prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — Där finnsett tillkännagivande till regeringen frånmajoritetens sida, och det ligger nu makt uppå attregeringen kommer med ett förslag redan undervårriksdagen. Utskottet har för övrigt gjort ganskaväsentliga förändringar till det bättre i förhållandetill den proposition som åtskilliga av oss var mycketkritiska till, men som vi trots allt i stor utsträckningställt upp på av samhällsekonomiska skäl. Detgäller t.ex. utskottets uttalande om restriktivitet ifråga om högre ersättning än och minskat krångel med bedömning avsjukpenningnivån för de långtidssjukskrivna. Härhar vi moderater blivit tillgodosedda, vilket vinaturligtvis är glada för. Vi anser nämligen att desom är sjuka skall ha en bättresjukersättning än de korttidssjuka, att försäkringenskall prioritera dem som bäst behöver stöd.Andra förenklingar som vi har kommit fram till äratt ersättningen skall baseras på aktuell lön och intepå sjukpenninggrundande inkomst, attarbetsgivarnas uppgiftsplikt förenklas och attskattepliktiga förmåner utöver lön inte beaktas.Sjömännens speciella situation har ocksåuppmärksammats, och det har föranlett etttillkännagivande till regeringen. Enligt utskottetkan det ju inte vara rimligt att arbetsgivarna bådeskall betala full sjuklön och vidkännasavdrag. Utskottet ifrågasätter också om inte dengamla sjömanslagen helt enkelt bör ändras.När det gäller de moderata reservationerna yrkarjag bifall till reservation 8, där vi skriver attregeringen bör överväga möjligheten att ersätta med lägre ersättning med trekarensdagar. Jag anser också att regeringen börföreslå ett högriskskydd för dem som har varitsjukskrivna t.ex. med denlägsta kompensationsgraden.Våra övriga reservationer har väl känt innehåll,men av tidsskäl yrkar jag inte bifall till dem. Detgäller en kompensationsgrad på inomföräldraförsäkringen vid barns födelse, vilket skullemöjliggöra en basbeloppsrelaterad och rättvisaregarantinivå för de fattigaste föräldrarna, nämligenfrån . per dag till ca . Vidare villvi lägga arbetsskadeförsäkringen utanför denallmänna försäkringen genom en avtalsregleradansvarighetsförsäkring.I det särskilda yttrandet av ochcentern betonar vi vikten av attarbetsgivarperioden förenas med sänktaarbetsgivaravgifter och att småföretagare gesmöjlighet att försäkra sig mot höga kostnader vidde anställdas sjukdom.Till sist, herr talman: Det är nuriksdagsmajoritetens förhoppning attarbetsmarknadens parter visar sitt samhällsansvaroch ställer upp på de villkor som krävs för attsjukpenningreformen skall kunna genomföras. Omsocialministern hade varit här i denna viktiga stund,skulle jag naturligtvis ha bett henne om enkommentar till uttalanden och tillTCOs agerande i frågan, men jag hoppas givetvisatt socialministern har samma klara inställning somfinansministern har gett uttryck för.Jag vill sluta med att säga att det här verkligenbehövs en kamp mot egoism och för solidaritet medSverige.Anf. 44 ():Herr talman! Den snabba utgiftsökningen inomsjukförsäkringen har haft en tendensatt tränga tillbaka andra angelägna behov. Dettatyder på att socialdemokraterna har misslyckatsmed att förvalta och utveckla den svenskavälfärden.Folkpartiet liberalerna har med oro sett hursocialdemokraterna har saknat förmåga att angripadessa problem. fick , isamband med en överenskommelse omstabiliseringspolitiken, gehör för en rad angelägnaåtgärder, bl.a. en reformering avarbetsskadeförsäkringen och införandet av enlagfäst sjuklön.Folkpartiets skäl till överenskommelsen var ocksåförvissningen om värdet av ett konstruktivt arbeteför att minska ohälsotalen i landet. En sjuklön medkompensation till arbetsgivarna för de ökadekostnader som de åsamkas skulle ge en morot fördem att förbättra arbetsmiljö ocharbetsorganisation för att minska sjukfrånvaron.