prot · GE0921 · 1990-11-09 00:00:00 — Jo, det är naturligtvis denkoncentration och specialisering som vi har haftunder ett stort antal år och som slår utkonkurrensen. Detta är i sin tur en följd av vårtmarknadsekonomiska system som har styrts avskattelagarna och ekonomiska styrmedel. Vi harbeskattat mänskligt arbete utomordentligt högt ochhar förhållandevis låga energiskatter. Vi har alltsåfått en överflyttning till koncentrerad produktionoch en minskning av mänskligt arbete. Det har letttill en ökning av transportmängderna av mat. Detbetyder att ett fåtal grupper i landet har enutomordentligt stor makt över vår matvardag.Därmed kan de också handskas med matprisernaefter eget skön. Det är mycket svårt att bryta denordningen, såvida inte skattesystemet ändras iriktning mot sänkt skatt på arbete och höjd skatt påenergi. Det leder till en omstrukturering av helasättet att producera mat.Samhället bör också kunna ställa en del krav påmatproduktionen på samma sätt somkonsumenterna gör det. Maten bör produceras såatt det inte uppstår störningar i vårt ekologiskasystem. Vi måste kunna bevara odlings- ochkulturlandskapet, och artrikedomen måstebibehållas så att försörjningstryggheten består. Vimåste få ett uthålligt jordbruk som består långtbortom den tid då vi själva inte längre lever.Med den förda jordbrukspolitiken hotas mycket avallt detta. Odlings- och kulturlandskapet kommeratt försvinna i stora områden som skogas igen.Därmed försvinner också artrikedomen, ochförsörjningstryggheten utarmas.Reklamhysterin har tidigare nämnts. En viktig deli antislöseripolitiken är att finna medel för attminska reklammängden. Ett sätt är att i störreutsträckning lägga skatt på reklam.Förpackningsproblematiken är faktisktutomordentligt stor. Även det problemet bör mankunna komma till rätta med genom att gynnaframställningen av förpackningar som kanåteranvändas . Dessutom börmiljöavgifter införas för framställning avengångsförpackningar.Jag vill fråga jordbruksministern hur han tänkerfrämja konkurrensen på lika villkor för att få nedmatpriserna förutom att slopa momsen påbasmaten. Är jordbruksministern beredd att verkaför lägre skatt på arbete och högre skatt på energi?Vill regeringen se till att vi verkligen får en ordningmed lika konkurrens mellan importerad ochsvenska matvaror? Det gäller att se till helaproduktionskedjan på mat och inte bara på dehygieniska värdena. Dessa är i många avseendeninte fullt lika intressanta som helheten. Utan dennahelhetssyn blir det mycket svårt att åstadkommakonkurrens på lika villkor och sänkta matkostnaderför oss konsumenter.Anf. 28 ():Herr talman! Frågan om livsmedelspriserna ärnaturligtvis alltid aktuell. Vi tycker ständigt attmaten är för dyr. Man kan fundera över varför denblir det. Jordbruksministern sade att detlivsmedelspolitiska beslutet skall leda till lägrematkostnader. Men detta livsmedelspolitiska beslutvar ärligt talat i mångt och mycket ettjordbrukspolitiskt beslut. Det hade inte så mycketmed konsumentfrågor att göra.Vi i förordar ett jordbrukspolitisktbeslut om jordbrukets situation och ettlivsmedelspolitiskt beslut som rörkonsumentfrågorna i ett litet större perspektiv därockså matpriserna ingår.Varför har då matpriserna stigit ,som jordbruksministern sade, snabbare än andrapriser? Jo, bl.a. därför att regeringen har sänktsubventionerna på livsmedel. Det är en direktbidragande orsak till att priserna går upp. Därtillkommer procentpåslaget i handeln och momsen.Procentpåslagen för handelns marginaler och förmomsen förstärker prishöjningarna, antingen de ärberoende på borttagna livsmedelssubventionereller har annan orsak.Från sida anser vi att man bordekunna sänka momsen på baslivsmedel. Att ensådan sänkning inte skulle ha fördelar urfördelningssynpunkt, är ett märkligt påstående.Det är ju alldeles naturligt att om jag användermerparten av de pengar jag tjänar till att köpabasmat, får sänkt moms på maten stor betydelse förmig. Om jag