yttr · GE05SoU6 · 1990-12-31 00:00:00 — När det gäller frågan vid vilka brott särskildutskrivningsprövning bör få ske, anser föredraganden att skyddsaspekterna i allmänhetär särskilt framträdande vid risk för våldsbrott. Även när riskbedömningenavser annan allvarlig brottslighet kan emellertid särskild utskrivningsprövningvara befogad. Någon begränsning av brott till visst slag bör därför enligtpropositionen inte införas. Det betonas i spccialmoti-veringen all kravet påatt del skall vara fråga om brottslighet som är av allvarligt slag innebär attdet skall ske en samlad bedömning, där inte bara enskilda gärningar utan ävenden totala omfattningen av brotten och sambandet mellan dessa får vägas in. Vad som är avgörande vid själva utskrivningsprövningen ärom patienten fortfarande lider av den psykiska störning som föranlett beslutet om utskrivningsprövning och att det till följd av denna finns en risk för återfall i brottslighet av allvarligt slag. Något uttryckligt krav på att störningen fortfarande skall bedömas som allvarlig har däremot inte föreskrivits. 1 praktiken torde emellertid den psykiska störningen regelmässigt vara att anse som allvarlig, om det till följd av denna föreligger en sådan återfallsrisk som förutsätts för fortsatt vård, anges del i propositionens bilaga 1. Även om det inte föreligger en 9 sådanåterfallsrisk kan del anses vara påkallat att patienten fortfarande skall varaintagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk tvångsvård. Inteheller här gäller något uttryckligt krav att vården skall upphöra, om patienteninte längre lider av en allvarlig psykisk störning. Utskottet delar uppfattningen att del belräffande vissapatienter finns skäl att särskilt beakta omgivni:!gens behov av skydd. Dettagäller framför allt när en lagöverträdare har begått brott som utgör fara förnågon annans liv eller säkerhet. Brottmål.sdomstolen skall enligt propositionens förslagbesluta i frågan om vården skall förenas med en särskild domstolsprövning,dvs. en särskild utskrivnings|)rövning. Avgörandet grundar sig på en bedömningav medicinsk karaktär men också på en bedömning av sannolikheten för attlagöverträdaren på nytt kommer i en situation av det slag han befann sig i närhan begick brottet. delar uppfattningen att det är lämpligtatt brottmålsdomstolen skall fatta beslut om särskild utskrivningsprövningskall gälla i ett visst fall. 1 brottmålet finns nämligen oftast en utredningatt lägga till grund för en bedömning av återfallsrisken. Utskrivningsprövningen kommer enligt förslaget att liggapå länsrätten som första instans. Föredraganden anser att prövningen utgör entillfredsställande avvägning mellan de rent medicinska förutsättningai-na föratt ge psykiatrisk tvångsvård och de starka skyddsintressen som kan göra siggällande i dessa fall. Utskottet instämmer även i denna uppfattning. Motbakgrund av vad som sägs i motionen finns det enligt utskottet anledning attpåpeka att rätten vid utskrivningsprövningen självfallet måste beakta deförändringar .som den medicinska behandlingen kan ha medfört. Med det anförda föreslår socialutskottet att motion Ju 14(s) yrkande 4 avstyrks. Enligt 31 kap. 3 § BrB får, som tidigare nämnts, den somhar begått en brottslig gärning, och .som med stöd av 35 § omsorgslagkan beredas vård i specialsjukhus, överlämnas till vård av detta slag, omrätten finner att behov av sådan vård föreligger. Om gärningen inte har begåttsunder inflytande av sinnesslöhet får överlämnande ske bara om det finnssärskilda skäl till det. 1 35 § omsorgslag anges alt den som ärpsykiskt utvecklingsstörd, och som har fyllt , oberoende av samtycke fårberedas vård i vårdhem eller specialsjukhus. En förutsättning är att vården äroundgängligen påkallad med hänsyn till utvecklingsstörningens grad och till allvissa specialindikationer är uppfyllda. omsorgslag ersattes 1986 av omsorgslag.Den senare innehåller inte några regler om vård i specialsjukhus motsva- r. rande reglerna i 35 § lag. Den bygger i stället på att kvarvarandevårdhem och specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda /91:SoU6y avvecklas.De särskilda omsorgerna ges endast på den utvecklingsstördes egen begäran. Omhan är ur stånd att avge en bindande viljeförklaring, skall omsorger kunna gespå begäran av vårdnadshavare, förmyndare, god man eller förvaltare. Genomövergångsregleringen till den nya omsorgslagen, dvs. den tillkomnainförandelagen, gäller dock fortfarande vissa delar av omsorgslag,bl.a. bestämmelserna om specialsjukhus i 35 §. Nyintagning i specialsjukhuseller i vårdhem för vuxna tår emellertid ske bara om det finns synnerliga skäl.Som exempel på synnerliga skäl pekade föredragande statsrådet i specialmotiveringenpå att den psykiskt utvecklingsstörde är föremål för lagföring (prop.1984/85:176 s. 83). Den nuvarande möjligheten alt överlämna en lagöverträdare,som är psykiskt utvecklingsstörd, till vård enligt omsorgslag ispecialsjukhus föreslås bli avskaffad. Atalsunderlåtelse enligt 20 kap. 7 § rättegångsbalkenskall få ges om vård i specialsjukhus eller i vårdhem för vuxna enligt 35 §1967 års omsorgslag, eller särskilda omsorger enligt omsorgslag, kommertill stånd. En förutsättning skall enligt förslaget liksom nu vara att någotväsentligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts. I motion 1990/91 :Jul4 av m.fl. (s)yrkas att beslutar jämka i propositionens förslag i enlighet med vadsom anges i punkt 3 i motionen (yrkande 3). Motionärerna påpekar attmöjligheten för en domstol att överlämna en psykiskt utvecklingsstörd persontill vård i specialsjukhus skall försvinna, trots lagrådets invändning härom. I motion 1990l9l:So500 av m.fl (c) hemställs omtillkännagivanden dels om vikten av att psykiskt utvecklingsstörda, som blirföremål för domstolsöverlämnande tills vidare vårdas enligt 35 § omsorgslagen(yrkande 2), dels om behovet av en översyn av vården av psykiskt utvecklingsstördai syfte att få ett bättre omhändertagande (yrkande 3). Psykisktutvecklingsstörda som blir föremål för åtal är enligt motionärerna en gruppvars intressen inte alls har bevakats i propositionen. Förslaget innebär alldessa personer, i stället för att kunna överlämnas till vård enliglomsorgslagen, skall kunna överlämnas till rättspsykiatrisk vård, där derasspeciella vårdbehov inte kan tillgodoses. För att på få till ståndett bättre omhändertagande för dessa personer bör frågan bli föremål för ensärskild översyn, anser motionärerna. (Motionsyrkandena har överlämnats tilljustitieutskottet från socialutskottet.) Del underlag som finns för en samlad bedömning avbehovet av övergångsreglerna i införandelagen om tvångsvård ger, enligl föredrag ande statsrådet i , inte vid handen all dessa över- 11 gångsregler nu kan avskaffas till följd av den nya psykiatriska vårdlag- stiftningen.I oktober 1990 fanns det 111 personer intagna på vårdhem 1990/91:SoU6y ellerspecialsjukhus med stöd av 35 § omsorgslag. Antalet väntas dock minskabetydligt. Den tidigare angivna inriktningen att upphäva tvångsbestämmelsernaligger fast. bör ges i uppdrag att särskilt följa tillämpningenav övergångsreglerna om tvångsvård av psykiskt utvecklingsstörda och senastinom redovisa gjorda erfarenheter. Frågan om upphävande avtvångsbestämmelserna bör därefter ånyo prövas, anförs det i propositionen. Under begreppet p.sykisk störning i den föreslagna nyalagstiftningen faller också psykisk utvecklingsstörning. Begreppet allvarligpsykisk störning innefattar därvid sådana kvalificerade former av psykisk utvecklingsstörningsom enligt nuvarande terminologi betecknas som sinnesslöhet. De grupper .somfaller års omsorgslag kommer enligt förslaget att omfattas av densärskilda straffrättsliga regleringen för psykiskt störda lagöverträdare. Ivissa fall skall således fångelse inte heller i fortsättningen tå ådömas enlagöverträdare, som lider av t.ex. en psykisk utvecklingsstörning. Även iandra, mindre kvalificerade, fall av psykisk utvecklingsstörning bör fångelseanvändas med stor försiktighet, anförs det i propositionen. har endast