yttr · GE05JoU5 · 1990-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsyttrande /91 :JoU5y Ärendefördelningen mellan utskott m.m. 1990/91 JoU5y har beslutatbereda jordbruksutskottet tillfålle att avge yttrande över motioner omärendefördelningen och beredningsordningen inom utskott. De motionersom närmast berör jordbruksutskottet är K310 (v) och K319 (mp) om inrättande avett miljöutskott, K309 (m) om omorganisation av jordbruksutskottet till ettmiljöutskott m.m. samt K314 (m) och K316 (m) om det s.k. beredningstvånget. Enligt jordbruksutskottets mening är det angeläget att detförs en konstruktiv diskussion inte bara om enskilda utskotts arbetssituationutan också om utvecklingen i stort när det gäller arbetsbelastningoch vilka krav som bör ställas i fråga om arbetsmetoder och dessroll i den politiska processen. Ett av de akuta problemen för ochdess utskott är det starkt ökande antalet motioner. Huvuddelen av debestämmelser som reglerar arbetsformer, inkl.beredningsskyldigheten, tillkom . harriksdagsarbetet ökat väsentligt i omfattning och intensitet. t.ex.uppgick totala antalet motionsyrkanden till ca 3 600. Vid /90väcktes sammanlagt 12 483 motionsyrkanden, varav 8 755 . Därmed kan det sägas att villkoren för riksdagsarbetetradikalt förändrats. Det är enligt utskottets mening ofrånkomligt attarbetsmetoder och organisation måste anpassas efter den förändrade situationen.Som närmare redovisas i det följande har den ökande arbetsbelastningenfördelats mycket ojämnt mellan utskotten. Det är därför önskvärt att riksdageninför den nya mandatperioden anpassar organisation och arbetsmetoder för attarbetsuppgifterna skall kunna lösas på ett tillfredsställande sätt. En lösningför utskottens del kan vara att vidareutveckla systemet med förenkladbehandling och successivt gå över till 1 1990/91. Rältelse: S. 15 och 16 Ny bilagenumrering Ireårsintervallerenligt de rikllinjer som redan beslutats för budgetpro- 1990/9 l:JoU5y Pålängre sikt måste ilet emellertid också ifrågasättas om det i alla avseenden ärpositivt atl rikstlagen vid varje har att ta ställning lill 8 0009000 motionsyrkanden under allmänna motionstiden och ytterligare några tusentalföljdmotioner. Det stora antalet motioner tyder visserligen på en hög politiskaktivitet, men det kan inle ulan vidare påstås alt del omfattande och tidskrävandemotionsarbetet leder till en fördjupad demokrati eller till en bättrebeslutsgång för och statsmaklerna i övrigt. Många motioner avser förövrigt detaljfrågor som enligt tidigare riksdagsbeslut delegerats tillregeringen eller en viss myndighet. En stor del av motionerna väcks medhuvudsyftet alt göra någon form av politisk markering och inte för allåstadkomma några preciserade insatser från statsmakternas sida. Ofta upprepasmotioner år och ibland även inom loppet av samma riksmöte.Bestämmelserna om den s.k. beredningsskyldigheten tar emellertid ingen hänsynlill de.ssa förhållanden. För många utskott innebär den höga motionsbelastningen tvingas ägna en stor del av sina resurser åt rutinmässig behandling avständigt återkommande molionsfrågor och hindras från att utöva ett mer aktivtkontroll- och uppföljningsarbete inom ämnesområdet. Den begränsade resurs somutgörs av utskottets sammanträdestid är otillräcklig i förhållande tillarbetsvolymen. Sammanträdestiden kan av flera skäl inte ökas i den omfattningsom vore önskvärt; bl.a. sätter gällande bestämmelser i riksdagsordningengränser för utskottens möjligheter att sammanträda. Dessutom bör detframhållas all ledamöter har berättigade önskemål alt ägna en del avsin arbetstid åt kontakter utanför . Parallellt med den ökandearbetsbelastningen har allmänhetens och massmedias intresse under del senastedecenniet alltmer fokuserats på utskottens verksamhet. Detta visar sig inteminst genom att olika intresseorganisationer gentemot utskotten bedriver enaktiv verksamhet i form av skrivelser och önskemål om uppvaktningar m.m.Jordbruksutskottets egna erfarenheter tyder på att den ökade