Överenskommelsen mellan regeringen ochfolkpartiet om sjuklön var väl genomarbetad.Arbetsgivarna skulle svara för sjuklön under 14dagar mot att de kompenserades för de ökadekostnaderna. De små arbetsgivarna skulle fåmöjligheter att återförsäkra sig mot alltför stor risk.De ofta sjuka skulle själva kunna begära undantagoch fortsättningsvis få sin ersättning genomförsäkringskassan. Uppgörelsen var granskad avlagrådet. Lagrådets huvudsakliga kritik var endastatt det behövs mer tid för förberedelser, innanreformen skulle kunna genomföras. Folkpartietaccepterade därför att skjuta fram ikraftträdandettill den 1 juli 1991.Förutom överenskommelsen har regeringen vid tvåregeringsförklaringar understrukit värdet av ensjuklöneperiod. Trots detta frånträdde regeringenöverenskommelsen utan att redovisa några skäl.I en interpellationsdebatt tidigare sadesocialministern att en sänkning av ersättningsnivåninte kan kombineras med en sjuklön. går detuppenbarligen bra.Herr talman! Det finns en bred uppfattning iSveriges riksdag om att statlig byråkrati och krångelmåste minska. Några politiska beslut får därför intefattas som ökar byråkratin eller försvårar arbetetmed att minska den.Uppgörelsen mellan socialdemokraterna,och , som vi skall fatta beslutom , är ett klent aktstycke. Den rymmer enmycket vag beställning till regeringen om ett förslagom sjuklön . Den innehåller ingapreciseringar om hur sjuklönen skall utformas. Detenda vi vet är att socialdemokraterna motsatt sig attarbetsgivarna skall kompenseras för sina ökadekostnader. Därmed faller också det viktigasteincitamentet för att skapa bättre arbetsmiljö ochbättre arbetsorganisation i företagen.Överenskommelsen bygger på ett antalantaganden, nämligen att parterna påarbetsmarknaden skall ta sitt samhällsansvar ochsluta avtal som mer tilltalar regeringen än parternasjälva.I dag vet vi att TCO redan har slagit bakut.Tjänstemännen finner sig inte i att bli hunsade avsocialministern. Självklart kan inte vi politikerbestämma eller diktera villkoren för parterna påarbetsmarknaden.Regeringens förslag, visserligen förtjänstfulltförskönat av utskottet, visar trots detta uppenbarabrister, framför allt när det gäller den praktiskahandläggningen ute på kassorna.Herr talman! skriver i enkommentar till utskottet:''Den beräknade resursbesparingen som ettgenomförande av obligatorisk sjuklön skulle hainneburit uteblir. Effekterna härav beräknadesmotsvara ca 2 300 årsarbetare. Konsekvensernahärav blir, om ej kompenserande åtgärdergenomförs, katastrofala för planerad utveckling avohälsoarbetet.'' Vidare skall skriverriksförsäkringsverket: ''aviseradesgenomförandet av en lagstadgad sjuklön till den 1januari 1991. Detta beräknades medföra attresurser motsvarande drygt 2 000 årsarbetareskulle frigöras vid försäkringskassorna. Alla kassorskulle härigenom kunna få de resurser sombehövdes för arbetet mot ohälsan. En omfattandekompetensutveckling skulle dock behövas. Meddessa förutsättningar utarbetades en plan förkompetensutveckling, och kassorna påbörjade sinaförberedelser för genomförande av utvecklingen.Förberedelserna har gått så långt att man på mångahåll har planerat, i vissa fall också startatutbildning. Man har också i många kassor redanutpekat dem som skulle gå över från denrutinmässiga sjukfallshanteringen tillrehabiliteringsarbete. ändradesgenomförandetidpunkten för obligatorisk sjuklöntill . Regeringens proposition innebär attsjuklöneperiod inte införs.Det är nu helt nödvändigt att en stabilitet iarbetsförutsättningarna erhålls. Arbetet motohälsan måste övergå från försöksverksamhet reguljär verksamhet. Försäkringskassornamåste kunna infria de förväntningar sommänniskor nu har rätt att ställa beträffande insatserför rehabilitering. ''Brottstycken ur 26 s. långaaktstycke skulle behöva uppta kammarens tidytterligare, men jag skall avstå från vidarehögläsning.Herr talman! Man behöver inte vara särskilt välbevandrad i personalfrågor för att förstå att maninte får handskas med personal på detta sätt.Först föreslår regeringen sjuklön fr.o.m. den 1januari 1991, underbyggt med argument i tvåregeringsförklaringar. Sedan skjuts reformen framett halvår. Därefter skall den inte förverkligas; enmånad