har stora inkomster och kan användapengar till en massa andra saker, till att köpa merafabricerad mat, till kapitalvaror osv., betyder ensänkning av matmomsen inte så mycket för mig.Påståendet att sänkt moms på maten inte skulle hafördelningspolitisk betydelse tycker jag är direktfelaktigt. Jordbruksministern hänvisar till enutredning , men vad sade den utredningenegentligen? Jo, den sade att delivsmedelssubventioner vi hade var urfördelningssynpunkt bättre än att ta bort momsen.Nu har vi snart inga livsmedelssubventioner kvar,och de som är kvar skall ju regeringen medfolkpartiets hjälp ta bort i samband medskatteomläggningen . Då stigermatpriserna ännu mer, och vi diskuterar att deredan är för höga. Här medverkar alltså regeringentill att de stiger ännu mycket mer!Sedan står det en passus i svaret att om man sänkermomsen på livsmedel, kommerlivsmedelsproducenterna att raka åt sig en storvinst. Förklara det, jordbruksministern!Det ges också en del förhoppningar i svaret. I ochmed GATT-förhandlingarna har man stoppathöjningen av matpriserna. Ja, det har man gjorttemporärt, men man har ju en typ av kobidrag istället, och det skall omsättas i prishöjningar såsmåningom. Så egentligen har man bara gått in meden temporär matsubvention somförhandlingarna pågår. Det kommer alltsåytterligare prishöjningar på maten ganska snart.I svaret nämns budet som har lagt om neddragning av gränsskyddet. Men i GATT-systemet ligger också att eftersom har åtagitsig att minska kvantiteten, behöver vi inte sänkagränsskyddet lika mycket. Alltså minskar kravet påSverige i det avseendet, och det gör att de 30- 50 %inte är riktigt relevanta i sammanhanget. Detskapar kanske ett bekymmer, inte bara förkonsumenterna utan också hos producenterna, förskall det livsmedelspolitiska beslut som vi fattade ijuni kunna genomföras på ett bra sätt, gäller det attskapa förtroende hos konsumenterna och hosproducenterna. Man får inte vela fram och tillbakai sina uttalanden, för då skapas inte det nödvändigaförtroendet.Här tas också upp reklamens betydelse förkostnaderna. Jag kan hålla med om att kuponger,direktreklam och annat som togupp är i stor utsträckning onödiga grejor. Jordbruksministern nämnersänkningen av gränsskyddet och ökad import avlivsmedel som ett sätt att sänka priserna, men jag ärrädd för att de livsmedelsföretag vi har då måstesatsa mer på reklam och marknadsföring för attkunna konkurrera med importen. Det finns alltsårisk för att det kommer att satsas mer pengar påreklam i stället för mindre pengar.Konsumentinflytande som det talas om ärnaturligtvis väldigt viktigt, men förslaget var somsagt inte regeringens, utan det kom från annat håll,och det var som gav regeringen ettuppdrag. Skall konsumentinflytandet kunna blireellt, måste vi öka människornas kunskap.Utbildningen inom de områden som har medkonsumtion att göra -- av mat men även en delandra saker -- måste öka i skolan och för dem somsysslar med konsumentupplysning. För att det skallbli ett reellt konsumentinflytande måstemänniskorna ha kunskap.Här tas upp en del saker om märkning, konkurrensoch förpackningar. Jag återkommer till det, för detär också viktiga frågor i sammanhanget.Anf. 29 Jordbruksminister ():Herr talman! sade att det tar långtid att ändra jordbrukspolitiken och åstadkommamatprissänkningar, och det kan jag hålla med om.Det har dock inte saknats försök. 