yttr · GE05FiU5 · 1990-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsyttrande /9 l:FiU5y Disposition av inkomster vid försäljning av fast egendominom försvaret 1990/91 FiU5y har berettfinansutskottet tillfalle alt yttra sig över proposition 1990/91:102 omverksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92, i vad avserbilaga 7 () jämte motioner. 1 proposition 102 bilaga 7 har regeringen efterföredragning av statsrådet berett tillfalle att tadel av vad i propositionen har anförts om disposition av inkomster vid försäljningav fast egendom. behandlar i detta yttrande följandemotioner i de delar de berör det aktuella avsnittet i propositionen. 1990/91 :Fö6 av m.fl. (m), vari hemstälfe 10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prövning av överbeSlhavarens förslag tillavytt-ringsmodell för försvarets mark m.m. 1990/91 :Fö8 av m.fl. (fp), varihemställs 13. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den i propositionen redovisade principen om återutnyttjande av försäljningsinkomsterfrån försvarets fasta egendom bör ligga till grund för för-svarsmyndighelernasplanering . 1 propositionen förordas bl.a. att man inför nästaförsvarsbeslut utvecklar nya former för den finansiella styrningen avtotalförsvaret. De nya styrformerna är avsedda att införas fr.o.m. budgetåret.1992/93. Inriktningen skall därvid vara att försvarsmyndigheterna i likhetmed övriga statsförvaltningen går över till en budgetering igenomförandeprisläge 1 1990/91. och börjartillämpa den nya anslagsform som kallas ramanslag och 1990/91:FiU5y som gervidgade möjligheter att omfördela anslagsmedel mellan olika budgetår. Som enföljd härav ändras priskompensationen för försvarsmyndigheterna. Avsikten ärvidare att man inom försvaret skall införa kapitalkostnader för investeringar ifast egendom och få möjlighet att i lånefinansiera sådanainvesteringar. Regeringen föreslår också att inkomsterna från försäljning avfast egendom skall kunna utnyttjas för investeringar i nya fastigheter. Den senare frågan utvecklas närmare av finansministern ipropositionens bilaga 7. Där förordas att inkomsterna från försäljning av fastegendom skall få utnyttjas på i princip samma sätt inom försvarsdepartementetsområde som gäller för den civila statsförvaltningen. Såsom framgår av propositionen tillämpas för det militäraförsvaret den ordningen att investeringar i mark, byggnader och anläggningarskrivs av direkt. Sådana kostnader tas upp som en engångsutgift och försvaretbelastas därefter inte med kapitalkostnader. Förfarandet har motiverats med attegendomen på grund av dess användning inte har betraktats somförräntningspliktigt statskapital. En konsekvens härav är emellertid attmyndigheter inom det militära försvaret saknar egentligt motiv för att frigörafastighetskapital som inte längre behövs för verksamheten. Bestämmelser om fast egendom Grundläggande bestämmelser om förfoganderätten överstatliga tillgångar finns i regeringsformens föreskrifter om finansmakten. IRF 9:8 stadgas att statens medel och dess övriga tillgångar står tillregeringens disposition. Någon åtskillnad mellan fast och lös egendom görs intei detta sammanhang. Begreppet disposition innefattar inte bara förvaltningsåtgärderutan också förfogandeåtgärder, såsom avhändelse och panlsättning. Regeringens dispositionsrätt över statens tillgångar ärinte oinskränkt. Av RF 9:9 framgår att fastställer i den omfattningsom behövs grunder för förvaltningen av statens egendom och förfogandet överden. kan därvid föreskriva att åtgärd av visst slag inte får vidtasutan tillstånd. Enligt tidigare givna bemyndiganden får regeringen utanriksdagens samtycke sälja fast egendom till kommun för samhällsbyggnadsändamålm.m. Någon beloppsgräns gäller därvid inte. Rör det sig om annat ändamål änsamhällsbyggnation inskränker sig regeringens rätt att sälja fast egendom tillett högsta värde av 5 milj.kr. i varje enskilt fall, såvida inteförsäljningsintäkterna skall användas för reinvesteringar i fastigheter.Eftersom värdet av statens samlade förmögenhet inte urholkas i det senarefallet har genom ett utvidgat