prot · GE0925 · 1990-11-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:25Torsdagen den 15 novemberKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 9 november.2 § Svar på interpellation 1990/91:42 omglasbruket i HammarAnf. 1 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig omhur jag ser på att returflaskans marknadsandelstadigt sjunker till förmån för de miljöolämpligaaluminiumburkarna och PET-flaskorna, och omregeringen avser att komma med konkreta förslagsom kan leda till att avfallsmängden fråndryckesförpackningar minskas. Han har ocksåfrågat om regeringen avser att vidta åtgärder somkan garantera fortsatt återvinning av krossglas.Frågorna har föranletts av en planerad nedläggningav glasbruket i Hammar.Det har tydligt framgått av regeringens redovisningav arbetet inom avfallsområdet i åretsbudgetproposition att det är ett uttalat mål attavfallsmängderna måste minska och attåteranvändning och återvinning av material måsteöka. Regeringen har även, såväl i åretsbudgetproposition som i andra sammanhang,tydligt markerat att vi avser att motverkaförpackningar som belastar miljön ochavfallshanteringen. Det gäller både redan befintligaförpackningssystem och nya produkter.Regeringens arbete med förpackningsfrågor ärinriktat på att styra mot resurs- ochenergihushållning samt miljöanpassadematerialslag. Den som ger upphov tillmiljöpåverkan och avfall skall stå för de kostnadersom miljöpåverkan och avfallet orsakar.Regeringen har därför tillsatt en kommittémed uppdrag att utreda och lämna förslag tillåtgärder inom förpackningsområdet som främjarretursystem på bekostnad avengångsförpackningar. Som en första del i sittarbete har utredningen sett över skatten pådryckesförpackningar.Utredningen har jämfört miljöpåverkan från olikatyper av dryckesförpackningar varvid de samladeeffekterna från hela hanteringskedjan har beaktats.Man konstaterar att från miljösynpunkt ärretursystemen med glas, ochaluminiumburk överlägsna engångsförpackningarav samma typer av material.Utredaren anser inte att de nuvarandeskattesatserna är styrande och gynnarretursystemen nämnvärt, eftersomengångsförpackningarna inte belastas medkostnader för miljöpåverkan tillräckligt mycket.Därför föreslås bl.a. en höjning av skatten påengångsförpackningar.En återfyllnadsbar kommer attintroduceras på marknaden i vår. Det är resultatetav en rad överläggningar som jag har haft medbryggarbranschen. För att säkerställa dettakommande retursystem och helt styra bort frånengångsflaskan av PET-plast förbereds nu inommiljödepartementet ett förslag till lagreglering omett återtagningssystem. I och med detta kommerengångsflaskan av PET att försvinna frånmarknaden.Ytterligare åtgärder kan väntas följa sedanförpackningsutredningen presenterat sittslutbetänkande den 1 september 1991.Utredningen har bl.a. uttalat att den kommer attgranska om skatten på pappförpackningar ävenskall omfatta de för mjölk.Glas är ett material som lämpar sig väl att återvinnaoch det finns en verksamhet uppbyggd kring dennaåtervinning i anslutning till glasbruket i Hammar.Detta är mycket positivt och helt i linje medregeringens mål och intentioner. Jag vill dockpåminna om vad jag sade i början, nämligen att detär den som ger upphov till miljöpåverkan och avfallsom skall stå för de orsakade kostnaderna.Regeringen följer därför noggrant branschens egnainsatser för att trygga framtiden för verksamhetenmed glasåtervinning. En överläggning mellanföreträdare för och de olikaintressenterna, dvs. glasindustrin, bryggerierna ochkommunerna, har ägt rum i dagarna.Regeringens uppgift är inte att skapa marknaderoch detaljreglera. I stället går arbetet ut på attskapa förutsättningar för att alla aktörer skallkunna ta sitt ansvar och samverka för enfungerande marknad.Regeländringar och ekonomiska styrmedel kanutnyttjas för att skapa bättremarknadsförutsättningar. De förändringar irenhållningslagen som godkände i vårashar exempelvis skapat förutsättningar för en ökadkällsortering. Det i sin tur öppnar