prot · GE0926 · 1990-11-16 00:00:00 — Ävenom man skulle lätta litet på hyresregleringen, ochdet blev något dyrare att bo i ett permanentboende, skulle det förmodligen bli billigare iförhållande till de andrahandshyror somungdomarna tvingas att betala i dag.Anf. 89 Bostadsminister ():Fru talman! Jag vill bara helt stillsamt erinra om attden investeringsavgift som tyckte varmycket blygsam, , infördes i samförstånd medcentern, eftersom den ingick i det ekonomiskapaket som och socialdemokratin enades omför något år sedan.Jag vill en gång till understryka, eftersom PärGranstedt nämnde det, att vi skall genomföra olikaförenklingar i hanteringen av låneärenden. Jagtycker att det är viktigt. En väsentlig sådanförenkling har redan kommit till genomförande,genom att vi just i gerförutsättningar och möjligheter för den som så villatt utnyttja regeln för s.k. enbeslutsärende i ställetför att behöva tillämpa två beslut.Sedan vill jag vända mig till , somhar en rad synpunkter på det sätt på vilket olikafrågor på lånesidan hanteras och på de byggnormersom gäller. konstaterar att centernhar haft ett dåligt inflytande på densocialdemokratiska regeringen. Låt mig barapåpeka att måste ha haft ungefär sammadåliga inflytande på och ,eftersom sombostadsminister hade ansvaret för bostadspolitikeni vårt land. Alla de ting som nuangriper, alltifrån bruksvärdessystemet till olikaformer av lånehantering och subventionssystem,såg likadant ut då. Varför ingrep inte BirgitFriggebo när hon hade chansen och möjligheten attrakt och enkelt -- så enkelt som hon nu villframställa det från denna talarstol -- sopa undan alltdetta förkastliga? Nej, , det finnsnaturligtvis all anledning att söka åstadkomma enbostadspolitik som gör att vi kan leva upp till detsociala målet om allas rätt till en bra bostad.Vi skall förenkla. Det tror jag behövs. Det skall visöka genomföra. Vi skall titta över byggnormen.Det kan vi göra inom ramen för de krav vi ställer påoch det ansvar vi ger dem som producerar våra hus.De får ta ett ordentligt ansvar för den produkt delämnar ifrån sig. Då kan man gå över tillfunktionskrav på boendet och ta bort en raddetaljkrav. Jag förmodar att och jagär helt ense om att brandföreskrifter, tillgänglighetoch energisnålhet är den sortens funktioner som vihar rätt att ställa krav på i våra bostäder. Hur mandäremot skall realisera och uppnå dessa funktionertycker jag är en fråga för dem som producerar.Därför menar jag att förenklingar kan genomförasockså på det området.Markvillkoret, som tog upp, harboverket fått i uppdrag att titta på. hargjort en sådan beställning hos regeringen, ochboverket skall lämnasina synpunkter på markvillkoret.Birgit säger att subventionerna hamnarhos de rika. Ja, det finns brister i dagenssubventionssystem: ur neutralitetssynpunkt mellanupplåtelseformerna, i paritetshänseende och ifördelningspolitiskt hänseende. Det är det som ärorsaken till att vi lät göra en översyn avfinansieringssystemet och att det nu i riksdagenligger en propositon som bl.a. skall söka se till attvi förbättrar systemet i de hänseenden jag nämnde.En bättre neutralitet och en bättre paritet skallskapas. Villkoren skall bli desamma, så att intevissa grupper blir speciellt gynnade av detbostadsfinansieringssystem vi har. naturligtvis mycket stora möjligheter att hjälpatill, så att kan fatta ett beslut i enlighetmed de här riktlinjerna. Då skulle det i detnuvarande subventionssystemet som BirgitFriggebo inriktar sin kritik mot elimineras.Låt mig sedan än en gång understryka att jag är avden uppfattningen att det finns möjligheter tillomfattande förenklingar i hanteringen avlåneärenden, vid kostnadsgranskning och när detgäller byggnormerna. Att gripa sig an detta skall blidet andra steget i bostadspolitiken, så att vi i taktmed att ett nytt bostadsfinansieringssystemgenomförs även kan åstadkomma dessa omfattandeförenklingar. Jag är också övertygad om att dettakan vara ett led i strävandena att pressabyggkostnaderna. Men även branschen -- beställareoch byggare -- måste som jag tidigare sade ta sin delav det stora ansvaret att bygga, bygga bra och tillkostnader som gör det möjligt för människor att bo.