arbetsbelastningengör del allt svårare atl möta kraven på en mer utåtriktad verksamhet i form avt.ex. uppvaktningar och utfrågningar. Den stora arbetsbelastningen försvåraräven den vikliga kon-lakiverksamhet som består i studieresor ochmyndighetsbesök inom landet. Denna utveckling är enligt utskottets mening olyckligoch måste motverkas. Utskottet återkommer i det följande med mer preciseradeförslag när det gäller ändringar i utskottets ansvarsområde m.m. ansvarsområde och arbetsbelastningm.m. Enligt tilläggsbestämmelse 4.6.13 till riksdagsordningenskall jord bruksutskottet bereda ärenden om jordbruk, skogsbruk, trädgårdsnä ring, jakt, fiske och vattenrätt. Del skall även bereda ärenden om naturvård samt ärenden om miljövård i övrigt som icke tillhör annal ., Det börframhållas att bestämmelsen endast anger huvudområdena l990/9l:JoU5y I utskottets interna arbetsordning har, delvis som enföljd av den ökande arbetsbelastningen, ämnesgrupperna Successivt specificeratsoch utökats, I huvudämnet jordbruk ingår sålunda t,ex. rennäring ochjordförvärvslagsliftning m.m. Som fristående ämnesgrupper behandlas vidarelivsmedelskontroll inkl. dricksvattenkontrollen, djurskydd, växtskydd samtforskning och utbildning inom i princip hela beredningsområdet. Underhuvudrubriken miljövård förekommer ett stort antal undergrupper, såsomlagstiftning och administration, vatten- och luftvård, buller,kemikaliekontroll, strålskydd, avfallshantering och internationellamiljöfrågor. Vidare ansvarar utskottet för två ganska omfattande bilagor ibudgetpropositionen, nämligen nionde huvudtiteln () ochfjortonde huvudtiteln (). Utskottet har med biträde av utredningstjänstinhämtat uppgifter om den totala arbetsbelastningen i och dess fördelningmelfan utskotten under riksmötena /88, 1988/89 och 1989/90. Dessa uppgifterredovisas i bilaga 2 till detta yttrande. Uppgifterna omfattar antaletyrkanden/hemställanspunkter i propositioner, följdmotioner och friståendemotioner och ger således i första hand en bild av den kvantitativaarbetsbelastningen för varje utskott. Utredningen visar tydligt attjordbruksutskottet de Ivå senaste riksmötena haft den störstaarbetsbelastningen av samtliga utskott. Under /89 tilldeladesutskottet propositioner och motioner med sammanlagt 1 607 yrkanden av totalt 11724 yrkanden. Under /90 var motsvarande siffror 1 783 yrkanden avtotalt 14 135 yrkanden. Med undantag av utbildningsutskottet uppvisar samtligaövriga utskott siffror som ligger åtskilligt lägre. andelav den totala arbetsbelastningen i har varit som högst och som lägst . Även i ett längre tidsperspektiv kan det konstateras attutskottets arbetsbelastning successivt ökat. Ökningen har varit särskilt märkbar fr.o.m. /88. Miljöfrågornas ökande betydelse i samhället och tillkomsten av ett miljödepartement (ursprungligen miljö- och energidepartement) är givetvis några av de faktorer som bidragit lill den ökade arbetsbördan för utskottet. När det gäller fristående motio ner har utvecklingen varit dramatisk. har antalet motioner ungefår fördubblats. (varmed avses allmänna motionstiden , 1990 och 1991) har utskottet tillde lats 358451 motioner med 8571 236 yrkanden. Den lägre siffran hänför sig till allmänna motionstiden . Den minskning som kan konstateras jämfört med de två föregående åren avser så gott som uteslutande miljömotioner. Detta sammanhänger med att regeringen aviserat en omfattande miljöpolitisk proposition som framläggs endast efter utgången av allmänna motionstiden. Delta ärende blir med stor sannolikhet utskottets mest omfattande ärende. Antalet motionsyrkanden t.ex. som skall behandlas i samband med propositionen uppgår till ca 900. Detta överstiger den genomsnittliga 3 arbetsbelastningenför ett utskott under ett helt . Ävenantalet reservationer lill utskottets betänkanden stiger i snabb l990/91:JoU5y Vidriksmötet /82 svarade jordbruksutskottet för 63 reservationer. Motsvarandesiffra för /90 var 397, Antalet reservationer har således mer änsexdubblats . Utskoltet vill i