prot · GE0912 · 1990-10-22 00:00:00 — harregeringen drivit igenom ett antal s.k.riskkapitalbolag som också de skall medverka tillatt förstatliga ägandet.På punkt efter punkt tar man steg efter steg för attsocialisera ägandet. Detta leder mednaturnödvändighet till att förtroendet för svenskekonomisk politik och svensk ekonomiskutveckling rubbas. Det var synd att statsministernöverhuvud taget inte berörde detta, men det finns en allvarlig förtroendekris inom och utomlandet när det gäller som investeringsland,som tillväxtland och som framtidsland i fråga omekonomisk utveckling. Detta är sämsta tänkbaratidpunkt att komma med signaler om att nu skallsocialismen stärkas i . Pensionerna, om deskall tryggas, kräver mindre av socialism i Sverige.Med mer av socialism blir det faktiskt mindre avpensioner.Anf. 8 Statsminister ():Herr talman! Det paradoxala är att under deborgerliga regeringsåren fick vi mer av statligtägande inom industrin, medan det statliga ägandethar minskat . Så är det faktiska förhållandet.I dag diskuterar vi en helt annan sak, nämligen omAP-fonderna kan spela en roll, liksomlivförsäkringsbolagen gör, för att bidra till detriskkapital som behövs och på detta sätt tryggaspensionerna för framtidens ATP-pensionärer.Jo, , jag anser att det skall finnasen gräns för placeringen. Jag angav en tänkbargräns och det är den som bilförsäkringsbolagen hari dag. Jag anser absolut att en sådan gräns skall slåsfast. Men det är rimligt att vi tar ställning till detefter det att vi har fått frågan ordentligt belyst.Jag tycker det att åberopandeav ordförande på något sättförtar effekten av mitt argument att experten ochekonomen anser att AP-fonderna skullekunna spela en konstruktiv roll för svensktnäringsliv. Jag kan inte tänka mig att Meyersonskulle stödja ett förslag som skulle få sådanakonsekvenser som och . Det är helt klart att ochCarl Bildt av någon anledning överargumenterar påden här punkten.ATP är inte någon humbug vare sig systemet äruppbyggt med hjälp av placeringar till en del inäringslivet eller är uppbyggt av placeringar påannat sätt. Syftet är att åstadkomma trygghet förhundratusentals människor. Vi socialdemokraterdiskuterar hur vi med något ändradeplaceringsmöjligheter skall kunna öka dennatrygghet. Det är vad det handlar om, och jag tyckernog att man på den punkten kan bli trodd på sittord.Jag tycker inte att jag har någon anledning att taställning till ett förslag som -- i det skick som jag harsett det -- omfattar ett par sidor om ettjätteproblem, när skalllägga fram sitt förslag. Jag har den respekten förarbetsmarknadens parter -- vare sig det är fråga omarbetsgivarsidan eller löntagarsidan -- att de skall fåutveckla sina tankar och idéer innan man sågar avdem genom att säga: Det är inte någon idé att niöver huvud taget sysslar med den här frågan. Dettahandlar ju om deras medlemmars trygghet påålderdomen. Då är det väl rimligt att de fårmöjlighet att utveckla sina förslag.Sedan skall jag ge besked om vad jag anser om detkonkreta förslag som LO kommer att lägga fram,möjligen om ett havlår.Anf. 9 ():Herr talman! vidhåller att syftetmed detta förslag är att trygga pensionerna. Menom man skulle låta AP-fonderna placera t.ex. 20 %i stället för som i aktier, skulle detta omvi antar en betydligt högre avkastning på aktier änobligationer -- låt oss säga långsiktigt , vilkettroligen är väldigt optimistiskt -- tillföra 2 miljarderkronor , och tryggarinte pensionerna för några tusentals människor.Det enda som kan trygga pensionerna för alla ATP-pensionärer och , framför allt iframtiden, är en ekonomisk tillväxt. Då måste viställa oss frågan: Hur skall näringslivet i Sverigebäst förvaltas för att vi skall få en ekonomisktillväxt ? Min övertygelse är att ettenskilt förvaltat näringsliv kommer att ge oss enhögre tillväxt än ett näringsliv där staten ärdominerande ägare.Observera att om de stora LO-fonderna införs, tregånger så stora som dagens fonder, så spelar detingen roll med en ägarbegränsning som innebär attt.ex. 