bet · GF01UU11 · 1991-11-28 00:00:00 — Effektiviteten i förvaltningen av svenskt utvecklingsbistånd Detta betänkande behandlar revisorers förslag1991/92:11 angående effektiviteten i förvaltningen av svensktutvecklingsbistånd jämte motioner som väckts i anslutning tillrevisorernas förslag.Inledningsvis återges en sammanfattning av revisorernasförslag. Därefter följer en uppräkning av de väckta motionernaoch avslutningsvis utskottets överväganden.Sammanfattning av revisorernas förslagRiksdagens revisorers granskning av effektiviteten iförvaltningen av svenskt utvecklingsbistånd har i huvudsakkoncentrerats till det bistånd som administreras av SIDA och harbaserats på analys av såväl aktuella utredningar och rapportersom interna SIDA-dokument. Därutöver har intervjuer ägt rum medett stort antal chefer och andra tjänstemän på SIDA samt medföreträdare för och med ledamöter av SIDAsstyrelse. En särskild utredning om närkonsulterna på SIDA har pårevisorernas uppdrag genomförts av , docent icivilrätt vid universitet.Revisorerna har ägnat särskild uppmärksamhet åt mål- ochregelstrukturen, rollfördelningen i planeringen ochgenomförandet av biståndet, samordningen, resursplaneringen samtutvärderingsverksamheten.Revisorerna har konstaterat att de medel som anvisartill utvecklingsbistånd i enlighet med enprocentsmålet intefullt ut kunnat utnyttjas för långsiktiga utvecklingsinsatsereller katastrofbistånd. Stora reservationer har byggts upp, ochbiståndsbegreppet har vidgats till att omfatta även andraverksamheter. styrning och insyn försvagas av attinformationen i flera avseenden är ofullständig och av attregeringen och SIDA har rätt att fatta beslut rörandebiståndsadministrationens storlek och biståndets fördelningutöver de ramar som beslutas av . För att komma tillrätta med dessa problem anser revisorerna bl.a. att regeringensinformation till behöver förbättras så att det klartframgår i vilken utsträckning reservationsmedel är intecknadeeller disponibla för nya biståndsåtaganden, att alltSIDA-bistånd som bygger på avtal med programländerna bör räknasin i de s.k. landramarna eller på annat sätt fördelas i enlighetmed riksdagsbeslut och att kostnaderna för SIDAs administrationbör framgå av det av beslutade förvaltningsanslaget.Frågan om en förändrad anslagskonstruktion som tillgodoser dessasynpunkter bör, enligt revisorernas mening, utredas närmare avregeringen.Revisorerna anser att regeringens styrning av SIDA bör varamera målinriktad och mindre detaljerad. Rollfördelningen mellanutrikesdepartementet och SIDA behöver ses över, och regeringenbör för redovisa egen roll somhandläggande biståndsorganisation och hur dess verksamhet följsupp och kontrolleras.Revisorerna har uppmärksammat en rad problem som rör SIDAsinre arbete och förutsätter att SIDA och regeringen vidtaråtgärder för att lösa dessa. Utvärderingsfunktionen på SIDAbehöver enligt revisorernas mening förstärkas, och formerna förkontroll av hur mottagarländerna använder svenska biståndsmedelbör tydligare regleras i avtalen mellan ochmottagarländerna. Det parlamentariska inslaget i SIDAs styrelseär stort, och revisorerna anser att frågan om denparlamentariska representationen i statliga myndighetersstyrelser bör utredas närmare.Granskningen av SIDAs användning av s.k. närkonsulter harvisat att dessa, i strid med fattade riksdagsbeslut ochuttalanden från regeringen, i viss utsträckning utförarbetsuppgifter av myndighetskaraktär. I några fall är dessutomderas arbetsvillkor sådana att det kan ifrågasättas om SIDA gårfritt från arbetsgivaransvar. Revisorerna förutsätter attutnyttjandet av närkonsulter på uppgifter av myndighetskaraktärupphör och att SIDA tillser att konsulternas arbetsvillkorutformas så att tveksamheter rörande SIDAs arbetsgivaransvarinte kan uppstå.Riksdagens revisorer hemställer1. att hos regeringen begär förslag till förändradkonstruktion av biståndsanslaget och förbättrad redovisning tillriksdagen i enlighet med vad revisorerna anfört,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadrevisorerna anfört angåenderegeringens styrning av SIDA och rollsom handläggare av biståndsfrågor,SIDAs administration,utvärdering och kontroll av biståndet ochnärkonsulter inom SIDA,3. att uppdrar åt riksdagsutredningen att prövafrågan om riksdagsledamöternas representation i statligamyndigheters styrelser. 