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 90 ():Fru talman! Eftersom det av något tidigare inläggkunde skapas ett intryck av att var för dentyp av reglering beträffande kontorsbyggande somvi har haft, vill jag tala om att så inte är fallet. Vihar inte ställt upp för den typ av byråkratiskgranskning av enskilda projekt som har tillämpats.I stället har vi förordat vad jag skulle vilja kalla ettmera marknadsbetonat system, där byggare avkontorsfastigheter i form av en investeringsavgiftfår ta på sig också en större del avsamhällskostnader som genereras avkontorsbyggandet.Det är riktigt, , att vi medverkade tillinförandet av den 10-procentigainvesteringsavgiften , men det betyddeinte att vi tyckte att detta var tillräckligt. Det varbättre än ingenting. Men redan då ansåg vi att detvar långt ifrån tillräckligt, vilket också erfarenhetenhar visat. insåg också regeringendetta och kom fram till att avgiften behövde höjasytterligare. Tyvärr kom genomförandet när detegentligen var . Marknaden hade redanbörjat svikta. Dessutom gällde det generellt helaStockholmsregionen och inte som vi föreslog deöverhettade delarna av Stockholmsregionen.Vad som framför allt var viktigt i vårt förslag var attde pengar som kom in genom avgiften skulleanvändas för infrastruktursatsningar iStockholmsregionen. Pengarna skulle inteförsvinna in i statskassans stora, svarta hål, utanfaktiskt användas för att skapa en bättre miljö föross som bor i . Det var det somgjorde det motiverat att avgiftsbelägga.Vid uppräkningen av de byråkratiskabesvärligheter som borde avskaffas för att ge fart åtbostadsbyggandet nämndes ocksåinvesteringsavgifter. För min del har jag litet svårtatt förstå att borttagandet av investeringsavgifterpå kontorsbyggen skulle leda till ett ökatbostadsbyggande. Det är naturligtvis viktigt attkontorsbyggandet inte får konkurrera utbostadsbyggandet från byggmarknaden. Någotsådant skulle vara mycket olyckligt. Problemet justnu är trots allt den ökade skattebelastningen påboendet. Det kan bara till dels bli en lösning genomnya bidrag och subventioner. Som jag tidigare sadeär detta också ett besvärligt sätt att gå till väga. Viär inte betjänta av en större skattebörda på ettredan mycket dyrbart boende, ett boende som detdessutom är brist på. Kanske de båda andradebattörerna borde besinna detta.Anf. 91 Bostadsminister ():Fru talman! Låt mig beträffande skattereformenoch boendet bara få slå fast att det är riktigt attboendet belastas med högre kostnader nästa år.Men man får inte glömma bort de skattesänkningarsom medborgarna till följd av skattereformen fårnästa år. Både landsorganisationen ochhyresgäströrelsen har vid sin genomgång avskattereformens effekter kommit fram till att devanliga löntagarna i de vanliga bostäderna ärskattereformens vinnare. Även sedan ökadeboendekostnader har betalats kvarstår en kraftigTökad disponibel inkomst. Jag tycker att det ärangeläget att stryka under detta; eftersom PärGranstedt ondgjorde sig över skattereformen ochöver att en del av de kostnader som måste till för attfinansiera skattereformen belastar boendet.Låt mig avslutningsvis säga -- för att det inte skallråda något missförstånd -- att har fattatbeslut om att investeringsavgiften skall ligga kvarbeträffande . Ettundantag har gjorts för del. Där skallavgiften försvinna tidigare.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1990/91:48 omstudentbostadsbristenAnf. 