ett fåtal personer somhögst tolv personer överlämnats till vård i specialsjukhus med stödav 31 kap. 3 § BrB, påpekas det i propositionen. I lagrådsremissen uttalades att i de sällsynta fall när enpsykiskt utvecklingsstörd gör sig skyldig till t.ex. ett grovt våldsbrott,denne i allmänhet också lider av en psykisk störning, som kräver psykiatriskbehandling. Det hänvisades ock.så till den föreslagna möjligheten att överlämnalagöverträdare till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning.Denna möjlighet ger utrymme för att döma också psykiskt utvecklingsstörda tillsådan påföljd. Det är dock inte av.sett att psykisk utvecklingsstörning ochandra intellektuella funktionsnedsätt-ningar, som inte kan sägas medföra ettpsykiatriskt vårdbehov, skall utgöra grund för ett överlämnande tilltvångsvård, anförs det. Lagrådet förordar att möjligheten för domstol altöverlämna till vård i specialsjukhus bibehålls så länge denna vårdform kvarstår. Lagrådet anser att ett förlitande enbart på hriöjligheten att överlämna psykiskt utvecklingsstörda till rättspsykiatrisk vård kan leda till svårigheter i rättstillämpningen. Enligt lagrådet skulle domstolen, till följd av dia gnostiska problem, i ett enskilt fall kunna hamna i den situationen att den psykiska utvecklingsstörningen inte skulle kunna föranleda över lämnande till särskild vård, trots att utvecklingsstörningen var allvarlig och framstod som kausal till gärningen. För överlämnande måste nämligen påvisas alt lagöverträdaren, utöver en manifesterad psykisk utvecklingsstörning, lider av en annan psykisk störning som kräver vård. Vidare erinrar lagrådet om att det som skäl för att underlåta åtal anges att bl.a. vård i specialsjukhus eller i vårdhem för vuxna kommer till stånd. Det synes lagrådet sakligt omotiverat att en åtgärd, som kan åberopas som skäl för atalsunderlåtelse, inte står till buds vid domsto lens påföljdsval. Inriktningen mot att upphäva tvångsregleringen i omsorgslagstift- 1990/91:SoU6y ningenligger fast, konstaterar i propositionen föredragande statsrådet ijustitiedepartementet. Mot denna bakgrund bör man ta till vara de möjlighetersom kan finnas att nu avskaffa påföljden överlämnande till vård ispecialsjukhus för psykiskt utveckling.sstörda. Hon hänvisar också tillmöjligheten att tillämpa påföljden rättspsykiatrisk vård på de lagöverträdaresom är psykiskt utvecklingsstörda. Det speciella problem i ett enskilt fallsom lagrådet tar upp är enligt föredraganden av extrem undantagskaraktär, omdet ens kan tänkas uppstå i rättstillämpningen. Till delta kommermöjligheterna att fortfarande tillämpa den administrativa tvångsregleringen medstöd av in fö rande lagen. Föredraganden har sålunda inte funnit tillräckligaskäl att ändra sitt ställningstagande all ifrågavarande påföljd bör avskaffas. Målet för omsorgerna om de psykiskt utvecklingsstörda ärnormalisering och integrering. Vårdhemmen och specialsjukhusen för psykisktutvecklingsstörda skall efter hand avvecklas (se SoU 1984/85:27, rskr. 386).Denna inriktning av om.sorgerna bör enligl den nu aktuella propositionen liggafast. De grupper som faller års omsorgslag kommerenligl propositionen i regel att omfattas av den särskilda straffrättsligaregleringen för psykiskt störda lagöverträdare. En lagöverträdare, som liderav en psykisk utvecklingsstörning av kvalificerat slag, skall sålunda intekunna dömas till fångelse. Avsikten är inte, enligt vad som anförs ipropositionen, att en psykiskt utvecklingsstörd, som inte har ett psykiatrisktvårdbehov, skall kunna överlämnas till psykiatrisk tvångsvård. Om enutvecklingsstörd även lider av en sådan psykisk störning som kräver psykiatriskbehandling, kan han överlämnas till rättspsykiatrisk tvångsvård av domstolen.Vården kan i vissa fall förenas med en särskild utskrivningsprövning. Ipropositionen erinras också om att tvångsbestämmelserna enligt lagen ominförande av den nya omsorgslagen kan tillämpas beträffande en lagöverträdare,som lider av en psykisk utvecklingsstörning. Utskottet