bet · GE01LU21 · 1991-03-26 00:00:00 — Äktenskaps- och arvsrättsliga frågor I betänkandet behandlar utskottet femton motioner om olikaäktenskaps- och arvsrättsliga spörsmål. En motion (fp) berörfrågan om vikten av nordisk rättslikhet. I en motion (c)framställs önskemål om återinförande av obligatorisk medling. Itre motioner (alla m) begärs ändrade regler när det gällermakars pensionsförmåner. En motion (fp) avser frågan ominternationella rättsregler för äktenskap. I en motion (mp)begärs att sambolagen inskränks till att gälla endast par medgemensamma barn. I sex motioner (s, fp, v, mp) yrkas att en nyrättslig samlevnadsform, s.k. registrerat partnerskap, skallinföras för homosexuella par. En motion (s) rör frågan om barnsarvsrätt. I en motion (m) krävs skärpta regler för boutredning.Företrädare för ,försäkringsinspektionen, , samt försäkringsbolagen , ochFolksam har inför utskottet framfört synpunkter på förslaget ien motion (m) om möjligheten att åstadkomma enskild egendomgenom förmånstagarförordnande.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motioner. I fråga omnordisk rättslikhet understryker utskottet vikten härav menanser med hänvisning till olika uttalanden inte att motionenpåkallar någon åtgärd. Utskottet uttalar vidare sinförståelse för behovet av stödåtgärder för barnfamiljer i enskilsmässosituation, men utskottet anser att frivilligfamiljerådgivning är att föredra och kan inte förorda attobligatorisk medling återinförs. Beträffande ändrade regler förmakars pensionsförmåner i olika avseenden hänvisar utskottettill sina tidigare ställningstaganden och finner inga skäl attnu frångå dessa. När det gäller den nya lagen om vissainternationella rättsförhållanden rörande makarsförmögenhetsförhållanden pekar utskottet på att omfattandeinformationsinsatser gjorts om lagen och dess möjlighet förmakar att träffa avtal om vilken lag som skall tillämpas. Ifråga om införande av s.k. registrerat partnerskap förhomosexuella hänvisar utskottet till att regeringen iår tillkallat en kommitté för att bl.a. överväga denna fråga.Utskottet kan vidare med hänsyn till behovet av att skydda densvagare parten i ett samboförhållande inte förorda eninskränkning av sambolagen till att gälla endast för par medgemensamma barn. Inte heller kan utskottet förorda attgemensamma barn och särkullbarn behandlas lika i arvshänseende,eftersom särkullbarn ofta inte har samma känslomässiga bindningtill den efterlevande maken. Slutligen konstaterar utskottet attgällande regler om boutredningsman och kontroll avbouppteckningar är till fyllest.Till betänkandet har fogats sex reservationer och sjusärskilda yttranden. 1990/91:L401 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att arbeta för att medling införs förmänniskor som är på väg att skiljas i de fall där barn ärinblandade.1990/91:L406 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring av ienlighet med vad som anförts i motionen.1990/91:L408 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till en lag som gerhomosexuella möjlighet att få sin samlevnad lagreglerad i ettregistrerat partnerskap.1990/91:L410 av m.fl. (m) vari yrkas1. att begär -- med hänvisning till vad som anförtsi motion 1990/91:Sf268 -- att regeringen framläggerförslag till lagändring som medger makar att i förväg avtala omhur privata pensionsförsäkringar skall fördelas vid en eventuellframtida bodelning,2. att hos regeringen begär utredning om möjlighetenatt vid bodelning också beakta det samlade värdet av resp. makespensionsrättigheter.1990/91:L411 av () vari yrkas attriksdagen begär förslag till sådan ändring av 7 kap. 2§äktenskapsbalken att enskild egendom blir möjlig att åstadkommagenom förmånstagarförordnande.1990/91:L416 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om s.k. registrerat partnerskap förhomosexuella.1990/91:L417 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag enligt vad