yttr · GE05SoU6 · 1990-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsyttrande /91 :SoU6y har berett socialutskottet tillfålle allyttra sig över proposition 1990/91:58 Psykiatrisk tvångsvård m.m. samt demotioner som väckts med anledning av propositionen. har ock.såberetts tillfålle att yttra sig över vi.ssa motioner, som väckts under de allmännamotionstiderna 1990 och 1991. begränsar sitt yttrande till frågor somjustitieutskottet särskilt önskar få belysta och motionerna 1990/9l:Jul3yrkandena 3-4, 1990/91:Jul4 yrkandena 1 och 3-5, 1990/91:Jul7 yrkandena 1 3samt två motionsyrkanden, som socialutskottet tidigare överlämnat tilljustitieutskottet, nämligen motion 1990/91 :So500 yrkandena 2 och 3. Begreppet allvarlig psykisk störning Regler om psykiatrisk vård oberoende av samtycke finns förnärvarande i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrbk vård i vbsafall (LSPV). Lagen anger bl.a. under vilka förutsättningar tvångsvård får gespå grund av psykisk sjukdom och därmed jämställd psykisk abnormitet. Denreglerar även vården av psykiskt störda lagöverträdare som av domstol haröverlämnats till sluten psykiatrisk vård. De tillstånd som motiverar vård enligt LSPV anges i 1 §.Där anknyts frågan om lagens tillämplighet till dels en generalindikalion, somhar avseende på sjukdomsbilden, dels fem olika specialindikalio-ner. Enligtgeneralindikationen får den som lider av psykisk sjukdom, oberoende av egetsamtycke, beredas sluten psykiatrisk vård med stöd av LSPV, om sådan vård äroundgängligen påkallad med hänsyn till sjukdomens art och grad. Med art avsesden typ av sjukdom som föreligger och med grad omfattningen av del ingrepp ijjersonligheten som sjukdomen har förorsakat. 1 LSPV används begreppet psykisksjukdom som samlingsbeteckning för alla sjukdomar med psykiska symtom oavsettorsaker, alltså såväl psykoser och neuroser som insuffi- 1990/91. 1990/91 SoU6y cienstillslånd av olika slag. Med psykisk sjukdom jämställs psykisk 1990/91:SoU6y abnormitet,som inte är att hänföra till psykisk sjukdom eller utgörs av hämning iförståndsutvecklingen. I propositionen med förslag till lPV anfördeföredragande statsrådet (prop. 1966:53 s. 163) alt begreppet psykiskabnormitet borde tolkas så att del förutom psykopati även innefattar defekteroch invalidlillslånd efter olika slag av hjärnsjukdomar eller hjärnskador, därförändringar i personligheten ofta dominerar bilden. Tvångsintagning för deabnormas del skulle inskränkas till svårare fall. Avsikten med specialindikationerna är bl.a. att ge enbeskrivning av hur de i generalindikationen angivna psykiska tillstånden skall yttra sig för att en tvångsvis meddelad vård skall kunna komma till stånd. Indikationerna skall föreligga till följd av sjukdomen, och i det enskil da fallet kan flera av specialindikationernaföreligga . Special indikationerna utgörs av en medicinsk och fyra sociala; farlighetsindi kationen, hjälplöshetsindikationen, störandeindikationen och krimi nalindikationen. Intagning för sluten psykiatrisk vård med åberopande av kriminalindikationen (dvs. farlighet för annans egendom eller annat av lagstiftningen skyddat intresse än någons personliga säkerhet eller hälsa) kan ske bara efter beslut av domstol enligt 31 kap. 3 § brottsbal ken (BrB), medan intagning med åberopande av övriga specialindika tioner får ske även i administrativ ordning med stöd av vårdintyg. [.lagöverträdare med psykiska avvikelser särbehandlas iolika avseenden. De särskilda bestämmelserna i om den straffrättsligabehandlingen av de p.sykiskt störda lagöverträdarna innebär bl.a. följande.För brott som en person har begått under inflytande av sinnessjukdom,sinnesslöhet eller någon annan själslig abnormitet av så dju|)gncnde natur attden måste anses jämställd med sinnes,sjukdom (jämställdhelsbegreppet) fårrätten, enligt .30 kap. 6 § första stycket, inte döma till någon annan påföljdän överlämnande till .särskild vård, böter eller skyddstillsyn. Föreskriften i29 kap. 3 § första stycket 2. innebär att det såsom förmildrande omständighetervid bedömningen av straffvärdet skall, vid sidan av vad som är föreskrivet förvi.s.sa fall, särskilt beaktas om den tilltalade till följd av bl.a. själsligabnormitet haft starkt nedsatt förmåga att kontrollera sill handlande. 