1991/92:U3 av () vari yrkas att riksdagenmed avslag på revisorernas förslag till konstruktion ochredovisning av biståndsanslaget som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om dessa frågor.1991/92:U4 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att skyndsamt prövaomfattningen av förvaltningen och målen för svensktbiståndssamarbete,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi övrigt i motionen anförts rörande målen för en sådanutredning.1991/92:U5 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en successiv övergång frånlandprogrammerat bistånd till projektinriktat bistånd,3. att som sin mening ger regeringen till känna attden bör informeras om de biståndsanslag som inte utnyttjas (s.k.reservationer),4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om UDs avräkningsmodell vad avser kostnadernaför ambassadernas arbete med biståndshandläggning,5. att som sin mening ger regeringen till känna attfrågan om särskilda näringslivsrepresentanter i SIDAs styrelsebör utredas,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen sägs om information och redovisning av det svenskautvecklingsbiståndet.1991/92:U6 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en bättre analys och en bättre uppföljning av processen näransvar läggs över på mottagarländerna. skrivelse har legat tillgrund för riksdagsrevisorernas granskning av effektiviteten iförvaltningen av svenskt utvecklingsbistånd. I skrivelsenomnämns bl.a. administrativa kapacitetsproblem beträffande i . Vidare fann utskottet det önskvärt attbl.a. granska relationen mellan det sakanslag SIDA har attadministrera och SIDAs administrativa resurser. Skrivelsenomnämnde också frågan om fördelning av SIDAs personalresurser.Utskottet vill inledningsvis framhålla det positiva ochviktiga i att en från biståndsmyndigheterna oberoende granskningav effektiviteten i förvaltningen av svenskt bistånd görs.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att flera av de punkterrevisorerna tar upp regelmässigt avhandlas också i samband medutskottets behandling av budgetpropositionen.Detta avsnitt har i det följande disponerats med utgångspunktfrån huvudförslagen som revisorerna lagt efter sin granskning.Under varje delrubrik som följer i nummerordning nedan redogörsför revisorernas förslag, för motionsyrkanden som väckts ianslutning till revisorernas förslag samt för utskottetsställningstagande.Inom ramen för yrkande 1 i revisorernas förslag berörsföljande ämnen:Redovisning och kontroll vad gäller reserverade medel ibiståndsanslagetFördelning av medel för landprogrammerade insatser resp.bilateralt bistånd utanför landramarnaFördelning mellan SIDAs förvaltningsanslag och sakanslagAvräkning mot biståndsanslaget av kostnaderna för vissambassadpersonal.Inom ramen för yrkande 2 i revisorernas förslag berörsföljande ämnen:Regeringens styrning av SIDA och UDs roll som handläggare avbiståndsfrågorSIDAs administrationUtvärdering och kontroll av biståndsverksamhetenKontrollen av mottagarländernas användning av biståndsmedlenAnvändning av s.k. närkonsulter i SIDAs verksamhetI ett tredje yrkande berörs:Parlamentariskt inslag i SIDAs styrelse.1. Biståndsanslaget och redovisning till riksdagen1.1. Redovisning och kontroll av reserverade medelRevisorerna konstaterar att stora reservationer byggts uppfrämst inom det multilaterala biståndet. En stor del av dessareservationsmedel utgörs av långsiktiga åtaganden som Sverigeingått gentemot internationella utvecklingsfonden () samt deafrikanska och asiatiska utvecklingsfonderna. Revisorernaframför i sin rapport krav på förbättrad