20--får placeras i aktier. Fondernakommer ändå att bli dominerande i det svenskanäringslivet.I sitt interpellationssvar sade att ettav skälen till att regeringen vill ha den friaplaceringsrätten är att den skulle medverka till attöka sparandet i . Som jag sade i mittinledningsanförande kommer inte sparandet attpåverkas ett enda dugg av om AP-fonderna fårplacera i aktier i stället för i obligationer. Detta ärinte någon lösning på problemet med bristen påsparande som regeringen på det här sättet har velatgöra gällande.Ingvar återkommer till parallellernamellan de privata försäkringsbolagen och AP-fonderna. Men det rör sig ju om två helt olika saker.Försäkringsbolagen bygger på frivilligt sparande,och pensionsutbetalningarna är helt beroende avvilken avkastning det blir på det kapital somförsäkringsbolagen förvaltar. Försäkringsbolagenbetalar skatt på avskastningen på bolagen och ävenpå försäkringssparandet. AP-fonderna däremot äruppbyggda av skattemedel. Det är statliga fonder.Ingen pensionär är beroende av vilken avkastningAP-fonderna ger. De betalar ingen som helst skatt.Vi talar om två vitt skilda saker. Det går inte att dranågra paralleller mellan dem och säga attplaceringsreglerna för den ena institutionen skallvara desamma som för den andra.Sedan säger igen att han inte vill taavstånd från LO-förslaget. Men att han är beredd att avstå från många andraormiliga förslag som cirkulerar i debatten. Mendetta är naturligtvis känsligt. minns vialla väl att det ofta är LO som bryter väg och somtalar om hur det skall bli, och sedan följer partietefter. Och om igen, herr talman, tycks det bli på detsättet, vilket jag djupt beklagar.Anf. 10 ():Herr talman! Statsministern återvänder till vadsom i och för sig är en väletablerad myt, nämligenatt man under socialdemokratiska regeringar under1980-talet har avsocialiserat näringlivet. Men det ären myt, och den är felaktig. Statsägandets andel avbörsvärdet har ökat från ca 3 till , genomlöntagarfonder och genom de andra utnyttjandenaav olika fonder som har gjorts. harsocialiserat ägande under socialdemokratiskledning. Socialdemokraterna har inte talat såmycket om det, vilket jag på goda grunder kanförstå, men det är ett faktum att det är detta somsocialdemokraterna har gjort.Bengt berörde delar av argumentenmot varför parallellen med de privataförsäkringsbolagen är så felaktig. Låt mig ocksåerinra statsministern om att försäkringsbolagenicke har rätt att placera det egentligaförsäkringskapitalet, dvs. det som motsvarar vadman kallar den försäkringstekniska skulden, iaktier. Försäkringsbolagen är i lag förhindrade attgöra detta. Men AP-fonderna skulle få rätt att fulltut placera kapital i aktier, en rätt somförsäkringsbolagen de facto inte har när det gällerdet egentliga försäkringskapitalet. Det som i så fallkrävs är att man först ändrar lagen förförsäkringsbolagen och därefter ändrar lagen förAP-fonderna. Men då blir väl det socialistiskasyftet väl uppenbart.Sedan vill jag bara notera att statsministern alls intehar någon neutral attityd till LO-förslaget om attAP-fonderna, efter det att socialdemokraterna harfått rätt att använda dem för att socialisera ägandet,skall tredubblas och byggas ut till rena superfonder.Formuleringarna i interpellationssvaret är entydigtpositiva till LO-modellen. Statsministern säger attdet bidrar till lösningen av många problem. Han tarännu inte formellt ställning för det, men han ger detsitt moraliska stöd. Och det är en politisk signal sågod som någon.Investeringar är vad behöver för att vi skallfå den tillväxt som krävs för att vi skall kunna klaraframtidens pensionsbetalningar. Om det är någotsom jag tror skrämmer bort investeringar urSverige så är det nya signaler om socialisering avägandet, om utbyggd statskontroll och utbyggtstatsägande. Dessa signaler är farliga för svenskekonomi.Och jag upprepar: Pensionsargumentet för attmotivera socialism är humbug. Det handlarverkligen om ulven i fårakläder.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1990/91:3 ombilavgifterAnf. 