1985 gjorde densocialdemokratiska regeringen ett försöka att brytain, men såsom är väl bekant hoppade islutomgången ett antal borgerliga företrädare ijordbruksutskottet av, och det blev inte deninriktning av en livsmedelsreform 1985 somursprungligen hade avsetts.Det är riktigt att det är svårt att bryta igenom ettsystem som är så etablerat som en hårt regleradjordbrukspolitik. har vi dock lyckats, och jagtror att både och jag får varaglada för att med så stor majoritet hartagit det första viktiga steget när det gäller vårainterna regleringar. gäller det stegen därefter,gränsskyddet och konkurrensen i sektorerna efterprimärproduktionen, alltså livsmedelsindustrin ochhandeln.Annika hade i sitt inlägg mångasynpunkter som jag tycker var intressanta ochkonstruktiva, men jag blev litet förvånad när jagläste interpellationen, som uppenbarligenåterspeglar det s.k. kvinnouppropet ommatpriserna som har presenterats den här veckan.Det är ungefär samma krav. Litet tråkigt tycker jagatt det är att uppropet inte tar upp och AnnikaÅhnberg i sin interpellation inte tar upp deavgörande frågorna när det gäller att få nermatpriserna, nämligen gränsskyddet,koncentrationen i livsmedelsindustrin ochkoncentrationen i handeln, alltså det som vi kallarför steg två och steg tre i vår reform.Detta är ju grundbultar som man måste ordentligtangripa, och då krävs det opinionsbildning. Detkrävs att många ställer upp, och det är ingen lättresa det heller. Det är i och för sig intressanta frågorsom tas upp i interpellation, mendet är inte de som är avgörande för matpriserna.Jag delar i hög grad uppfattningi fråga om förpackningar, konsumentinflytande,kvalitet och mycket annat i interpellationen. Men,som sagt, de avgörande frågorna om gränsskyddetoch den bristande konkurrensen ilivsmedelsindustrin och handeln har man inte vågatta upp i uppropet, som jag förstår att AnnikaÅhnberg deltar i och som interpellationenåterspeglar. Det tycker jag är litet synd, men jagförstår att det kan vara en kompromiss mellancenterintressen och andra intressen som har lett tilldetta.Den fråga där och även andratalare har en annan syn än jag gäller momsen.Annika sade att det skulle vara en nyhetför konsumenterna, men det är det förvisso inte, attmatmomsen inte har de fördelningspolitiskaeffekter som ofta hävdas i debatten. Det är ingennyhet, utan det är vad utredningar som jag har refererat till har kommit framtill.Direkt märkligt är det när inte väl andra talare framställer det som om detskulle finnas en speciell matskatt i som ökarvåra matpriser. Vi har en generell moms på de flestavaror, på mat lika väl som på annat, och det är braatt vi har en generell moms.När hänvisar till EG, vill jag sägaatt EG inte anser det vara något lyckligt tillståndman har där, tvärtom. I EG har man startat medväldigt många olika satser på punktskatter ochförsökt att harmonisera dessa. Att EG inte har enenhetlig momssats för allting är uttryck för ettmisslyckande inom EG, inte att man tycker att detär bra att ha en differentierad moms, för det är braatt ha en enhetlig moms.Bevisbördan ligger mycket tung på den som baratalar om att ta bort momsen på mat. Matmomseninbringar , lika mycketsom vi betalar från statens sida för hela detekonomiska stödet till barnfamiljerna --barnbidrag, familjeförsäkring, barnpensioner, alltsom räknas in i detta.Då måste man upp till bevis. Det får inte vara såenkelt att man här i debatten talar om att vi skall habort moms på maten när vi på det sättet finansierarså väsentliga ändamål. Det går självfallet attjämföra med andra saker i statsbudgeten, men dethandlar alltså om belopp motsvarande hela stödettill barnfamiljerna. Det är sannerligen på sin platsatt ställa en motfråga: Vad är det ni i så fall skall taut de 20 miljarderna på i stället?Att sänka momsen på basmaten ger heller intesärskilt stora fördelningspolitiska effekter. Deutredningar jag här åberopat visar att fördelningenmellan basmatkonsumtionen och annankonsumtion inte skiljer sig mellan olikahushållstyper. Därför skulle en sänkning avmomsen på basmaten inte vara någon speciellsatsning på låginkomsttagarna, såsom det påstås idebatten.Annika och även andra deltagare idebatten har tagit upp frågan om GATT-rundan.Jag har i mycket samma syn som uppträdande i detta sammanhang. Det ärinte så, som sade, att vi inte skullelåtsas om att EG har en protektionistisk inriktningav sin politik just nu under GATT-förhandlingarna.Jag har tvärtom kritiserat detta både i den svenskadebatten och hos företrädare för EG.Det är