detta sammanhang särskilt understryka atttillgängliga statistiska uppgifter lätt kan ge missvisande resultat om manendast räknar antalet motioner och bortser från det totala antalet yrkanden imotionerna. Under allmänna motionstiden innehöll de då väckta 3 761motionerna sammanlagt 8 755 yrkanden. tilldelades härav 1192 yrkanden. Delta motsvarar av samtliga yrkanden. I förhållande lillden teoretiska genomsniitsbelastningen om har således utskottet mer ändubbelt så hög motionsbelastning som medelvärdet anger. Dessa siffror beskriverpå ell mer rättvisande sätt utskottets arbetsbelastning och andel avtotalantalet motioner. Det bör tilläggas att motioner som innehåller ett stortantal yrkanden kräver en extra stor arbetsinsats i form av administrativtmerarbele mm. 1 en teoretisk beräkningsmodell med en absolut jämnarbetsfördelning skall som antytts varje utskott erhålla en sextondel avalla motioner, eller . Även om vissa avvikelser härifrån av olika skälmåste förekomma är det enligl utskottets mening uppenbart att arbetsbördan inu berört hänseende är ytterst ojämnt fördelad mellan utskotten. Som exempel påden ojämna arbetsfördelningen kan nämnas att de två i motionshänseende mestarbetsbelastade utskotten, nämligen jordbruksutskottet ochutbildningsutskottet, tillsammans erhåller mer än en femtedel av det totalaantalet fristående motioner och en fjärdedel av samtliga yrkanden. Jämfört meddet utskott som vid allmänna motionstiden tilldelades lägst antalmotionsyrkanden har jordbruksutskottet mer än älta gånger så högarbetsbelastning. På grund av den ojämna arbetsfördelningen finns en uppenbarrisk att ambitionsnivån i beredningsarbetet måste anpassas efter vederbörandeutskotts arbetsbelastning och inle. vilket vore naturligare, efter varjemotions betydelse från saklig eller politisk synpunkt. Detta är givetvis ingenönskvärd utveckling för riksdagsarbelet. En omständighet som starkt påverkar jordbruksutskottetsarbetssi tuation är att en stor del av ämnesområdet avser frågor som enligt bestämmelserna i 8 kap. regeringsformen kan delegeras till regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I 8 kap. 7 § nämns uttryckligen t.ex. jakt, fiske, djurskydd saml natur- och miljövård. Sk. subdelegation till vederbörande myndighet är mycket vanlig inom utskottets ämnesområde. Inom utskottets beredningsområde finns ett osedvanligt stort antal myndigheter och andra offentligrättsliga organ med kompetens alt utfårda detaljföreskrifter i olika ämnen. Här finns till en början åtta centrala myndigheter som i olika lagar getts behörig het att utfårda generella föreskrifter och allmänna råd inom resp. ansvarsområde (lantbruksstyrelsen, , , sta tens jordbruksnämnd, slalens livsmedelsverk, , kemikalieinspektionen, strålskyddsinstitutet). Bland övriga myndighe- 4 ter m.m.inom utskottets ansvarsområde bör särskilt nämnas lantbruksuniversitet.Skogs- och jordbrukels forskningsråd, statens ve- 1 990/9l:JoU5y terinärmedicinskaanstalt, statens maskinprovningar, slalens utsädeskontroll, statensväxtsortnämnd och centrala försöksdjursnämnden. De motioner som remitteras lillulskotlet berör i stort sett samtliga nu angivna myndighets- ochverksamhetsområden. Den omständigheten att i lag delegeratbeslutanderätten till regeringen eller vederbörande myndighet i en viss frågahar erfarenhetsmässigt inte utgjort någon avhållande faktor beträffandemotioner i de frågor som omfattas av bemyndigande. Utskottet måstemed andra ord bereda åtskilliga motioner som i själva verket tar upp renamyndighetsfrågor. I vissa fall kan det tom. hävdas att motioner berör enskildaförvaltningsärenden som åvilar vederbörande länsstyrelse eller annanmyndighet; t.ex. frågor om inrättande av specificerade naturreservat. Det torde kunna hävdas att jordbruksutskottet är uniktinom utskottsorganisationen när det gäller antalet myndigheter och mångfaldenav detaljföreskrifter med anknytning till utskottets beredningsområde. Det anförda innebär att beredningsarbetet vållar problemav rent kvantitativ karaktär men också att arbetet blir både mödosamt ochtidskrävande av den anledningen att del i stor utsträckning måste inriktas påen kontroll av de omfattande och svåröverskådligadetaljföreskrifter som kan vara aktuella i varje fråga. 