information tillriksdagen rörande reservationsmedlen och att regeringeninformerar om i vilken utsträckning reservationsmedlenär intecknade eller disponibla för nya biståndsåtaganden.Denna fråga tas upp i motion U3 (fp) som anger att revisorernagett en bild av en obalans mellan förmågan att avsätta avBNI till u-hjälp och svårigheterna att omvandla dessa medel tillkonkreta biståndsinsatser. Motionären menar att detta ger enmissvisande bild. I själva verket motsvarar dessa reservationerskuldsedlar till och de regionala utvecklingsfonderna, ochdessa skuldsedlar är inte ett mått på förmåga attutnyttja av BNI till praktiskt bistånd. Motionären villavstyrka revisorernas förslag på denna punkt.I motion U5 (nyd) anges att, med tanke på det omättliga behovav biståndsinsatser som finns, det inte är rimligt att SIDAeller UD fritt kan förfoga över reservationerna eller att dessaackumuleras bara för att det krävs särskilt riksdagsbeslut förpengarnas användning. I motionen föreslås att SIDA eller UD såsnart man erhåller kännedom om att anvisade pengar inte kommeratt unyttjas åläggs rapportera därom till riksdagen.Utskottet konstaterar att vissa icke utbetalade biståndsmedelbyggts upp inom biståndet, främst inom anslaget C 1. Bidrag tillinternationella biståndsprogram. De outbetalade medel som underett antal år byggts upp under multilaterala anslag hänför sigtill internationella åtaganden gjort om bidrag tillolika multilaterala biståndsprogram, i första hand tillVärldsbankens internationella utvecklingsfond (). Principenhar varit att i varje års budget anslå en summa motsvarande dettotala svenska årsbidraget. Eftersom inte begär att fåtillgång till medel förrän de behövs för utbetalning förprojekt, erläggs bidraget i form av en skuldsedel i riksbanken.De medel som härigenom byggts upp utgör inte reservationer iegentlig mening, utan medlen är utfästelser gentemot ochligger också till grund för fondens kreditåtaganden gentemotlåntagarländer redan innan de utbetalats.Utskottet gör bedömningen att uppbyggnaden av outbetalademedel är en följd av den anslagsteknik som tillämpats. Utskottethar inte sett anledning dra slutsatsen att uppbyggnaden avoutbetalade medel skulle bero på en oförmåga i den svenska ochinternationella biståndsförvaltningen att förverkligabiståndsinsatser i den omfattning som uppfyllandet avenprocentsmålet påkallar. Tvärtom anser utskottet attutvecklingen i visar att ett stort behov avbiståndsinsatser av hög kvalitet föreligger.Utskottet anser att målsättningen bör vara en så högöverensstämmelse som möjligt mellan enprocentsmålet som är ettanslagsmål och de faktiskt utbetalade biståndsmedlen. Det ärdock rimligt att en viss eftersläpning när det gäller takten iutbetalningarna inträffar från tid till annan eftersomutbetalningstakten inte alltid helt kan förutses. Det är i dettasammanhang viktigt att biståndsmyndigheterna serkraven på högsta möjliga kvalitet i biståndet som vägledande.Utskottet noterar att regeringen i samband medbudgetpropositionen 1990/91:100, bilaga 10, introducerade ettnytt budgeteringssystem i syfte att minska mängden ickeutbetalade IDA-medel. Metoden innebär att man inte längre anslårett belopp motsvarande det totala svenska årsbidraget, dvs. ienlighet med utfästelser på de årligaskuldsedlarna. I stället anslås summan av motsvarandeårskontantbidrag och IDAs beräknade årsdragningar frånskuldsedeln avseende den senaste påfyllnaden. Härigenom byggsinga nya reserver upp som det existerande beloppetoutnyttjade medel minskar i takt med att dragningarna fråntidigare fondpåfyllnader fortsätter. IDAs möjligheter att görakreditutfästelser påverkas inte.Utskottet ser positivt på denna omläggning av budgettekniken.Utskottet anser det vara en fördel om motsvarande omläggningockså kunde omfatta andra poster inom C 1-anslaget som haraktualitet i detta sammanhang, t.ex. de regionalautvecklingsfonderna.Utskottet betonar vikten av en tydlig och utförlig redovisningtill vad gäller outbetalade