prot · GE0930 · 1990-11-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:30Torsdagen den 22 novemberKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 16 november.2 § LedighetFörste vice talmannen meddelade att IngelaMårtensson (fp) ansökt om ledighet under tidenden --för att deltasom observatör vid en vetenskaplig studie avkärnvapenprovens effekter.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för IngelaMårtensson.3 § Svar på interpellation 1990/91:55 om asylAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till att de sombeviljats asyl kan sändas tillbaka till sina hemländerom de agerat grovt kriminellt eller på annat sätttydligt klargör att de inte är i behov av asyl.Sten har rubricerat sin interpellationmed frågan: ''Evig asylrätt? ''Begreppet asyl är definierat i 3 kap. 1 §utlänningslagen. Med asyl avses uppehållstillståndsom beviljas en utlänning därför att han är flyktingeller krigsvägrare eller, utan att vara flykting, intevill återvända till sitt hemland på grund av depolitiska förhållandena där och kan åberopa tungtvägande omständigheter till stöd för detta.En flykting är en utlänning som befinner sig utanfördet land som han är medborgare i, därför att hankänner välgrundad fruktan för förföljelse på grundav sin ras, nationalitet, tillhörighet till en visssamhällsgrupp eller på grund av sin religiösa ellerpolitiska uppfattning, och som inte kan, eller pågrund av sin fruktan inte vill, begagna sig av dettalands skydd.Flykting är också den som är statslös och som avsamma skäl befinner sig utanför det land där hantidigare har haft sin vanliga vistelseort, och som intekan, eller på grund av sin fruktan inte vill,återvända dit.Som bekant beviljas sedan den 13 december 1989asyl endast för flyktingar och för dem som har ettsärskilt starkt skyddsbehov.En utlänning som bedöms vara flykting enligtutlänningslagen skall ges asyl om inte synnerligaskäl talar däremot. Till synnerliga skäl hör bl.a.kriminalitet och terrorism. Detta innebär att vi kanvägra asyl på grund av kriminalitet.Har man fått asyl och därmed beviljatsuppehållstillstånd, väljer man sedan själv hur längeman vill stanna i Sverige.I utlänningslagen (3 kap. 5 §) finns regler om närflyktingskap upphör. Så skall ske om flyktingent.ex. av fri vilja återvänder till sitt hemland.Om en utlänning fått s.k. flyktingförklaring och detbeslutet är felaktigt på grund av att han lämnatoriktiga uppgifter skall flyktingförklaringenåterkallas.Även ett uppehållstillstånd kan återkallas (2 kap.9--12 §§).Ett uppehållstillstånd skall återkallas omutlänningen har lämnat oriktiga uppgifter om sinidentitet. Återkallelse skall dock inte ske, om detkan antas att den oriktiga uppgiften inte harinverkat på tillståndsbeslutet eller om andrasärskilda skäl talar emot det, t.ex. starkahumanitära skäl.Återkallelse av uppehållstillstånd får ske omutlänningen medvetet har lämnat andra oriktigauppgifter än om sin identitet eller medvetet harförtigit omständigheterna som varit av betydelseför att få tillståndet.Inom två år från bosättningen i fåråterkallelse också ske om utlänningen t.ex. inteförsörjer sig på ett ärligt sätt eller bedriververksamhet utan tillstånd eller om utlänningen kanantas komma att begå brott i eller i Norden.En utlänning med uppehållstillstånd i kanutvisas på grund av brott även om han varit bosatt iSverige , nämligen om han döms för ett brottsom kan leda till fängelse , eller omen domstol undanröjer en villkorlig dom ellerskyddstillsyn som utlänningen har dömts till för ettsådant brott. Utvisning får också ske omutlänningen döms för ett brott som kan leda tillfängelse enligt utlänningslagen, t.ex.människosmuggling.Svaret på fråga är därför att enutlänning som här i landet gör sig skyldig till brottkan komma att utvisas och att ett uppehållstillståndkan återkallas under vissa förutsättningar. Vi haralltså ingen evig asylrätt för dem som missbrukarden rätten. Jag delar uppfattning,att har man erhållit skydd och i ett land fårman acceptera de regler och