eller skall den åter införas.Vill man ta död på all kreativitet och alltengagemang hos kassapersonalen skall man gå utmed dessa tredubbla budskap.Utskottets förslag innebär också ytterligare ettantal osäkerheter. Hur skall man kunna genomföratvå ändringar i sjukförsäkringen ?Hur anser utskottets företrädare att informationentill allmänheten skall ? skall maninformera om sänkta ersättningsnivåer och omvilka nya regler som sjukersättningen skall grundaspå. Utskottet har tvingats att arbeta om reglerna försjukpenninggrundande inkomst. skall endastlön och AGS-ersättning grunda sjukersättningen.Men jag vill fråga utskottets företrädare: Hur skallAGS-ersättningen beräknas, eller hur skall kassankunna se till att maximalt utbetalas när det ärtvå utbetalare som skall sköta detta? Kassan betalarju, som vi vet, endast ut sjukersättningen, inteAGS-ersättningen.Några månader senare skall ny information ut. Dåskall eventuellt arbetsgivarna ta över.Sjukanmälningarna skall då ske hos arbetsgivaren.Nya regler skall utformas för dem som skallundantas. Eller gäller inga sådana regler ikommande förslag? Kammaren kanske behöversvar på det. Därtill kommer arbetsgivarnasosäkerhet om vilken roll de skall spela.Enligt utskottet skall arbetsgivarna intekompenseras för de merkostnader de drabbas av.Jag vill därför fråga utskottets företrädare: har då arbetsgivarna att förbättraarbetsmiljön och arbetsorganisationen? Den morotsom var ett avgörande bidrag i kampen mot ohälsantar socialdemokraterna bort. Är det möjligen så attdet är detta som gör att ni på nytt fått LOsvälsignelse om en sjuklön? Eller är rörelsenåterigen delad? deklareradesocialdemokraterna i utskottet att arbetsgivarnainte skulle kompenseras. I en artikel sägersocialministern att en arbetsgivarperiod skall varakostnadsneutral. Hon vill däremot inte användaordet full kompensation.Är det inte skäl att socialdemokraterna tar sigsamman och klarar ut vad de menar? Hur är det,? Skall arbetsgivarna kompenseras förde ökade kostnader som ni lägger på dem, ellerinte? Utskottet och regeringen har lyckats skapatotalt och fullständigt kaos och oreda. Tydligenfortsätter oredan.Herr talman! Som jag sagt i mitt anförandefanns det minst tre besked från regeringen attsjuklön skulle införas. Trots detta hoppaderegeringen av efter påtryckningar. Vilka garantierkan socialdemokraterna lämna för att detverkligen blir någon sjuklön 1992? Vilka reglerskall då gälla? Är det de regler som regeringen ochfolkpartiet var överens om -- bortsett från attarbetsgivarna inte skall få någon kompensation?Eller är det några andra regler som skall gälla?Utskottet säger ingenting på den punkten.Sjukförsäkringen är så viktig för svenska folket attdet finns mycket goda skäl att lämna svar , innan beslutet fattas.Socialdemokraternas oförmåga att ta ansvar försina överenskommelser är förödande för landet,framför allt när det gäller arbetet för att minskaohälsotalet. Det är därför som kritiken frånriksförsäkringsverket är så förödande. Det ärsällsynt att ett statligt verk med sådan kraft gåremot regeringens förslag. Efter att ha studerat allaturerna i detta ärende förstår var och en attriksförsäkringsverket och försäkringskassornaförsatts i en orimlig situation.Folkpartiet står fast vid överenskommelsen från ivåras. Vi har i vår motion flera modeller tillbesparingar. Det har bara varit försocialdemokraterna att välja. Vi vill gärna görakammaren uppmärksam på att förslagnär det gäller den tillfälliga föräldraförsäkringenhar vunnit utskottets gillande. Det innebär attsmåbarnsföräldrarna inte drabbas så oskäligt hårtsom i regeringens förslag. Vi vill också påpeka attutskottet har tagit folkpartiförslaget trots attfolkpartiet krävt ett nytt helt förslag där alla bitarskall ingå. Men av hänsyn till barnfamiljerna bjudervi på detta.Folkpartiet liberalerna kan alltså inte stödjautskottets förslag. Det är ett förslag som försämrarförutsättningarna för försäkringskassorna att takraftfulla tag mot ohälsan i samhället. Det är