intressant att studera skälen till att man i EGnu varit handlingsoförmögen.Man har gjort precis tvärtemot vad vi har gjort i densvenska . Vi beslöt oss först för en storlivsmedelspolitisk reform. Vi diskuterade i detsammanhanget hur vi skulle kunna kompenserajordbrukarna för de internationella prissänkningarsom kommer. I EG har man först nu börjatdiskutera frågan om interna kompensationen tillbönderna. Det är bl.a. detta som lett tillhandlingsförlamningen inom EG.Anf. 30 ():Herr talman! Låt mig först säga när det gäller dethär kvinnouppropet eller kvinnoupproret -- vadman nu skall kalla det -- att jag personligen tyckerilla om att politiska partier försöker göra detta tillsitt och säger att deras representanter står bakomdenna rörelse. Det handlar här om rörelse somsträcker sig långt utanför denna församling och somdrivs av människor som huvudsakligen inte tillhördet politiska etablissemanget. Uppgiften för oss iden här församlingen är att understödja och lyftafram de krav som den här nya rörelsen ställer, inteatt för egen del lägga beslag på den. I så fall tror jagatt vi skulle göra den en otjänst.Anledningen till att jag i min interpellation inte tarupp frågan om gränsskyddet är att riksdagenfaktiskt har beslutat att, något som regeringensedan bekräftat, vi skall sänka gränsskyddet i dentakt som andra länder gör det. Jag står fast i denuppfattningen. De andra frågor som jag tar upp iinterpellationen har vi däremot inte fattat någotbeslut om. Det är den enkla anledningen till attfrågan om gränsskyddet inte finns med iinterpellationen. Såvitt jag kan förstå innehållerinte regeringens senaste utspel heller någontingsom går utöver det tidigare fattade riksdagsbeslutetom en sänkning av gränsskyddet i den takt som mannår framgångar inom ramen för GATT-förhandlingarna. Om regeringen avser något annatmed sitt senaste utspel, tror jag att alla parter skullevara mycket intresserade av att få ett klart ochtydligt besked på den punkten.När det gäller EGs momsproblem kan jag hållamed om att det naturligtvis inte är lyckat för EG attha en alltför stor spridning. Man försökeråtminstone att få en moms på två nivåer, där matenhar den lägre momsen. Det kunde väl åtminstonevara en rimlig ambition. Visst förstår jag att maninte kan ta bort den stora inkomstkälla för statensom matmomsen utgör, men man kan reducera denoch i stället söka andra skattekällor. Det är isammanhanget ganska uppenbart att regeringenvärnar mer om sin skattereform, som inte alltid ären reform utan ibland en deform, och sittsamarbete med i den frågan än vad manvärnar om konsumentintresset.Låt mig ta upp en sak som jag inte hann medi mitt inledande anförande. Jordbruksministernsäger att det är viktigt att konsumenterna för sitt valhar en ordentlig märkning av varorna att tillgå. Jaganser att den allra viktigaste märkningen ärprismärkningen. Det skulle vara mycket värdefulltom regeringen också ville värna omkonsumenternas intresse av att på varan klart ochtydligt kunna se vad den har för pris.Anf. 31 ():Herr talman! I en utomparlamentarisk rörelsedeltar man som individ, . Men dethar hänt förr att partier ställt sig bakom sådanarörelser. Det allra tydligaste exemplet på det gerkärnkraftmotståndet. Jag tycker inte att det ärnågot fel att ett parti visar sin sympati för enutomparlamentarisk rörelse.Vi har olika åsikter om momsensfördelningspolitiska effekter. Självfallet är detta enfördelningspolitisk fråga. Om basmaten ärmomsbefriad får nämligen både hög- ochlåginkomsttagare möjlighet att välja. Man kan dåvälja den billigare basmaten om man vill det ochdärmed klara sig bättre ekonomiskt.Vi har ännu inte sett resultatet av alla prishöjningarpå alla områden, och vi vet inte omfattningen av deproblem som låginkomsttagarna kommer att få ochi vilken utsträckning stat, kommun och landstingmåste gå in och stödja dem som inte längre klararsin ekonomi. Den helhetssynen kommer vi attsakna ännu en tid.Vi talar om att sänka