prot · GE0919 · 1990-11-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:19Onsdagen den 7 novemberKl. 9.001 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1990/91:25 bil. 1 till justitieutskottetbil. 2 till trafikutskottetbil. 3 punkt 1 till bostadsutskottetpunkt 2 till finansutskottetbil. 4 punkterna 1 och 2 till utbildningsutskottetpunkt 3 till kulturutskottetpunkterna 4--6 till socialförsäkringsutskottetpunkterna 7--11 till kulturutskottetbil. 5 till jordbruksutskottetbil. 6 punkterna 1--5 till arbetsmarknadsutskottetpunkterna 6 och 7 till socialförsäkringsutskottetbil. 7 till näringsutskottetbil. 8 till arbetsmarknadsutskottetpropositionen i övrigt till finansutskottet1990/91:53 och 57 till skatteutskottetMotionerna1990/91:U1 och U2 till utrikesutskottet1990/91:BoU11--BoU14 till bostadsutskottet1990/91:Fi7--Fi11 till finansutskottet1990/91:N12 till näringsutskottet1990/91:L15 till lagutskottet2 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 24 oktoberFöretogs till avgörande bostadsutskottetsbetänkanden /91:BoU1 och BoU2,betänkanden /91:KU2,KU5 och KU6, jordbruksutskottets betänkanden1990/91:JoU4, JoU5 och JoU6, skatteutskottetsbetänkande /91:SkU1, utrikesutskottetsbetänkanden /91:UU1 och UU2 samtkulturutskottets betänkanden /91:KrU1 ochKrU3 (beträffande debatten i dessa ärenden, seprot. 14).Bostadsutskottets betänkande BoU1Mom. 1 (vissa ändringar i expropriationslagen)Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot57 för reservation 1 av m.fl. 1 ledamotavstod från att röstaMom. 5 (hyresgästorganisationernas inflytandem.m. enligt tillståndslagen)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot36 för reservation 6 av . 7 (bruksvärdessystemet)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 8 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 18 (hyresgästernas förhandlingsrätt ihyresförhandlingslagen)Utskottets hemställan bifölls med 177 röster mot134 för reservation 18 av m.fl.Mom. 22 (hyresgästinflytandet ibostadssaneringslagen)Utskottets hemställan bifölls med 177 röster mot134 för reservation 21 av m.fl.Mom. 24 (hyresgästinflytandet vid installationm.m. av kabel-TV)Utskottets hemställan bifölls med 232 röster mot78 för reservation 23 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 28 (kooperativ hyresrätt)Utskottets hemställan bifölls med 253 röster mot58 för reservation 27 av och . 29 (ägarlägenheter)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 28 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 31 (likabehandling avbostadsrättsorganisationer i lagstiftningen)Utskottets hemställan bifölls med 161 röster mot150 för reservation 30 av m.fl.Mom. 36 (avgiftsbelagdbostadsförmedlingsverksamhet)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 36 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU2Mom. 1 (förenklade nybyggnadsföreskrifter)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 5 (tillämpningen av nybyggnadsreglerna)Utskottets hemställan bifölls med 246 röster mot 42för reservation 6 av och . 19 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 10 (kravet på tillgänglighet)Utskottets hemställan bifölls med 293 röster mot17 för reservation 9 av . 1 ledamotavstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU2Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU5Mom. 1 (nationaldagen som helgdag)Utskottets hemställan bifölls med 228 röster mot60 för reservation 1 av m.fl. 20ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU6Mom. 1 (negativ föreningsrätt)HemställanUtskottets hemställan bifölls med 158 röster mot150 för hemställan i reservation 1 av . och reservation 2 av . 3ledamöter avstod från att rösta.MotiveringUtskottets motivering godkändes.Mom. 2 (kollektivanslutning m.m.)HemställanUtskottets hemställan bifölls med 159 röster mot151 för hemställan i reservation 3 av . och reservation 4 av . 1ledamot avstod från att rösta.MotiveringUtskottets motivering godkändes.Jordbruksutskottets betänkande JoU4Mom. 1 (växtskydd)Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot 40för reservation 1 av och . 