normer som gäller förlandet.Anf. 2 i (m):Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Låt mig börja med vad jag skrev ibörjan på min interpellation:''Det är ytterst viktigt att de som beviljats asyl iSverige känner trygghet och slipper fysisk ochpsykisk ängslan. Om detta får det inte råda någonsom helst tvekan.Lika viktigt är det, i avsikt att skapa förståelsebland medborgarna för flyktingpolitiken, att desom beviljats asyl under sin tillfälliga ellerstadigvarande vistelse i uppträder på etticke utmanande sätt. Har man erhållit skydd ochfristad i ett land får man acceptera de regler ochnormer som gäller för landet. ''Jag är glad att vi är överens där, statsrådet. Att viär det fick vi höra i det svar som statsrådet lästeupp. Detta är vad som gäller i teorin, enligt minuppfattning. Men hur är det i praktiken?Vi har sett hur man på olika sätt kanuppträda för att förhindra utvisning. Man skulleinte enligt svensk lagstiftning få lov att stanna, menman lyckas ändå att, med olika knep och konster,till slut få ett uppehållstillstånd. i alla instanser, och sedan tar det så lång tidfrån den dagen då man sökte asyl i , att manfår lov att stanna av s.k. humanitära skäl. Där harman god hjälp av advokater som tjänar mycketstora pengar på den här verksamheten.Allmänheten har också, fru talman, fått intrycketav att man genom demonstrationer, ibland t.o.m.hot om självmord, kan erhålla ett uppehållstillståndi . Massmedia blåser ofta upp de häraktionerna, och då händer det att man vid, enligtmångas uppfattning, alltför många tillfällenerhåller uppehållstillstånd i . Detta hademan inte fått om man inte hade vidtagit de häraktionerna. Man försöker även agera på olika sättoch göra sig omöjlig i det land som man har lämnat.Man försöker uppträda i TV och tidningar och sägaatt man hatar regimen, och man kritiserar denvåldsamt. Detta gör man för att svenskamyndigheter skall få den uppfattningen att ompersonen i fråga skickas tillbaka, blir han fängsladeller får kanske lida ännu värre. Det har hänt attdet har gett resultat.Nu vet jag, fru talman, att statsrådet inte kankommentera enskilda händelser. Men jag skalländå för protokoll ta upp två exempel.År 1987 kom en familj till som fick asyl iSverige därför att zigenare var förföljda iTjeckoslovakien. Efter det att man fått asyl iSverige åkte den här familjen på charterresor tillTjeckoslovakien. Detta hände även då manfortfarande hade en kommunistisk regim iTjeckoslovakien. Man kom hit till med ettbarn. har man elva barn i . Dessa harman hämtat i vid olika tillfällen.Polisen tror inte att barnen är familjens. Men dekan inte bevisa motsatsen. Sedan har den härfamiljen bedrivit en omfattande brottsligverksamhet i Sverige.De har icke arbetat , utan legat myndigheteroch framför allt skattebetalare till last. De elvabarnen har begått sammanlagt 194 bevisade brott.Jag tycker inte att det är fel att man i ett sådantärende agerar något hårdare.Ett annat fall gällde ett antal libanesiska ungdomari . De hade kommit till utan papper,utan biljetter, utan körkort, utan något som helstdokument som kunde bevisa vilka de var. De ficktillstånd att stanna i och fick politisk asyl.Sedan blev de invecklade i en brottslig verksamhet.Polisen gjorde husrannsakan och fann då deraspass. I passen fanns också stämplar som visade attlibaneserna vid ett flertal tillfällen under asyltidenhade besökt Libanon.Fru talman! Jag tror inte att jag tar till överord omjag säger att det stöter en stor del av svenska folketatt den här verksamheten tillåts fortsätta.Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet.Vi har hört statsrådet läsa upp vad som gäller iteorin. Men -- och detta är viktigt -- vid hur mångatillfällen har den lagstiftning som ger möjlighet attvisa ut människor som missköter sig och som hardrivit med myndigheterna använts i praktiken?Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! i börjar sittanförande med en fråga som ligger litet vid sidan avdet som interpellationen handlar om, men jag villändå kommentera den. Jag tycker att det ärolyckligt att säger att det liggerknep och konster bakom asylprövningsrätten ochatt han blåser under myten om att det är vanligtförekommande att man på olika sätt myglar sig tilluppehållstillstånd eller asyl i det här landet.Det är faktiskt inget olagligt eller diskutabelt medatt människor utnyttjar de möjligheter som vi,genom lagar stiftade av denna kammare -- för övrigti mycket stor politisk enighet -- har givit människorför att de skall kunna få sin sak prövad på etträttssäkert sätt. Det gäller möjligheten till juridisktombud och möjligheten att överklaga ett beslut.Detta kan i och för sig komma att leda till långaväntetider, och det har ibland också gjort det. MenSten vet att vi arbetar mycket hårt medatt försöka förkorta väntetiderna och att vi ocksåbörjar bli framgångsrika i det avseendet. På grundav de långa väntetiderna kan det ibland bli fråga oms.k. humanitära skäl, inte minst när det gäller barnsom har varit inblandade i en asylprocess.Så till frågan som interpellationen gäller, nämligenvad som gäller i teorin och i praktiken. Vad vi kanbesluta om i den här kammaren är självfallet deteoretiska förutsättningarna. Men det är deverkställande myndigheterna som måste ta denpraktiska tillämpningen i beaktande.Detta gäller bl.a. de exempel som tagit upp. Jag kan som sagt inte ge mig in pådem, och jag känner heller inte till bakgrunden.Men det är polisen som måste ta initiativ till enåterkallelse av uppehållstillståndet om en personinte försörjer sig på ett ärligt sätt eller om hanbedriver verksamhet utan tillstånd. Det får sedanprövas av invandrarverket. Det kan finnas faktorersom gör att invandrarverket ändå inte väljer attavvisa en sådan person. Det kan t.ex. finnas andraanknytningar till som bedöms vara så starkaatt en återkallelse inte bör ske. Om det, som i dethär fallet, ligger brott bakom ifrågasättandet avuppehållstillståndet, är det polisens sak att tasådana initiativ.Jag är ledsen, men jag har inga siffror på hur oftadetta har skett. Det finns också andra faktorer somkan göra att människor utvisas på grund av brott.Om det t.ex. finns en dokumenterad brottslighetfrån en individs tid som asylsökande, har det vidasylprövningen en utomordentligt stark negativinverkan på hans möjligheter att få asyl om han intei övrigt har utomordentligt starka skäl.För det andra kan det, som jag påpekade när jagrefererade till de lagregler som gäller, uppstå ettläge där domstolen dömer till utvisning.Anf. 4 i (m):Fru talman! Olyckligt, sade statsrådet om delar avmitt agerande. Okej, hon har rätt att tycka vad honvill.Jag vill kort referera till en bandinspelning från ettnyhetsprogram i från iår. I programmet deltog , som intekan vara helt obekant för statsrådet, eftersomhan -- i och för sig innan varstatsråd -- var statssekreterare på hennesdepartement. Det måste därför finnas vissanknytning. säger, på tal om knåpoch knep för att få lov att stanna kvar i , attdet är kun av dem som söker sig tillEuropa som är politiska flyktingar; resterande95 % är ekonomiska flyktingar. Då förstår även jagatt de måste använda litet knåp och knep för att fålov att stanna i de länder dit de önskar komma.Vi har kunnat se att enöverväldigande majoritet av dem som kommit tillSverige strax före ankomsten har kastat bort pass,biljetter och ID-handlingar trots -- jag betonardet -- att man i de flesta fall måste ha visat upp dessahandlingar under resan hit.Jag vill påstå att svensk asylpolitik, i varje fall framtill , har inneburit att den som harvarit ärlig och öppet har deklarerat sina åsikter harhaft det svårare att få asyl än den som medvetet ochkallt och beräknande har fört myndigheter ochsvenska skattebetalare bakom ljuset.Jag vill också, fru talman och fru statsråd, påpekaatt det i asylpolitiken och flyktingpolitiken i Sverigeförs två debatter: en debatt här i riksdagoch en debatt ute på stan.Till sist vill jag säga att det inte är polisen sombeslutar om en människa skall utvisas. Även ompolisen anser att en person borde utvisas, så är detfortfarande invandrarverkat som fattar beslutet.Eftersom den här debatten handlar om kritik motasylrätten och statsrådet refererar till vad somgäller, hade det faktiskt varit både klädsamt ochvälgörande om statsrådet i någon form av siffrorkunde vederlägga hur lagstiftningen fungerar ipraktiken.