imotionen anförts om registrerat partnerskap,2. att hos regeringen begär en utredning angåendevilka lagregler som bör gälla för denna samlevnadsform.1990/91:L418 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till lagstiftning omregistrerat partnerskap för homosexuella.1990/91:L419 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lag angående registrerat partnerskap förhomosexuella.1990/91:L421 av () vari -- medhänvisning till vad som anförts i motion 1990/91:Sf300 -- yrkas1. att hos regeringen begär förslag tillkomplettering av gällande lagtext så att makar ges möjlighet atti förväg avtala om fördelning av privata pensionsförsäkringarinför eventuell framtida bodelning,2. att i enlighet med vad i motionen anförts,uttalar att 10 kap. 3§ tredje stycket inteskall ges en restriktiv tolkning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående bedömningen av samtliga pensionersfördelning vid bodelning.1990/91:L422 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utredande av möjligheterna till enlagändring rörande svenska medborgares äktenskapliga ekonomi,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om informationsinsatser till utlandssvenskar.1990/91:L423 av m.fl. (fp) vari -- medhänvisning till vad som anförts i motion 1990/91:So307 -- yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om registrerat partnerskap.1990/91:L424 av och () vari yrkasatt hos regeringen begär ändringar i sambolagen så attden, i enlighet med vad som anförts i motionen, enbart blirtillämplig för par med gemensamma barn.1990/91:L426 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kompetenskrav vidauktorisation/godkännande av boutredare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om etiska regler för hur boutredare skallarbeta,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökad kontroll av inlämnade boutredningar.1990/91:L913 av m.fl. (fp) vari -- medhänvisning till vad som anförts i motion 1990/91:U520 -- yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nordiskt lagstiftningssamarbete.InledningDen familjerättsliga lagstiftningen har under de senaste tvåårtiondena varit föremål för en genomgripande omarbetning. Efteren lång rad av delreformer fattade (prop. 1986/87:1, bet. LU18) beslut om attgiftermålsbalken (GB) skulle ersättas med en ny balk,(ÄktB). I lagstiftningsärendet antog riksdagenockså lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem (sambolagen)samt viktiga ändringar i (ÄB). Vidare antogriksdagen lagen (1987:788) om införande aväktenskapsbalken samt annan följdlagstiftning tilläktenskapsbalken m.m. (prop. 1986/87:86, bet. Till grundför lagstiftningen låg familjelagssakkunnigas huvudbetänkandeÄktenskapsbalk (SOU 1981:85). infördes lagen(1987:813) om homosexuella sambor (prop. 1986/87:124, bet.LU28).Den nya lagstiftningen trädde i kraft ochinnebär betydelsefulla förändringar främst i fråga omförmögenhetsordningen i äktenskapet och fördelningen av makarnasegendom vid äktenskapets upplösning. Ett uttalat syfte medförändringarna har varit att åstadkomma en högre grad avekonomisk rättvisa mellan makarna vid äktenskapsskillnad.Ändringarna i ÄB syftar till att skapa möjligheter för denefterlevande maken att få ärva den avlidne makens kvarlåtenskapoch därmed att kunna sitta kvar i orubbat bo. Införandet avsambolagen har i främsta rummet föranletts av behovet av atttillförsäkra den svagare parten i ett samboförhållande vissarättigheter i fråga om det gemensamma hemmet då sammanlevnadenupphör. Avsikten har däremot inte varit att söka uppnå en medäktenskapet jämförbar reglering av samboförhållanden. Genomlagen om homosexuella sambor har sambolagen och regler i vissaandra lagar gjorts tillämpliga på homosexuellasamboförhållanden.