukvården ären av grundstenarna i den svenska välfärdspolitiken. Detta sägsinnebära, utöver att den skall vara tillgänglig för alla påsamma villkor, att den skall finansieras solidariskt. De totalakostnaderna för hälso- och sjukvården beräknas under år 1990till ca . vilket motsvarar ca 8,avbruttonationalprodukten. Staten bidrar med drygt en femtedel avkostnaderna genom bidrag från den allmänna försäkringen ochandra bidrag.Trots en generellt sett mycket positiv hälsoutveckling iSverige är, enligt propositionen, skillnaderna i hälsolägemellan olika socialgrupper emellertid fortfarande alltför storaoch förefaller därtill att för vissa av dessa vara växande. Attutjämna dessa skillnader ställer krav på de förebyggande ochhälsofrämjande insatserna. Dessa bör omfatta -- förutom åtgärdersom riktas mot de stora folksjukdomarna hjärt- ochkärlsjukdomar, cancer, psykisk ohälsa, olycksfallsskador ochallergier -- också insatser mot tobaksbruket och motalkoholmissbruk.Enligt propositionen är också skillnaderna i vårdresurser ochvårdkonsumtion mellan olika delar av landet och mellan olikadelar av befolkningen betydande. Kostnaderna varierade år 1989mellan . per invånare ochår mellan olika sjukvårdshuvudmän. Dessa och andra skillnadervad gäller vårdens omfattning och inriktning mellan landetssjukvårdsområden tycks inte motiverade av skillnader ihälsosituation eller av demografiska eller epidemiologiskaförhållanden. Till detta kommer problem med bristandetillgänglighet och service inom vissa verksamheter och inomvissa områden i landet. På samma gång bidrar en bristandesamordning mellan olika samhällssektorer till såväl ökandeproblem som mindre god resurshållning.Samtidigt som hälso- och sjukvården och dess huvudmän brottasmed frågan om hur man skall få resurserna att räcka till denvård som efterfrågas ökar utgifterna för sjukpenning,arbetsskadeersättning och förtidspension kontinuerligt.Föredragande statsrådet anförde i budgetpropositionen 1990(bil. 7) bl.a. att arbetet inom hälso- och sjukvården måsteinriktas mot följande, nämligenatt ge patienterna, oavsett var de bor, bättre tillgänglighettill en hälso- och sjukvård av god kvalitet och utökademöjligheter att välja var de vill bli behandlade,att utveckla hälsofrämjande och förebyggande insatser, riktademot de stora folksjukdomarna, såsom hjärt- och kärlsjukdomaroch cancer,att ge personalen en god arbetstillfredsställelse och ett gottutbyte av de insatser den gör för att svara upp motpatienternas behov och önskemål,att skapa incitament för ett effektivt utnyttjande avtillgängliga ekonomiska och personella resurser,att skapa system för kontinuerlig granskning avvårdorganisationen för att kunna upptäcka och avlägsna onödigahindrande faktorer som stoppar upp vårdprocessen, s.k.flaskhalsar,att ge goda förutsättningar för en samordning av samhälletsinsatser för vård och rehabilitering,att skapa goda förutsättningar för en effektivitet inom vård-och socialförsäkringssektorn som resulterar i en godsamhällsekonomi,att utveckla mål- och resultatstyrning med krav på uppföljningoch utvärdering,att decentralisera ansvar och befogenheter genom minskaddetaljreglering och införande av friare former förverksamheten på basenhetsnivå.Riksdagen har inte haft något att erinra mot uttalandena idenna del. Vad som anförts bör enligt propositionen varavägledande för det fortsatta förnyelsearbetet inom svensk hälso-och sjukvård inom en resursram, som är förenlig med ensamhällsekonomi i balans.I årets proposition anförs vidare att dagens splittring av delokala sjukvårdsresurserna för vård, rehabilitering ochförsäkring innebär att möjligheterna till samordning ocheffektiv resursanvändning inte utnyttjas fullt ut. För attåstadkomma en bättre hushållning med resurserna krävs en bättresamordning av ansvaret för hälso- och sjukvård ochsjukförsäkring. Det föreligger därför enligt propositionenstarka skäl att granska hur förändringar kan göras för attåstadkomma en nödvändig samordning över nuvarande sektorsgränseroch vilka konsekvenser sådana förändringar medför ur