1 bilaga I ger utskottet ett antal exempel på motioner somtar upp antingen utpräglade myndighetsfrågor eller frågor om enskilda projekt,frågor som av olika skäl inte kan anses tillhöra primäraansvarsområde. Motioner av typen: regler för inseminering av ston, förbud mottartrazin i livsmedel, förbud mot malakitgrönt i fiskodlingar och gränsvärdenför formaldehyd avser visserligen generell normgivning, I dessa fall harriksdagen emellertid i stor enighet delegerat beslutanderätten till de behörigamyndigheterna (i de angivna exemplen: lantbruksstyrelsen, statenslivsmedelsverk och kemikalieinspektionen). Ett av huvudskälen till att frågorav detta slag anses böra handläggas på myndighetsnivå är givetvis kraven påsärskilda och djupgående kunskaper i sådana ämnesområden som t,ex. medicin ochveterinärmedicin, kemi, livsmedelshygien, bakteriologi, m.m. När det gällermotioner av typen skydd för naturområdena Merasjoki, Kinnerpuska,Gullhögsflon, Kindlaområdel eller inrättande av en uppfödningsanläggning förknubbsäl i kommun krävs bl.a. ingående kunskaper om lokala ochregionala förhållanden av skiftande slag. Dessa kunskaper finns i första handhos samt berörda länsmyndigheter och kommuner. Utskottetvill i detta sammanhang särskilt understryka att partier i sambandmed behandlingen av lagstiftningsärenden så gott som aldrig har någrainvändningar mot de lagbestämmelser som föreskriver att detaljföreskrifter iolika ämnesområden skall meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Utskottet vill vidare framhålla att en noggrann och omsorgsfull 5 sakligberedning i utpräglade myndighelsfrågor rimligtvis kräver atl utskottethar ett lika fullständigt beslutsunderlag som de myndigheter l990/91:JoU5y somtilldelats uppgiften att behandla samma frågor. En genomläsning av utskottetsuppräkning i bilaga 1 ger vid handen att denna behandlingsmetod ärpraktiskt ogenomförbar med nuvarande ulskottsorganisation. Den kräver i självaverket att utskottens kanslier organiseras mera som statliga myndigheter medbetydligt större personal- och utredningsresurser än vad som är fallet. Dethar dock knappast varit avsikten att skulle arbeta på det sätt som nuanges. måste i huvudsak ägna sina resurser åt alt behandla merövergripande frågor om lagstiftning, budgetberedning och de politiska kraven påsamhällsutvecklingen i stort. Enligt utskottets mening är del därförofrånkomligt att utskotten i flertalet detaljfrågor måste avstå frånsakbehandling och hänvisa till att beslutanderätten delegerats till regeringeneller vederbörande myndighet. Det bör också framhållas att den ledamot somöverväger att väcka motioner i angivna frågor har möjlighet alt åstadkomma ensnabbare och enklare behandling av ämnet genom att ställa en fråga ellerinterpellation lill vederbörande statsråd. Utskottet har givetvis strävat efter att anpassa sina arbetsmetoderoch sin arbetsinsats efter den starkt ökande ärendebelastningen. Underriksmötet /90 höll utskottet 50 sammanträden med en total sammanträdestidav . Under samma var den totala sammanträdestiden förutskotten . Sammanträdestiden för de olika utskotten varierade mellansom lägst och som högst . Medelvärdet är (sebilaga 3), sammanträdestid överstiger således betydligt degenomsnittliga siffrorna för utskottsorganisationen. Trots det har utskottet,på grundval främst av erfarenheterna från , tvingatskonstatera att det i praktiken är omöjligt att upprätthålla en högambitionsnivå i beredningsarbetet utifrån den förutsättningen att samtligaeller huvuddelen av de fristående molionerna skall kunna sakbehandlas undervarje . Arbetsvolymen har därmed i en viss mening blivit ohanterlig.Som ulskotlet inledningsvis anfört utgör utskottets sammanträdestid av olikaskäl en begränsad resurs. Ett av dessa