3 § föreskrivs att rätten får förordna att den som begått en brottsliggärning skall överlämnas till sluten psykiatrisk vård eller vård ispecial.sjukhus för psykiskt utvecklingsstörda. Den grundläggandeförutsättningen är att den dömde, enligt vad som framgår av föreskrivenmedicinsk utredning, kan beredas vård med stöd av lPV eller vård ispecialsjukhus med stöd av 35 § omsorgslag och all rätten finner behovav sådan vård föreligga. Om gärningen inte har begåtts under inflytande avsinnessjukdom, sinnesslöhet eller någon annan själslig abnormitet av sådjupgående natur att den måste anses jämställd med sinnessjukdom, fåremellertid ett förordnande om överlämnande till vård meddelas bara om detfinns särskilda skäl till det. I 36 kap. 13 § finns en regel om i vilkenutsträckning rätten får besluta omsärskild rättsverkan till följd av ett brott, som någon har begått 1990/91:SoU6y underinflytande av .sådan själslig abnormitet som avses i 30 kap. 6 § Begreppet psykisk sjukdom i LSPV är vidare än begreppetsinnessjukdom i , och en psykisk abnormitet enligt LSPV kanföreligga även om den inte utgör en själslig abnormitet av så djupgåendenatur, att den måste anses jämställd med sinnessjukdom enligt . 1 propositionen föreslås en ny lagstiftning om psykiatrisktvångsvård, som skall ersätta I.SPV. Vårdlagstiftningen föreslås uppdelad på enlag om psykiatrisk tvångsvård (den allmänna regleringen) och en lag omrättspsykiatrisk vård (regleringen av tvångsvården för lagöverträdare). Vidareföreslås ändringar bl.a. i påföljdsregler för psykiskt stördalagöverträdare. Enligt förslaget skall villkoren för tvångsvård utformasmed sikte på att sådan vård skall begränsas till vad som är oundgängligennödvändigt. Tre förutsättningar skall, enligt den föreslagna lagen om psykiatrbktvångsvård, vara uppfyllda. En första förutsättning skall vara attpatienten lider av en allvarlig psykisk störning (punkt I i 3 § förstastycket). Vidare skall krävas att patienten, på grund av sitt psykiskatillstånd och sina personliga förhållanden i övrigt, har ett oundgängligt behovav psykiatrisk vård, som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom attpatienten är intagen på en sjukvårdsinrättning (punkt 2). Ytterligare skallfordras alt patienten motsätter sig vården eller att han på grund av sillpsykiska tillstånd uppenbart saknar förmåga att ge uttryck för ett grundatställningstagande i fråga om behovet av vård genom intagning (punkt 3). Vidbedömningen av patientens behov av psykiatrisk vård skall även beaktas om han,till följd av sin psykiska störning, är farlig för annans personliga säkerheteller fysiska eller psykiska hälsa, anges del i propositionen. Den straffrättsliga särregleringen i förpsykiskt störda lagöverträdare skall även i fortsättningen innehålla enmöjlighet att sätta ned straffet. Vidare skall fångelse liksom nu i vissa fallvara uteslutet som påföljd. Den som har begått ett brott under påverkan av enallvarlig psykisk störning skall sålunda inte få dömas till fångelse. Dennabegränsning av möjligheten att döma till fångelse är mindre än den som nugäller. Regleringen föreslås bli anpassad till nutida terminologi inompsykiatrin. Begreppen sinnessjukdom och sinnesslöhet, liksom det s.k.jämställdhetsbegreppet, ersätts med samma begrepp som i lagstiftningen ompsykiatrisk tvångsvård, dvs. allvarlig psykisk störning. Detta medför en vissbegränsning av den grupp som omfattas av den straffrättsliga särregleringen.Det nuvarande kravet på orsakssamband s.k. kausalsamband mellan brottetoch den psykiska störningen behålls i regleringen för vissa situationer menavskaffas för andra. 