92 Bostadsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta för att förbättrabostadssituationen för studenter.Bostadsbyggandet är det högstasedan mitten av 70-talet. Ändå är det i stora delarav landet brist på bostäder. I synnerhet gäller dettakommuner med olika former av högre utbildning.Kommunerna har ansvaret förbostadsförsörjningen. Detta ansvar omfattar ocksåde studerande.På en del studieorter finns fortfarandeupplåtelsevilllkor för studentbostäder som gör atthyresgästerna kan bo kvar efter det attstudierna har avslutats. Detta försvårar naturligtvisavsevärt möjligheterna för nya studenter att få enbostad.Jag kan i sammanhanget nämna att situationen iStockholm enligt uppgift har förbättrats i hög gradsedan studentbostadsstiftelsen successivt börjatförändra villkoren i hyreskontrakten. I harman hyrt ut studentbostäderna medtreårskontrakt, men är i färd med att ändravillkoren så att nya upplåtelser knyts till studierna.Det enda sättet att tillgodose studenternasliksom andra bostadssökandes önskemål är att ökatillgången på lämpliga bostäder. Regeringen hardärför vidtagit ett antal åtgärder som har lett till attvi nu har ett bostadsbyggande som ligger på enmycket hög nivå.Vissa av regeringens åtgärder har direkt inriktats påatt underlätta för kommunerna att lösa destuderande ungdomarnas bostadsproblem.Studentbostadsföretagen har fått sammaförmånliga lånevillkor som de allmännyttigabostadsföretagen. Vidare kan ungdomsbostadsstödlämnas till nyproducerade studentbostäder. Ettsärskilt ungdomsbostadsbidrag har införts förungdomar . Det sträcks den 1 januari1991 ut till att omfatta alla studerande. Vid sammatidpunkt införs också bostadsbidrag förensamstående. Även förbudet motsammanslagningar av smålägenheter vidombyggnad samt strängare regler för kontoriseringav bostadslägenheter verkar i samma riktning.Jag delar uppfattning att det ärangeläget att de studerande har tillgång till enbostad i anslutning till studieorten. Därför är detviktigt att de kommuner som harhögskoleutbildning tar sitt ansvar för de inflyttandestudenternas bostadsförsörjning.Den inom inrättadeungdomsboendedelegationen har regelbundnaöverläggningar med förenadestudentkårer om studentbostadsfrågorna, ochdelegationen kommer också att föradiskussioner med de berörda kommunerna.I sin interpellation riktar ettantal krav mot kommunerna, bl.a. när det gällerplaneringen av bostadsförsörjningen och behovetav flexibilitet i planeringen. Jag har ingen annanuppfattning än den härvidlag geruttryck för.Anf. 93 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Tyvärr ger det väl inte de många bostadslösastudenterna så mycket hopp om någon snar hjälp.Vi har hört hur det står till i iallmänhet, men det är inget undantag förstudenternas del. 5 000 studenter står i kö ochväntar på bostad. Det går ungefär åtta studerandepå ett studentbostadsrum.Det räcker inte att säga att kommunerna haransvaret för bostadsförsörjningen. Kommunernahar mycket att stå i , och mångakommuner knäar under uppgifter som de har blivitålagda att utföra. Det gäller bl.a. barnomsorgenoch vård av äldre -- många frågor pockar påprioritet. Det är oroande att många kommuner inteprioriterar frågor som hör ihop med studenternasboendeförhållanden. Men vi får inte glömma attdet är riksdag och regering som fattar beslut omspelreglerna. Reglerna är i många fall stelbenta ochonödigt byråkratiska. Det är regeringen som haransvaret för att våra ungdomar får de allra bästamöjligheter till en god utbildning. I den förstainterpellationsdebatten här i kammaren hördevi hur besvärligt det är att fylla platser på högskoloroch att rekryteringen på många sätt är besvärlig. Viskall inte försvåra den genom att inte erbjudastudenterna en bra bostad.Det måste till bra och flexibla former för samarbetemellan stat och kommun, så att de som studerar fårtak över huvudet. Det får inte bli någonöverraskning att det har kommit nyautbildningsplatser till en högskoleort. Allakommuner som har högskoleutbildning vill ju fåplatser. Naturligtvis måste man då sörja för att destuderande har någonstans att bo.Vi står därför inför en situation då mångaungdomar trots att de har kommit in på enhögskoleutbildning väljer att säga nej till denåtrådda utbildningen, beroende på att de inte kanflytta in någonstans