möjligheter fören ökad återvinning. Glas källsorteras dock till stordel redan. I över 200 av landets kommuner finns deten fungerande glasinsamling.Miljöavgiftsutredningen har föreslagit en avgift påosorterat hushålls- och industriavfall. Utredningenföreslår att avgiftsmedlen tillförs en särskild fond.Enligt utredningen är det av största betydelse attmarknadsförutsättningarna inomåtervinningsbranschen stimuleras, och fondenföreslås därför användas till att stimuleraåtervinning och utveckling av källsortering.Förslagen bereds inomregeringskansliet.Anf. 2 ():Fru talman! Jag får tacka miljöministern för svaretpå min interpellation. Låt mig börja med det somjag tycker är bra i interpellationssvaret.Regeringen säger att man skall främja retursystempå bekostnad av engångsförpackningar. Dettatycker jag är positivt. Om vi skall minskasophanteringen och det sopberg som finns i dagmåste vi komma åt den här branschen.Däremot förstår jag inte riktigt vad som menas medatt regeringens uppgift inte är att skapa marknadoch detaljreglera. Vidare står det attregeländringar och ekonomiska styrmedel kanutnyttjas för att skapa bättremarknadsförutsättningar. Detta står ju imotsatsförhållande till varandra efter vad jag kanförstå. Ena gången skall man inte detaljreglera ochandra gången skall man ha styrmedel som reglerarmarknaden. Ett bra sätt vore att styra marknadenbort från över till återvinningsglas.Det stämmer att glas källsorteras . Detär över 200 av landets kommuner som har dessa s.k.glasigloos, där man sorterar glaset. Men vad händermed detta om det enda glasbruk som haråtervinning och tar till vara glaset läggs ned? Varhamnar då glaset till slut? Hamnar det på soptippeneller får vi -- på samma sätt som när det gällerreturpapper -- ett sopberg av glas?När det gäller miljöavgiftsutredningen står detockså i svaret att man skall stimuleraåteranvändning och källsortering. Hur stimulerarman glasets användning om man lägger ned detenda glasbruk som återvinner glas?Man skriver vidare att skall kunnaåteranvändas mellan 15 och 20 gånger. Men vadhänder sedan när man har återanvänt den färdigt?Det finns ingen anläggning som kan ta till varaoch återanvända den här plasten. Det finnsuppgifter om att man skall kunna utnyttjafiberråvaran till att göra andra produkter, men mankan inte göra en ny flaska när man har använt denfärdigt. Det finns alltså inte någon anläggningsom kan ta till vara och återanvända den härplastflaskan. Det märkliga är att Hammarsglasbruk, som ägs av , är med och satsar påden nya PET-flaskan.Så sent som byggde man en ny glashytta iHammars glasbruk. Det skulle inte varaförvånande om man -- i och med att man är detenda glasbruk som tar emot och återvinner glas --fick statliga bidrag när man gjorde denna storaomorganisation.En annan sak, som egentligen inte berörmiljöministern, men som man borde ha med ibilden, är att man ställer 250 arbetare utan arbete ien hårt drabbad kommun som . På siktkan detta innebära att regeringen måste gå in medregionalpolitiska åtgärder för att hjälpaAskersunds kommun. Jag tycker att det vore bättreatt man försökte stödja återvinningen av returglas.Enligt uppgift som jag har fått från har det nu tagits fram 2 000provflaskor för testning av den nya PET-flaskansegenskaper vid returanvändning. Ett företag somheter Nordpac har utfört undersökningarna, menresultatet av dessa är hemliga. Frågan är vad somegentligen är hemligt i detta sammanhang. Är detså att det uppkommer utsöndringar som gör att maninte kan återanvända flaskan? Den nya flaskan kaninte tvättas i högre temperatur än , menden skall helst tvättas i värme. Om mankommer över dessa temperaturer utsöndras detkanske någonting i flaskan som gör att den blirhälsofarlig.Jag har läst Kooperativa förbundets remissvar, därman uttrycker oro för att vissa mjölkprodukteraldrig kommer att kunna användas i PET-flaskan.Frågan är varför man över huvud taget skall införaen ny produkt i vårt land, när vi har ett system medåteranvändning av glas. Kan man införaförpackningar