11 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig varförregeringen inte har beslutat om en proposition ombilavgifter och hur regeringen vill prioritera arbetetför att klara de nationella miljömålen iStockholmsregionen.Ett förslag till bilavgifter i form av områdesavgifterför motorfordon har lämnats avStorstadstrafikkommittén (STORK) i dessbetänkande (SOU 1989:43) Storstadstrafik 3. Dettaförslag har formen av en ramlag som innebär attregeringen under vissa förutsättningar skulle kunnage en kommun rätt att ta ut bilavgifter för attminska biltrafiken inom kommunen och därigenomockså de utsläpp, buller och andra miljöstörningarsom orsakas av denna trafik. Övervakningen av detav STORK förordade avgiftssystemet skulle skötasav särskilda bilavgiftsövervakare. Underremissbehandlingen har STORK:s förslag tillbilavgifter mött kritik främst då det gällerrättssäkerheten. Bl.a. av detta skäl avserregeringen att inte lägga fram förslaget ombilavgifter för riksdagen.Enligt regeringsförklaringen avser regeringen attpresentera förslag för om ökade insatserför miljövänliga trafiksystem i de trestorstadsområdena.Jag vill i detta sammanhang erinra om det uppdragsom regeringen gett till de tre s.k.storstadsförhandlarna. Enligt direktiven skall varoch en av dessa förhandlare med berörda parterinom en särskild storstadsregion utarbetaöverenskommelser som syftar till att genomåtgärder i det samlade trafiksystemet förbättraregionens miljösituation, öka tillgängligheten samtskapa bättre förutsättningar för regionensutveckling. Storstadsförhandlarna skall redovisaresultatet av sina överväganden senast den 15januari 1991.Vidare vill jag redovisa att regeringen avser att iden miljöpolitiska proposition som kommer attföreläggas behandlafrågor om trafikens miljöeffekter. I dennaproposition kommer särskilda åtgärder att föreslåssom syftar till att minska trafik-, miljö- ochhälsoproblemen i storstadsområdena. Regeringenkommer också i internationella sammanhangliksom med kraft att verka för att de skadligaverkningarna av motorfordonstrafiken reduceras.Anf. 12 ():Herr talman! Jag får tacka så mycket för svaret.Men det känns litet avslaget. Vi vet ju alla vadbilismen ställer till med i form av miljöförstöring,olyckor, buller, ohälsa och förstörda kulturskatter.Vi har riksdagsbeslut för målen i miljöpolitiken omminskning av utsläpp. Dessa mål måste föras nedpå regional och lokal nivå och utlösahandlingsplaner, så att de kan förverkligas. Medden utveckling som råder på trafiksidan finns detsmå eller inga möjligheter att uppnå dessa mål. Nogvar väl målen allvarligt menade när beslut fattadesoch när konventioner skrevs under?Storstadstrafiken ökar kraftigt och snabbt.Situationen är redan olidlig för dem som lever ochverkar i t.ex. . Regeringen harsagt nej till förslaget om biltullar. Regeringenverkar handlingsförlamad när det gäller att kläckanya idéer för att klara problemen och de uppsattamålen och hänvisar till utredningar när problemenbara ökar.För att komma till rätta med problemen måsteframför allt spårburen kollektivtrafik byggas ut ochgöras prismässigt konkurrenskraftig t.ex. genomsänkning av priserna. För det fordras pengar sommåste tas ut av den trafikgren och av dem sombidrar till att öka trafiken.Vi är just nu inne i en ekonomisk kris som bl.a.beror på överstor materiell konsumtion. Ett sätt attbörja komma till rätta med problemen är att manhjälper till att sänka drivsmedelsförbrukningen. Viminskar då importen, vi förbättrar bytesbalansen,och bäst av allt, vi kan förbättra miljön och minskautsläppen och alla dess skadeverkningar.Hur skulle det vara om regeringen funderade över:-- att ge möjligheter till en rimlig regionalbeskattning av drivmedel,-- att införa en kollektivtrafikavgift förverksamheten räknat på antalet anställda, eftersomarbetsplatser driver upp resandet ochtrafikvolymen kraftigt och därmedinvesteringsbehoven,-- att införa en gatuutrymmesavgift för dem somhar registrerade bilar. Om avgiften blir tillräckligthög kan den berättiga till fri parkering därparkering är tillåten och till ett månadskort förresor med kollektivtrafiken.