yttr · GE05SoU8 · 1990-12-31 00:00:00 — l motion K42 av () yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagändring syftande till att klargöratolkningen av begreppen myndighet och basenhet vid tillämpning avsekretesslagen (yrkande 8). Motionären framhåller att nuvarande lagstiftninghar lett till olika tolkningar av begreppet myndighet. Regeringen föreslår intenågon lagändring i denna del, utan framför i stället sin tolkning i motivtextentill andra lagändringar. Detta innebär enligt motionen att rättslägetfortfarande är oklart. Sekretess innebär i princip att en uppgift inte får lämnastill en enskild eller till en annan myndighet (1 kap. 2 och 3 §§ SekrL). Förbudmot att lämna ut uppgifter gäller förutom mellan olika myndigheter ocksåmellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet (t.ex. ett landsting), omde är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Sociabtyreben anser i allmänna råd (1982:4) om sekretess(s. 29) att hela hälso- och sjukvårdsverksamheten på ett sjukhus utgör ensjälvständig verksamhetsgren. En mera restriktiv tolkning hävdas av bl.a. JO(se JOs ämbetsberättelse 1986/87 s. 198 f). Data- och offentlighetskommittén (DOK) har i betänkandet(SOU 1986:24) Integritetsskyddet i informationssamhället 1 gjort bedömningenatt basenheterna inom hälso- och sjukvården är att anse som självständigaverksamhetsgrenar i sekretesslagens mening, vilket enligt DOK innebär attlagens regler gäller i förhållande mellan dessa enheter (s. 66 f). Enligl propositionen anses det inte föreligga tillräckligtunderlag för att nu föreslå en bestämmelse om att basenheterna inom hälso- ochsjukvården skall utgöra särskilda verksamhetsgrenar i sekretesslagens mening. I propositionen konstateras (s. 20 f.) att i spetsen förhälso- och sjukvårdsverksamheten står tre nämnder, nämligen hälso- och sjukvårdsnämnden,tandvårdsnämnden och omsorgsnämnden. Under nämnderna finns t.ex. sjukhus och vårdcentraler.Sjukhus indelas ofta i vad som brukar kallas kliniker. Kliniker ochvårdcentraler är s.k. basenheter inom den s.k. slutna respektive öppna vården. I propositionen uttalas vidare följande (s. 21). När det gäller frågan om vilka organisatoriska enheterinom hälso- och sjukvårdensom utgör myndigheter torde del till en början vara klart att decentrala nämnderna utgör egna myndigheter. lokalanämnderna skall anses ingå i den centrala myndigheten eller utgöraegna myndigheter får bedömas från fall till fall mot bakgrund ,n av bl.a. vilken grad av självständighet den lokala nämnden har i förhållandetill den centrala. Bedömningen torde ofta ge vid handen l990/9l:SoU8y att ävende lokala nämnderna är egna myndigheter. På motsvarande sätt får man från falltill fall bedöma om någon del av den till varje nämnd hörandeförvaltningsorganisationen intar en så självständig ställning i förhållandetill nämnden att den får anses utgöra en egen myndighet. Så bör i praktikensällan vara fallet eftersom principen anses vara att beslutsbefogenheter fårdelegeras till en tjänsteman inom förvaltningsorganisationen endast när detgäller rutinärenden (prop. 1975/75:187 s. 260). Det innebär att nämndkansli,sjukhus, vårdcentraler och andra förvaltningsorgan under en nämnd i regel fåranses ingå i den myndighet som nämnden utgör. Enligt propositionen anses det efter vad som framkommitvid remissbehandlingen inte lämpligt att utforma regleringen pådet sätt som föreslagits i promemoria (Ds 1990:11)Sekretess inom och mellan myndigheter på vårdområdet. Förslaget i promemorianinnebär att sekrete.sslagen skulle ändras så att kliniker och andra s.k.basenheter inom hälso- och sjukvården blev att anse som självständigaverksamhetsgrenar i förhållande till varandra enligt 1 kap. 3 § SekrL. Som skäl till varför förslaget inte läggs till grund förlagstiftning anförs i propositionen bl.a. följande (s. 24). Begreppet basenhet är inte närmare bestämt och storlekenav de olika enheterna varierar mellan de olika sjukvårdsmyndigheterna. Dettagör