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker faktiskt att vi båda och allai den här kammaren har ett ansvar att se till att geen saklig grund för den debatt som också försutanför det här huset. Vi har ansvar för att på sakliggrund tillsammans redogöra för vad som gäller ochinte gäller, och vi bör inte ''surfa'' på fördomar omhur det är.Nu ändrar i sinargumentation till att börja tala omdokumentlöshet och hänvisa till ett uttalande avJonas från . Jag utgår förövrigt ifrån, att de som taladeom var klara konventionsflyktingar. Men StenAndersson vet mycket väl att vi varken nu ellertidigare ansett att endast detta är tillräckligt skäl föratt få asyl i Sverige.Sten vet också mycket väl att vi både iSverige och internationellt arbetat mycket med attkomma åt problemet med dokumentlösheten. Detär klart uttalat att dokumentlösheten blir enytterligare förstärkande faktor i de ärenden somprövas om man i övrigt har svaga skäl.Men det var inte detta som tog uppi sitt första inlägg, utan det var möjligheten attöverklaga och få hjälp av ett juridiskt ombud. Jagmenar att det vore olyckligt om vi kallar detta förknep och konster och framställer det som ett fiffel --även om det förlänger processen och även om detunder resans gång kan komma att uppståhumanitära skäl. Det enda vi egentligen kan göra åtdetta är att försöka få ner väntetiderna, och vibörjar nu lyckas med detta. Den nya lagstiftningsom antogs i full enighet syftadeockså till att effektivisera lagstiftningen i dettaavseende så att ett ärende inte skulle kunna gå runtflera gånger i systemet.Jag har redogjort för de regler som gäller vid eneventuell omprövning av asylrätt ellerflyktingstatus och de regler i lagstiftningen som vikommit överens om i denna kammare. Jag harockså pekat på i vilka olika skeden som en prövningav uppehållstillstånd eller en omprövning beslut omett redan fattat beslut om uppehållstillstånd kanpåverkas och i vilka instanser som sådana initiativskall tas -- polisen, domstolarna och iasylprövningsskedet också av den som prövarasylrätten, dvs. invandrarverket och regeringen.Anf. 6 i (m):Fru talman! Statsrådet står nästan här och skryterlitet grand om att regeringen har vidtagit åtgärderför att komma till rätta med den s.k. passlösheten.Det skulle även i detta fall vara intressant att fånågot besked om ett eventuellt konkret resultat.Att bara säga att man har försökt att komma tillrätta med problemen och inte kunna vidimera mednågot positivt förstärker inte statsrådetsargumentation.Sedan tillbaka till frågan om knåp och knep ochadvokater som tjänar stora pengar på att hjälpautlänningar som vill söka asyl i . vet jagatt statsrådet inte kan uttala sig om enskilda fall ochinte heller skall göra det, men vi har i mediaåtskilliga gånger sett hur man från den ena dagentill den andra ändrar sin uppgift. Den ena dagenkommer man ifrån , en månad senare kommerman ifrån , och en månad därefter ifrånEgypten. När den första historien inte dög blir mantydligen ombedd att pröva en ny. Det är detta jagkallar för knåp och knep.Jag vet om, fru statsråd, att svenska folket villhjälpa dem som verkligen behöver hjälp. Men atthjälpa de personer som medvetet, kallt ochberäknande, för myndigheter och svenska folketbakom ljuset och kostar oss enormt stora pengar,mer pengar per invånare än i något annat land ivärlden, är något som jag tycker att vi borde visa enmindre begränsad form av flathet inför.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:58 omförhållandena i RumänienAnf. 