2 (EGs växtskyddspolitik)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av -- bifölls medacklamation.Mom. 3 (forskning kring biologisk bekämpning)Utskottets hemställan bifölls med 254 röster mot56 för reservation 3 av m.fl.Mom. 4--10Utskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU5Mom. 1 och 2 (generellt importförbud för livsmedelsom producerats med i otillåtna metoderm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot74 för reservation 1 av m.fl.Mom. 3 (importförbud för livsmedel med resthalterav i förbjudna medel)Utskottets hemställan bifölls med 251 mot 58 förreservation 2 av m.fl.Mom. 4 (agerande för ett vidgatkvalitetsbegrepp)Utskottets hemställan bifölls med 275 röster mot19 för reservation 4 av . 15ledamöter avstod från att rösta.Mom. 5Utskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU6Utskottets hemställan bifölls.Skatteutskottets betänkande SkU1Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU1Mom. 1Utskottets hemställan bifölls.Mom. 2 (ytterligare begränsning avkrigsmaterielexporten)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av och --bifölls med acklamation.Mom. 3--10 (restriktivitet i krigsmaterielexportenm.m. )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av Per -- bifölls medacklamation.Mom. 11 (krigsmaterielexport till )Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot38 för reservation 3 av och . 1 ledamot avstod från att rösta.Utrikesutskottets betänkande UU2Mom. 2 (global miljöfond)Utskottets hemställan bifölls med 199 röster mot111 för reservation 1 av m.fl.Mom. 5 (miljödomstol)Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot20 för motion 1989/90:U637 av . i motsvarande del.Mom. 12 (information och medverkan)Utskottets hemställan -- som ställdes motutskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till yrkande 4 i motion1989/90:U637 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 14 (den miljön)Utskottets hemställan -- som ställdes mot motion1989/90:U637 av m.fl. imotsvarande del -- bifölls med acklamation.Mom. 15 ()Utskottets hemställan -- som ställdes motutskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till yrkande 6 i motion1989/90:U637 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 16 ()Utskottets hemställan -- som ställdes mot motion1989/90:U637 av m.fl. imotsvarande del -- bifölls med acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU1Utskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU3Utskottets hemställan bifölls.3 § Meddelande om samlad voteringTredje vice talmannen meddelade attjustitieutskottets betänkanden JuU2, JuU3 ochJuU4 samt betänkandenKU1 och KU3 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt.4 § Ändringar i kriminalvårdslagstiftningenFöredrogsjustitieutskottets betänkande1990/91:JuU2 Ändringar ikriminalvårdslagstiftningen (prop. 1989/90:154).Anf. 1 ():Herr talman! harsocialdemokraterna verkat för en politik som syftattill att brottslingar skall vistas utanför fängelsernaså mycket som möjligt. Den socialdemokratiskainställningen kom tydligt till uttryck i en intervjumed statsrådet i år1973. sade då följande: ''Fängelserna i dagär i ganska stor utsträckning fyllda med folk sominte borde sitta där, människor som har socialaproblem och borde hjälpas med sociala metoder.Man kan utgå från att fängelsestraff verkarnedbrytande i kanske av alla fall. Menvi kan inte helt avskaffa fängelserna, för det finnsskattesmitare, rattfyllerister och också ett litet antalpersoner som är farliga för andras säkerhet. ''Första gången som mer restriktiva regler inomkriminalvården kom på tal från socialdemokratisksida var i samband med att justitieminister aktualiseradeskärpningar för ekonomiska brottslingar. Men detvar då bara beträffande den typen av brottslingarsom socialdemokraterna kunde tänka sig stramarebestämmelser.Spionen rymning komemellertid att bli ett grundskott mot