1* 1990/91. Den föreslagna nya tagen om rättspsykiatrbk vård gäller den som 1990/91:SoU6y efterbeslut av domstol skall ges rättspsykiatrisk vård, den som är anhållen, häktadeller intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning eller den som ärintagen i eller skall förpassas till kriminalvårdsansialt. Om den som lider aven allvarlig psykisk störning har begått ett brott, för vilket påföljden intebedöms kunna stanna vid böter, skall domstolen enligt 31 kap. 3 § förstastycket BrB få överlämna honom till psykiatrisk tvångsvård som påföljd förbrottet (rättspsykiatrisk vård). En förutsättning är att det med hänsyn tillden tilltalades psykiska tillstånd och personliga förhållanden i övrigt ärpåkallat att han är intagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, somär förenad med frihetsberövande och annat tvång. Om den som är anhållen, häktadeller intagen i kriminalvårdsanstalt m.m. lider av en allvarlig p.sykiskstörning, får han enligt förslaget ges psykiatrisk tvångsvård under vissaangivna förutsättningar. I motion 1990/91 :Jul3 av m.fl. (v)hemställs om tillkännagivanden dels om psykisk störning (yrkande 3), dels omspecifika indikationer som definierar vad som anses vara psykisk sjukdom av engrad som kräver rättspsykiatrisk vård (yrkande 4). Motionärerna vill mönstra utbegreppet psykiskt störda när det gäller rättspsykiatrisk vård. De anser attsådan vård skall komma i fråga för personer, som lider av en klar ochväldefinierad psykisk sjukdom, medan övriga skall behandlas av kriminalvården.Detta är också viktigt för att ytterligare markera gränserna till exempelvis[)sykiskt utvecklingsstörda. Motionärerna vill ha klara indikationer för vadsom skall anses som psykisk sjukdom av en grad, .som kräver rättspsykiatriskvård. (Motiveringen finns i motion 1990/91 :So32.) 1 motion 1990/91 :Jul4 av m.fl. (s)yrkas att beslutar jämka i propositionens förslag i enlighet med vadsom angetts i punkt I i motionen (yrkande I). Motionärerna anser allpropositionen innehåller flera positiva ändringsförslag, bl.a. att begreppensinnessjukdom och sinnesslöhet ersätts av det objektiva uttrycket psykiskstörning. Vi.ssa propositionsförslag bör dock jämkas, anför motionärerna. Depåpekar att antalet psykiskt sjuka som skall kunna dömas till rättspsykiatriskvård kommer att avsevärt begrän.sas genom att jämställdhetsbegreppet avskaffas.För ett demokratiskt och humant samhälle är det mycket viktigt ätt psykisktsjuka människor, som begått brott, kan lämnas över till mentalsjukvården istället för att sättas i fångelse, anförs det i motionen. I motion 1990/9I:Jul7 av m.fl. (fp)hemställs att beslutar dels att förslagen till ändringar ibrottsbalken 29 kap. 3 §, 30 kap. 6 § och 36 kap. 13 § justeras så att termerna.själslig abnormitet (BrB 29:3) samt sinnessjukdom och sinnesslöhet (BrB 30:6och 36:13) behålls, medan begreppet annan själslig abnormitet av sådju[)-gående natur, alt den måste anses jämställd med sinnessjukdom utmönstrasur BrB 30:6 och 36:13 (yrkande 1), dels att övriga förslag till ändringar i justeras i enlighet med denna terminologi 1990/91:SoU6y (yrkande2), dels att övrig lagtext justeras i konsekvens härmed (yrkande 3).Motionärerna är positiva till att avföra jämställdhetsbegreppet frånbrottsbalkens undantagsregler om psykiskt störda lagöverträdare. Sompropositionen utformats, med ett byte av terminologi till allvarlig psykiskstörning, riskerar denna viktiga förändring att komma bort, anförs det. 1 en motion som remitterats till socialutskottet, nämligen1990/91 :So42 av m.fl. (c), yrkas att rik.sdagen beslutar om enändring av förslaget till lag om psykiatrisk tvångsvård så till vida attbegreppet allvarlig psykisk störning kompletteras med specialindikatio-ncr.Motionärerna befarar att begreppet allvarlig psykisk störning kan komma att fåen vidare betydelse än begre|)pet [)sykisk sjukdom och att lagförslaget i dennadel kan innebära ett steg tillbaka när det gäller attityderna till psykisktsjuka. De yttre konsekvenserna av sjukdomen bör specificeras, menarmotionärerna. I motionen hänvisas även till de regler som skall gälla för demsom överlämnas till rättspsykiatrisk vård av domstol. Det påpekas