7 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om hurregeringen bedömer situationen i medavseende på respekten för mänskliga rättigheteroch om jag anser att det finns fog för uppfattningenatt utvecklingen i är på rätt väg. MariaLeissner har vidare frågat mig om jag anser att deti stort sett kan uteslutas att rumäner har fog attfrukta förföljelse om de återvänder till Rumänien.Antalet asylsökande från har ökat underdet . Regeringen följer utvecklingen iRumänien, liksom i andra länder, mycket noga. Endelegation med representanter för invandrarverketoch har besöktRumänien --den 22 november.Rumänien befinner sig i inledningen av enutveckling mot demokrati. Denna utveckling harhittills varit fylld av inre politiska motsättningar.Trots svårigheterna har förhållandena i landet dockförändrats i grunden genom att rumäner numerabeviljas pass och kan resa utomlands. Det ärmöjligt att ge uttryck för sina åsikter, att bilda ochansluta sig till politiska partier och fackföreningaroch det finns inga inskränkningar ireligionsfriheten. Allmänna val hölls iår.Rumäniens nya ledning, den nationellaräddningsfronten, har upphävt en rad av de lagarsom kännetecknade förtrycket av de mänskligarättigheterna under . En amnestiomfattande bl.a. alla som dömts för politiska brottmeddelades efter maktövertagandet. Övergreppsom tidigare förekom från myndigheternas sidaförekommer inte längre. Däremot har detförekommit att myndigheterna inte kunnat geskydd till enskilda då det uppblossat etniskamotsättningar mellan olika grupper där enskildalemlästats och dödats. Den ärväl medveten om detta.Många av de asylsökande från hänvisartill förföljelse på grund av tillhörighet till denungerska minoriteten eller någon annan minoriteti landet. Det finns utan tvivel djupgående etniskamotsättningar i framför allt . Dennya regeringen har angett som en klar viljeyttringatt trygga de nationella minoriteternas rättigheter,men det är för tidigt att bedöma hur kraftfullt denkommer att gripa sig an minoritetsfrågorna. Detfinns inget som tyder på att etniska ungrare ellerandra minoriteter skulle utsättas för förföljelserfrån myndigheternas sida. Det bör också påpekasatt det näst största partiet i parlamentet efter dennationella räddningsfronten, representerar denungerska befolkningsgruppen.Förändringarna i har inte nått lika långtsom i andra delar av ochförutsättningarna är förmodligen inte likagynnsamma som på många andra håll i Östeuropa.Asyl kan inte beviljas en person enbart på dengrunden att han eller hon är från . Dettagäller oavsett etnisk tillhörighet. Det är docknödvändigt att göra en noggrann individuellprövning av varje enskilt fall.Regeringen har med oro observerat att hot och våldförekommit mot enskilda och grupper, bl.a. motpolitiska partier, vid olika tillfällen under året.Enligt mångas uppfattning har den rumänskaledningen inte vidtagit tillräckliga åtgärder mott.ex. f.d. medlemmar av säkerhetspolisenSecuritate. Overifierbara rykten cirkulerar om attSecuritatemedlemmar i hemlighet bildat grupperpå landsbygden.Officiellt har över 80 000 rumäner lämnat landetsedan revolutionen . Den verkligasiffran torde vara avsevärt högre. En stor andel äretniska tyskar, men också många andra söker sig ut.Det är inget problem för rumäner att erhållapass, vare sig som turister eller emigranter. Densnabba demokratiseringsutvecklingen i Östeuropahar lett till en relativt stor migration som ocksåpåverkar Sverige.Det råder stor fattigdom, inte minst i ,och det är förståeligt att uppehållstillstånd i storutsträckning söks utan att grund för asyl föreligger.Det är nödvändigt att pröva varje asylansökanmycket noggrant för att bedöma vilka som ärflyktingar eller eljest har ett starkt skyddsbehov.