densocialdemokratiska inställningen. Efter denhändelsen blev socialdemokraterna tvungna attmodifiera sin uppfattning.Den nya socialdemokratiska linjen innebar dockinte någon förändring i sak. Det var i stället frågaom en mer retorisk reträtt från den tidigarepositionen. Även efter flykt fanns hossocialdemokraterna i grund och botten en bristandevilja att strama upp reglerna påkriminalvårdsanstalterna.I den proposition om ändring i lagen omkriminalvård i anstalt som kom 1988 föreslogregeringen -- under snävt givna förutsättningar --att strängare villkor skulle gälla vissalångtidsdömda. Resultatet av den lagändring somgjordes kom emellertid knappast att märkas. Deflesta brottslingar fick samma behandling somtidigare, bevakningen fortsatte att vara bristfälligoch narkotikamissbruket innanförfängelsemurarna florerade som aldrig förr.Den inställning som socialdemokraterna intagit tillde nu aktuella frågorna om permissioner ochbehandling av långtidsdömda visar att derasgrundinställning finns kvar. De kan inte tänka signågra egentliga skärpningar.I det betänkande som vi nu behandlar konstaterarutskottsmajoriteten å ena sidan att en stor mängdpermissioner missköts. Å andra sidan vill man intelåta detta leda till några lagändringar. I ställethänvisar man till att regeringen givitkriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att se övertillämpningen av permissionsbestämmelserna förintagna på kriminalvårdsanstalt.Uppdraget innefattar vidare en uppmaning tillkriminalvårdsstyrelsen att fortlöpande vidta deåtgärder som bedöms motiverade för att minskaandelen misskötta permissioner.Regeringen har alltså inte visat någon störrehandlingskraft på det här området. Det är juknappast fråga om krafttag från regeringens sidanär man bara ger i uppdragatt ''se över'' en viss verksamhet.Om man tror att inom denuvarande reglernas ram skulle kunna vidtaåtgärder för att få ned antalet missköttapermissioner till acceptabel nivå misstar man sig.Kriminalvården kan inte göra mycket mer än dengör . Det som behövs är lagändringar.Herr talman! Det är nu nödvändigt att de reglersom gäller permissioner stramas upp på olika sätt.Bl.a. bör kvalifikationstiderna för en ny permissionefter misskötsamhet av olika slag göras längre.Obevakade permissioner bör starkt begränsas fördem som gång på gång återfaller i brott. Intagnasom begått allvarliga våldsbrott och narkotikabrottbör endast i undantagsfall erhålla permission.Beträffande behandlingen av långtidsdömda gälleri dag den regeln att särbehandling enligt 7 § tredjestycket lagen (1974:203) om kriminalvård i anstaltfår ske av intagen som undergår fängelse i lägst fyraår. För den som dömts för narkotikabrott gårgränsen för särbehandling vid fängelse i lägst två år.Dessa regler bör skärpas så att särbehandling kanske beträffande alla intagna som har dömts tillfängelse i lägst oavsett brottslighetenskaraktär. En person som har dömts till ett så långtfängelsestraff som har nämligen oftast gjortsig skyldig till svår brottslighet, inte sällan allvarligavåldsbrott. Allmänhetens skyddsintresse måste härsättas i främsta rummet.När bestämmelsen om särbehandling avlångtidsdömda infördes uttaladeutskottsmajoriteten för övrigt att det bordevara ett önskemål att det införs en så enhetligreglering som möjligt såvitt avser samtligalångtidsdömda.Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och 6.Enligt 37 § lagen om kriminalvård i anstalt skallhälso- och sjukvårdspersonal inom kriminalvården,utan hinder av sekretess, underrätta styresmannenvid anstalten om en intagen lider av en smittosamsjukdom, som enligt smittskyddslagen är ensamhällsfarlig sjukdom, t.ex. HIV-infektion. I detregeringsförslag som behandlas föreslås att enmotsvarande bestämmelse om uppgiftsskyldighetinförs i lagen (1976:371) om behandling av häktadeoch anhållna m.fl.Reservation 2, tar ställning för att motsvaranderegler skall gälla beträffande intagna i polisarrester.Anf. 2 ():Herr talman! Det övergripande syftet i regeringensförslag om