Ändringarna i äktenskapslagstiftningen har inneburit fleranyheter i fråga om bodelning mellan makar. Möjligheterna attfrångå huvudregeln om likadelning vid bodelning med anledning aväktenskapsskillnad har vidgats genom att den allmännajämkningsregel som fanns även tidigare givits ett något utökattillämpningsområde. Sålunda kan numera den ena maken av sittgiftorättsgods få behålla mer än sin andel av giftorättsgodsetom en likadelning skulle vara oskälig med hänsyn särskilt tilläktenskapets längd men även till makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. Vidare har i ÄktBinförts en särskild regel om jämkning av äktenskapsförord.Regeln innebär att om ett villkor i ett äktenskapsförord äroskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheternavid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen. En förenkling har också skett av dens.k. vederlagsregeln, och den ger numera en make rätt tillkompensation vid bodelningen endast då den andra maken isärskilt angivna fall innan talan omäktenskapsskillnad väcktes har minskat sitt giftorättsgods. Iförhållande till GB innebär ÄktB även den förändringen attprivata pensionsförsäkringar som utgör giftorättsgods inte skallingå i bodelningen. En annan nyhet är att också enskild egendomkan dras in i bodelningen, om makarna är överens om det.Ändringarna i ÄB har inneburit att en make vid den andramakens död skall ta arv efter denne framför makarnas gemensammabröstarvingar, vilka i stället ges rätt till efterarv efter denförst avlidne maken vid den efterlevande makens död. Om detfinns efterarvingar innehar den efterlevande maken under sinlivstid den arvfallna egendomen med fri förfoganderätt.På grundval av bl.a. de erfarenheter som vunnits sedan ÄktBsikraftträdande, genomfördes (prop. 1989/90:30, bet.LU11) vissa ändringar i ÄktBs regler om bodelning. Ändringarna,som trädde i kraft , innebär att makes rätttill kompensation enligt den s.k. vederlagsregeln har vidgatsfrån att ursprungligen ha avsett transaktioner företalan om äktenskapsskillnad till att omfatta transaktioner inomen treårstid. Vidare infördes en regel om att rätt tillpensionsförsäkring av sådant slag som normalt skall hållasutanför bodelning kan dras in i bodelningen, om det skulle varaoskäligt att hålla rättigheten utanför.Nordiskt lagstiftningssamarbeteMotionsmotiveringI motion L913 av m.fl. (fp) framhålls attlagstiftningen på det civilrättsliga området visserligen kansägas ha tillkommit i nordiskt samarbete men rättslikhet kandärmed inte sägas ha uppkommit. Enligt motionärerna kommerrättslikhet inom centrala civilrättsliga områden att bli en alltstörre nödvändighet . Vid företagande av lagändringarpå nämnda områden bör därför noga övervägas vilka konsekvensersom dessa lagändringar får för den nordiska rättslikheten. Imotionen begärs ett tillkännagivande härom.MedlingAllmän bakgrundFöre gällde att äktenskap kunde upplösas genomäktenskapsskillnad eller genom återgång. Äktenskapsskillnadkunde i vissa fall erhållas och annars efterföregående hemskillnad. Innan mål om hemskillnad fick tas upp avdomstol måste medling eller åtminstone försök till medling haägt rum.I samband med en reform av den äktenskapsrättsligalagstiftningen (prop. 1973:32, bet. 20, rskr. 256)ändrades reglerna om upplösning av äktenskap. Därvid upphävdesreglerna om hemskillnad samt bestämmelserna om omedelbaräktenskapsskillnad på särskilda grunder. Enligt de nya regler omupplösning av äktenskap som antogs gäller att make i princip harrätt till omedelbar äktenskapsskillnad. Om endast en av makarnavill skiljas eller om makarna eller en av dem har vårdnaden omeget barn skall dock skilsmässan föregås av enbetänketid . Betänketiden löper från den dagdå makarnas gemensamma ansökan kommer in till domstolen eller,när de är oense i skilsmässofrågan, den dag då den ena makensansökan delges den andra maken. från det betänketidbörjade löpa måste åtminstone en av makarna fullföljaskilsmässan genom att hos domstolen göra ansökan om dom påäktenskapsskillnad. I annat fall är frågan om äktenskapsskillnadförfallen.I