såväl ettbefolkningsperspektiv som ett samhällsekonomiskt perspektiv.En proposition om försöksverksamhet med primärkommunalt ansvarför primärvården kommer enligt regeringen att läggas fram förriksdagen under våren 1991.Antalet äldre har ökat från 263 1980till 372 1990. Ökningen beräknas fortsätta under1990-talet, och antalet äldre beräknas uppgåtill ca 440000. Däremot ökar inte den totala andelen personeröver 65 år.Det ökade antalet mycket gamla har enligt propositionen letttill en kraftig utbyggnad av äldreomsorgen . Somexempel nämns att antalet hemhjälpstimmar ökat med 48 milj.mellan åren 1980 och 1989.För att klara vården och den sociala servicen till de äldre ärdet enligt propositionen väsentligt att resurserna används påbästa sätt. beslutade att gekommunerna ett samlat ansvar för långvarig service och vård tilläldre och handikappade (prop. 1990/91:14, SoU9, rskr. 97).Syftet med förändringen är att skapa klara ansvarsförhållandenoch lägga en grund för en ändamålsenlig organisation fattade också beslut om ett utökat statligt stöd omtotalt 5,5 miljarder . Ett särskilt stödges för utveckling av gruppboende för åldersdementa. Regeringenhar för avsikt att lägga fram en proposition omlagändringar m.m. som kommer att krävas för att genomföra enekonomisk reglering av äldrereformen. läggsockså fram en proposition om den rättsliga regleringen av enförsöksverksamhet med primärkommunalt huvudmannaskap förprimärvården.I propositionen betonas vidare att tillgången till personalmåste säkerställas och åtgärder för att minskapersonalomsättningen prövas för att målen med äldre- ochhandikappomsorgen skall kunna uppnås.Enligt propositionen är målet för handikappolitiken atttillförsäkra varje människa ekonomisk trygghet och inflytandeöver sin situation samt att utforma samhället så att det, ividare bemärkelse, blir tillgängligt Handikapputredning har avlämnat tredelbetänkanden. Betänkandet (SOU 1989:54) Rätt tillgymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar har legattill grund för regeringens proposition (1989/90:92) omgymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar somriksdagen ställt sig bakom (1989/90:SoU20, rskr. 271).Betänkandet (SOU 1990:2) Överklagningsrätt och ekonomiskbehovsprövning inom har remissbehandlats och ärför närvarande föremål för beredning inom socialdepartementet.I betänkandet (SOU 1990:19) Handikapp och välfärd harhandikapputredningen redovisat det omfattandekartläggningsarbete som genomförts när det gäller situationenför personer med stora funktionshinder. Genom utredningensförsorg har betänkandet skickats ut på remiss till ett stortantal myndigheter, huvudmän och organisationer.Hjälpmedelsutredningen redovisade i sitt betänkande (SOU1989:39) Hjälpmedelsverksamhetens utveckling en ingåendekartläggning och analys av hjälpmedelsförsörjningen. På grundvalav hjälpmedelsutredningens förslag har åtgärder vidtagits föratt utveckla och stärka i dess roll somsamhällets centrala organ inom hjälpmedelsområdet.Riksdagens ovannämnda beslut om att ge kommunerna ett samlatansvar för långvarig service och vård till äldre ochhandikappade innebär bl.a. att kommunerna, genom ett tilläggtill 21 § socialtjänstlagen, får en skyldighet att inrättabostäder med särskild service för handikappade. Det beslutadetillägget innebär dock ingen förändring av nu gällandeansvarsförhållanden när det gäller gruppbostäder för psykisktutvecklingsstörda m.fl. enligt omsorgslagen. I propositionenerinras om att beslutat inrätta ett särskiltfemårigt statligt stimulansbidrag för att påskynda utbyggnadenav bl.a. gruppbostäder för psykiskt utvecklingsstörda inomlandstingen.Sverige har tagit initiativ till ett arbete för att få tillstånd internationella regler om handikappades rätt till fulldelaktighet och jämlikhet. Förhoppningen är att ett slutgiltigtförslag skall kunna föreläggas år 1993.På handikappområdet som på andra områden är förutsättningarnaför reformer begränsade, heter det i propositionen. Orsaken tilldetta uppges vara dels det statsfinansiella läget, dels detarbete som