ändringar i kriminalvårdslagstiftningen,som vi nu skall debattera och fatta beslut om, är vill delegera och decentralisera rätten att fattabeslut inom kriminalvården. Detta är naturligtvisingenting som vi i utifrån liberalautgångspunkter har någonting att invända mot. Vitycker också att det är bra att t.ex.sysselsättningsplikten utvidgas. Men tyvärr är manfrån socialdemokraternas sida fortfarande inteberedd att strama permissionsbestämmelsernainom kriminalvården, som vi länge förordat. Detborde stå klart att en sådan uppstramning ärnödvändig när t.ex. bortemot hälften av allapermissioner från vissa slutna anstalter missköts.Vi i återkommer också med vårt tidigarekrav på särbehandling av långtidsdömda, dvs. allasom döms till fängelse i lägst oavsettbrottslighetens karaktär. Om man har dömts tillfängelse , är det begångna brottet allvarligt,och då skall man särbehandlas. Jag kan barainstämma i de kraftfulla ord till stöd för vårfolkpartimotion som uttalade härnyss. Naturligtvis innebär inte detta att vi övergertanken om den humana kriminalvården. Detbehövs understrykas gång efter annan atthumanitet inte är det samma som kravlöshet.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 5och 6.Anf. 3 ():Herr talman! När man står som nummer tre påtalarlistan har det mesta redan sagts, i synnerhetsom man har gemensamma reservationer, som vi idet här fallet har med och moderaterna.Det här förslaget handlar om vissa förändringar ikriminalvårdslagstiftningen. Jag tänkte någotberöra sjukvårdssekretessen och också de stramarepermissionsbestämmelserna samt särbehandling avlångtidsdömda.Enligt de nuvarande bestämmelserna omsjukvårdssekretess kan hälso- ochsjukvårdspersonal inom kriminalvården utanhinder av den sekretess som gäller inom sjukvårdenunderrätta anstaltsledningen om att en intagenlider av en smittsam sjukdom, t.ex. HIV-smitta.Detta gäller under förutsättning för att det är faraför att smittan sprids, så att man skall kunna vidtade åtgärder som behövs.I det nu aktuella regeringsförslaget föreslås attsamma bestämmelser som gäller för anstalternaskall omfatta även häktena. Det är både bra ochriktigt, tycker jag. Det är naturligtvis lika viktigt har möjlighet att upplysa om smitta såväl påhäktena som på anstalterna.Jag kan emellertid inte instämma medutskottsmajoriteten när den ställer sig negativ tillatt dessa bestämmelser skall gälla även förpolisarresterna. Den föreslagna ändringen gällersåledes endast personal som är anställd inomkriminalvården. Detta är anmärkningsvärt,eftersom det måste vara minst lika viktigt förpersonal vid polisarrester att få information omvilka intagna som är smittade med t.ex. HIV.Att sjukvårdspersonalen inte är anställd avhuvudmannen kan inte enbart vara ett skäl att säganej till att denna uppgiftsskyldighet skall omfattaäven personal vid polisarrester. Det är ofta polisoch personal vid polisarrester som först kommer ikontakt med den intagne. Därför bör också sammabestämmelser gälla såväl för personal vidpolisarrester som för personal vid häktena, inteminst för att man skall kunnaförebygga en spridning av smittan. Jag hoppasdärför att regeringen vidtar åtgärder ochskyndsamt återkommer med förslag, så att den härfrågan får sin lösning, även för personal vidpolisarrester. Jag yrkar därför bifall till reservation2.Även jag vill något beröra frågan om stramarepermissionsbestämmelser. Det har visserligen bliviten viss förbättring, men är antaletmisskötta permissioner oacceptabelt högt. Vi frånden borgerliga sidan vill därför strama uppbestämmelserna. Bl.a. bör kvalifikationstiderna förny permission efter misskötsamhet göras längre.Obevakade permissioner bör kraftigt begränsas förintagna som gång på gång begår nya brott.För intagna som begår grova brott, såsom allvarligavåldsbrott och narkotikabrott, bör permissionbeviljas endast i undantagsfall. Jag yrkar därmedbifall till reservation 5.Herr talman! Slutligen när det gäller särbehandlingav långtidsdömda, dvs. de som dömts till fängelse