bemyndigande givit regeringenrätt att ensam besluta om sådana försäljningar upp till ett högsta belopp av 50milj.kr. Enligt då gjorda uttalande (prop. 1987/88:100bil. 9, FiU26, rskr. 338) skall som riktlinje för denna typ av försäljninggälla attöverskottet normalt skall återanvändas för investeringar i form av 1990/91:FiU5y byggproduktioneller inköp samt planeras och genomföras så att statens samlade förmögenhetinte urholkas, dvs. så att ingen nettoutförsäljning av statens egendom sker.Det påpekades också att ett på detta sätt genererat överskott bör få användasendast i begränsad omfattning för att finansiera underhållsåtgärder. Inom ramen för det sålunda givna bemyndigandet kanregeringen i sin tur delegera till vissa myndigheter att besluta om försäljningav fast egendom. Enligt förordningen (1971:727) om försäljning av statentillhörig fast egendom, m.m. får sålunda fortifikationsförvaltningen ochbyggnadsstyrelsen samt ytterligare ett tiotal centrala myndigheter självabesluta om fastighetsförsäljningar upp till ett belopp på 1 milj.kr., såvidadet inte är fråga om bostadsfastighet för permanent bruk, då gränsen går vid 5milj.kr. De angivna beloppsgränserna omprövas iregeringskansliet i samband med en översyn av förordningen. Inkomster från försäljning av fast egendom skall enligthuvudregeln redovisas på statsbudgetens inkomstsida. Myndigheterna får såledesnormalt inte tillgodogöra sig sådana inkomster. Inom finansdepartementetsområde har emellertid regeringen normalt låtit balanseraförsäljningsintäkter i ny räkning vilka därigenom kunnat utnyttjas förinvesteringar under efterföljande år. Som en följd härav minskarbyggnadsstyrelsens upplåningsbehov i i motsvarande mån. Den tillämpade ordningen innebär att regeringen prövar iprincip varje enskild fastighetsförsäljning som genomför därförsäljningsbeloppet överstiger 1 milj.kr. I samband därmed tar regeringenockså ställning till hur de uppkomna intäkterna skall disponeras, vilketalltså vanligtvis innebär att tills vidare får balansera demi ny räkning. En gång fattar regeringen dessutom beslut om hurbyggnadsstyrelsen skall förfara med de uppkomnaextraordinära intäkterna. I propositionen föreslås att en motsvarande ordning prövasinom försvarsdepartementets område. Enligt förslaget skall nyordningentillämpas under den förestående omstruktureringen av försvaret ochtidsbegränsas till den femårsperiod som sträcker sig fr.o.m. /92över kommande försvarsbeslutsperiod. Medel som frigörs vid avyttring avfastigheter som står till försvarets förfogande kan därvid användas förinvesteringar i försvarsanläggningar, vilket minskar försvarets anslags- ochlånebehov för sådana investeringar. Propositionens förslag i denna del tas upp i två motioner.I motion FÖ6 av m.fl. (m) framhålls att försvarsmakten disponerarför sin verksamhet stora mängder fast egendom. Liksom regeringen ansermotionärerna att det finns risk för att gjorda investeringar inteutnyttjas på ett optimalt sätt, eftersom försvaret saknar möjlighet attavyttra egendom som inte längre behövs och att tillgodogöra sig intäkterav försäljning för nya investeringar. Motionärerna påpekar att 1990/91:FiU5y försvaretdärmed saknar incitament att lämna ifrån sig fast egendom som intelängre behövs i försvaret, men som det civila samhället skulle kunna hastor nytta av. Överbefålhavaren har presenterat en avytt- ringsmodell som motionärerna hänvisar till och som enligt deras meningskulle ge försvaret vidgade möjligheter att tillgodogöra sig positiva effekter av avyttring av fast egendom. I ett för försvaret brydsamtekonomiskt läge kan en sådan metod inte lämnas oprövad, I motion Fö8 av m.fl. (fp) yrkas att deni propositionen redovisade principen om återutnyttjande av försäljningsinkomsterfrån försvarets fasta egendom skall ligga till grund för försvarsmyndigheternasplanering . Det är, framhåller motionärerna, angeläget attsnarast få fram incitament så att mark kan avyttras till förmån förinvesteringar av betydelse för försvarsmaktens utveckling. Utskottet får för egen del anföra följande. Mellanregering och motionärer föreligger enighet om att man