med sina tillhörigheter. Man ärkanske rädd för de skulder som studierna för medsig, men det mest påtagliga nu införhöstterminsstarten är ju att man inte harnågonstans att ta vägen.I , varifrån jag kommer, har vi fått upplåtastugor på ett campingområde. Frimurarhotellet harockså fått hysa några av ungdomarna. Sverigesförenade studentkårer har gjort enbostadsundersökning, som visar att avstudenterna avstår från en högskoleplats på grundav att de inte har någonstans att bo.Så här får det ju inte vara. Det är retoriskt att sägapå detta sätt, men vi vill väl satsa på våra ungdomar,herr minister, vi vill väl ha välutbiladarbetskraft.Av de kontakter som jag under den senaste tidenhar haft med studenter framgår det mycket klarthur besvärlig situationen är. Dessutom ärstudenterna mycket oroade över den höjning avhyrorna som kommer vid nyåret. Det gäller delsden ordinarie hyreshöjningen på , dels denhöjning som blir en följd av skatteomläggningen.Här i har stiftelsen i de pågåendehyresförhandlingarna aviserat en höjning på25,. Detta blir mycket kännbart för de flestastudenter, eftersom de i allmänhet inte är rika. Jagvill fråga bostadsministern om han är beredd attgenomföra kompenseringar med tanke påstudenternas boende. Studierna och dessfinansiering är ju ett stort problem, och boendet ären viktig del av problemet.I dag kostar ett litet studentrum , medgemensamt kök, . förenadestudentkårer (SFS) säger att ett rum får kostamaximalt . Vi i har ju år efter århävdat att det är nödvändigt att studenterna får denekonomiska trygghet som behövs för att de skallkunna bedriva sina studier. Vi har ju föreslagit enstudielön, vilket skulle innebära att fler unga på siktkan skaffa sig en längre utbildning. Rekryteringensammanhänger ju med den härproblematiken. Inte minst ungdomar från hem därman inte är så studiebenägen väljer att avstå frånutbildning.Jag vill avsluta med att något beröra det sombostadsministern nämnde, nämligen systemet meduthyrning av studentbostäder. Enligt uppgifter som jag har fåtttill min kännedom har i olika företagoch bl.a. fått hyrastudentlägenheter. Det är åtminstone 400lägenheter som har hyrts ut till företag . Denna utveckling får inte accepteras. Det ärstudenter som skall ha dessa bostäder. Det får intevara så att företag får hyra dessa bostäder bara föratt de kan betala bättre. Jag vill fråga statsrådet:Vad tänker statsrådet göra för att komma till rättamed den här formen av uthyrning?Sammanfattningsvis menar jag att staten måstegöra vad den kan för att ge möjlighet för studenteratt studera och anta en erbjuden högskoleplats. Deträcker inte med att uppmana kommunerna attbygga fler lägenheter eller att uppmana debostadssökande -- som jag såg i ett referat från ettmöte mellan bostadsministern och studenter -- attställa sig i kö, för det är det enda sättet att få redapå hur många bostadssökande det finns.Studenterna kräver goda och enkla bostäder tillrimlig hyra. Därför vill man ha förenklade regleroch byggnormer. Man måste se till att det intesläpps in monopol och karteller i så storutsträckning som är för handen.Konkurrenslagstiftningen bör ses över liksomupplåtelseformerna. Jag håller med att det behöver komma in litet perestrojka pådetta område. Det nuvarande systemet är förstelbent, och att satsa på bostäder för ungdomar äratt satsa . Detta kräver ett visst måttav engagemang från byggnadsbranschen och ocksåfrån regeringens sida, men det har vi inte settsärskilt mycket prov på.Anf. 94 Bostadsminister ():Herr talman! Ja, vi skall satsa på våra ungdomaroch deras utbildning. Jag vill upprepa, att när detgäller bostadsförsörjningen både i och iandra kommuner, är det kommunerna som skallplanera för denna. Regering och riksdag skall se tillatt kommunerna får möjlighet att genomföra sinplanering. De kommuner som har fått förmånen attfå högskoleutbildning med utbildningsplatserförlagd till sin kommun har också att ta ansvar föratt de som skall studera där har