att begreppet, åtminstone , inte bör läggas till grund för enrättslig reglering. Vidare har i förslaget inte beaktats att enhetsindelningeninom hälso- och sjukvården kommer att i viss utsträckning ändras fr.o.m. den 1juli 1991. Detta innebär bl.a. att en chefsöverläkares verksamhetsområde kaninnefatta fler kliniker. Ett genomförande av förslaget kan därför innebära attnya problem skulle uppstå när det gäller att bestämma var sekretessgränsernagår inom den offentliga hälso- och sjukvården. Det går heller inte att bortsefrån att förslaget kan medföra merarbete för läkarna och därmed också ökadekostnader för sjukvården. Vidare kan förslaget medföra komplikationer vid införandeav nya organisatoriska lösningar inom sjukvården, t.ex. den sk. Dalamodellen. Frågan om i vilka fall en sekretessprövning skall görasinnan en uppgift lämnas inom hälso- och sjukvården får därför, enligt propositionen,åtminstone tills vidare prövas enligt nu gällande regler. Utskottet delar bedömningen i propositionen att nyasekretessproblem sannolikt uppstår om förslaget i promemorian nu genomförs omatt s.k. basenheter skall jämställas med myndigheter i sekretesshänseende. Ävenmerarbete och ökade kostnader för sjukvården kan bli följden. Eftersom de nyaorganisatoriska modellerna inte hunnit ta form ännu skulle det, enligtutskottet, vara förhastat att nu lagstifta i frågan. Utskottet utgår från attsocialstyrelsen nära följer den organisatoriska utvecklingen inom sjukvårdenoch om det behövs utarbetar allmänna råd för tillämpningen av de aktuellabestämmelserna. Med hänvisning härtill föreslår utskottet att motion K42 (fp)yrkande 8 avstyrks. Samarbetemellan apotek och vårdmyndigheter för l990/9l:SoUSy 1 motion K40 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sekretessmellan apotek och vårdmyndigheter för att ingripa mot läkemedelsmissbruk. 1 motion K42 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sekretessmellan apotek och vårdmyndigheter för att ingripa mot läkemedelsmissbruk(yrkande 4). Motionärerna föreslår en lättnad i sekretesslagstiftningenså att det blir möjligt för personalen på apoteken att kontakta läkaren/läkarnavid misstanke om läkemedelsmissbruk. För sjukhus och andra inrättningar som drivs av enskilda,liksom privat drivna läkarmottagningar, tandläkarmottagningar, laboratorierm.m. gäller föreskrifterna om sekretess i lagen (1980:11) om tillsyn överhälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen). Av förarbetena tilltillsynslagen framgår att avsikten är att det i princip skall råda sammasekretess inom den privata hälso- och sjukvården som inom sådan vård sombedrivs av det allmänna. Bestämmelserna gäller även personal på apotek. Dettainnebär i praktiken att uppgiftslämnande om en enskild patientsläkemedelsförbrukning mellan apotek och läkare i princip endast kan ske ompatienten gett sitt samtycke härtill. I propositionen 1988/89:130 om framtidaroll, uppgifter och inriktning föreslog regeringen att regionalt lokaliseradeenheter för tillsyn av bl.a. hälso- och sjukvård skulle inrättas på högst sexorter i landet. E-nheterna skulle utgöra en del av . I propositionenuttalade föredragande statsrådet att enheterna även borde svara för tillsyn avförskrivning av läkemedel i syfte att uppmärksamma och förhindra missbruk (s.19). beslutade att propositionen i denna del inte skulle föranledanågot uttalande (1988/89:SoU24, rskr. 1 departementspromemorian Ds 1990:11 anfördes (s. 72) ännu inte löst frågan hur tillsynen över förskrivning av beroendeframkallandemedel närmare skall anordnas genom regionala enheter. Om detkommer att förekomma någon form av rapportering som rör enskilda itillsynsverksamheten, torde det enligt promemorian bli nödvändigt att föreskrivaom undantag från sekretessen. Det ansågs emellertid inte möjligt att redan dåange vilka undantag som kunde behöva göras. I promemorian uttalades att frågandärför fick tas upp i ett annat sammanhang. I här aktuell proposition