lagstiftningsärendet avskaffades också den obligatoriskamedlingen och ersattes med ett system som ger möjlighet tillfrivillig medling. Enligt förarbetena till den ändradelagstiftningen hade den obligatoriska medlingen betydandenackdelar. Redan det förhållandet att medlingen var obligatoriskvar ägnat att göra makarna negativt inställda till den. Härtillkom att medlingen i normalfallet företogs i omedelbar anslutningtill talans väckande eller med andra ord vid en mycket sentidpunkt, då makarna eller i vart fall den ena av dem redan hadebestämt sig för att skiljas. Dessutom kunde den obligatoriskamedlingen lätt upplevas både som en onödig formalitet och somett opåkallat intrång i personliga angelägenheter. Visserligenkunde en medling ibland leda till att parterna återupptog sinsamlevnad, men för dessa fall ansågs ett obligatorium onödigt. Ijämförelse med medlingen ansågs frivillig familjerådgivningkunna erbjuda väsentliga fördelar när det gällde att förebyggaförhastade skilsmässor.Justitieministern besvarade eninterpellation från om obligatoriskmedling. Statsrådet framhöll därvid att erfarenheterna från dettidigare gällande obligatoriska medlingsinstitutet inte varsådana att hon ville förorda en återgång till det systemet.Däremot delade hon interpellantens uppfattning att människor sombefinner sig i en skilsmässosituation är i behov av hjälp ochstöd. Sådana stödåtgärder borde dock, enligt justitieministern,bygga på frivillighet inom ramen för familjerådgivning. Honunderströk därvid vikten av att människor som har behov av hjälpockså har faktisk tillgång till familjerådgivning. Vidare pekadestatsrådet på att -- i de fall skilsmässan redan är ett faktum-- de av beslutade reglerna om vårdnad ochumgänge bl.a. innebär att samarbetssamtal skall tillhandahållasföräldrar i alla kommuner. Detta är också en viktig åtgärd föratt barnen skall drabbas så litet som möjligt.MotionsmotiveringI motion L401 av och (båda c)uttrycks en oro för de höga skilsmässotalen i vårt land.Motionärerna konstaterar att sociala forskningsrön visar att enskilsmässa är en svår upplevelse som sätter djupa spår hos allainblandade, och särskilt barnen som är den svagaste partendrabbas hårt. Enligt motionärerna är det sannolikt att människorsom upplever en situation av söndring i sina äktenskap skullebehöva hjälp utifrån för att få sin situation analyserad på ettobjektivt sätt. Många praktiska problem skulle kunna undanröjasom hjälp i form av rådgivning och samtal stod till buds.Samhället måste därför enligt motionärerna vidta kraftfullaåtgärder för att söka förhindra onödiga skilsmässor där barn ärinblandade. En lämplig åtgärd anser motionärerna vara att införaobligatorisk medling för de människor som är på väg att skiljasi de fall där barn är inblandade. I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet härmed.Vissa frågor om makars försäkringar, m.m.Äktenskapsbalkens bodelningsreglerÄktB utgår i likhet med GB från att makar kan ha två slag avtillgångar, nämligen giftorättsgods och enskild egendom. Enligthuvudregeln i 7 kap. 1§ ÄktB är en makes egendomgiftorättsgods i den mån den inte är enskild egendom. I vilkafall en makes egendom kan vara enskild anges i 7 kap. 2§ ÄktB.Främst märks det fallet att makarna genom äktenskapsförordbestämt att viss egendom skall vara enskild. Egendom som ärenskild på grund av äktenskapsförord kan göras tillgiftorättsgods genom nytt äktenskapsförord. Vidare anges ilagrummet att egendom kan vara enskild om en make har fått den igåva från någon annan än den andra maken med det villkoret attegendomen skall vara mottagarens enskilda. Detsamma gäller ifråga om egendom som under sådant villkor tillfaller en makegenom arv eller testamente. Vidare kan enligt lagrummet vad somträtt i stället för enskild egendom utgöra enskild egendom.Några ytterligare fall då makes egendom är enskild anges inte.I fråga om gåvor mellan makar gällde tidigare