någonstans att bo.Regeringen varken bygger eller förmedlarbostäder. Det gör inte heller . Detta ärfaktiskt en fråga, och det är dessaspelregler som gäller.Precis som jag har redovisat i svaret är det regeringoch riksdag som ställer olika instrument tillkommunernas förfogande, så att de får chans attgenomföra det bostadsbyggande som krävs och attleva upp till sitt ansvar för de unga människor somkommer dit för att bedriva studier. Detta har vigjort genom att studentbostadsföretagen har fåttsamma låneregler som allmännyttan, genom attungdomsbostadsstöd kan lämnas också tillnyproducerade studentbostäder -- detta stöd gårsom bekant till kommunen -- och genom attsärskilda ungdomsbostadsbidrag införts förungdomar. utsträcks detta tillatt omfatta alla studerande. Den övreåldersgränsen tas bort i enlighet med Sverigesförenade studentkårers önskemål. Sedan är det enannan sak att i gick emot desärskilda ungdomsinriktade åtgärderna.När det sedan gäller frågan omstudentbostadsstiftelserna och de uthyrningsreglersom dessa tillämpar, kan dessa regler bara påverkasgenom beslut i resp. studentbostadsstiftelse. Det ärju studenterna själva som driver dessa stiftelser ochhar att fatta beslut om vilka regler som skall gälla.Jag kan inte tänka mig att menaratt regeringen skall gå in i dessa stiftelser och talaom hur de skall bedriva sin verksamhet. Jag utgårifrån att delar uppfattningen attdet är en sak för medlemmarna, dvs. för destuderande på resp. kårort, att fatta dessa beslut.När det gäller frågan om nästa års hyror är denaturligtvis föremål för överläggningar. Jag villbara stillsamt upplysa om att för studerande somenbart har studiemedel -- det är en kategoristuderande -- ökar studiemedlen genomuppräkning av basbeloppet. Deungdomsbostadsbidrag som studenterna kan fåförbättras. De studenter som har inkomster ikombination med andra kan få skattelättnader, ominkomsten faller inom ramen för skattelättnader.Det får man om man betalar någon skatt överhuvud taget. Det är angeläget att man i bilden tarmed att de höjda boendekostnaderna även på dettaområde motsvaras av höjda inkomster för dem somskall bo i studentbostäderna.Jag vill än en gång understryka att jag delaruppfattningen att vi skall satsa på ungdomar ochderas utbildning. Jag delar uppfattningen att manbehöver en bra bostad om man skall kunna bedrivaframgångsrika studier. Därför har vi ställt deinstrument till förfogande som jag här harredovisat. En majoritet i har stått bakomdessa åtgärder. Ansvaret för att bostäderförverkligas, såväl i som på andra orter,ligger på kommunen när det gäller studentbostäderliksom andra bostäder.Anf. 95 ():Herr talman! Jag uppskattar mycket attbostadsministern har tagit sig så mycket tid attbesvara min interpellation och bemöta desynpunkter som jag för fram. Jag kännernaturligtvis också till att kommunerna har ansvaret.Jag betonade också att det är mycket olyckligt bland alla sina kommunala uppgifter kanskeinte har satt bostadsförsörjningen för studenter ochtillkommande nya hyresgäster högst påprioriteringslistan.Det krävs nya flexibla lösningar. Man bör kunna hasamråd och utan så mycket stelbenta regler kunnakomma fram till det resultat som jag är övertygadom att bostadsministern och jag har precis sammauppfattning om, nämligen att vi skall få brabostäder till våra studenter.När det gäller upplåtelseformerna nämndebostadsministern själv i svaret att man hadeåstadkommit vissa förbättringar i Stockholmgenom att man hade sett över upplåtelsereglerna.Jag inser också att man måste utgå ifrånstudenterna och deras stiftelser och att det inte ärnågot som kan gå in och peta i. Däremotmenar jag att det är ett samhällsproblem som måsteuppmärksammas. Lägenheter som skulle kunnaanvändas för ett annat ändamål tas i anspråk avsådana som inte har så stort behov av dem. Det harframkommit tidigare i debatten . Lägenhetersom är avsedda för boende används också tillkontor osv. Detta minskar marknaden förstudentrum.Avslutningsvis