anser inte all det föreligger några vägande skälatt behålla påföljden överlämnande till särskild vård i specialsjukhus förutvecklingsstörda i . Moiionerna Ju 14 (s) yrkande 3 samt So500(c) yrkandena 2 och 3 bör således avstyrkas. Utskottet vill dock understrykavikten av att del för psykiskt utvecklingsstörda lagöverträdare måste finnasvårdresurser, som beaktar deras särskilda vårdbehov. Utskottet anser det vidareangelägel att , vilket också sägs i propositionen, får i uppdragatt följa tillämpningen av de särskilda övergångsreglerna beträffande vissavårdformer och vård oberoende av samtycke. Uppdraget skall enligl propositionenredovisas senast . Rättspsykiatriskundersökning eller § 7-intyg l990/91:SoU6y Bestämmelser om vilken utredning som skall krävas för attnågon skall kunna överlämnas till sluten psykiatrisk vård finns i lägen(1966:301) om rättspsykiatrisk undersökning. Enligt 3 § första stycket nämndalag får en person inte överlämnas till sluten psykiatrisk vård eller till vårdi S|)ecialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda utan att en rättspsykiatriskundersökning har företagits i målet. Av paragrafens andra stycke följer dockatt en .sådan'undersökning inte krävs, om den misstänkte redan genomgår vårdeller, när det gäller sluten p.sykiatrisk värd, är försöksutskriveri. I sådanafall är det tillräckligt att det finns ett utlåtande av enligtvilket det är uppenbart att den misstänkte kan beredas fortsatt vård. Bestämmelser om s.k. S 7-intyg finns i 7 § tagen(1964:542) om personundersökning i brottmål (per.sonundersökningslagen). Enligtförsta stycket nämnda paragraf och lag tår rätten förordna att en läkare skallavge läkarintyg angående en mi.sslänkt. Ett sådant intyg skall avfattas ienlighet med anvisningar som meddelas av regeringen. Enligt 7 § andra stycket nämnda lag måste ett sådantläkarintyg som avses i första stycket inhämtas från en psykiater, innan någonöverlämnas till öppen psykiatrisk vård. IJikarintyg fordras dock inte om dethar gjorts en rättspsykiatrisk undersökning. (Det kan noteras att brottspåföljdenöverlämnande till öppen psykiatrisk vård föreslås bli avskaffad.) Regeringen föreslår i proposition 1990/91:58 en nylagreglering av de rättspsykiatriska undersökningarna. Lagförslagen grundas påsocialbe-rcdningens betänkande och remissbehandlingen av detta. Ett viktigtsyfte med förslaget till ny reglering av det medicinska utredningsförfarandetvid straffrättsliga åtgärder mot psykiskt störda är enligt propositionen attbegränsa behovet av rätlspsykialriska undersökningar. Regleringen avundersökningsförfarandet stramas upp i olika avseenden sommöjligheterna för domstolarna att använda sig av andra former av medicinskutredning utvidgas. För alt en lagöverträdare skall få överlämnas tillrättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning skall del enliglförslaget normalt krävas att en rättspsykiatrisk undersökning har genomförts imålet. Undantag från detta kan man göra när den misstänkte på grund av tidigarebrottslighet redan är föremål för rättspsykiatrisk vård med särskildutskrivningsprövning och det enligl utlåtande från vederbörandechefsöverläkare finns medicinska förutsättningar för all ge den misstänktefortsatt vård. För att en lagöverträdare skall få överlämnas tillrättspsykiatrisk vård, som inte är förenad med särskild utskrivningsprövning, skall del enligt förslaget i propositionen räcka med att det har inhämtats ett s.k. . . § 7-intyg.Ett sådant intyg skall innehålla uttalande om de medicinska förutsättningarnaför sådan vård och avges av en rättspsykiater eller 1990/91:SoU6y någonannan läkare med likvärdig kompetens. Är den misstänkte redan föremål förpsykiatrisk tvångsvård, föreslås det dock vara tillräckligt med ett utlåtandeav vederbörande chefsöverläkare i stället för som ett utlåtande avsocialstyrelsen. För möjligheterna att tillämpa den straffrättsligasärregleringen i övrigt för psykiskt störda lagöverträdare föreslås det integälla några särskilda formella krav på