att den krets.som föreslås kunna omfattas av den straffrättsliga särregleringen kommer attbli snävare. Förslaget är enligt motionärerna rimligt om begreppet allvarligpsykisk störning förtydligas och preciseras på sätt motionärerna föreslagit närdet gäller den allmänna regleringen. Föredragande statsrådet i delarsocialberedningens principiella inställning att del är viktigt att slå vakt omen helhetssyn på patienten och att ta fasta på all psykiska störningar numera iregel anses kunna återföras på såväl biologiska som psykologiska och socialafaktorer, vilka ofta samspelar och förstärker varandra (SOU 1984:64 Psykiatrin,tvånget och rättssäkerheten). Föredraganden anser det vidare betydelsefulltatt anpassa begreppsbildningen till ett modernt synsätt, grundat på ökadekunskaper om orsakerna till uppkomsten av psykisk ohälsa. Hon görsammanfattningsvis den bedömningen att begreppet allvarlig psykisk störning börkunna ersätta psykisk sjukdom och jämställd psykisk abnormitet ulan att någrarisker uppkommer i rättssäkerhetsavseende. Begreppsförändringen i och för sigbör inte heller ge upphov till farhågor för en ökad användning av tvång.Föredraganden framhåller att bedömningen av om en psykisk störning är altvarligmåste ske utifrån både störningens art och dess grad. En .sammanvägning fårgöras i varje särskilt fall av arten av störningen och de symtom och yttringari övrigt som belyser graden av störningen. Den psykiatriska tvångsvården skallinriktas på patientens eget behov av behandling och omvårdnad. Bedömningen avvårdbehovet skall i grunden utgå från riskerna för patientens liv eller hälsamen däremot inte från hur den psykiska störningen tar sig uttryck. hyser inteheller några allvarliga farhågor för att en lagreglering utan /91;SoU6y specialindikationerskall leda till att förutsättningarna för tvångsintagning utvidgas vidpraktisk tillämpning. Föredragande statsrådet i anser attden begreppsbildning som är avsedd att användas i den nya lagstiftningen ompsykiatrisk tvångsvård är väl ägnad att läggas till grund också för denstraffrättsliga regleringen. De förändringar i förhållande till gällande rättsom en sådan anpassning innebär är också från saklig synpunkt motiverade, anförhon. Del påpekas att begreppet allvarlig psykisk störning är avsett att ha ennågot snävare betydel.seän det nuvarandebegreppet psykisk sjukdom enligt LSPV. I förhållande till uttrycketsinnessjukdom i har emellertid det nya begreppet en något vidareinnebörd. En viktig konsekvens av att en ny terminologi införs är attjämställdhetsbegreppet kan avskaffas. Det står därvid klart att en del av defall som åtminstone tidigare i rättstillämpningen har kommit att omfattas avjämställdhetsbegreppet inte kommer att falla in under det nya uttrycketallvarlig psykisk störning, anförs del. Synen på psykiska sjukdomar har förändrats under senareår. Nya kunskaper har tillförts om orsakerna till psykisk ohälsa. Hittillsanvända begrepp framstår som delvis otidsenliga. Begreppet allvarlig psykisk störning skall enligt detframlagda förslaget ersätta begreppen psykisk sjukdom och jämställd psykiskabnormitet i L-SPV. Begreppet skall också träda i stället för begreppensinnes-.sjukdom och sinnesslöhet samt det s.k. jämställdhelsbegreppet i brottsbalken.Bedömningen av om en psykisk störning är allvarlig måste ske utifrån bådestörningens art och dess grad, sägs det i propositionen. delardenna inställning liksom att bedömningen av vårdbehovet framför allt skall utgåfrån riskerna för patientens liv eller hälsa om vård inte kommer till stånd. Utskottet vill framhålla att begreppet allvarlig psykiskstörning är avsett vara något snävare än det nuvarande begreppet psykisksjukdom i LSPV. Införandet av begreppet och avskaffandet av jämställdhetsbegreppeti avses sålunda leda till en viss begränsning av (len grupp somomfattas av den straffrättsliga särregleringen, vilket socialutskottettillstyrker. När det gäller del rekvisit som avser del psykiskatillståndet hos en penson är del enligt utskottet en stor