bedrivs i handikapputredningen. De resurser somkan frigöras för insatser på handikappområdet bör enligtföredragandens mening i första hand användas för att finansierareformer med anknytning till handikapputredningen. Avsikten äratt förelägga en proposition med förslag som bl.a.syftar till att i högre grad än tillförsäkrasvårt handikappade ett väl fungerande samhällsstöd.I propositionen anförs vidare att utbyggnaden avbarnomsorgen sker enligt beslut om enrätt för alla barn att delta i barnomsorgsverksamhet från ettoch till dess att de börjar skolan. För attunderlätta kommunernas möjligheter att uppfylla målet om fullbehovstäckning senast , höjdes statsbidragetfr.o.m. samt beslutades om en utökning avantalet platser för utbildning av barnomsorgspersonal. Fr.o.m.den 1 januari 1991 utbetalas statsbidrag också tillpersonalkooperativ. I budgetpropositionen föreslås attstatsbidrag fr.o.m. skall utbetalas till daghemoch fritidshem som drivs av Svenska kyrkan.Inom arbete med utsatta barn och ungdomarkrävs det , enligt propositionen, en kraftfull satsning föratt utveckla ett barnperspektiv i det sociala arbetet. Enutvecklad barnkompetens och en ökad observans på barnenssituation är enligt propositionen en förutsättning för attsocialtjänsten skall upptäcka vilka barn och föräldrar somär i behov av särskilt stöd. Det är också en väg att förhindrabarnmisshandel och allvarlig försummelse av barn.Socialstyrelsen bör upprätta en plan för arbetet med att höjamedvetenheten och öka kompetensen inom när detgäller utsatta barn. Flykting- och invandrarbarn bör ävenfortsättningsvis ägnas särskild uppmärksamhet.När det gäller ungdomsvård och missbrukarvård visarden efterfrågeundersökning som gjort i samverkanmed de båda kommunförbunden att många ungdomar och gravamissbrukare inte kunnat få plats i särskilda ungdomshem eller iLVM-hem trots att de haft akuta behov av sådana placeringar.Enligt propositionen gäller dock problemen inom den tyngstainstitutionsvården inte enbart platsbrist utan hänger ocksåsamman med brister i planering, styrning och ansvarstagande.Riksdagen kommer att föreläggas en propositionom statsbidragen till ungdomsvård och missbrukarvård m.m.Förslaget kommer att syfta till en snabb utbyggnad avinstitutionsvården för de mest utsatta ungdoms- ochmissbrukargrupperna. Vidare kommer riktlinjerna att dras upp fördet fortsatta arbetet med att förändra organisationen avinstitutionsvården för att göra den bättre skickad att motsvarakraven på vårdinnehåll m.m.Fortsatt uppmärksamhet bör enligt propositionen ges åtproblemet med missbruk av alkohol och narkotika bland kvinnor.När det gäller alkoholpolitiken erinras i propositionen omatt har ställt sig bakom WHOs mål att minskaalkoholkonsumtionen med --2000.Vidare hänvisas till vad socialutskottet uttalade (1989/90:SoU2, rskr. 13), om behovet av att finna konkretaåtgärder som leder till en varaktig sänkning avalkoholkonsumtionen och till att överlämnat etthandlingsprogram för att säkra alkoholkonsumtionen tillår 2000. har också lämnat en rapport om minskadtillgänglighet av alkohol i ungdomsgrupperna. ,som har utrett sambandet mellan alkohol och våld i offentligamiljöer, har lämnat förslag som bl.a. berör servering avalkoholdrycker vid restauranger. kommer enproposition med förslag till åtgärder inom det alkoholpolitiskaområdet att läggas fram för . Propositionen kommer attbehandla informationen om alkohol och andra droger ur ett vidarefolkhälsoperspektiv, i syfte att ge individen ett bättreunderlag för medvetna val, både när det gäller alkoholvanor ochandra levnadsvanor.Målet för den svenska narkotikapolitiken är enligtpropositionen att skapa ett narkotikafritt samhälle. Detta måluppges ha en stark förankring i den svenska medborgaropinionen,de politiska partierna, ungdomsorganisationerna och övrigafolkrörelser. Den har därför med kraft väntsig mot alla tankar på en legalisering av narkotika eller ettaccepterande av narkotikamissbruk som en normal förteelse isamhället. Narkotikaläget i världen inger enligt propositionenstor