ettförslag som tar bort incitamentet för arbetsgivarnaatt förbättra arbetsmiljön och arbetsorganisationenför att minska sjukfrånvaron i företagen. Det är ettförslag som rycker undan kassornas planering närdet gäller ökade insatser för rehabilitering avlångtidssjuka. Det är ett förslag som skapar behovav ytterligare 500 till 600 årsarbetare för att klaraden nya administrationen. Enligt socialministernfår ju kassorna inte denna nya personal. Vid samtalmed kassorna uppges de att de då tvingas flytta överpersonal från rehabiliteringsarbete tillimproduktivt kassaarbete. Dessutom skall 2 300årsarbetare som förberett sig förrehabiliteringsarbete fortsätta med byråkratin föratt klara den dubbla omställningen. Detta tarverkligen död på kassapersonalens kreativitet ochengagemang. Utskottets förslag skapar mer onödigbyråkrati och mer krångel genom att tvåomläggningar krävs iriksförsäkringsverkets stora datasystem. Detskapar stora informationsproblem genom attsvenska folket två gånger skallinformeras om förändringar i sjukförsäkringen.Herr talman! när beslut skall fattas vet ingenhur mycket ändringarna av datasystemen och deökade informationsinsatserna kostar. Man kan inteheller bedöma hur stort bortfall av arbetstid somförorsakas av dubbla förändringar hos kassorna.Har socialdemokraterna någon ekonomiskredovisning av konsekvenserna att ge kammaren ? Hur mycket blir kvar av socialdemokraternasstorslagna besparingar?Folkpartiet ställer inte upp på ogenomtänkta ochobearbetade förslag. Utskottets förslag är enbartförhoppningar om att parterna skall lägga sig platttill marken för regering och riksdag. Att bygga ettriksdagsbeslut på fromma förhoppningar i ställetför realiteter och fakta är att bygga beslut på alltförlösan grund. Därför säger nej.Herr talman! Eftersom minoriteten i utskottet intefått gehör för ett moment i betänkandet där vi kanyrka avslag på propositionen kommer jag att, somen symbolhandling för krav på attreformen i sin helhet skall träda i kraft den 1 juli1991, endast yrka bifall till reservation nr 1,mom. Därefter kommer att avstå iövriga moment.Anf. 45 ():Herr talman! Man skulle nästan kunna tro att SiggeGodin var uppe och pratade i fel ärende. Det gällersärskilt om man har läst hans motion med anledningav den proposition som regeringen har lagt fram.Sigge Godins motion har tillstyrkts frånutskottsmajoriteten på de allra flesta punkterna.Det är bara ikraftträdandedatum som harflyttats fram till , för övrigt harutskottsmajoriteten bifallit alla önskemål. Jag serinte att den starka kritik som vill riktamot oss som går med på den här överenskommelsenäger någon giltighet med tanke på folkpartietsursprungsförslag.Moderaterna, och socialdemokraterna hargått med på att genomföra en sjuklön från den 1januari 1992. Vi hade varit stärkta i vår inställningom också hade släppt prestigen och gåttmed på det förslaget. När det sedan gällerutformningen av sjuklönen, som sägerär vag, har vi också en lagrådsremiss att grunda våruppfattning på. Vi har våra motionsförslag, och deär väl kända av alla som har läst dem. Deöverensstämmer i stort sett med varandra. Detfinns ingen tvekan om var vi står i den här frågan.Vi har även fått löfte om att delta i detberedningsarbete som skall föregå ett beslut. Jagtror att det är en styrka om vi nu kan tro på enframtid.Sedan säger att man inte får handskasmed personal på det här sättet som blir fallet.Jag tror att situationen hade varit likartad, om intebetydligt värre, om vi hade krävt att både sjuklönoch sänkt kompensationsgrad skulle varitgenomförda . Det vore intressant attfå höra från om liberalernatänker stödja sjuklönen efter valet, eller om man ärlika kritisk då som har visat sig vara italarstolen i dag.Herr talman! påminner livet i omett lotteri med ständigt nya insatser och nya vinster.Dessutom tillkommer nya vinstmöjligheter varjegång lotteriföreståndaren, regeringen, befinner sigi kris. har vi dragit en vinstlott när vi fått stödför vårt, , framlagda förslag ominförandet av sjuklön. Man