yttr · GE05FiU2 · 1990-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsyttrande /91 :FiU2y Regeringens redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser 1990/91 FiU2y har berett övriga riksdagsutskotttillfålle att yttra sig över regeringens redogörelse för behandlingen avriksdagens skrivelser (skr. 1990/91:15). Med anledning av skrivelsen harväckts en motion, 1990/91:K15, av (). får anföra följande. Behandlingen av de ärenden som hör till finansutskottetsberedningsområde redovisas i skrivelsen under de avsnitt som avser finansdepartementetoch . Utskottet har granskat skrivelsen i dessa delar ochdärvid noterat vissa smärre oklarheter, som dock alla har kunnat utgenom underhandskontakter direkt med . Oklarheterna har bl.a.gällt redovisningen av finansutskottets betänkanden med anledning avkompletteringspropositionen, s.k. åtgärdspaket, där vissa delar berör andradepartement än . Dessa delar av ärendet redovisas kortfattatmed uttrycket "ärendet bereds". En närmare undersökning visar emellertidatt ärendet i många fall redan har slutbehandlats hos resp. departement, menkännedom om detta har inte nått . Enligt uppgift pågår nu enöversyn av granskningsrutinerna med sikte på att denna brist i redovisningenskall kunna åtgärdas . Utskottet har i övrigt inget att erinra mot det sätt påvilket de redovisade ärendena har slutbehandlats, ej heller mot de ärenden somstår upptagna som ännu inte slutbehandlade. Utskottet noterar medtillfredsställelse att årets redogörelse är mer lättläst och tydligare uppställdän föregående års. 1 motion KIS av () redovisas någraexempel på när regeringens användning av uttrycket "slutbehandlat"inte har använts på ett enligt motionärens mening riktigt sätt. Motionärenuttrycker önskemål om en förändrad redovisningspraxis i framtida skrivelser. mån framställningar avser åtgärder och resultat snarare änutredningar bör således ett ärende under inga omständigheter anmälas somslutbehandlat innan de begärda åtgärderna har vidtagits eller de avseddaresultaten kan framvisas. 1 1990/91. fall där framställning går ut på att-en utredning bör 1990/91;FiU2y föranstaltas finns det skäl att redovisa inte bara beställningen utan också resultatenför , anför motionären. anser att det finns fog för deprincipiella synpunkter som framförs i rnotionen. har inte anledningkommentera de konkreta exempel som redovisas i motionen från socialdepartementetsområde, men exemplen visar enligt utskottets mening på ett generellt problemvid redovisningen av behandlingen av skrivelser. I de fall hos regeringen begärt att en utredningskall tillsättas torde det vara till fyllest att ärendet avslutas med att utredningentillsätts. Det får sedan ankomma på att på lämpligt sätt följautredningens arbete och dess förslag och utifrån detta föreslå de åtgärder somanses befogade. Det är också en god praxis att regeringen efter sedvanligtremissförfarande redovisar sitt ställningstagande till utredningsförslagen. 1 de fall där ger regeringen ett direkt uppdragatt antingen återkomma till med förslag eller genomföra åtgärder påvisst sätt bör regeringen återkomma tilll med det konkreta förslageteller ange på vilket sätt åtgärden genomförts. I det senare fallet kan det, sommotionären anför, inte anses vara till fyllest att regeringen endast lämnar ettutredningsuppdrag till en myndighet och därmed avskriver ärendet. Regeringenhar frihet att välja hur uppdraget skall utföras och vilken myndighet som skallgöra det, om inte uttryckligen ställt särskilda villkor, men detförefaller naturligt att regeringen inte avför ärendet förrän den begärdaåtgärden genomförts. Det är därför rimligt att regeringen ägnar särskilduppmärksamhet åt redovisningen i de fall beslut bygger på initiativfrån utskottets sida, dvs. besluten går utöver vad som exempelvis föreslagits ipropositioner. En utförlig redovisning från regeringen minskar emellertidinte varje utskotts ansvar för att följa och utvärdera de beslut man medverkattill. har vid fiera tillfallen uttalat, bl.a. påförslag av konstitutions- och finansutskotten, att bör ägna störreuppmärkamhet åt att följa upp de beslut som fattats. Detta åligger i förstahand utskotten. har med dessa synpunkter velat fastauppmärksamheten på några av de generella problem som exemplen i motion K15 äruttryck för. Det ankommer på att göra ytterligareöverväganden med anledning härav och eventuellt föreslå en ändradredovisningspraxis. Stockholmden 1990/91:FiU2y Närvarande: Hans Gustafeson (s), (), RolandSundgren (s), (), i (s), (), Per (), (), (), (), (), (), (), IvarFranzén (c), (), () och (). gotab 97392, 1990