medel samt noterar attregeringen avser pröva hur redovisningen kan förtydligas ochgöras mer lättillgänglig i kommande budgetpropositioner.1.2. Fördelning av bilateralt bistånd över landramar resp.andra biståndsprogramRevisorerna anger i sitt förslag att genomslaget av riksdagensbeslut försvagas av att regeringen och SIDA, utan hörande avriksdagen, kan utnyttja olika anslagsposter så att detbilaterala biståndet till programländerna kraftigt överstiger deav beslutade landramarna. Enligt revisorernas meningbör huvudprincipen vara att allt SIDA-bistånd med undantag förkatastrofbistånd och bistånd genom enskilda organisationer skallingå i landramarna eller fördelas på annat sätt i enlighet medriksdagsbeslut.Denna fråga berörs i motion U3 (fp). I motionen anges attbetydande bistånd utöver landramarna gått till programländerna.Motionären anser dock att det finns ett betydande värde i attkunna göra särskilda insatser på områden som prioriterarsamt att varit pådrivande för att exempelvismiljöanslaget skulle återinföras. Revisorerna har enligtmotionen inte anfört några argument för att t.ex. demokrati- ochmiljöanslagen inte alls skulle kunna användas för extrainsatseri programländer och inte heller för att ämnesanslagen skulleavskaffas. Därför bör inte binda sig för denhuvudprincip som revisorerna förespråkar.Motion U5 (nyd) berör indirekt denna fråga. I motionensyrkande 1 anförs att en successiv övergång från landprogrammeratbistånd till projektinriktat bistånd bör ske.Utskottet konstaterar att andelen av det svenska bilateralabiståndet via landramar successivt minskat under en följd av år.Dels beror detta på att antalet mottagarländer utanförlandramskretsen ökat, dels går ett betydande bistånd somkanaliseras via andra anslagsposter än landramarna tillprogramländerna. Sådant bistånd till programländerna harkanaliserats bl.a. genom anslagsposten för katastrofer, förskuldlättnadsåtgärder i samband med strukturanpassningsprogramsamt genom särskilda anslagsposter exempelvis fördemokratifrämjande insatser och för miljövård.Utskottet anser att de beslut som fattats angående biståndetutanför landramarna varit väl underbyggda och motiverats av attsärskilda behov av ämnesinriktade insatser identifierats, såvälbland programländerna som utanför denna krets. Det är naturligtatt bistånd utanför landramarna men till bl.a. programländernaäven i fortsättningen bör kunna ges för vissa angelägna ändamålsom exempelvis miljövård, demokratifrämjande insatser och stödtill strukturanpassning. vill utskottet betonalandramarnas betydelse för långsiktiga insatser till defattigare mottagarländerna.Utskottet vill i detta sammanhang understryka betydelsen av enklargörande redovisning till av de olikaanslagsposternas innehåll. Det är väsentligt att gesgoda möjligheter att få en helhetsbild över de totalabiståndsflöden som går till ett visst land, vilket varit ett avsyftena med revisorernas förslag på denna punkt.1.3. Fördelning mellan SIDAs förvaltningsanslag och sakanslagRevisorerna har ägnat frågan om SIDAs förvaltningskostnaderstor uppmärksamhet. Revisorerna påpekar i sitt förslag att SIDAkan disponera över biståndsanslaget för att finansiera vissadelar av sina administrationskostnader. Härigenom blir enligtrevisorerna beslut om förvaltningsanslagets storlekinte styrande för dimensioneringen av administrationen. Enligtrevisorerna försvåras styrning avbiståndsadministrationens storlek ytterligare av att sambandetmellan biståndsvolym och personalbehov inte redovisas förriksdagen. Kostnaderna för SIDAs administration bör enligtrevisorerna framgå av förvaltningsanslaget.Sakanslagsanställningar bör utnyttjas med restriktivitet. Enligtrevisorerna ankommer det på regeringen att meddela särskildainstruktioner till SIDA i denna fråga och kontrollera attreglerna följs.Motion U4 (m) berör delvis detta område. I motionen sägs attkostnaderna för SIDAs administration skall framgå av riksdagensanslagsbeslut. Vidare anges att det är