matpriserna. Momsen är ju del av matpriserna, och momsen på basvarorkan sänkas. Även inom förädlingsindustrin kanman försöka åstadkomma prissänkningar.Om man minskar gränsskyddet och tar in mer matfrån EG-marknaden kommer ju transporterna attöka. Vi kommer då i konflikt med miljöpolitiken.Det blir en enorm ökning av transporterna närmaten skall fraktas hit och dit genom i ännustörre omfattning än . Om maten producerasoch förädlas så nära konsumenten som möjligt,sänker det i längden priserna.Böndernas del av våra matkostnader är mycketliten. Det är en mycket liten del av det vi betalarför maten som går till producenterna. Här kan manåstadkomma bara en obetydlig minskning avmatkostnaderna. Det måste vi inse och ta till ossoch inte i första hand se på råvarupriserna.Anf. 32 ():Herr talman! ser jag som ett sättför konsumenterna att få inflytande och kunnapåverka utvecklingen. Det är naturligtvis bra.Jordbruksministern gick tillbaka . Dengången gjorde socialdemokraterna ochvänsterpartiet upp om livsmedelspolitiken med deresultat det fick, och dessa var ju inte så bra. Dengången lovade regeringen att man skulle se över detföljande ledet, dvs. Redan då stod detklart att kostnadsutvecklingen där varit snabbareän i de tidigare leden. Handeln hade tagit hand omen ökad andel av det totala priset på maten. Nusäger jordbruksministern attkonkurrensutredningen skall komma. Jag delar dåAnnika uppfattning att det skulle varaförödande om man även den här gången glömdebort handeln, eftersom det är där man skullebehöva göra någonting. De tidigare ledens andel avdet totala matpriset har blivit mindre och mindre.Det har naturligtvis varit ett bekymmer förjordbruksnäringen.Så till diskussionen om momsen ochfördelningspolitiken. Som jag sade tidigare är dethelt klart att om jag använder större delen av depengar jag disponerar för att köpa mat, harmomsen på maten en mycket större betydelse förmig än om jag lägger en mindre del av pengarna påmat. Det borde även den socialdemokratiskaregeringen begripa.Att hänvisa till de utredningar som gjortsär litet felaktigt, eftersom dessa har utgått från attdet fanns livsmedelssubventioner och ansett attsådana är bättre ur fördelningspolitisk synpunkt.Efter årsskiftet kommer det inte att finnas någralivsmedelssubventioner, och då har vi en helt nysituation. Då är en ändring av momsen vad vi harkvar att arbeta med, och det är rätt brafördelningspolitiskt instrument.Jordbruksministern säger att det är bra att vi harsamma moms på alla varor. Varför är det bra? Gemig ett svar på den frågan!Jordbruksministern säger vidare att matmomsenger lika mycket pengar som hela barnomsorgenkostar. Vem har sagt att vi skall minska påbarnomsorgen därför att vi sänker matmomsen?Centerns förslag innebär en minskning avmomsinkomsten på 6 à 7 miljarder, och detta har vifinansierat i vårt budgetalternativ utan att detdrabbar barnomsorgen.Märkningen är viktig. Som jordbruksministernsäger har fattat ett beslut om att det skallförekomma märkning på vissa produkter. Vi anseratt detta beslut inte går tillräckligt långt utan attmärkning får omfatta alla produkter. Kan man intemärka direkt på varan, får man i affärerna geinformationen på annat sätt till konsumenterna.Anf. 33 ():Herr talman! Som jag sade tidigare är jag väldigtglad över det här kvinnouppropet ellerkvinnoupproret. Det är jag dels som man, dels sommiljöpartist. Jag tycker att det finns all anledningatt vi män engagerar oss i frågor som har medmaten att göra. Vi är hälften av landets befolkningsom konsumerar mat. Det är därför viktigt att vihjälps åt att komma till rätta med dessa frågor.Det är också glädjande att vi här i äröverens om att vi egentligen saknar enlivsmedelspolitik. Däremot har vi enjordbrukspolitik. Det är nu dags att vi får en samladlivsmedelspolitik som griper över hela området,såväl produktion som distribution. På det sättet kanvi tillsammans verka för att matkostnaderna hållsnere.Naturligtvis