oro. Produktionen av illegal narkotika ökar dramatiskt. Denillegala handeln med narkotika uppges bli allt mervälorganiserad och svår att bekämpa. Från praktiskt taget helavärlden rapporteras dessutom en kraftig ökning avnarkotikamissbruket, liksom av narkotikarelaterade sjukdomar ochskador. Enligt propositionen utgör sprutmissbrukarna en snabbtväxande andel av de aids-sjuka.Under det senaste decenniet har narkotikamissbruket pressatstillbaka i , uppges det i propositionen. Haschmissbruketbland unga uppges ha minskat liksom nyrekryteringen avintravenösa missbrukare. Narkotikasituationen anses dockfortfarande vara mycket allvarlig. Tillgången på narkotika iSverige uppges vara stor och nya preparat som kokain harintroducerats på den illegala marknaden. Läget är enligtpropositionen alltjämt så labilt att kampen motnarkotikamissbruket måste fortsätta att föras med oförminskadstyrka.Den aktionsgrupp mot narkotika som regeringen inrättade hösten1989 har bl.a. initierat en offensiv över hela landet för attstärka det drogförebyggande arbetet. Gruppen har också vidtagitåtgärder mot spridningen av kokain liksom insatser för attbekämpa missbruket bland flyktingar och invandrare.På det internationella planet är aktivt i mångahänseenden. Bl.a. har tagit initiativ till att FNinrättat ett globalt aktionsprogram mot narkotika. gerockså aktivt stöd åt WHOs nya drogprogram.De samlade sociala utgifterna inkluderar landstingens ochkommunernas utgifter för hälso- och sjukvård, barnomsorg, äldre-och handikappomsorg och andra sociala insatser och beräknas år1991 uppgå till . Detta motsvarar ca29 %av BNP. Ca 245 miljarder eller av de samladesociala utgifterna utgörs av transfereringar till hushållen. del av utgifterna styrs av automatiska bindningar tillkonsumenprisindex och lönenivå.Motionsförslag om socialpolitikens inriktningI motion So332 av m.fl. (m) om en tryggadvälfärd hemställs att regeringen ges till känna vad som imotionen anförts om inriktningen av socialpolitiken (yrkande1), inbegripet äldreomsorgen (yrkande 5) ochhandikappolitiken (yrkande 6). Inledningsvis riktarmotionärerna kritik mot den socialdemokratiskavälfärdspolitiken. I ett välfärdssystem som bygger på att allamänniskor behöver och skall ha exakt samma form av vårdnad ochomsorg kan individuella hänsyn inte beaktas, anförmotionärerna. Välfärd, oavsett om det rör sig om barnomsorg,sjukvård, handikapphjälp, äldreomsorg eller pensioner äremellertid ytterst individuell, påpekar motionärerna, eftersomvi alla har olika behov och olika önskemål. Det gäller som ensjälvklarhet på alla andra områden i vårt liv, men så snart dethandlar om vård och omsorg tilltros vi inte ens valet av våregen läkare eller barnomsorg för våra egna barn. Det är också,enligt motionärerna, oacceptabelt att det offentliga, som ipraktiken har monopol på produktion av vård och omsorg, inte kangarantera att alla får del av de offentliga tjänsterna. Detfinns heller inte några alternativ för den enskilda människannär det offentliga är oförmöget att ställa tillräckliga resursertill förfogande. Om inte kan ställa upp med sjukvårdhar patienten ingen möjlighet att vända sig till en annan. klarar sig alltid, men inte minimipensionären eller denhandikappade. Den som vill eller tvingas att ordna barnomsorgensjälv, måste dels betala till den kommunala barnomsorgen överskatten, dels bekosta den eget valda omsorgen själv.Motionärernas slutsats är att den välfärdspolitiksocialdemokraterna kallar generell inte är generell när mångainte får erforderlig vård eller omsorg.I motionen förklaras moderata samlingspartiet vara berett attta det ansvar som behövs och anpassa vård och omsorg till deenskilda individerna samt ge alla möjlighet till trygg och bravård och omsorg utifrån deras eget val. Gemensamt för partietspolitik är att finansieringen av grundläggande områden förblirgemensam och solidarisk men att valet blir den enskildes.Motionärernas grundläggande uppfattning är att inriktningen påsocialpolitiken måste vara att skilja mellan finansiering ochproduktion av sociala tjänster.