oacceptabelt förriksdagen att regeringen disponerar över biståndsanslaget så attdärav betalas exempelvis byggandet av svenska ambassader elleren alltför stor kader av personal. Enligt motionen bör enutredning för att studera förvaltningen av bistånd tillsättas.Motion U5 (nyd) tar också upp dessa frågor. I motionen betonasvikten av att får en korrekt bild avförvaltningsanslaget såväl för SIDAs verksamhet som för UDs.Utskottets bedömning är att användningen av sakanslag förfinansiering av kostnader av förvaltningskaraktär är relativtvanligt förekommande.Det kan i detta sammanhang noteras att regeringen och i någrasärskilda fall gentemot SIDA medgivit att anlitapersonal över sakanslag. Utskottet delar revisorernas syn att omen betydande andel förvaltningskostnader finansieras över andraanslag går det styrande och kontrollerande syftet med ettsärskilt riksdagsbeslut om förvaltningsanslaget förlorat.Samtidigt konstaterar utskottet att gränsdragningen mellan vadsom anses vara förvaltningskostnader resp. kostnader av annatslag kan vara svår att dra inom biståndsverksamheten.Mot denna bakgrund anser utskottet att frågan om fördelningenav kostnader på sakanslag resp. förvaltningsanslag bör bliföremål för översyn. I översynen bör ändamålsenligheten inuvarande anslagskonstruktion prövas.Vad som ovan anförts om sakanslag och förvaltningsanslag börges regeringen till känna.1.4. Avräkning av kostnaderna för ambassadpersonalRevisorerna ifrågasätter om de belopp som avräknas inteinnebär att biståndet bekostar mer än sin egen andel. Regeringenbör redovisa hur tjänstemännen utnyttjas samt undersökaförutsättningarna för en samordning av verksamheten med SIDAspersonalplanering.I yrkande 4 i motion U5 (nyd) anges att uppmärksamhet måsteriktas mot frågan om avräkningarna av kostnaden förambassadpersonal. I motion U3 (fp) anges att det är rimligt attregeringen ger en redovisning beträffande avräkningen avkostnaderna för ambassadpersonal mot biståndsanslaget.Såsom anges i revisorernas förslag anser utskottet attprincipen bör vara att biståndet bär sina egna kostnader vilketinnebär att biståndet skall bekosta sin andel avutrikesförvaltningen. Syftet med den metod för avräkning som förnärvarande tillämpas är också detta. Utskottet anser attavräkningen av kostnader för ambassadpersonal skall ske påsådant sätt att avräkningen motsvarar det faktiskaresursutnyttjandet. Utskottet utgår från att en redovisning skeri denna del i samband med budgetpropositionen. Det kan noterasatt denna fråga hänger nära samman med UDs organisation.Beträffande redovisning och kontroll av reserverade medel,fördelning av bilateralt bistånd över landramar resp. andrabiståndsprogram samt avräkning av kostnaderna förambassadpersonal utgår utskottet från att regeringen vidtarerforderliga åtgärder i enlighet med vad som ovan anförts.Utskottet anser att motion U3 (fp), berörd del av yrkandena 1och 2 i motion U4 (m) och yrkandena 1, 3, 4 och 6 i motion U5(nyd) får anses tillgodosedda med det ovan anförda. Någonytterligare åtgärd av bedöms inte påkallad i dennadel.Härmed avstyrks motion U3 (fp), berörd del av yrkandena 1 och2 i motion U4 (m) och yrkandena 1, 3, 4 och 6 i motion U5 (nyd).2. Förvaltningen av svenskt bistånd m.m.2.1. Regeringens styrning av SIDA och UDs roll som handläggareav biståndsfrågorEnligt revisorerna bör regeringens styrning av SIDA vara mermålinriktad och mindre detaljerad. Tyngdpunkten bör i högre gradän ligga på klara direktiv och krav påresultatredovisning. Detta innebär bl.a. enligt revisorernasrapport att UD överlåter åt SIDA att fatta beslut om insatseroch omdisponeringar inom sektoravtalen. Revisorerna anser ocksåatt rollfördelningen mellan SIDA och UD är oklar i vissaavseenden och att arbetsformerna behöver ses över.I motion U4 (m) tar motionärerna fasta på revisorernas förslagoch yrkar att regeringens styrning av SIDA bör vara meramålinriktad och mindre detaljerad, vilket enligt motioneninnebär att rollfördelningen mellan