spelar här momsen på maten enmycket stor roll. Jag kallar det gärna för matskatt,även om det formellt inte är korrekt. Det är faktiskten utomordentligt hög skatt på maten; påpriset är utan tvivel ett världsrekord. Kunde manminska den momsen, skulle det ha enutomordentligt stor betydelse för människornasvardag. Som säger skulle detäven ha fördelningspolitiska effekter.Vi har i våra budgetförslag visat hur man kanfinansiera en sänkning av momsen. Det är alldelesavgjort så att vi inte tar pengar från barnomsorgen.Det finns så mycket annat som man kan laboreramed i statens budget för att kompensera ett sådantinkomstbortfall.Jordbruksministern svarade inte hur man skullekunna motverka koncentrationen. Den goda BertKarlsson är en stridbar man. Han satte i gång ettståhej med sitt lågprisvaruhus utanför ochSkövde och menade att han här med gjorde storainsatser. Hans största insats i det sammanhanget äratt han lyft fram denna problematik.Felet i hans agerande är att han vill lägga storavaruhus långt utanför tätorterna, så att man måsteresa fram och tillbaka med bil och förpesta naturen.Vi måste sträva efter att få en konkurrens på likavillkor genom att ha lågprisvaruhus inne itätorterna där människorna bor, så att vi slipperdetta miljöförödande bilåkande.Jag tycker alltså att det är viktigt att vi får enomläggning av skattesystemet. Vi bör sänkaarbetsgivaravgifterna och ersätta detta med skattpå energin, så att vi får en helt annan relationmellan energi och arbete i vår beskattning. På detsättet gynnar vi decentralisering och inte denenorma koncentrationsprocess som vi haft under såmånga år. Av någon anledning älskarsocialdemokrater, moderater och andrastorskalighet. Jag tycker att det finns all anledningför oss att i fortsättningen motverka denna och istället gå in för decentralisering. Vidare där ensänkning av matmomsen ett viktigt led isträvandena att minska matkostnaderna. Vi börockså försöka få ett extensivt miljövänligtjordbruk, som också bidrar till att skyddakvaliteterna i vårt landskap.Anf. 34 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag instämmer i mycket av det somAnnika säger om bristerna iprismärkningen. Vi ser vilka resurser som handelnlägger ned på reklam och information utåt. Detgörs mycket stora pedagogiska insatser för att viskall gå in i butiken och handla. När man såkommer in i affären och söker efterprisinformation, är det eländigt att finna att intesamma pedagogik och samma resurser används föratt på ett enkelt sätt upplysa konsumenterna ompriserna. Jag har samma syn på denna fråga somAnnika . Detta är också en av de frågorsom konkurrensutredningen skall lägga framförslag om. Jag hoppas att dessa förslag kommer attgå i den riktning som och jagönskar. Som konsumenter har vi här sammauppfattning.När det gäller momsen tycker jag att det finns skälatt påpeka att vi har en gemensam momssats föralla varor. Vi har ingen speciell matskatt. Det ärnaturligtvis väldigt bekvämt för dem som inte sågärna vill diskutera varför det blir extra storaprishöjningar på maten och annat. Visst har vi iSverige en hög moms, eftersom vi har högaambitioner i vårt samhälle att finansiera socialvälfärd och annat. Men momsen förklarar intevarför matpriserna höjts mer änpriserna på andra varor. Momsen har ju hela tidenlegat still. Det finns i det avseendet skäl i att prövahelt andra förklaringsfaktorer. inne på detta, och jag skall återkomma till det.Låt mig först säga att livsmedelssubventionernasborttagande självfallet har haft betydelse förmatprishöjningarna, men att de ingalunda förklararvarför matpriserna ökar mera i än i våromvärld. Det är mycket väl genomgånget av deutredningar som har studerat dessa frågor.Fortfarande finns det en helt oförklarad del av våramatprishöjningar, en del som har sin grund iregleringssystemet och i koncentrationen inomlivsmedelsindustrin och handeln.Det är inte så enkelt som Brunander vill göra detnär han menar att bonden får så litet.