ilägst , finns det anledning att särbehandladenna kategori. Om man har dömts för ett grovtvåldsbrott och fått lägst fängelse är brottetallvarligt. gäller dessa bestämmelser för demsom har dömts till lägst fängelse för grovtvåldsbrott och lägst när det är fråga omnarkotikabrott. Det vore rimligare om gränsen tvåårs fängelse gällde både för grova våldsbrott och förgrova narkotikabrott. Här måste allmänhetensskyddsintressen sättas i främsta rummet. Jag yrkardärför bifall till reservation 6.Anf. 4 ():Herr talman! behandlade viett förslag om en skärpning av lagen omkriminalvård i anstalt här i kammaren. Det varförra gången detta ärende behandlades. Dåhandlade det om möjlighet för regeringen attbesluta om sådan avvikelse från bestämmelserna i25--30 §§ som att regeringen kunde gå in ochförorda undantag från dessa paragrafer förpersoner som man ansåg hade en mentalförberedelse för terroristbrott.I detta betänkande anser utskottsmajoriteten att26, 29 och 30 §§ i lagen om kriminalvård i anstaltskall skärpas. Det anses dessutom att vi skall göraett tillägg i form av en ny paragraf i lagen ombehandling av häktade och anhållna. Denna gånggäller det möjlighet för anstaltsledningen att isoleraen intagen under det att man utreder ettdisciplinbrott.I §§ 29 och 30 i lagen om kriminalvård i anstalt, somhandlar om telefonsamtal och besök, sägs attundantag skall göras för kontakt med advokat. Meni § 26, som gäller brevkontakt, finns inte dettaundantag angivet. I den nya lagparagrafen, § 17, ilagen om behandling av häktade och anhållna finnsinget undantag från de angivna förbuden motkontakt med personer utanför fängelset oavsett omdet är fråga om brev, telefonsamtal eller besök.Utskottsmajoriteten bemöter min motion med attpåpeka att det av praktiska skäl inte är möjligt atten intagen kan få ta kontakt med advokat hur oftahan vill eller i vilken tid som helst. Dettycker jag är ett mycket märkligt påpekande isammanhanget, eftersom det i lagtexten handlarom möjligheten för den isolerade fången att överhuvud taget ha rätt att ta kontakt med en advokat,inte i vilken utsträckning eller hur ofta.Man påpekar även i betänkandet att denna rättfinns för intagna i kriminalvårdsanstalt när detgäller telefonsamtal och besök, men undviker attens nämna att samma möjlighet saknas för den somexempelvis är överförd till ett häkte underutredningstiden.De förändringar som har skett i lagen omkriminalvård i anstalt kan synas små, och dekommer portionsvis. Det handlar dock omrättigheter som är så pass viktiga att vi skall akta ossmycket noga för att börja tumma på dem. Det ärockså frågan om vi inte ibland balanserar pågränsen till att bryta mot internationellakonventioner som vi har undertecknat.Herr talman! Jag yrkar därmed bifall tillreservation nr 3.Anf. 5 ():Herr talman! Vi har fogat en reservation till dettabetänkande. Den gäller sysselsättningsplikten. Vimenar att kriminalvårdslagstiftningen måste byggapå frivillighet i detta avseende. Vi kan inte ställa ossbakom en utvidgad arbets- och sysselsättningsplikt.För förtidspensionärer och intagna som harsjukersättning innebär detta faktiskt att man får enannan behandling än om man vistas ute i det öppnasamhället. Det finns ett större tvång här. Vi kan intese att det är motiverat. Vi stödjer därförmiljöpartiets reservation, men vi kommer inte attbegära votering om den.När det gäller avskildhet vid utredning idisciplinärende, som det talas om i betänkandet,kan jag säga att över huvud taget äremot avskiljning. Jag stöder därför reservation nr4.Jag vill även understryka det härhar sagt om att man i varje fall definitivt måsteskydda den intagnes rätt att i alla lägen få kontaktmed sin advokat. Vi kommer därför att stödjareservation nr 3.Herr talman! För övrigt tycker vi att utskottet istora drag har uttryckt sig väl, och vi kan stödjautskottet.Anf. 6 ():Herr talman! I detta betänkande föreslås ändringari kriminalvårdslagstiftningen i linje med de beslutsom tidigare fattat om endecentralisering och