utredningen om den misstänktes psykiskatillstånd. I motion l990/91:Jul4 av m.fl. (s)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att förändradeföreskrifter behövs beträffande s.k. § 7-intyg enligt vad som anges i motionen(yrkande 5). Enligt motionärerna utfårdas § 7-intyg ofta efter endast ettsamtal med den åtalade. En förändring av föreskrifterna för § 7-intygen behövsför att domstolen skall få ett bättre underlag för sitt ställningstagande.Motionärerna anser också att de rättspsykiatriska undersökningarna begränsas ialltför stor utsträckning. I propositionen anförs att det för domstolarnasmöjligheter att kunna korrekt tillämpa särskilda straffrättsliga bestämmelserför psykiskt störda lagöverträdare är angelägel att de har tillräckligutredning om den misstänktes psykiska tillstånd i de avseenden som harbetydelse för deras bedömning. En rättspsykiatrisk undersökning anses ge detbästa underlaget i dessa frågor. Med hänsyn till det intrång i den misstänktespersonliga integritet och de olägenheter i övrigt som en rättspsykiatriskundersökning medför för denne anses det enligt propositionen väsentligt att ensådan undersökning genomförs bara när det är helt nödvändigt. Också intressetav att hushålla med resurserna för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten anses tala starkt för att möjligheterna att användasig av de.ssa undersökningar utnyttjas restriktivt! Föredragande statsrådet anser att det i och för sig intefinns anledning att tro att domstolarna missbrukat befogenheten att låtautföra rättspsykiatriska undersökningar, men syftet för vilket en rättspsykiatriskundersökning får utföras enligt gällande regler är, anser föredraganden,alltför vitt. I propositionen påpekas bl.a. att de nuvarande kraven påutredning innebär att överlämnande till psykiatrisk tvångsvård genom en brott målsdom föregås av ett betydligt mera långvarigt och ingående utred ningsförfarande i medicinskt hänseende än vid intagning för sådan vård i administrativ ordning på grund av vårdintyg. Föredraganden anför att del kan sättas i fråga om denna skillnad bör upprätthållas. Den nuvarande ordningen i brottmål kan, anför föredraganden vidare, motiveras av bl.a. att domstolen vid ett beslut om överlämnande måste ta ställning till om brottet begåtts under inflytande av sinnessjukdom e.d. Enligt förslaget skall del vid prövningen av förutsättningarna för att döma till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning krävas bl.a. en bedömning av om den tilltalade begått brottet under I5 påverkanav en allvarlig psykisk störning liksom av om det till följd av störningenvid tiden för domen finns risk för att han återfaller i brott. För atttillförsäkra domstolen tillräckligt medicinskt underlag för denna prövningkrävs det, anser föredraganden, att en rättspsykiatrisk undersökning gjorts imålet. Undantag föreslås dock kunna göras när den misstänkte redan genomgårrättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning, eftersom vederbörandei dessa fall kontinuerligt är föremål för bedömningar av det aktuella slaget.Till detta kommer, tillägger föredraganden, att det har gjorts enrättspsykiatrisk undersökning som domstolen kan få tillgång till. I dessa fallbör det enligt förslaget kunna vara tillräckligt att det finns ett utlåtandefrån vederbörande chefsöverläkare om den misstänktes psykiska tillstånd. Till följd av förslaget att ett § 7-intyg skall kunnaläggas till grund för rättspsykiatrisk vård som en brottspåföljd föreslås ipropositionen ock.så vissa ändringar i personundersökningslagen. 