hur som helst i landet? Såvitt jagförstått blev miljöministern litet rådlös när hon fickreda på att för engångsbruk redanhade kommit ut på den svenska marknaden. Fråganär alltså om man fortsättningsvis kan ha ett systemdär vilken förpackningstyp som helst kan införas.Anf. 3 ():Fru talman! Jag har haft förmånen att i olika rollerfå följa förpackningsfrågor i landet ,och jag har då på faktagrund kommit fram till delvisandra slutsatser än de som förekommer i denallmänna debatten.En av de slutsatser som jag har dragit är attproblemet på förpackningssidan inte ärbryggeriförpackningar utan andra förpackningar.Jag har också konstaterat att returglasflaskan,returaluminiumburken och den kommande retur-PET-flaskan är ungefär likvärdiga från energi- ochmiljösynpunkt. Det innebär att vi har treförpackningssystem inom bryggerisektorn vilkauppfyller högt ställda krav.Det är nu konsumenternas efterfrågan som skallstyra fördelningen mellan dessa förpackningstyper.Returglasflaskan har därvid hävdat sin ställningväl. Även om den totala försäljningen har ökat totala volymen för returglasflaskan intereducerats påtagligt. Hela returglassystemet ärunder utveckling, med lättare flaskor, nyadrickabackar och investeringar från branschenvilka är i storleksordningen 1 miljard kronor.När det gäller glasförpackningar bör man kanske istället se mera på Systembolaget, varsglasförpackningar till inte gårtillbaka. Man skulle kunna införa ett generelltpantsystem för alla Systembolagets flasktyper,oberoende av om de skall återanvändas eller inte.För PET-flaskan finns det återvinningsmöjligheter,både avseende engångsflaskan och den kommanderetur-PET-flaskan. var litetorolig över vad som händer vid tvättning i över 60graders värme. Det som händer är att flaskantenderar att börja deformeras på grund avtemperaturen. PET är en termoplast, och det göratt man måste ha en ganska låg tvättemperatur.Något som jag har reagerat ganska kraftigt inför ärden bedömning som görs av många ansvariga ute ikommunerna att glasinsamlingen egentligen intelönar sig, men att man gör den för den goda sakensskull. Man kalkylerar då mot resultatgränsen . istället för att kalkylera mot alternativkostnaden,som uppstår om man tar hand om glaset i detvanliga hushållsavfallet. Där ligger förmodligenkostnaden någonstans . Det är alltså mot denalternativkostnadsgränsen som man skallkalkylera, och då blir glasinsamlingen ikommunerna mycket lönsam. Det är en helhetssynsom jag tycker att vi måste hävda i olikasammanhang.Jag noterar några av punkterna iinterpellationssvaret med mycket stortillfredsställelse, bl.a. uttalandet att regeringensuppgift inte är att skapa marknader ochdetaljreglera utan i stället att skapa förutsättningarför att alla aktörer skall kunna ta sitt ansvar ochsamverka för en fungerande marknad. Deviktigaste aktörerna är naturligtvis alltidkonsumenterna. Det är ju deras efterfrågan somskall styra produktionens inriktning i enmarknadsekonomi.Självfallet kan regeländringar och ekonomiskastyrmedel utnyttjas också för att skapa bättremarknadsförutsättningar. Det uttalandet tycker jagär mycket bra. Det avgörande för omavfallsåtervinning över huvud taget skall vara någotatt tänka på är att vi skapar marknaderför de återvunna råvarorna. Detta har inteklarats på ett tillfredsställande sätt, vilket bl.a.belyses av den aktuella situationen förpappersåtervinningen. Man har inte tryggat denlångsiktiga marknaden för denna, och då kan detsom nu sker inträffa, dvs. att man i stället förfiberåtervinning får välja energiåtervinning -- någotsom i och för sig inte behöver vara förkastligt, utani vissa situationer kan vara bra.Frågan om ett förpackningsglasbruk i ärviktig från en rad utgångspunkter. Här handlar detjust om att ha en marknad för det glas som mångaarbetar mycket ambitiöst med att samla in, medinsatser från enskilda människor i hushållen ochvidare från kommunernas och den berördabranschens sida. I det sammanhanget är det viktigtatt vi på olika sätt skapar en efterfrågan