bör finna former för enmer rationell, ekonomisk förvaltning av de fastigheter som disponeras avförsvaret. Även utskottet delar denna uppfattning. En sådan nyordning är viktiginte minst mot bakgrund av försvarets förestående omstrukturering. Regeringen och liberalerna är också överens omformerna för denna nyordning, medan moderata samlingspartiet inte vill lämnaöverbefålhavarens förslag till mer långtgående lösning oprövad. Den innebär iprincip att försvarsmakten själv får disponera försäljningsintäkterna förreinvesteringar. Av propositionen (s. 54) framgår att överbeSlhavarensavyttringsmo-dell redan prövats av regeringen som den 3.maj 1990 meddelat attförslaget inte kunnat godkännas med hänvisning till bl.a. en sedermera tillsattutredning rörande ansvarsfördelningen för den statliga fastighetsförvaltningen.Enligt direktiven tilf-denna utredning skall utredaren se över det regelverksom styr försäljning och överlåtelse av statliga fastigheter i syfte att geförutsättningar för ett mer aktivt utnyttjande av det statligafastighetskapitalet. Som utskottet ser det innebär den av regeringen förordadelösningen att överbefalhavarens önskemål har kunnat tillgodoses i betydandeutsträckning utan att några särlösningar utvecklas för försvarets del. Detta ären viktig princip som enligt utskottets mening bör vara vägledande för detfortsatta utvecklingsarbetet. Erforderliga styrinstru-rrient bör såledesutformas enligt samma grunder som gäller inom övriga delar av statsförvaltningenoch anpassas till en ordning som möjliggör en rationell förvaltning av statenssamlade fastighetsbestånd. Enligt tidigare fastställda principer skallförsäljningen ske under full afSrsmässighet, vilket bl.a. innebär att den iprishänseende skall vara så fördelaktig som möjligt för staten. fårsåledes inte förekomma. Genomförda försäljningar får inte heller 1990/9l:FiU5y leda tillatt statens samlade förmögenhet urholkas, utan uppkomna inkomster skallanvändas för reinvesteringar. Mot bakgrund av vad utskottet framhållit om särlösningarför försvarets del är utskottet inte berett' att biträda den uppfattning som' kommer till uttryck i motion Fö6 (m). Enligt finansutskottetsmening' bör således försvarsutskottet avstyrka yrkande 10 i denna motion. ' Enligt propositionens förslag skall de nya formerna fördisposition av inkomster vid försäljning av fast egendom börja tillämpas /92. Kravet i motion Fö8 (fp) synes därmed vara tillgodosett,vilket innebär att denna motion inte behöver föranleda någon - 'ytterligare åtgärd från sida. Närvarande: Hans Gustafeson (s), (), RolandSundgren (s), (), i (s), (), Per (), (), (), (), (), (), (), IvarFranzén (c), (), () och (). l. , och (allam) anför: Stora förändringar förestår vad beträffar statensfastighetsförvaltning. En offentlig utredning skall under innevarande årslutföra en översyn av bl.a. reglerna för försäljning av statliga fastigheter isyfte att få till stånd ett mera aktivt utnyttjande av dessa tillgångar.Riksrevisionsverket har föreslagit en bolagisering av ochstörre frihet vid förändringar i dispositionen av statens fastigheter. Enligt vår mening bör strävan efter en mer rationellförvaltning av statens fastighetsbestånd gälla även försvarets fastigheter.Genom att låta dessa bli delaktiga i den utveckling i mer marknadsmässigriktning som pågår bör överbefalhavarens avyttringsmodell i allt väsentligtkunna tillgodoses. Detta bör försvarsutskottet föreslå att medanledning av motion Fö6 (m) yrkande 10 ge regeringen till känna. 19qo/91:FiU5y2. (), (), () och () anför: Vianser att den i propositionen redovisade principen,om återutnyttjande avförsäljningsinkomster från försvarets fasta egendom bör genomföras.Försvarsmyndigheterna trär dock ges utökade befogenheter att själva ombesörjasådana försäljningar. Enligt nuvarande regler får bl.a.fortifikationsförvaltningen själv besluta om fastighetsförsätjningar upp tillett belopp av 1 milj.kr. såvida det inte är fråga om bostadsfastigheter dågränsen går vid 5 milj.kr. Enligt vår mening bör man överväga att höja dessagränser och göra en ny gräns oberoende av fastighetens karaktär.