-- att avskaffa de privata förmånerna medföretagsbilar, dvs att avskaffa avdragsrätten förföretagen för körning som inte är direkt hänförligtill verksamheten,-- att avstå från att ta ut moms på kollektivtrafikentill lands och till sjöss, så att fler människor åker påett miljövänligt sätt,-- att medverka till att nya trafikleder inte byggs.De drar till sig mer vägtrafik.-- att medverka till att sänka fordonshastigheternaför att minska trafikolyckor, minska buller, utsläpposv.,-- att skattemässigt verkligen premiera små fordonsom drar litet bränsle,-- att aktivt medverka till att fordon i stadstrafikkörs på biobränslen eller el, förutsatt att såvälbiobränslena som elen tas fram på ett ekologisktrimligt sätt?Anf. 13 Kommunikationsminister ():Herr talman! hade en rad förslag. Detvar i stort sett en upprepning och en uppräkning avförslagen i storstadstrafikkommitténs betänkande.Det betänkandet har remissbehandlats och utgör juett av underlagen i det arbete som pågår med enmiljöpolitisk proposition. När vi är färdiga med detarbetet får vi återkomma och redovisa vilka förslagsom vi bedömer vara rimliga och möjliga attgenomföra.Carl anförde kända argument, som attförstärka och bygga ut kollektivtrafiken. Han sadeatt det behövs mycket pengar för det ändamålet,och det är ju väl känt. Det är också väl känt att detsaknas pengar i den statliga budgeten för nyaändamål. Det vore intressant att höra om medverka till att stärka inkomstsidan för attklara de ökade utgifterna. Att minskaskatteintäkterna genom att ta bort moms rentgenerellt på kollektivtrafiken medverkar inte till attöka medelstillgången för att bygga utkollektivtrafiken.Sedan talade om att införa en regionalbeskattning av drivmedel för bilismen. Det harvarit en ganska intensiv diskussion ombeskattningen av bensin under den senaste tiden.Jag hörde inte att i den diskussionenkrävde höjningar av bensinskatten. Däremot vardet många i debatten som krävde sänkningar avbensinskatten. Även om man kan ha förståelse fördet kravet, är det otvetydigt så att det skulle minskavåra möjligheter att agera till förmån förkollektivtrafiken.Jag tror inte heller på den praktiska möjligheten attinföra en regional beskattning av drivmedel. Isynnerhet tror jag att det vore en utomordentligtolämplig metod i storstadsregioner, med deavgränsningsproblem som skulle uppkomma då.Därmed har jag besvarat en av de frågor som berörsi storstadstrafikkommittén.Låt mig konstatera att utvecklingen när det gällerbensinpriser verkligen har inneburit att man nu kanse en dämpning av biltrafiken -- på gott och ont. Förnaturligtvis är minskad trafik av godo urmiljösynpunkt, men trafiken i allmänhet fyller juockså en viktig funktion i samhället för människorsrörelsefrihet, valfriheten att resa och att ta sig tilljobbet och för produkter som skall transporteras.Herr talman! Sammanfattningsvis vill jag säga attförslag om områdesavgifter inte kommer att läggasfram men att vi arbetar vidare för att hitta insatserför att förbättra trafikmiljön. I det arbetet är det,som jag sade i mitt första anförande, väldigt viktigtvad vi gör internationellt. Jag skulle betrakta detsom en av de allra viktigaste uppgifterna. Jag kanförsäkra att vi på det området arbetarmed stor kraft.Anf. 14 ():Herr tamlan! I trafikdebatterna får man kanskefinna sig i att upprepa en del kända argumentbeträffande de skador och bekymmer somstorstadstrafiken och massbilismen faktiskt innebärför människor, natur och våra konstföremål. Dåmåste en av de viktigaste åtgärderna vara attförsöka hitta vägar att minska massbilismen ochhjälpa människor till alternativ, nämligenspårbunden kollektivtrafik. Vi har i vårabudgetalternativ, som vi presenterat två gånger iriksdagen, klart och tydligt visat vår vilja attfinansiera investeringar på spårbundenkollektivtrafik. Det finns att läsa i våra motioner, såjag behöver inte upprepa det.Vi