UD och SIDA bör omfördelas.I motionen föreslås också en översyn av svensktbiståndssamarbete inkl. utredning om relationen mellanbiståndsorganet och regeringen.Utskottet vill inledningsvis betona behovet av ett välfungerande samarbete mellan UDs biståndsavdelning och SIDA.Biståndet är en del av svensk utrikespolitik, och UD har attsamordna utrikespolitiken. Inom ramen för detta samarbete anserutskottet att det bör finnas en klar och väldefinieradarbetsfördelning mellan UD och SIDA. Det är därför viktigt attregelbundet studera och överväga formerna för samarbetet. Det ärpositivt att en särskild arbetsgrupp inrättats mellan UD ochSIDA för att föreslå hur respektive roller kan utövaseffektivare. Utskottet bedömer att den nya budgetprocessen medtreårig budgetering (fördjupad anslagsframställning) innebär enutveckling i den riktning revisorerna anger, dvs. attregeringens styrning än mer koncentreras till de övergripandefrågorna samt att detaljstyrningen rationaliseras. Utskottet harerfarit att regeringen i den kommande budgetpropositionen bl.a.avser beröra frågan om att till SIDA delegera rätt att beslutaom insatsavtal inom ramen för ett av regeringen ingångetsamarbetsavtal. Arbetet som bedrivits och som redovisats förriksdagen när det gäller riktlinjer för områden som ochLatinamerika jämte arbetet med landprofiler kan också ses idetta sammanhang.Utskottet vill hänvisa till två utredningar som under senaretid tagit upp organisatoriska frågor inom biståndet, nämligenbiståndsorganisationsutredningen (SOU 1990:17) samt studien -- Om effektivitet och utvärdering i biståndet(Ds 1990:63).Beträffande UDs roll som handläggare av bistånd har utskottettolkat denna roll i stora drag så att UDs ansvar är atthandlägga stöd (generellt basbudgetstöd) till internationellaorganisationer och delta i styrningen av dessa.SIDAs roll beträffande det multilaterala biståndet är främstatt ansvara för ändamålsbestämda bidrag normalt i form avprojektstöd. Detta stöd utgår från SIDAs önskemål att utnyttjaen internationell organisations kunnande och kompetens förspecifika insatser i ett visst land.Utskottet vill i sammanhanget hänvisa till den parlamentariskautredningen om det multilaterala biståndet som tillkom efterbeslut i utskottet. Utredningen avlämnade sitt betänkande under1991 och tog upp frågorna om organisationen av den multilateralabiståndsverksamheten inkl. UDs roll.Det faktum att en arbetsfördelning etablerats mellan UD ochSIDA när det gäller det multilaterala biståndet hindrar givetvisinte att dessa frågor inkl. frågan om UDs egen roll somhandläggande biståndsorganisation fortlöpande studeras ochövervägs mot bakgrund av behovet att anpassa organisationen tillden föränderliga verkligheten. får tillfälle attvidare behandla denna fråga i samband med regeringensredovisning av utredningen om det multilaterala biståndet vilketskall ske i samband med budgetpropositionen /93.Utskottet vill i sammanhanget peka på att regeringskanslietsrevisionskontor har att granska . I första handgörs redovisningsrevision, men revisionskontoret kan också taupp frågor rörande arbetsformer och effektivitet.2.2. SIDAs administrationUnder denna rubrik anger revisorerna att SIDA har högpersonalrörlighet, oklara ledningsfunktioner och chefsrollersamt saknar kriterier för fördelningen mellan SIDAs huvudkontoroch biståndskontoren. Revisorerna ser det som positivt att SIDAnyligen vidtagit åtgärder för att komma till rätta med några avproblemen men förutsätter att regeringen och SIDAs verksledningäven i övrigt vidtar de åtgärder som kan anses påkallade samtatt informeras om de resultat som uppnås.Motion U4 (m) tar upp denna fråga genom att ange behovet av enöversyn av svenskt biståndssamarbete avseende förvaltningen avsvenska biståndsanslag samt anför att SIDAs inre arbete böromorganiseras.Utskottet konstaterar att den övergripande frågan omeffektivitet i förvaltningen av svenskt bistånd varit föremålför ett stort antal översyner och utredningar.