lämnas inga förslag till ändraderegler i denna del. 1 propositionen konstateras att de regionalatillsynsenheter- na förnärvarande är under uppbyggnad. Frågan om hur tillsynen över 1990/91:SoU8y förskrivningenav beroendeframkallande medel närmare skall anordnas har ännu inte lösts.Innan det bestämts hur tillsynsenheterna skall organisera sin verksamhet gårdet, enligt propositionen, inte att fastställa vilka förändringar isekretesslagen eller andra lagar detta kan motivera. Föredragande statsrådanser i likhet med remissinstanserna att det är angeläget att frågan får ensnar lösning. I propositionen nämns även att denna fråga kommer att behandlas ihuvudbetänkandet från utredningen (S 1987:03) om översyn av bestämmelserna omtillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen. Betänkandet kommer enligtplanerna att överlämnas till chefen för . Sociabtyreben har givit ut allmänna råd (1990:7) för attinformera om åtgärder för att motverka och förebygga missbruk och för att geråd om behandling av de patienter som utvecklat läkemedelsberoende. I dessa rådsägs bl.a. att om man misstänker att läkare överförskriver beroendeframkallandepsykofarmaka kan apoteken diskutera förekommande fall med socialstyrelsensläkemedelsinspektörer vid deras återkommande besök och i akuta fall direkt medsocialstyrelsen. I socialutskottets yttrande (1988/89:SoUly) tillkonstitutionsutskottet behandlades en motion liknande den nu aktuella.Yttrandet mynnade ut i en begäran om en översyn av sekretessreglerna inomvårdområdet (se ovan). När utskottet senast behandlade motioner om behovet avåtgärder mot läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk (1990191: SoU4) fannutskottet det anmärkningsvärt att regeringen ännu inte vidtagit någon åtgärdmed anledning av utskottets tillkännagivande när det gäller värden avläkemedelsberoende och -missbrukare. Utskottet ansåg också att det varangeläget att en ny läkemedelslagstiftning kommer till stånd. med beredningen av läkemedelsutredningens förslag med siktepå en proposition måste därför bedrivas aktivt, anförde utskottet. I betänkandet 1990I91:KU10 behandlades senast en liknandemotion. Enligt mening borde inte föregripadet beredningsarbete som pågick genom att då ta ställning till frågan. Dettaberedningsarbete har resulterat i den aktuella propositionen. Utskottet anser i likhet med motionärerna att det ärangeläget att frågan får en snar lösning. Utskottet konstaterar dock samtidigtatt de regionala tillsynsenheterna inom är underuppbyggnad och att frågan om hur enheternas tillsyn över förskrivningen avläkemedel skall utformas ännu inte är löst. Sistnämnda fråga avses också blibehandlad i ett betänkande av tillsynsutredningen. Utskottet utgårfrån att regeringen återkommer till riksda- gen med deförslag som kan behövas för att förhindra läkemedelsmiss- 1990/91:SoU8y Meddel anförda föreslår utskottet att motionerna K40 (fp) och K42 (fp) yrkande 4avstyrks. Informationen mellan socialnämnder när barn som far illaflyttar mellan kommuner I motion K405 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsocialnämndernas informationsskyldighet om familjer med barn som far illaflyttar mellan kommunerna (yrkande 2). Motionärerna påpekar att om familjer,där misshandel av barnet misstänks, flyttar mellan kommungränserna måsteinformationen mellan socialnämnderna i de berörda kommunerna fungera. Om sekretess gäller för uppgifter hos en socialnämndföljer av 1 kap. 3 § SekrL att uppgifterna inte heller får röjas för annansocialnämnd i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i en lag ellerförordning till vilken sekretesslagen hänvisar. Uppgiftsskyldighet enligt lageller förordning bryter sekretessen (14 kap. 1 §). En sådan uppgiftsskyT dighetfinns i 71 § SoL. Denna bestämmelse om anmälnings- och uppgiftsskyldighet harfått en ändrad lydelse som trädde i kraft den . gäller attmyndigheter vars verksamhet berör barn eller ungdom samt andra myndigheter inomhälso- och