har inte argumenterat för att vi skall sänkabensinskatten. Däremot har vi sagt att det förglesbygdsbor kan finnas anledning att se överavdragsbestämmelserna för att underlätta förmänniskor i glesbygden att åka till och från sittarbete. Men att införa regionala drivmedelskatterkan vara ett sätt att faktiskt försöka att bidraga tillatt lösa de akuta problem som finns istorstadsområdena. De är väl kända iStockholmsområdet och i . Detfinns en mängd utredningar som visar att bilismenlångt ifrån bär de kostnader som den skapar isamhället.Det är inget tvivel om att trafik är viktig, människorhar ju behov att komma till och från sitt arbete.Men det är viktigare att försöka hjälpa människoratt ta sig till och från arbetet, att skötadistributionen, osv., på ett sätt som tillfogarsamhället, människorna och naturen så få skadorsom möjligt. Detta måste vara en bärandemålsättning. Det är ett arbete som vi verkligenställer upp för, och det är en av huvudpunkterna imånga av våra program att medverka till sådant.Därför är det viktigt att man från regeringens hållverkligen driver dessa frågor med kraft. Jag får inteden känslan när jag läserkommunikationsministerns svar. Det verkarmycket svalt, men det är allvarliga frågor.Det är med stort intresse som jag ser fram mot denmiljöpolitiska propositionen. Jag får dock säga: Änså länge har jag inte stora förhoppningar. Jaghoppas i så fall att mina förhoppningar skall kommapå skam -- det kan ju vara trevligt någon gång.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Meddelande om svar på interpellation1990/91:37Anf. 15 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag får meddela att interpellation 37av om en bro mellan Sundet ochHasselön ej kan besvaras inom den föreskrivnatiden på grund av interpellantens hinder att ta emotsvaret. Jag har kommit överens med att besvara interpellationen den 23 november1990.12 § Svar på interpellation 1990/91:6 omsocialbidragAnf. 16 Statsrådet ():Herr talman! i har frågatmig om jag är medveten om brister isocialtjänstlagen och om förslag kommer att läggasfram avseende förändringar i densamma.Sten fråga är föranledd av denmassmediala uppmärksamheten kring en interngranskning som gjorts i av vissasocialbidragsärenden.Kommunen själv gör nu en grundlig genomgång avsamtliga uppmärksammade ärenden. Kommunenhar dessutom själv begärt inspektion.Jag har därför inte för avsikt att kommentera detta.Sten vill ge sken av att ekonomisktbistånd betalas ut till personer som kan, men intevill, arbeta.Sten vet lika väl som jag att den som kanarbeta måste stå till arbetsmarknadens förfogandeför att kunna få socialbidrag. På den punkten råderdet ingen tvekan.Socialtjänstlagen är ett uttryck för samhälletssolidaritet med människor som av olika skäl inteklarar sin ekonomiska försörjning eller är i behovav annat bistånd. Jag är helt övertygad om att denhelt överväldigande delen av människor som fårbistånd lever i en sådan situation att biståndet ärfullt berättigat. Undantagsvis förekommer attmänniskor lämnar bedrägliga uppgifter och på såsätt kan lura sig till bistånd. Ett sådant beteende ärolagligt och skall självfallet beivras i vanlig ordning.Men jag upprepar att detta är undantag. Jag villmed skärpa ta avstånd från påstående att socialtjänstlagen användsav personer som inte besitter moral ochsanningsenlighet.Från helt andra utgångspunkter än StenAnderssons har framförts att det finns behov avpreciseringar i socialtjänstlagen.Handikapputredningen har lagt fram ettdelbetänkande om överklagningsrätt ochekonomisk behovsprövning inom socialtjänsten.Betänkandet har i vanlig ordning remissbehandalts,och remisstiden har gått ut i dagarna.Jag vill avvakta en sammanställning av remissvarenpå detta betänkande, men jag kan mycket väl tänkamig att det finns behov av en ytterligare översyn avlagen med uppgiften att undersöka behovet avpreciseringar.Anf. 17 i (m):Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detär rätt, som statsrådet säger, att min fråga baserarsig på olika