på denreturråvara som det insamlade glaset utgör.I det perspektivet är en nedläggning av ett glasbruken störning, men det behöver inte vara någotabsolut hinder. Från konkurrenssynpunkt är denmarknadsbild som vi har på förpackningssidan intebra. Där kan möjligen en internationell konkurrenshjälpa oss att få till stånd en litet bättre situation.Totalt upplever jag inte, mot bakgrund av denerfarenhet som jag har, att problemet finns påbryggerisidan. Där ligger man långt framme ochhar höga ambitioner. Vi skall i stället iförpackningsdebatten inrikta oss på andra sektorer,där det finns väldigt mycket att göra.Anf. 4 ():Fru talman! Det var inlägg somföranledde mig att begära ordet i denna debatt.Karl-Erik efterlyste någon typ avsamhällsstöd till PLMs omhändertagande avavfallet. Jag undrar om det är en ny linje som introducerar, innebärande atttillverkare skall föra ut produkter på marknadenmedan samhället skall stödja omhändertagandet avavfallet. Är det inte bättre att, som miljöministernhar redovisat i sitt svar och även i andrasammanhang hävdat, ansvaret för att ta hand omavfallet ligger på den som för ut en produkt påmarknaden?Det är naturligtvis beklagligt att man har aviseraten nedläggning av glasbruket i ochdärmed ställer 250 människor utan jobb i en regiondär det är svårt med annan sysselsättning. Jagförutsätter dock att samma linje som tidigare skallgälla, dvs. att det åligger ett företag med PLMsstorlek, omsättning och ansvar för sina anställda attse till att skapa ersättning för de arbetstillfällen somman nu kommer att förlora.Anf. 5 ():Fru talman! Det är givetvis myckettillfredsställande att miljöministern och regeringenförsöker att arbeta i riktning mot ökad återvinning,men arbetet går trögt, och jag vill minnas attbryggeriindustrin när aluminiumburken infördes islutet av 70-talet lovade att man snabbt skulle tafram en lättare och bättre returflaska för läsk ochliknande drycker. Den har vi väntat på , ochvi väntar fortfarande. Det är möjligt attmiljöministern kan avslöja någonting om ifall deöverläggningar som tydligen ägde rum häromdagenmellan glasindustrin, bryggerierna ochkommunerna för saken närmare en lösning.Vi har fått en ny back för drycker men ingen nyflaska. Jag vet att det länge har funnits ritningar pådessa flaskor och idéer om dem, men uppenbarligenär detta ett tecken på hur den heliga eller oheligaalliansen som råder mellan PLM, bryggeriindustrinoch handeln förhindrar utvecklingen avmiljövänliga system. Jag tycker naturligtvis attbåde plastflaskan och aluminiumburken bordeförsvinna från marknaden. Det är ju i båda fallenfråga om material som bygger på ändliga resurser,som det alltså inte finns någon anledning attfortsätta med. De bör successivt elimineras.Detta borde dessutom utsträckas till helamarknaden för förpackningar, så att vi i mycketstörre utsträckning utnyttjade glas, som i varje falli praktiken är en nästan oändlig råvara. Det vore ettämne för EG-samarbetet att inom hela fåfram returglasstandard för förpackningar, burkar,flaskor, osv., så att bl.a. PLMs monopol på så sättskulle kunna reduceras.Anf. 6 Miljöminister ():Fru talman! Låt mig först säga att detta är ettstrategiskt mycket viktigt arbetsområde, och det ärbesvärligt. Jag tror att alla som deltar i debatten ärmedvetna om det. Detta är fallet särskilt eftersomdet inte är vare sig möjligt eller lämpligt att lösaproblemet genom detaljregleringar. Jag vill gärnaen gång till upprepa det.Vi skall däremot genom ekonomiska styrmedel setill att framför allt engångsförpackningar,förpackningar som inte går att använda i ettkällsorterings- och återanvändningssystem,successivt straffas ut.Det kan hända att man också behöver ingripa medförbud. Jag vill nu meddela kammaren det som intekunde stå i det svar som skulle vara kammaren ochinterpellanten till handa i går, nämligen attregeringen på sitt sammanträde har beslutatatt till lagrådet remittera ett förslag om förbud motengångs-PET-flaskor. Det gäller även annanreglering i fråga om användning av