sjukvården och är skyldiga att genast tillsocialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom om något som kaninnebära att socialnämnden behöver ingripa till underårigs skydd. Delta gälleräven dem som är anställda hos sådana myndigheter samt läkare, lärare, sjuksköterskoroch barnmorskor som inte har sådan anställning. tillhör alltsåde myndigheter som har anmälnings- och uppgiftsskyldighet enligt 71 §.Bestämmelsen ger dock inte någon möjlighet till uppgiftslämnande till skydd förett väntat barn. 1 propositionen sägs att de hinder, som sekretesslagentidigare utgjorde, för att lämna uppgifter till socialnämnden i stora delartorde ha undanröjts genom den genomförda ändringen i 71 § SoL. Med denändringen blev som ovan nämnts alla myndigheter inom hälso-och sjukvården ochsocialtjänsten anmälningsskyldiga. Genom den föreslagna ändringen i 14 kap 2 § SekrL hindrarinte sekretessen att uppgifter om barn och ungdomar eller den som ärmissbrukare lämnas mellan myndigheter inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten, om det behövs för att den enskilde skall få nödvändig vård,behandling eller annat stöd. Detsamma föreslås gälla om det behövs för ennödvändig insats till skydd för ett väntat barn. Utskottetsbedömning 1990/9LSoUSy Enligt den genomförda ändringen av 71 § SoL haralla myndigheter inom anmälnings- och uppgiftsskyldighet. Denföreslagna ändringen i 14 kap. 2 § SekrL innebär att socialnämnden också fåren möjlighet att lämna uppgifter till en annan nämnd om det behövs för ennödvändig insats till skydd för ett barn som väntas. Utskottet anser attgällande och föreslagna bestämmelser är tillräckliga för att information mellansocialnämnderna skall kunna lämnas på ett tillfredsställande sätt när en familjmed barn som far illa flyttar mellan kommunerna. Utskottet anser därför attmotion K405 (fp) yrkande 2 är tillgodosedd och bör avstyrkas. 1 motion K405 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt sekretessreglerna måste ses över för all underlätta arbetet med att hjälpautsatta barn (yrkande 1). 1 motionen tas utredningar om sexuella övergrepp motbarn upp. Motionärerna anser att det härvid är nödvändigt att samordnarättsväsende, socialförvaltning och aktuella vårdinsianser. 1 syfte attunderlätta samarbetet bör en översyn av gällande sekretessregler ske, framhållsdet. 1 motion So276 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsocialtjänstlagen och skollagens utformning samt om behovet av en översyn avsekretesslagen (yrkande 3). Motionärerna anser att skolans, hemmets ochsocialtjänstens gemensamma ansvar för elevernas sociala uteckling bör anges isocialtjänstlagen och skollagen. Det anses viktigt att sekretesslagstiftningenhar en sådan utformning att samarbetet mellan berörda organ inte förhindras.En översyn av sekretesslagen, för att komma till rätta med de problem som finnsnär det gäller information mellan myndigheter, är enligt motionen därförangelägen. 1 motion K39 av BertU Fbkesjö m.fl. (c) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till en generell översyn avsekretesslagstiftningen enligt vad som anförts i motionen (yrkande 4).Motionärerna anser att genom att sekretesslagen ändrats vid upprepadetillfållen sedan den trädde i kraft har den blivit svåröverskådligoch svår att tillämpa. Sekretesskyddet bör enligl motionen endast brytas i defall detta kan förväntas vara till gagn för de människor uppgifterna avsereller när ett starkt allmänintresse kräver det. Vid en översyn anses det ocksåangeläget att regler skapas som möjliggör ett samarbete mellan skola,socialtjänst och hälso- och sjukvård kring barn med problem. 1 motion K41 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av sekretesslagstiftningen och en attitydförändring i myndig hetskulturen (yrkande 2). Enligt motionen bör denna översyn syfta till att öppenheten i samhället ökar på medborgarnas villkor och inte 15 Promemorian 1990/9 LSoUSy På begäran har en översyn av vissasekretessbestämmelser gjorts, vilken resulterade i den nu aktuelladepartementspromemorian (Ds 1990:11) Sekretess inom och mellan myndigheter påvårdområdet. 