skulle jag än en gång vilja betona attdet är ett gemensamt ansvar för ,regeringen och kommunerna att komma fram tillflexibla samarbetsformer som inte försvårar förstudenter att få möjlighet att bo hyggligt och tillrimliga kostnader. Jag vidhåller återigen attstudenterna inte är skattereformens vinnare, utandess förlorare. De har ingen marginalskatt somförsvinner där de kan tillgodogöra sig vinster. Defår vara med och betala detta, och det kommer attbli mycket kännbart och svidande i deras ekonomi.Det underlättar absolut inte den rekrytering tillhögre utbildning som är så nödvändig och viktig förvårt lands framtid.Anf. 96 Bostadsminister ():Herr talman! I sitt senaste inlägg tycker jag attMarianne kom betydligt närmare denverklighet vi lever i. Hon är dock oroad över attkommunerna inte skall kunna prioritera dennafråga framför alla sina andra uppgifter. Minuppfattning är att om en kommun vill prioritera attfå utbildningsplatser till orten, måste kommunenockså prioritera att de utbildningsplatserna kanutnyttjas. Jag ser ett mycket starkt samband i detta.En expansiv och framåtsträvande kommun tar tillsig utbildningsplatser och vill utvecklas på detområdet. Det är dess absoluta skyldighet att se tillatt dyra utbildningsplatser kan användas och att deungdomar som söker sig dit får bra villkor för sinastudier. Då måste ungdomarna ha någonstans attbo.Därför gör jag denna koppling och vill stryka underatt det inte får bli en uppgift som faller undan. satsa på utbildning och ha de förmåner somdetta innebär för en kommun, måste man ocksålösa de frågor som hänger samman med detta.Marianne efterlyser flexibla lösningar. Jagär en förespråkare för flexibla lösningar. Jag tror attvi står varandra ganska nära i det avseendet. IKalmar, som nämns, har man varit duktig på att tafram särskilda lösningar för ungdomars boende.Många kommuner kan ta efter lösningar somKalmar har genomfört. Jag är därför övertygad omatt har förmåga att finna flexibla lösningarnär det gäller studentboendet. För min del är jagangelägen om att på olika sätt medverka till attstelbenta regler inte förhindrar flexibla lösningar,självfallet under förutsättning att man kanåstadkomma ett bra boende.Upplysningsvis vill jag säga att upplåtelsereglernaför studentbostadsstiftelserna, som MarianneJönsson nämnde, har berörts vid de samtal jag vidnågra tillfällen har haft med FörenadeStudentkårer. Jag har då redovisat min uppfattningatt studentbostäder självfallet skall bebos avpersoner som bedriver aktiva studier.Slutligen vill jag ta upp skattereformen ochhyrorna. Det är riktigt att om man inte har någoninkomst så får man ingen skattelindring. Destuderande har då i stället studiemedel.Studiemedlen kommer att räknas upp medbasbeloppsökningen. Därtill kommer deförbättringar vi kommer att genomföra när detgäller det särskilda ungdomsbostadsbidraget. Somen följd av SFSs, ,önskemål slopas den övre åldersgränsen, vilket jagtror kommer att gynna de studerande.Anf. 97 ():Herr talman! Kommunernas roll är naturligtvisfundamental. Det är de som tillhandahållerbostäder. Vid de kontakter jag har haft medstudenter inför höstterminsstarten har jag hörtsynpunkten att sådana högskolekommuner sominte tillhandahåller bostäder inte heller skall hanågra högskoleplatser.Jag sitter själv i utbildningsutskottet och i enhögskolestyrelse. Jag har förvisso goda möjligheteratt förmedla dessa upplysningar. Det fungeraremellertid inte riktigt på det viset, och det finnsockså en viss framförhållning. Jag är övertygad omatt den diskussion vi har fört kan bli ett viktigtmemorandum för många kommuner. Det somskedde inför höstterminsstarten får helt enkeltinte upprepas. Enligt uppgift från SFS stod 20 000studenter helt husvilla. De visste inte vart de skulleta vägen, och många åker hem för att ta ett jobb omdet är möjligt i stället för att utnyttja en åtråvärdhögskoleplats.Jag vill än en gång tacka bostadsministern för enmycket intressant debatt.