omorganisation avkriminalvårdsverket.En utgångspunkt är att ansvaret förbeslutsbefogenheter och andra arbetsuppgifterskall decentraliseras till den lokala nivån i så storutsträckning som möjligt.Arbetet vid kriminalvårdstyrelsen och vid denregionala organisationen koncentreras påövergripande frågor. Principen skall vara attbesluten inte fattas på högre nivå än som erfordrasmed hänsyn till ärendenas beskaffenhet. Beslut iklientärenden bör kunna fattas lokalt. beredsofta ärenden på lokal nivå även om besluten fattasregionalt eller centralt.En försöksverksamhet med decentralisering avvissa beslut har bedrivits vid ett flertalmyndigheter.Dessa förändringar av kriminalvårdslagstiftningenråder det inte några delade meningar om.Däremot motsätter sig en utvidgningav arbetsplikten till att omfatta också sysselsättningav terapikaraktär och en skyldighet för dem somuppbär förtidspension och sjukbidrag att delta isådan verksamhet. Att ge de intagna en lämpligsysselsättning, i rehabiliterande syfte, är helt i linjemed övriga strävanden i samhället att ge människoren arbetsträning för att kunna återgå till arbete.Den skyldighet till sysselsättning som föreliggerkan förhindra en passivisering och ge möjlighetertill förbättrade arbetsinsatser. Här skiljer sigutskottsmajoritetens uppfattning helt frånmiljöpartiets. anser att en sådanverksamhet inte främjar anpassningen tillsamhället.För att kunna vidta lämpliga skyddsåtgärder närnågon intagen lider av smittsam sjukdom utvidgasuppgiftsskyldigheten för kriminalvårdens hälso-och sjukvårdspersonal att även gälla vid häkten. Imotioner har framförts att detta även bör gällabeträffande polisarrester. Här uppstår problemeftersom personalen ofta är anställd av annanhuvudman. Justitieministern har påpekat ipropositionen att det saknas tillräckligt underlagför närvarande för att göra uppgiftskyldighetengenerellt tillämplig även för polisarrester.Justitieministern anser att det finns anledning attåterkomma i frågan. Utskottet förutsätter att såockså sker.Den intagne får under vissa förutsättningar hållas iavskildhet vid utredning av disciplinärende. Efterdet att JO nu har påtalat brister i lagstiftningen,föreslås en utvidgning. Efter noggrann prövning idet enskilda fallet skall det finnas möjligheter attavskilja den intagne från andra personer. Det gällerkontakter genom brev, telefonsamtal eller besök.Varje kontaktform skall prövas för sig.Den ovillkorliga rätt till kontakt med advokat somvänsterpartiet kräver kan bl.a. av praktiska skälinte tillgodoses. Däremot vill jag peka på reglersom finns och som innebär att den intagne i allutsträckning det lämpligen kan ske skall få kontaktmed advokat. I praktiken tillämpas dessa reglergeneröst. De nu föreslagna begränsningarna avkontaktmöjligheter skall inte lägga några hinder ivägen för att advokatkontakter skall kunna ske,såvida inte advokaten är berörd av utredningen.Miljöpartiet ifrågasätter om man över huvud tagetskall kunna hålla personer i avskildhet. Det sägs ilagen att en intagen under utredning av ettdisciplinärende tillfälligt får hållas avskild frånandra intagna i den mån det är oundgängligennödvändigt för att syftet med utredningen inte skalläventyras. Det är alltså helt beroende på vilken artav disciplinärende det är fråga om. Det kanexempelvis vara fråga om smuggling av narkotika,rymningsförsök eller hot av olika slag.Vi oroas alla av att permissioner missköts. Därförhar också nya regler införts. Jag vill markera dettaför och , som tog uppregelsystemet. Dessa regler infördes den 1 juni1989. Syftet med de nya bestämmelserna är att manskall uppnå enhetlighet och konsekvens. Dessaregler uttrycker också tydligt vad som händer vidolika former av misskötsamhet beträffande längrekvalifikationstid innan ny permission ges. När detfinns risk för att den intagne avviker skallpermissionen i stället kunna vara bevakad.Det ligger i uppdrag frånregeringen att göra en översyn av tillämpningen ochvidta åtgärder för att minska misskötsamheten.