kan likväl frukta för attvinsten kanske inte betalas ut.Folkpartiet fick samma löfte i sin skatteuppgörelsemen drog en nitlott. Inte ens känner man sigfrån liberalerna nöjda med attvinstlotten som blev en nitlott har återigen blivit envinstlott. Det är först vid vårsessionens slut som visäkert vet om det föreligger något förslag tillsjuklön eller inte. Allt beror pålotteriföreståndaren. Det är i sanning en spännandetillvaro.Det är inte ansvarsfullt att, som regeringen nugjort, plötsligt ändra inriktning när det gäller beslutsom innebär stora förändringar för mångapersonalgrupper. I årets regeringsförklaringutlovade statsministern att skullesjuklön införas. Alla berörda instanser påbörjadeett arbete för att förbereda byråkratin på alla deförändringar detta innebar. I skatteuppgörelsenfanns sjuklönen med, vi fick bara inte besked frånde berörda parterna om vilken procentsats somarbetsgivaravgiften skulle minskas med. I entilläggsbudget angav regeringen medanfolkpartiet föredrog en något högre procentsats.Regeringen fortsatte att förbereda förslaget, ochlagrådet fick i uppdrag att granska förslaget. Vissasynpunkter gavs på förslaget från lagrådets sida.Bl.a. diskuterades tidpunkten för ikraftträdandet.Så kom den nya krisen, och regeringensammankallade alla berörda parter för att hittasparmöjligheter i socialförsäkringssystemet.Plötsligt uppstod en ny skapelse, och en sänkningav kompensationsnivån blev plötsligt aktuell, ochsjuklöneförslaget lades åt sidan. Förslaget varnågot förebudat av att i Göteborgtidigare krävt införande av karensdagar.Vi från framförde kritik mot detta. Viansåg att sjuklönen var en mycket viktig reform,och vi kunde acceptera enkompensationsnivåsänkning i det systemet. Nuvidtog nya turer, och efter förhandlingar föddes såförslaget som skall behandlas. Vi vet att ocksåden ligger nära i tiden för att hinnaförbereda ett så omfattande förslag, men viaccepterar detta av praktiska skäl.Varför är det då så viktigt att det sker förändringari de stora transfereringssystemen? Redan i börjanav 80-talet beslutade den dåvarande regeringen ominförande av karensdagar. Det är få förslag somväckt en sådan folkstorm som detta.Socialdemokraterna skydde inga medel för attskarpt fördöma detta samt att driva tesen om socialnedrustning. Situationen hade naturligtvisvarit helt annorlunda om vi redan då hade vidtagitdessa åtgärder.Den socialdemokratiska regeringen har tidigareenbart framhållit för det svenska folket att allt stårväl till i vårt land. Det finns inga risker för dåligatider med en socialdemokratisk regering. Införvalen skrämdes folket för de dåliga borgarna, somville folket illa och t.o.m. gav sig på den socialatryggheten.Nu visar det sig vad detta övermod har lett till.Alltför sent vidtar man åtgärder för att hejda enutveckling som gröper ursocialförsäkringssystemen och som inte fördelar deresurser som finns till dem som bäst behöver dem.Nu står arbetsskadeförsäkringen på tur attförändras, detta för att vi skall ha råd att ersätta densom verkligen behöver ersättning för enarbetsskada. Praxisförändringen iarbetsskadeförsäkringen har lett till att gränsenmellan arbetssjukdom och sjukdom blivit alltsvårare att dra. En förändring av såväl försäkringensom ersättningen måste därför ske inom dennärmaste framtiden.I det betänkande som vi behandlar finnsförslag på sänkt kompensationsnivå för de . har accepterat dettaunder förutsättning att det finns ett skydd för densom ofta är sjuk och att ersättningen den nittiondedagen också motsvarar nuvarande ersättning.Den som har en kortare sjukperiod har råd att avståfrån full ersättning för sitt inkomstbortfall. Densom har en långvarig sjukdom måste skyddas frånalltför svåra konsekvenser avsjukskrivningsperioden. Vi ser fram emot detaviserade och utlovade förslaget medrehabiliteringslön. Då kan man sätta in åtgärdertidigare i ett sjukdomsskede för att förhindra långaonödiga sjukskrivningsperioder.Utskottet har under handläggningens gångförändrat stora delar av regeringens i