1 promemorian har också diskuterats frågan om lättnader isekretessen även i förhållande till andra myndigheter, t.ex. skolan. I promemoriananförs (s. 43) att del i första hand ankommer på att bistå barnsom har allvarliga sociala problem. Om man från sida anser delnödvändigt all skolan medverkar i detta stöd, torde uppgifter kunna lämnas frånsocialtjänsten till skolan med stöd av 1 kap. 5 § SekrL (dvs. om det ärnödvändigt för att skall kunna fullgöra sin verksamhet). Medhänvisning till detta bör enligt promemorian inte nu föreslås några lättnader isekretessen mellan och skolan. Någon lättnad i sekretessen som innebär att uppgifterskall kunna lämnas från vårdmyndigheterna till myndigheter utanför vårdområdetutöver vad som gäller bör enligt propositionen nu inte införas.Vidare sägs att detta ställningstagande inte minst motiveras av att uppgifternafår ett sämre sekretesskydd utanför vårdområdet. Som tidigare nämnts föreslås att 14 kap. 2 §i sekretesslagen ändras så alt uppgifter om barn och ungdomar eller den som ärmissbrukare kan lämnas mellan myndigheter inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten om det behövs för att den enskilde skall få nödvändig vård,behandling eller annat stöd. I propositionen talas i detta sammanhang bl.a. omdel arbete som bedrivs vid fall av sexuella övergrepp mot barn. 1 sådanaärenden finns ingen möjlighet för att lämna uppgifter tillhälso- och sjukvården om samtycke från vårdnadshavaren saknas. I 1990/91 :KU10 (s. 31 f) behandlades senast en motion omen översyn av myndigheters tillämpning av sekretesslagstiftningen. bedömning uttalades bl.a. att från regeringskansliethade upplysts att man med uppmärksamhet följer tillämpningen av sekretesslagstiftningen.Det kunde i sammanhanget anmärkas att sekretesslagen tillhör den grupp lagarsom ofta Sr anpassas till utvecklingen. fann inteanledning för att ta initiativ till en allmän översyn avtillämpningen. Utskottetsbedömning 1990/91:SoUSy Den föreslagna ändringen i 14 kap. 2 § SekrL innebär bl.a.att samarbetet mellan hälso- och sjukvården och underlättas iutredningar om sexuella övergrepp. När det gäller samarbetet mellansocialtjänsten och skolan delar utskottet den uppfattning som framförs idepartementspromemorian om skälen till varför någon lättnad i sekretessen intenu bÖr göras. Enligt uppgift följer man i meduppmärksamhet tillämpningen av sekretesslagstiftningen. En översyn av vissasekretessfrågor inom vårdområdet har också genomförts på initiativ,som resulterat i nu föreliggande proposition. finner därför såvitt avser utskottets beredningsområde inte anledning för att tainitiativ till en allmän översyn av tillämpningen. Med hänsyn härtill föreslårutskottet att motionerna K405 (fp) yrkande 1, So276 (c) yrkande 3 och K39 (c)yrkande 4 avstyrks. Utskottet föreslår att motion K41 (fp) yrkande 2 avstyrksav samma skäl. överlämnar med detta yttrande motion So276(c) yrkande 3 till . Närvarande: (), (), PerStenmarck (m), (), Rinaido (), (), (), (), (), AnitaStenberg (mp), (), (), (),förste vice talman (), (), () och () i . Uppgiftslämnande mellan myndigheter inom hälso-ochsjukvården och för vård, stöd och behandling och (båda fp)anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "Utgångspunktenför" och slutar med "och 2 avstyrks." bort ha följande lydelse: Ett förtroendefullt samarbete är en förutsättning för ettframgångsrikt behandlingsarbete.För att detta inte skall undergrävas är det viktigt att myndighetenföre en sekretessbedömning alllid i första hand prövar omsekretessen kan brytas av ett samtycke från den enskilde. anser attdetta måste framgå av lagtexten. Utskottet vill framhålla att ett utlämnande av uppgifter om en 1990/9LSoUSy enskildskall ske i mycket restriktiv omfattning. Dessutom bör de uppgifter som lämnasut vara relevanta i det