iett retursystem som garanterar att denåteranvänds, eftersom det rör sig om ett systemmed 90-procentig återlämningsgrad och pant. Jagförutsätter att detta kommer att ledatill ett förslag som underställs riksdagen.Detta har bedömts som nödvändigt för att göra detmöjligt att mycket bestämt styra mot rättretursystem. Retursystemen skall bygga påmaterial som inte i övrigt kan innebära någon faraför hälsa och miljö. Men jag anser inte att riksdageneller regeringen skall lägga sig i vad för sortsmaterial branschen i så fall använder, så länge somvi vet att det är fråga om ett fungerandeåteranvändningssystem med ofarliga material.Jag delar uppfattning att andraförpackningar representerar ett väl så stortproblem. Det är därför förpackningsutredningennu arbetar med de frågorna.Självfallet är det önskvärt med en internationellharmonisering för att göra det möjligt för oss atthantera dessa frågor.När det gäller glasåtervinning och källsortering ikommunerna och återvinningssystemen där, menarjag att vi utöver de rent ekonomiska aspekternamåste kräva att kommunerna återvinner ochåteranvänder material som kan återanvändas.Vi har när det gäller glas ett problem som kommersig av att somliga kommuner inte separerar mellanfärgat och ofärgat glas. De får då problem. Det ärnämligen stor efterfrågan på ofärgat glas, medan vii dag har överkapacitet när det gäller färgat ellerblandat glas. Man kan delvis lösa detta problemgenom att, om konsumenterna accepterar det, istörre utsträckning övergå till glasförpackningarsom inte är färgade, dvs. genomskinliga.Naturligtvis kan kommunerna också göranågonting åt det genom att ha dubbla igloos, så attsorteringen sker redan från början.Konsumenterna ställer ju upp på det.Den nya, tunnare glasflaskan finns redan. Det äralltså inte bara fråga om den nya backen. De skälsom bryggerinäringen i sina överläggningar angermot att nu införa flaskan ärarbetsmiljömässiga -- bullerproblem ibryggerierna. Men jag kan försäkra att regeringentrycker på för att snabba på introduktionen av dennya glasflaskan.Återvinningsanläggningen i skall inteläggas ner, . Den skall inte läggasner, den skall finnas kvar. Det är inte heller så attbeslutet att lägga ner är nytt.Det fattades , och egentligen har detfunnits med i en ännu tidigare planering frånföretagets sida. Även jag anser att bristen påkonkurrens på detta område i är ettbekymmer. Men man skall inte skylla dennuvarande situationen på något beslut som harfattats nu.Jag kan också meddela att det har tillsatts ensärskild arbetsgrupp med representanter förföretag, fack, kommun och län för att försökaåstadkomma alternativ sysselsättning i Hammar.Självfallet hoppas vi att det skall vara möjligt. Detär en aspekt som är mycket viktig i det härsammanhanget. Men nedläggningen skall intebehöva leda till att förlorar sin möjlighet attha en returflaska av glas som basen i sitt system.Skälet till det beslut som regeringen har fattatom att förbjuda engångs-PET-flaskan är just att vivill gynna retursystemet. hari dag av marknaden, på bekostnad avreturglassystemet.Anf. 7 ():Fru talman! Jag får tacka för de kompletterandeuppgifterna. Men jag har för mig att riksdagenredan har fattat beslut om att vi skall förbjudaengångs-PET-flaskan. Kanske har jag dåligt minne,men jag har för mig det. Så det var väl inte direktnågon nyhet.Miljöministern säger att återvinningen av den nyaPET-flaskan skall vara 90-procentig. Frågan är vadsom händer om den inte återvinns på samma sätt.Kommer man då att gå in och förbjuda flaskan? Närdet gäller aluminiumburken har man ju sagt att denskulle försvinna från marknaden om man inteuppnådde en viss återvinningsgrad. Det har i ochför sig varit litet flexibelt när det gälleraluminiumburken. Frågan är om det blir sammaflexibilitet när det gäller den här flaskan.Miljöministern talar också om ofärgat och färgatglas. Vad jag vet har fått fram en glastyp ivilken man kan blanda ofärgat och färgat glas, ochden har tydligen slagit ganska väl ut.Kan miljöministern verkligen