skäl är att riksdagsledamöterna harberättigade önskemål att ägna en del av sin arbetstid åt kontakter utanförriksdagen. Enligt utskottets erfarenheter är den tillgängliga sammanlrädeslidennumera otillräcklig i förhållande till arbetsvolymen. Som en konsekvens avdetta har utskottet tvingats införa ett system som innebär att uppvaktningaroch utfrågningar i huvudsak sker utom sammanträde; de förläggs därmed normalttill och ofta med arbetsplenum i kammaren. Det kan numera enligt utskottels mening ifrågasättas omutskollsor- ganisationen är ändamålsenlig eller över huvud taget inrymmer till räcklig kapacitet för att bereda de 8 0009 000 motionsyrkan den som väcks under allmänna motionstiden, 1 vart fall kan det påstås att många utskott måste använda en oproportionerligt stor del av sina resurser på rutinmässig motionsbehandling. I olika sammanhang har 6 förordatsatt riksdagsarbetet bör inriktas mot ett mer aktivt och utveck- lat kontroll- och uppföljningsarbete. De utskott som har en hög 1990/9 l:JoU5y arbetsbelastninghar dock begränsade möjligheter att med oförändrad arbetsfördelning ochoförändrade arbetsmetoder tillgodose dessa önskemål. Den högaarbetsbelastningen kan också innebära att utskotten får svårt att upprätthålladen värdefulla kontaktverksamhet som äger rum i samband med studieresor ochmyndighetsbesök m.m. inom landet. Bl.a. av de skäl som redovisats har utskottet beslutatatt fr.o.m. innevarande ändra sina arbetsmetoder. Beslutet innebär attfristående motioner i varje ämnesgrupp i princip sakbehandlas endast en gångunder valperioden. I övrigt behandlas motionerna på ett förenklat sätt med enformaliserad motivering som i huvudsak endast anknyter lill t.ex. tidigareställningstaganden och där eventuella reservationer ersätts med särskildayttranden. Även om denna behandlingsmetod till stor del framtvingats av denohanterliga arbetsvolymen finns det enligt utskottets mening flera andra skälsom talar för atl motionerna behandlas i ireårsintervaller. Denna ordning hartidigare förordats av i ett betänkande om riksdagensarbetsformer (KU 1987/88:43). På vissa områden, t.ex. forskningen, framläggsnumera en proposition . När det gäller budgetproces.sen har beslutat att destatliga myndigheterna successivt skall gå över till en treårig budgetcykel sombygger på en fördjupad anslagsframställning och som syftar resultatorienterad styrning av verksamheten (FiU 1987/88:30). Det viktigasteinslaget i denna budgetprocess är att en myndighets hela verksamhetsområdeskall underkastas en fördjupad redovisning och prövning . Det ärenligt utskottets mening naturligt att framför allt de motioner som berörmyndigheternas verksamhet behandlas på motsvarande sätt. Ett annat starkt motivför den angivna arbetsmetoden är att den möjliggör ett mer selektivt arbetssätt;i stället för att rutinmässigt upprepa argumenten i regelbundet återkommandefrågor kan sammanträdestid och övriga resurser koncentreras till de frågor somav politiska eller sakliga skäl kräver en mer ingående behandling. Som exempelkan nämnas att utskottet under föregående gjorde en mycket utförligbehandling av motioner om bioteknik och genteknik (l989/90:JoU9). Detta skeddei viss mån på bekostnad av några andra ämnesområden, som lill skillnad frångenteknikfrågorna behandlats vid flera tidigare tillfållen. Under hösten 1990har utskottet fortsatt alt tillämpa denna arbetsmetod och gjort en fördjupadbehandling av bl.a. frågor om livsmedelskontroll, djurskydd och strålskydd.