7 § nämnda lagföreslås alltjämt innehålla en bestämmelse om att rätten, när det finns skältill det, får förordna en läkare att avge läkarintyg angående den misstänkte. Iförsta stycket andra meningen har tagits in en bestämmelse som innebär attdomstolen, när den förordnar om § 7-intyg, skall ta ställning till huruvidaintyget skall vara av det kvalificerade slag som utgör tillräckligt medicinsktunderlag för att domstolen skall kunna överlämna den tilltalade tillrättspyskiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning. Om domstolen undermålets handläggning finner anledning att undersöka om den tilltalade kan bliföremål för rättspsykiatrisk vård men, med hänsyn till i första handbrottslighetens karaktär, bedömer att vården inte bör förenas med särskildulskrivningspröv-ning, skall domstolen enligt förslaget kunna ange att läkareni intyget skall uttala sig huruvida det finns medicinska förutsättningar förall överlämna den tilltalade till sådan vård, dvs. att den tilltalade lider aven allvarlig psykisk störning och det med hänsyn till hans psykiska tillståndoch personliga förhållanden i övrigt är påkallat att han är intagen på ensjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövandeoch annat tvång. Endast läkare som har kompetens att avge utlåtanden överrättspsykiatriska undersökningar skall enligl förslaget vara behöriga att avgesådana mer kvalificerade § 7-intyg. I propositionen betonas att intyg av dettaslag inte är avsedda att användas som ett alternativ till de normala §7-inlygen. Avsikten är i stället att de skall kunna ersätta rättspsykiatriskaundersökningar i vissa fall. En rättspsykiatrisk undersökning innebär ett allvarligtintrång i den misstänktes personliga integritet. Utskottet anser det därförviktigt all sådana undersökningar endast genomförs när de verkligen behövs.Utskottet vill framhålla betydelsen av att domstolarna fårtillräckligt underlag för de bedömningar som måste göras. Utskottet har intenågot att erinra mot att de rättspsykiatriska undersökningarna begränsas tillde situationer som föreslås i propositionen. Ipropositionen föreslås att ett § 7-intyg som utfårdas av en läkare 1990/9 liSoUöy som harkompetens för att avge utlåtande över en rättspsykiatrisk undersökning skallkunna läggas till grund för rättspsykiatrisk vård som en brottspåföljd. Ett.sådant intyg skall enligt förslaget kunna vara tillräcklig utredning för attnågon skall kunna dömas till rättspsykiatrisk vård utan särskildutskrivningsprövning. Utskottet konstaterar att det intyg som avses utgör enkvalificerad form av § 7-intyg som förutsätter en betydligt mer omfattandeundersökning av patienten än de nuvarande intygen. Utskottet anser det ändåangeläget att understryka att en § 7-undersökning av det föreslagnakvalificerade slaget måste inrymma en klinisk bedömning av patienten. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 1990/91:Jul4 (s) yrkande 5 avstyrks. Närvarande: (), (), AnitaPersson (s), (), (), Per Stenmarck (m),(), Rinaido (), (), IngridHemming.sson (m), (), (), (), JanAnders.son (s), (), förste vice talman 'Iroedsson (m)och (). Ett nytt förslag om rättspsykiatrisk vård Per Stenmarck, och förste vice talmanIngegerd (alla m) anser dels all det avsnitt i yttrandet under avsnittet Begreppetallvarlig psykisk störning som börjar med "Utskottels bedömning" ochslutar med "1 3 avstyrks." deb att det avsnitt i yttrandet under avsnittet Särskildutskrivningsprövning .som börjar med "Utskottets bedömning" ochslutar med "4 avstyrks." deb att det avsnitt i yttrandet under avsnittet Psykisktutvecklingsstörda som börjar med "Utskottets bedömning" och slutarmed "." deb att utskottet bort anföra följande: Utskottetsbedömning 1990/9LSoUöy Utskottet anser att ett helt nytt system bör införas närdet gäller påföljd och vård för psykiskt störda lagöverträdare. De riktlinjersom återfinns i motion 1990/91 :Ju 15 kan enligt utskottets mening ligga tillgrund för en sådan ordning. I likhet med vad som anges i nämnda motion anser utskottetalt det måste dras en klar gräns mellan psykiskt störda lagöverträdare ochandra psykiskt störda personer. Allmänhetens rätt till skydd måste därvidtillmätas stor betydelse. När en psykiskt störd lagöverträdare döms för brottskall domstolen kunna utdöma ett fångelsestraff. Domstolen skall ocksåsamtidigt kunna förordna att den dömde tills vidare skall genomgårättspsykiatrisk vård. När sådan vård inte längre behövs, skall den dömde förasöver till fångelse.