fördel alt sammakriterium enligt förslaget gäller för överlämnande till psykiatrisk tvångsvårdenligt som för intagning till .sådan vård med stöd av vårdintygoch att den nuvarande bristande överensstämmelsen mellan den straffrättsligaregleringen och den administrativa vårdlagstiftningen undanröjs. Frågan om vilka psykiska tillstånd som skall kunnaföranleda tvångsvård kan givetvis inte på ett uttömmande sätt anges i lagtexten. Enligt propositionen bör socialberedningens redovisning av de psykis ka tillstånd som bör kunna föranleda tvångsvård tjäna till vägledning " Utskottet anser att del är angeläget att tillämpningen av 1990/91:SoU6y lagstiftningenleder till att den avsedda begränsningen kommer till stånd. Utskottetförutsätter att som ett led i sin tillsynsverksamhet följertillämpningen av den nya lagstiftningen. Utskottet anser att del för denmedicinska bedömningen kan finnas behov av ytterligare vägledning frånsocialstyrelsen. Utskottet förutsätter att styrelsen beaktar detta. Vägledandeanvisningar får givetvis betydelse också för den närmare avgränsningen av defall som skall omfattas av den straffrättsliga särregleringen. Härigenom skapasgoda förutsättningar för enhetliga bedömningar i dessa frågor enligtutskottet. Med det anförda anser socialutskottet att den ipropositionen föreslagna begreppsbildningen kan läggas till grund för den nyalagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård och om den straffrättsliga behandlingenav psykiskt störda lagöverträdare. Utskottet föreslår sålunda att motionernaJul3 (v) yrkandena 3 och 4, Jul4 (s) yrkande 1 samt Jul7 (fp) yrkandena 13avstyrks. Enligt LSPV åligger det överläkaren all kontinuerligtpröva om det fortfarande finns förutsättningar för tvångsmässig vård. Patientenskall skrivas ut, om hans tillstånd eller förutsättningarna i någotannat avseende ändras, så att han kan beredas vård med stöd av lagen.Fortsatt vård enligt LSPV kan ges patienten på en annan specialindikalion änden söm utgjorde grund för intagningsbeslutet. Behovet av samhällsskydd somdet kommer till uttryck i vårdförut-sätlningarna skall beaktas vid varjeutskrivningsprövning. Nuvarande ordning innebär vidare att det ärutskrivningsnämnden och inte överläkaren, som har att besluta om utskrivning avolika kategorier av patienter, som har begått brott. Prövningen omfattar bl.a.alla patienter oavsett brottets karaktär som av domstol har överlämnatstill sluten psykiatrisk vård enligt LSPV som brottspåföljd. Överläkaren skall,när han anser att vården skall upphöra i dessa fall, genast anmäla detta hosnämnden. Den föreslagna lagen om rättspsykiatrbk vård reglerarvården bl.a. för dem som efter beslut av domstol skall ges rättspsykiatrisk vård. Enligt den föreslagna nya bestämmelsen i 31 kap. 3 § första stycket BrB gäller som tidigare nämnts följande. Om den som lider av en allvarlig psykisk störning har begått ett brott, för vilket påföljden inte bedöms kunna stanna vid böter, får rätten överlämna honom till rättspsykia trisk vård. En förutsättning är att del med hänsyn till den tilltalades psykiska tillstånd och personliga förhållandeii i övrigt är påkallat att han är intagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövande och annat tvång. Det är enligl proposi- j tionsförslagetfråga om två olika fall. Den ena kategorin utgörs av de fall därregleringen av det rättsliga förfarandet vid vården i princip inte 1990/91:SoU6y är avseddatt skilja sig från vad som gäller enligt förslaget till lag om Den andra kategorin utgörs av de fall där den rättspsykiatriskavården, enligl 31 kap. 3 § andra stycket BrB, förenas Här avses de fall där brottet har begåttsunder påverkan av en allvarlig psykisk störning och där det till följd av den psykiska störningen finns risk för att lagöverträdaren återfalleri brottslighet, som är av allvarligt slag. Beträffande den som genomgår rättspsykiatrisk vård sombrottspåföljd utan särskild utskrivningsprövning skall, bl.a. i fråga omvårdens upphörande, samma förfarande gälla som enligt den