att gåvorna somregel skulle ske i form av äktenskapsförord. skalläktenskapsförord emellertid inte användas för gåvor mellan makar(8 kap. ÄktB). Enligt ÄktB gäller sålunda att en gåva som enmake ger den andra maken blir bindande mellan makarna på sammasätt som gäller för andra personer. För att den av makarna sommottog gåvan skall få sakrättsligt skydd mot den andra makensborgenärer fordras dock att gåvan registreras vid en tingsrätt.Registrering behövs dock inte för personliga presenter som intestår i missförhållande till givarens ekonomiska villkor. ena maken att gåvan skall vara den andres enskilda egendommåste äktenskapsförord härom upprättas.Den som tecknat en livförsäkring har i princip möjlighet attförfoga över försäkringen genom att insätta någon annan personsom förmånstagare. Närmare regler härom finns i 102§ lagen(1927:77) om försäkringsavtal. Att en person på grund av ettsådant förordnande erhåller ett försäkringsbelopp innebär inteatt beloppet får karaktär av enskild egendom enligt ÄktBsregler. Den omständigheten att försäkringstagaren uttrycktönskemål om att beloppet skall utgöra förmånstagarens enskildaegendom torde inte innebära någon skillnad härvidlag (se prop.1986/87:1, s. 128. Jfr , Supplement till Ärvdabalkenetc., s. 223 ff., , artikel i 1990, s. 44 f.och försäkringsrättskommitténs betänkande SOU 1986:56, s. 369).När ett äktenskap upplöses skall makarnas egendom fördelasmellan dem genom bodelning. I likhet med GB bygger ÄktB påprincipen att makarnas giftorättsgods vid bodelningen skalldelas lika mellan dem sedan vardera maken erhållit täckning försina skulder. Skuldtäckning skall normalt ske urgiftorättsgodset (11 kap. 2§ ÄktB). Är skulderna förenade medsärskild förmånsrätt i enskild egendom eller har de eljestsärskild anknytning till enskild egendom, t.ex. skulder förunderhåll av en fastighet som är enskild egendom, får en makedock täckning för skulden ur sitt giftorättsgods endast i denmån värdet av den enskilda egendomen inte räcker till förbetalning av skulden.Enligt bestämmelser i 10 kap. 3§ ÄktB har vardera maken rättatt undanta viss egendom eller rättighet från bodelning trotsatt egendomen eller rättigheten utgör giftorättsgods. Avlagrummets första stycke följer att exempelvis rätten tillpension från arbetsgivaren skall hållas utanför bodelningen.Detsamma torde gälla en anställds rätt enligt enpensionsförsäkring som arbetsgivaren tecknat. Enligt andrastycket i paragrafen får också rätt till pension på grund av enprivat försäkring som någon av makarna äger undantas, dockendast om utfallande belopp skall beskattas som inkomst och omförsäkringen gäller rätt till (1) ålderspension ellerinvalidpension, eller (2) efterlevandepension i fall då rätttill utbetalning av pension föreligger vid bodelningen. Enligtett till paragrafen tillagt tredje stycke, som trätt i kraft den1 , skall rätt till nu angivet slag av pension dockhelt eller delvis ingå i bodelningen om det med hänsyn tilläktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållanden ochomständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att undantapensionsrätten från bodelning.De regler som tidigare fanns i GB om makes rätt till vederlagvid bodelning saknar som tidigare berörts direkt motsvarighet iÄktB. GBs bestämmelser innebar att en make under äktenskapetskulle vårda sitt giftorättsgods så att det inte otillbörligenminskades till den andra makens nackdel. Om den makens intressenåsidosatts på ett otillbörligt sätt hade den maken rätt att blikompenserad vid bodelningen så att resultatet i huvudsak blevdetsamma som om den andra maken inte brutit mot sinvårdnadsplikt. I ÄktB har maken givits rätt till vederlag endastför det fall att en make inför en förestående äktenskapsskillnadgjort vederlagsfria transaktioner. Till skillnad från GB ärrätten till kompensation inte beroende av att den maken handlati illojalt syfte. Bestämmelsen i