Även delta har till stor del möjliggjorts av den förenklade hanteringen i vissaövriga ämnesgrupper som behandlats två eller tidigare underinnevarande valperiod eller avser frågor som delegerats till viss myndighet. Vad först beträffar utskottets beredningsarbete i debetänkanden som anges i remitterade motioner vill utskottet ta tillfållet i aktatt redovisa vilka överväganden som kan ligga bakom ett beslut om förenkladhantering av motioner. Som ovan anförts behandlar utskottet ofta motioner ifrågor där beslutanderätten genom delegation och subdele- l990/91;JoU5y gationöverlämnats till regeringen eller behörig myndighet. Gemensamt för dessaärenden är att i stor enighet inrättat speciella myndigheter förvissa verksamhetsområden och i lagstiftningen föreskrivit att det ankommer påregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela erforderligadetaljföreskrifter i ett visst ämne. Ett beslut om förenklad hantering kanvidare grundas på det förhållandet alt utskottet tidigare under mandatperiodenframlagt ett mer utförligt betänkande i ämnet eller alt t.ex. en proposilion iämnet förväntas inom en relativt snar framtid och frågan därvid kan bli meringående behandlad. När det gäller t.ex. betänkandet om livsmedelskontrollen(1990/91 :JoU5) har utskollel av flera skäl beslutat om en fördjupad behandlingav motioner om imporikontroll av livsmedel. Återstående motioner i angivnabetänkande, som behandlats på ett förenklat sätt, berör huvudsakligen frågorsom i lag delegerats lill regeringen eller behörig myndighet, i detta fallstatens livsmedelsverk. Vad särskilt beträffar en molion om campylobacter ikyckling vill ulskottet framhålla att i livsmedelslagen (1971:511) föreskrivit alt livsmedel somsaluhålls ej får ha sådan sammansättning eller beskaffenhet i övrigt att detkan antas vara skadligt att förtära, smiltförande eller eljest otjänligt tillmänniskoföda (5 S). För att uppnå denna målsättning har i vissaövriga bestämmelser i lagen bemyndigat regeringen resp. livsmedelsverket attmeddela olika typer av föreskrifter om hanteringen av livsmedel från bl.a.hälsosynpunkt. För tillsyn, undersökning och kontroll av kött gäller särskiltstränga regler. 1 samband med behandlingen presenterades för ulskottet en PMsom gav vid handen att ftågan om campylobacter i kyckling blivit föremål förstor uppmärksamhet och konkreta åtgärder från berörda myndigheter ochforskningsorgans sida och dessutom föranlett frivilliga insatser inombranschen. En motion om campylobacter i kyckling är således ett belysandeexempel på en fråga där beslutanderätten delegerats till en viss myndighet ochsom dessutom förutsätter vissa specialistkunskaper i bl.a. bakteriologi ochlivsmedelshygien. En annan av de motioner som behandlades på ett förenklat sättavsåg bl.a. användningen av tartrazin som sötningsmedel i livsmedel. Härvidlaggäller enligt 7 § livsmedelslagen och tillhörande bestämmelser ilivsmedelsförordningen all livsmedelsverket får meddela föreskrifter omgodkännande av livsmedelstillsatser. Utskottet har kunnat konstatera alllivsmedelstillsatsen tartrazin enligt livsmedelsverkels detaljföreskrifterendast godkänts för användning i coc k ta i I körsbär och vissa alkoholessenserm.m. med en högsta tillåtna halt av resp. 0,5 gram per liter.Användningen av tartrazin som sötningsmedel kan därför inle anses vara av dendigniteten att den bör föranleda något ingripande från sida. Genom de ovan angivna bestämmelserna i livsmedelslagen harriks dagen således vidtagit erforderliga åtgärder inom sitt primära kun skaps- och ansvarsområde, nämligen lagsliftningsområdet. Ulskottet vill 8 med det anförda inte utesluta atl även en delegationsfrå- ga/myndighetsfrågai något fall kan eller bör bli föremål för ett initiativ 1990/91:JoU5y Normalt bör det dock i ett fall som det förevarande varatillräckligt om det berörda utskottet har tillgång till information somutvisar att tillsyn och kontroll på myndighetsnivå fungerar i huvudsak enligtriksdagens intentioner och att inga allvarligare problem föreligger från t.ex.folkhälsosynpunkt. Enligt utskottets mening skulle del fram,stå sommotsägelsefullt om utan att beakta tidigare riksdagsbeslut omdelegation och subdelegation ägnade en alltför stor del av sina resurser åtdenna typ av frågor, I övrigt hänvisas till exemplen på detaljfrågor i bilaga 1och till vad utskottet anfört i föregående avsnitt om befattning medolika myndighetsfrågor m.m. När det gäller de formella bestämmelserna om den s.k.beredningsskyldigheten får utskottet anföra följande.