föreslagna allmännaregleringen av psykiatrisk tvångsvård. Enligt denna gäller att tvångsvård,efter beslut av länsrätten första gången, får pågå under högst fyra månaderfrån tiagen för beslutet om intagning och att länsrätten därefter får lämnamedgivande till tvångsvård åt gången. Vården skallupphöra när det inte längre finns förutsättningar för psykiatrisk tvångsvård,och frågan om tvångsvårdens upphörande skall övervägas fortlöpande. Vårdenskall sålunda upphöra, om patienten inte längre lider av en allvarlig psykiskstörning eller det inte längre, med hänsyn till hans psykiska tillstånd ochpersonliga förhållanden i övrigt, är påkallat att han är intagen på ensjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövandeoch annat tvång. Chefsöverläkaren får lätta beslut om utskrivning. Om vården däremot har förenats med särskildutskriyningsprövning föreslås gälla att vården skall upphöra, så snart detinte längre till följd av den psykiska störning hos patienten som föranlettbeslutet om särskild utskrivningsprövning finns risk för att denne återfaller ibrottslighet, som är av allvarligt slag, och det inte heller annars, med hänsyntill hans psykiska tillstånd och personliga förhållanden i övrigt, är påkallatatt han är intagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som ärförenad med frihetsberövande och annat tvång. Frågan om utskrivning prövas avlänsrätten efter anmälan av chefsöverläkaren senast ochdärefter inom var sjätte månad. Om del behövs skall länsrätten muntligen höraen lämplig sakkunnig och, om det inte är uppenbart obehövligt, ge åklagaretillfälle att yttra sig. Äklagaren ges befogenhet att överklaga ett beslut omatt rättspsykiatrisk vård, som är förenad med särskild utskrivningsprövning,skall upphöra. Har vården förenats med särskild utskrivningsprövning,prövas även frågan om tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningen avlänsrätten. Vid sin prövning skall länsrätten särskilt beakta arten av denbrottslighet som föranlett beslutet om särskild utskrivningsprövning, riskenför återfall i brottslighet och verkan av den vård och behandling som patientengenomgått. Vederbörande åklagare ges tillfålle att yttra sig i tillståndsfrågan,om det inte är uppenbart obehövligt. Åklagaren ges också befogenhet attöverklaga länsrättens beslut. Motionen 1990/9LSoU6y I motion 1990/91 Jul 4 av m.fl. (s)hemställs att beslutar alt jämka i propositionens förslag i enlighetmed punkt 4 i motionen (yrkande 4). Motionärerna hänvisar till förslaget omsärskild utskrivningsprövning och menar att den riskbedömning sombrottmålsdomstolen skall göra i praktiken måste vara närmast ogörlig. Därtillkommer att domstolen inte har underlag för att uppskatta riskerna, med hänsyntill de förändringar som den medicinska behandlingen kan medföra. Förslaget om särskild utskrivningsprövning motiveras avatt det i de fall där skyddsintressena gör sig särskilt gällande bör finnasgarantier för att utskrivningsprövningen vilar på ett så allsidigtbeslutsunderlag som möjligt, att det sker en enhetlig tillämpning och attprövningen görs av en särskild, kvalificerad instans, anförs det i propositionerisbilaga 2. Skyddsaspekterna måste noga beaktas i de fall där det finns enbeaktansvärd risk för att patienten på nytt gör sig skyldig till brott.Bedömningar av detta slag är emellertid vanskliga att göra, och det ärväsentligt att det här sker en grannlaga prövning efter noggranna kriterier,anförs det vidare. Ställningstagandet till frågan om det är påkallat medsärskild utskrivningsprövning skall ske i samband med beslutet om attöverlämna lagöverträdaren till psykiatrisk tvångsvård. Brotimålsdomstolen skallenligl förslaget göra bedömningen av om det, med hänsyn till risken föråterfall i brott, är påkallat att vården förenas med ett sådantprövningsförfarande. Enligt föredragandens mening är detta en från sakligsynpunkt lämplig ordning med hänsyn till den allsidiga utredning till stöd förbedömningen av risken för återfall i brott som i allmänhet föreligger i ettbrottmål.