ÄktB (11 kap. 4§) innebär attresultatet av bodelningen skall korrigeras om den ena maken inomviss tid -- som med giltighet från förlängtsfrån till -- före ansökan om äktenskapsskillnadgenom gåva avhänt sig giftorättsgods i inte obetydlig omfattningeller använt sitt giftorättsgods till att öka värdet av sinenskilda egendom. Detsamma gäller när giftorättsgodset använtstill att öka värdet av en sådan pensionsförsäkring som enligt 10kap. 3§ ÄktB inte skall ingå i bodelningen. Korrigeringen ifråga skall göras så att man vid bodelningen beräknar den andramakens andel i boet som om det aktuella giftorättsgodsetalltjämt hade funnits kvar.Sedan den egendom som inte skall ingå i bodelningen frånskiltsoch korrigering gjorts för skuldtäckning och för dispositioner,som någon av makarna gjort från ansökan omäktenskapsskillnad, skall som huvudprincip makarnas samladegiftorättsgods delas lika mellan dem. Denna princip kanemellertid frångås i vissa situationer då ett striktfasthållande vid en likadelningsregel skulle leda till ettoskäligt resultat. Sålunda stadgas i 12 kap. 1§ ÄktB att vidbodelning som förrättas under makarnas livstid ena maken av sittgiftorättsgods kan få behålla mer än sin andel avgiftorättsgodset om en likadelning skulle vara oskälig medhänsyn särskilt till äktenskapets längd men även till makarnasekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. Med stödav denna bestämmelse kan alltså den av makarna som, efter avdragför skulder, har mest giftorättsgods i särskilda fall helt ellerdelvis förhindra att en förmögenhetsöverföring sker till denandra maken. Den förstnämnda maken har dock aldrig rätt att ta ianspråk vad som hör till den andra makens giftorättsgods.Är en make försatt i konkurs när bodelning skall förrättaseller finns det andra särskilda skäl att över huvud taget intedela giftorättsgodset skall vardera maken behålla sittgiftorättsgods som sin andel.I ÄktB har vidare införts en särskild regel om jämkning aväktenskapsförord. Om ett villkor i ett äktenskapsförord äroskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheternavid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt, får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen (12 kap. 3§ ÄktB).MotionsmotiveringarI motion L421 av () anförs attinförandet av i flera olika avseenden medförtatt kvinnans ställning blivit mindre trygg. Det sagda gällerenligt motionärerna inte minst bestämmelsen i 10 kap. 3§ ÄktBom behandlingen av pensionsförsäkringar vid bodelning.Motionären anser att den komplettering av lagrummet med enjämkningsbestämmelse som genomfördes i och för sig varvälkommen men inte tillräckligt långtgående. Avsikten frånlagstiftarens sida är nämligen att jämkningsmöjligheten skallbetraktas som en undantagsregel som skall tillämpas restriktivtoch komma till användning bara i t.ex. sådana fall där den avmakarna som inte har försäkringen skulle komma att ståegendomslös eller näst intill egendomslös efter bodelningen.Enligt motionären bör tillämpningen av jämkningsregeln snaraständras så att möjlighet öppnas att skapa rättvisa i det enskildafallet. Motionären yrkar (yrkande 2) att uttalar attjämkningsregeln inte skall ges en restriktiv tolkning.Motionären framhåller vidare att makar som vill och kansinsemellan ordna sina pensionsfrågor och andra ekonomiskaförhållanden bör ha en möjlighet till det. Motionären anser attdet vid sidan av jämkningsregeln bör finnas en möjlighet förmakar att träffa avtal om hur pensionsförsäkringar skallfördelas dem emellan. En sådan avtalsmöjlighet bör gälla bådeförsäkringar som tecknas och redan tecknadeförsäkringar. Motionären yrkar (yrkande 1) att hosregeringen begär förslag till lagändring som medgermakar att i förväg avtala om hur pensionsförsäkringar skallfördelas vid en eventuell framtida bodelning. Slutligen tas imotionen upp frågan om behandlingen av makarnas samtligapensionsrättigheter vid bodelningen.