enskilda fallet. Lagtexten måste därför utformas så attdet framgår att undantaget endast avser aktuella uppgifter som är av väsentligbetydelse. Utskottet anser att bör beakta vadsom här anförts med anledning av motion K42 (fp) yrkandena 1 och 2. Uppgiftslämnande mellan myndigheter inom hälso- och sjukvården och för vård, stöd och behandling () anser att den del av utskottetsyttrande som börjar med "Utskottet delar" och slutar med "delvisavstyrks." bort ha följande lydelse: Utskottet motsätter sig regeringens förslag till tilläggtill 14 kap. 2 § .sekretesslagen. Utskottet anser att gällandesekretessbestämmelser ligger på en relativt väl avvägd nivå. En förändring kanmedföra att personlig integritet och rättssäkerhet kränks. När det gällermissbrukare anser utskottet att ett informationsutbyte lika gärna kan resulterai att man blir mindre benägen att söka vård av rädsla för andra ingripanden änman tänkt sig. Beträffande gravida kvinnor som missköter sig räcker, enligtutskottet, gällande lagar LVU och LVM för att ge myndigheter deninformation som behövs för ett ingripande. Utskottet anser alt bör beakta vadsom här anförts med anledning av motion K37 (v) yrkande I och med avstyr-kan avmotion K41 (fp) yrkande 1 delvis. Uppgiftslämnande för forskning, statistikframställning och sjukvårdsadministration Per Stenmarck, och (alla m) anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "Vadförst" och slutar med "7 delvis avstyrks." bort ha följandelydelse: Utskottet motsätter sig förslaget om att uppgifter skallfå lämnas mellan olika myndigheter inom den kommunala och landstingskommunalahälso- och sjukvården för forskning, statistik och administration. Dessaändamål är så allmänt angivna att det är svårt att föreställa sig vad dennalättnad i sekretessen kan innebära för den enskilde. Skyddet för den enskildesintegritet är för svagt. Den oro många känner inför myndigheternasuppgjftsinsamlande har därför, enligt utskottet, en saklig grund. Utskottetanser att det är särskilt viktigt att den enskilde inom hälso- och sjukvårdenmed förtroende kan lämna ifrån sig känsliga uppgifter. Utskottet anser att bör beakta vadsom här anförts med anledning av motion K38 (m) yrkande 1 och med avstyr- kan av moiionerna K37 (v) yrkande 2, K39 (c) yrkandena 1 och 2 och K42 (fp) yrkande 6 och yrkande 7 delvis. Uppgiftslämnandeför forskning, i990/9i:SoUSy statistikframställning och sjukvårdsadministration och (båda fp)anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "Vad först"och slutar med "7 delvis avstyrks." bort ha följande lydelse: Utskottet anser att en specialreglering av personregisterinom kommuner och landsting först måste genomföras innan ett friareuppgiftslämnande kan tillåtas mellan olika myndigheter inom hälso- och sjukvården.Integritetskänsliga uppgifter skall under inga omständigheter få lämnas ut föradministrativa ändamål mellan sådana myndigheter. Utskottet anser att bör beakta vadsom här anförts med anledning av motion K42 (fp) yrkande 6 och yrkande 7 delvisoch med avstyrkan av motionerna K37 (v) yrkande 2, K38 (m) yrkande 1 och K39(c) yrkandena 1 och 2. Uppgiftslämnande för forskning, statistikframställning och sjukvårdsadministration och (båda c) anser att den del avutskottets yttrande som börjar med "Vad först" och slutar med "7delvis avstyrks." bort ha följande lydelse: Utskottet anser att skyddet för den enskilde försvagasavsevärt genom förslaget att kunna lämna uppgifter för forskning, statistik ochadministration med ett s.k. rakt skaderekvisit mellan vårdmyndigheter. Uppgifterför forskning och statistik bör enligt utskottet avidentifieras föreöverlämnandet om inte regeringen i särskild ordning medgivit annat. Vidare börendast sådana patientuppgifter i s.k. patientadministrativa system få utlämnassom den mottagande myndigheten rimligen kan behöva för sitt arbete. Uppgifterför vårdplanering, ekonomisk uppföljning och liknande administrativa göromålbör avidentifieras före utlämnandet.