all hastkomponerade förslag. Jag vet att förslaget är merlätthanterligt , och att det är möjligt att tillämpadet utan alltför stor byråkrati. Utskottskanslietspersonal bör få en särskild eloge för det arbete denlagt ner på detta. Detta visar att regeringen inteborde byta fot alltför snabbt. Det första beslutet vardet bästa i detta fall. Vad som sedan händer är baraatt man biter sig själv i svansen.Det är oftast kvinnor som har barn som är sjuka,och de skall inte straffas ekonomiskt i en situationde inte råder över. Vi i vill av denanledningen behålla nuvarande ersättningsregler iden tillfälliga föräldrapenningen. De brev somkommit mig tillhanda i detta ärende har oftasthandlat om att en sänkning av den tillfälligaföräldrapenningen slår mot svaga grupper. Vi fråncenterpartiet anser, av jämställdhetsskäl, att det ärviktigt att man inte rör den tillfälligaföräldrapenningen. Det är kvinnorna som i deflesta fall utnyttjar den tillfälligaföräldrapenningen, och i deras fall blir detta en storbelastning.Inte ens majoritetens förslag, som överensstämmermed det förslag från som intelängre stödjer, anser vi vara tillräckligt långtgående. Ersättning per barn ochår kan innebära -- om man har flera minderårigabarn och barnen är sjuka efter varandra -- storaekonomiska avbräck för barnfamiljen. Detta blirspeciellt tydligt i familjer med bara en förälder, därekonomin är hårt ansträngd och där dehöjda hyrorna och övriga fördyringar inte kompenseras av någonskattesänkning. Det är just dessa föräldrar sombehöver samhällets stöd.Den som har ett litet företag måste få ett skydd närsjuklönesystemet införs. Jag kan inte förstå varförinte detta kunde komma med i utskottsbetänkandetutan måste tas med i det särskilda yttrande som vihar tillsammans med moderaterna.Lagrådsremissen innehåller ju just denna passus.Vi anser att den då föreslagna gränsen förlönesumman med 50 basbelopp är för låg. Ettsmåföretag måste skyddas och kunna få sittförsäkringsskydd enligt en annan modell än genomsjuklönesystemet.Vi i anser att de som ofta är sjukamåste skyddas när nu aktuella förändringargenomförs. Utskottets majoritet har också beslutatdetta och frångått det byråkratiska system sompropositionen angav. Genom att undanta personersom ofta är sjuka från de sänkningar som drabbarövrigas ersättning skyddas dessa från ökadeekonomiska påfrestningar. krävde i går vidbehandlingen av ersättningsreglerna försjukvårdshuvudmännen att högkostnadsskyddetskulle inträda vid en kostnad på . Vi ficktyvärr inte stöd för detta. Vi krävde också insatserför att rädda sjukvården från de stora indragningarsom nu sker. Vi anser att just de pengar som dessakompensationssänkningar ger borde användas tilldetta. Vården behöver 1 miljard, och det beslut vitar ger en besparing på 500 miljoner imånaden. har vi råd att ge vården berättigaderesurser.Vi har från sida krävt förändringar isjukförsäkringen. Vi har velat att arbetsgivarensavgifter skall sättas i relation till antalet sjukdagar.I dag får en arbetsgivare betala sammaarbetsgivaravgift oavsett om han har anställda medfå sjukdagar eller om sjukdagarna är många. Dettager inte något som helst incitament till att se överarbetsmiljön och förändra sjukperioderna denvägen. får i och med att sjuklöninförs betydande möjligheter att fortsätta med sinaförebyggande och rehabiliterande insatser. Det ärett av skälen till att vi gått med på de föreliggandeförslagen. Vi vill ge försäkringskassepersonalen enrimlig chans att förbättra de rehabiliterandeinsatserna. Antalet sjukfrånvarodagar har stigit desenaste åren med en viss utplaning under fjolåret.Ohälsotalet har från att ha varit 40,4 stigittill 1989.Socialförsäkringssektorns kostnader i procent avbruttonationalprodukten har också stigit, från17,till . Detta beror tillstora delar på ökade kostnader för arbetsskadoroch högre sjukfrånvaro. Det finns alltså storavinster att hämta om sjuktalen minskas ocharbetsmiljön förändras. Det var därför vi reageradeså hårt när förslaget om sjuklön drogs tillbaka.