garantera att mankan fortsätta att driva anläggningen i medkrossat glas när glasbruket läggs ner? Glasbrukethar ju varit en förutsättning för att man skall kunnata till vara krossat glas.Jag ställer mig väldigt tvivlande till att beslutet skallha fattats , eftersom jag började arbeta1985 vid den nya glashyttan. Att man först skulle hafattat beslut om nedläggning för att sedan starta enhelt ny glashytta, det låter för mig ganska otroligt.Men jag kan inte svära på att detta är helasanningen, miljöministern kan ha rätt. Men för migser det ganska meningslöst ut att bygga en nyglashytta när man har fattat beslut om ennedläggning.Sören säger att det inte finns någon skillnadi energianvändningen. Den uppfattningen delarinte jag. Enligt de uppgifter jag har går det åt tvåtre gånger mer energi för att tillverka PET-flaskanän en flaska av glas. Det står i de uppgifter jag har.Det verkar som om vill upphöra medglaset totalt i stället för att satsa på en flaska som ärden enda riktigt miljövänliga. Man kanåteranvända glaset fullt ut så länge det finns.Håkan var fundersam och undradevilken inställning jag hade till detta. Jag skulle viljafråga honom var han skall göra av allt krossglas omdet inte skall återanvändas.Anf. 8 ():Fru talman! En förpackning har många funktioner,inte bara att bli avfall, vilket man ibland skullekunna tro när man lyssnar till debatten. Enförpackning drar energi inte bara när den tillverkas,utan också när den används för sitt ändamål. Denfylls med ett innehåll, distribueras och används, ochsedan skall den också tas om hand när den ärförbrukad. Om man tar med alla faktorer, , ser man att dessa treförpackningstyper -- returglasflaska,aluminiumburk och retur-PET-flaska -- är ungefärlikvärdiga från energiförbrukningssynpunkt. Detgår exempelvis åt mer energi för att transporteraden tunga returglasflaskan.Det har gjorts många ingående utredningar omdetta. De gör på mig ett trovärdigt intryck. Dessaundersökningar har också avsett miljöeffekterna,och även där är dessa tre förpackningstyper ungefärlikvärdiga. Däremot kan jag, vilket i och för sigligger litet utanför dagens ämne, peka ut långarader med förpackningssystem på marknaden förhelt andra saker än bryggeriprodukter som ärkatastrofer utifrån miljösynpunkt. I detta land finnsinnehållsrester av miljöfarliga produkter kvar iförpackningarna när de i hundratalsmiljoner exemplar slängs i soporna.Jag tror att vi skall se litet mindre påbryggeriförpackningar -- där är situationen, somjag ser det, nu under kontroll -- och i stället ägnaoss åt det vi har ägnat för litetuppmärksamhet. Vi skall också komma ihåg att enförpackning som hanteras fel kan ställa till ganskamycket elände. Jag har lång praktisk erfarenhet aven effekt av förpackningar, nämligennedskräpning. Jag går hellre ut i naturen ochplockar upp hundra bortslängda returburkar än enkrossad returglasflaska.Jag kan gå ytterligare ett steg och peka på att detinte bara är förpackningen det handlar om. Entömd spritflaska slängd i naturen åstadkommer inteens om den är krossad lika mycket skada i samhälletsom innehållet redan har gjort. Vi skall tänka litetgrand på sådana faktorer också och inte stirra osshelt blinda på vissa deleffekter avförpackningssystemen.När det gäller den lättare returglasflaskan harbryggerierna stött på ett oväntatarbetsmiljöproblem. Det blir en annan typ av bulleri produktionen vid tappningen i bryggerierna änmed den gamla tyngre returglasflaskan. Detta medbuller hade kammaren anledning att diskutera i gårkväll. har där lämnat en beställning tillregeringen på en samlad aktionsplan motsamhällsbullret över huvud taget, och där får ävenden här typen av arbetsmiljöfrågor tas upp.Anf. 9 ():Fru talman! Jag måste rätta påen punkt, även om han befann sig i år1985. Glashyttan i byggdes . Det var ugnarna som murades om i Hammarsglasbruk . Det som föranlett att man har valtatt fortsätta driften i framför allt ochlägga ner den i är att man står inför enombyggnad av dessa glasugnar som håller ungefärfem .