undersökningar i , där man harkommit fram till att det förekommer slapphet ochslöhet när det gäller socialbidragsutbetalningarna.Det irriterar många malmöbor. Om det inteirriterar statsrådet är för mig ointressant, men detirriterar många malmöbor, fullständigt berättigat,att man har kunnat handha deras skattepengar pådet vis som har skett. Jag kan förstå detensamstående sjukvårdsbiträdet ochbutikskassörskan som måsteåka och lämna sina barn på dagis och arbeta åttatimmar för en lön i stort sett motsvarande densumma som hon erhåller i socialbidrag, trotsatt hon inte gör någonting.Jag understryker det jag har sagt i mininterpellation att den som kan men inte får arbeta,på grund av sjukdom, brist på arbete, skall ha enrelativt hygglig standard. Men då det gäller den somkan arbeta men inte vill göra det bordelagstiftningen skärpas. Det är väsentligt.År 1986 strejkade socialsekreterarna i . Dåfick politikerna gå in, kontrollera och betala utsocialbidragen. Då fann man att det hade betalatsut mycket mer pengar än enligt gällande normer, denormer som man kanske kritiserar men som iprincip skall täcka hur mycket som helst. I mångafall hade man alltså betalat ut mer pengar än enligtnormerna. Då begärde tre moderater -- LenaJanbring, och Carl-AxelRoslund -- olika former av kontroll. Det visadeskrämmande resultat. I en distriktsnämnd begärdeman en kontroll av vart 30:e fall. 33 fallkontrollerades, och samtliga 33 hade fått störreersättning än enligt normerna.Efter det här skrek socialarbetare och ävensocialdemokrater i kör att de aktuella rapporternavar felaktiga. Ofta gjorde man det innan man enshade sett rapporterna, egendomligt nog.Statsrådet säger att kommunen har satt i gång eninternrevision och att man har begärt attlänsstyrelsen skall kontrollera uppgifterna i fråga.Men vi moderater har begärt att statsrevisionenskall göra en kontroll. Där kan man mycket meraom förhållandena i . Mensocialdemokraterna har sagt nej. Jag misstänker,herr talman, att det här blir på precis samma sättsom i en annan fråga som vi har kunnat följa iSverige . I fråga om skulleman ju tvätta byken enligt min namne,utrikesminister . Jag tror alltså attdet blir samma tvätt här. Det kommer att bli enmeningslös kontroll som slutar i noll och ingenting.Jag har frågat om statsrådet är villig att medverkatill en ändring av lagstiftningen, så att det inte gåratt driva med de människor som jobbar varje dagoch som betalar skatt. Dels finns det ju en slapphetbland dem som betalar ut pengarna, delsförekommer det fusk bland många av dem som fårbidrag. Detta vet alla utom, tydligen, statsrådetLindqvist.Jag skall inte trötta statsrådet med att ta upp olikafall som det har stått om i tidningarna och som ärmånga till antalet och synnerligen svårförklarliga.Men det har t.ex. hänt att man har skickat bidragvarje vecka till personer som har befunnit sig iIndien eller . Hur kan det förklaras? Endansk kom över till , för att ta ett annatexempel, och stannade . Han fick bidrag.Men jag tycker att han i stället skulle ha fått enreturbiljett till . Han hade ingaambitioner att arbeta. Gå ut på en byggarbetsplatsi och förklara hur det ligger till, statsrådet!Det lär bli en mycket svår uppgift.När det sedan gäller socialtjänstlagstiftningen såhar det ju hänt att nämnden har sagt att det, medhänvisning till ett grovt felaktigt handlande, integår att betala ut några pengar. I ett fall var det enklient som hade tappat en summa om . ochsom därför behövde mera pengar. Då sade alltsånämnden nej. Personen i fråga överklagade då tilllänsrätten, som gav klienten rätt med följandemotivering. Eftersom den här personen har tappatpengar tidigare, måste det vara rätt även den härgången, så han skall ha sina pengar.Men vilken truckförare t.ex. på en arbetsplats iMalmö kan komma till sin arbetsgivare och säga atthan dagen innan tappat halva lönen och att handärför vill ha hälften av lönen av sin arbetsgivare?Det fordras någon rim och reson om det skall gå attförståelse för ett sådan här system.