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill tacka invandrarministern försvaret på min interpellation. Jag framställdeinterpellationen för att få reda på hurarbetsmarknadsdepartementet och statsrådet serpå situationen för de mänskliga rättigheterna iRumänien, eftersom det kommit en deloroväckande signaler om den attityd somregeringen har intagit gentemot asylsökande. Jagblev ganska besviken över svaret. Jag tycker att detär färgat av ambitionen att rättfärdiga avvisandet avrumänska asylsökande. Det gäller framför allt deformuleringar där invandrarministern säger attRumänien befinner sig i inledningen av enutveckling mot demokrati. Vidare sägs att trotssvårigheterna har förhållandena ändrats i grunden.Framför allt är det följande mening som jag ärmycket bekymrad över: ''Övergrepp som tidigareförekom från myndigheternas sida förekommerinte längre.'' Detta är både okunnigt ochaningslöst. torde vara den enda ivästvärlden som gör en sådan bedömning av detnuvarande läget för mänskliga rättigheter iRumänien. Den bedömningen skiljer sig avsevärtfrån vad respekterade mänskliga rättighets-organisationer som har kommit fram till.Revolutionen i var kanskeinte så mycket en revolution som enpalatsrevolution, där en grupp bytte plats med enannan. Större delen av förtryckarapparaten finnskvar och har inte monterats ned. Securitate byttenamn till Rumänska informationstjänsten, och dethar aviserats att tusentals Securitatemänskulle återanställas. De har samma arbetsuppgiftersom förut. Det förekommer en ungefär likadanövervakning av medborgare som tidigare medtelefonavlyssning, öppning av brev m.m.Demonstrationer förbjöds i i september.I våras kunde alla se på TV hur de oppositionellapartierna fick sina kontor förstörda och attbondeledaren blev misshandlad. De oppositionellastudenterna och andra intellektuella som stodbakom massdemonstrationerna , mars ochjuni har förutom vad jag skulle vilja kalla blodbadeti juni också lidit genom att de har blivit arresterade,förhörda, misshandlade och fängslade under långtid. Dessa gripanden har skett helt utanför allrättssäkerhet. Det har inte varit ovanligt att manhållits avskild från kommunikation med omvärldenmånadsvis.Lagstiftningen finns i stora delar kvar. Bl.a. harman flitigt använt förordning nr 153, där det stadgasatt man kan gripa någon för att denne lever som enparasit på samhället utan att arbeta. Denna typ avlagstiftning finns alltså fortfarande kvar, och den ärinte förändrad.Premiärminister har kallat de intellektuellaför provokatörer som motarbetar den nyademokratin. En hel del har tvingats fly, bl.a. tillSverige.TV-n är helt styrd av regimen. Anställda somkritiserar den officiella inställningen skall enligtTVs ledare avskedas.Det finns i och för sig fria tidningar, men de harproblem därför att kontrollen av papper ligger iregimens händer. Även kontrollen överdistributionen, framför allt på landsbygden, finnshos makthavarna. Detta betyder att utgivningenäventyras och blir rätt osäker. Detta fungerar somen slags censur av dessa tidningar.I Amnestyrapporten, som kom så sent som ioktober, säger man att man är bekymrad över brottmot mänskliga rättigheter i . Man ärbekymrad över den påstådda medverkan frånmyndighetspersoner i våldsamma attacker påcivilbefolkningen. Man är också bekymrad över atttillfångatagna eller arresterade människor harbehandlats illa och över bristen på rättssäkerhet ivissa rättegångar.Från annan källa har jag fått några exempel på hurdet har gått till när människor har tillfångatagits.Låt mig återge en berättelse:Jag har blivit vilt, barbariskt slagen med nävar ochfötter i huvudet, magen, över allt, tills jag föll ner.Sedan trampade de ner mig med fötterna och slogmig på nytt tills jag svimmade. De hällde vattenöver mig, och allt upprepade sig i rad.En annan säger: Jag visste inte ens vad jag varanklagad för. Jag har blivit brutalt slagen. Matenvar som för grisar, när vi fick den. Vattnet var fulltav maskar -- vi fick vänta tills de sjönk till botten.Jag blev väldigt sjuk i maginfluensa, men jag fickingen behandling.En av dem som har blivit arresterad ochmisshandlad är Georgescu Constantu, somarresterades på gatan och blevallvarligt misshandlad tillsammans med ett nittiotalandra människor. Han blev släpptefter att ha blivit hotad av polisen att man skullesätta eld på hans hus, om han sade någonting.En annan är Tudor Dimitru, som arresterades iaugusti, oskyldig. Han blev misshandlad. Ingamisstankar om något brott.