prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — Det enda som hjälper äratt avveckla kärnbränslefabriken, de tolvkärnreaktorerna och även denna trettonde reaktor,Studsvik, innan några nya olyckor inträffar.Jag undrar vad miljöministern och departementetgör för att följa upp detta. Och hur skall mankomma till rätta med problemet med den mänskligafaktorn?Anf. 112 Miljöminister ():Herr talman! deklareradejag i en debatt här i kammaren att just detförhållandet att man inte heller i kanutesluta risken för olyckor och att man tvingas tillså extraordinära säkerhetsåtgärder är ett av deviktigaste skälen till att kärnkraften skall avvecklas.Jag vänder mig emot misstanken att vi inte skulle taallvarligt på säkerheten . Jag vill tala om förEva Goe s och kammaren att varje gång någontingsådant här inträffar rycker säkerhetsmyndigheternaut och gör utomordentligt noggranna studier. Jagser även till att jag personligen får enutomordentligt noggrann och ingående redovisningav vad som har hänt och hur man har följt uppdetta.När det gäller händelsen i pågår förnärvarande utredning både av polismyndighetenoch av kärnkraftsinspektionen. Jag vill inte avgenågot slutligt omdöme om detta förrän jag har fåtten redovisning för vad man har kommit fram tilldär. Men jag kan försäkra att vi inte lämnarnågonting åt slumpen när det gäller dessautomordentligt allvarliga händelser.Anf. 113 (mp):Herr talman! Jag skall göra den här debatten kort.Jag vet att SKI skulle komma med en rapport efter olyckstillfället. Olyckan inträffadeden , så det har väl gått ganska . Man är litet försenad kanske.Men jag vet också att det hände en olycka i Studsvikredan den 4 oktober. Jag undrar om den kanske varupphovet till vad som hände med styrstavarna. Enisotopkapsel med fosfor 32 hade gått sönder, ochfrågan är om rester fanns kvar och om detta kundege upphov till att dessa två styrstavar intefungerade.Anf. 114 Miljöminister ():Herr talman! Jag tänker inte stå och spekulera,utan jag håller mig till att ta reda på sanningen. Jagtycker inte att det gör så mycket om utredningen tarlängre tid, om det är ett uttryck för attmyndigheterna går igenom vad som har hänt medyttersta allvar för att därefter lägga fast villkorenför fortsättningen.Anf. 115 (mp):Herr talman! Jag skall nöja mig med dessa svar ochavvakta utredningens resultat. Jag kommer attåterkomma för att se vad som händer i den härfrågan.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:298 om kadmiumAnf. 116 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen tänker göra för att avvecklaanvändningen av kadmium.Först vill jag erinra om att vissa av de avsteg frånkadmiumförbudet som naturvårdsverkethar lämnat kommer att upphöra vid utgången av år1992. Detta leder givetvis till en minskadanvändning.Regeringen avser att behandla frågan om åtgärdermot spridning av kadmium i miljön i denmiljöpolitiska propositionen våren 1991.Anf. 117 ():Herr talman! Bakgrunden till min fråga är att dethar gjorts så litet på kadmiumområdet trots attkadmium är en av de allra giftigaste metallerna somvi förorenar naturen med. Begränsningsuppdragetsom kemikalieinspektionen har lämnat under dethär året innehåller inte någonting om kadmium.Det hänvisar bara till . Jag undrar därför vadregeringen har gjort eller avser att göra. Kommerkemikalieinspektionen att få något nyttutredningsuppdrag? Kommer det verkligen någraförslag i miljöpropositionen? Det var glest med deti förra propositionen 1988, trots att mångakunskaper fanns redan då.År 1979 förbjöds av denkadmiumanvändning som då fanns. Förbudet skötsupp till 1982. har det gjortsväldigt många olika avsteg, som ocksånämnde här. Jag undrar vad som kommer att händamed alla dessa avsteg, dvs. de som inte upphör1992. Bör inte kemikalieinspektionen få i uppdragatt utarbeta en avvecklingsplan för kadmium,precis som för vissa andra kemikalier?Vad kommer att hända när det gäller nickel-kadmiumbatterier? Där har det inte kommit någranya förslag från regeringen -- t.ex. ett förbud motfastmontering av batterier och höga miljöavgifter --trots att användningen ökat starkt.Vi har fortfarande en mycket besvärlig situation närdet gäller handelsgödsel trots att koncentrationernaav kadmium har gått ner rejält i fosforgödseln.Anf. 118 Miljöminister ():Herr talman! Detta är ett av de genuint besvärligaområdena, och jag tror att och jag äröverens om det. Först och främst är det inte sant attdet inte har skett någon minskning avkadmiumanvändningen i förhållande till den vihade . Det har skett en mycketkraftig minskning från till ungefär 20ton i de varor som då var aktuella och som omfattasav den förordning vi diskuterar. På detta områdekommer det att ske nästan en ytterligare halveringnär de nuvarande undantagen upphör att gälla.Problemet är framför allt nickel-kadmium-batterierna. Där är läget mycket besvärligt. Härarbetar regeringen med avsikten att i denmiljöpolitiska propositionen lägga fram konkretaförslag med olika alternativ för hur man skall kunnakomma till rätta med detta problem, eftersom detär mycket besvärligt.Utvecklingen på detta område har, precis som ÅsaDomeij säger, exploderat och om inte ätit upp så ialla fall gröpt ur effekterna av andra insatser somgjorts för att minska användningen och spridningenav kadmium. Regeringen arbetar med olikaalternativ var för sig eller i kombination medvarandra, och jag tänker inte på detta stadiumredovisa slutresultatet. Frågan är så genuint svår attdet inte är självklart vilken väg som är den mesteffektiva att gå.Anf. 119 ():Herr talman! Visst är frågan mycket svår. Jag troratt miljöministern missuppfattade mig litet grandnär hon menade att jag sagt att ingen minskning harskett. Det jag menade var att man beslutadeom förbud mot av den kadmiumanvändningdå. Men har vi fått helt nyaanvändningsområden, och framför allt nickel-kadmium-batterierna. Det har fortfarande intevidtagits några åtgärder, trots att vi vet att detfinns en del som man faktiskt kan göra, t.ex. attlagstifta mot fastmonterade batterier och att införahöga miljöavgifter.Samma sak gäller på handelsgödselsidan. Vi vetvad vi kan göra, och vi skulle kunna sänkakoncentrationen av kadmium betydligt mycket meri fosforgödseln, t.ex. genom mycket lågagränsvärden. Gödseln blir då litet dyrare, men inteså fruktansvärt mycket.Kommer regeringen när miljöpropositionen läggsfram med förslag på alla dessa områden, dvs. närdet gäller handelsgödsel, de områden däranvändning av kadmium förbjöds ochbatterier?Anf. 120 Miljöminister ():Herr talman! vet nog att spelreglernaär sådana att jag inte i förväg kan ståoch tala om vad som skall komma i propositionen.Regeringen arbetar -- vilket jag sade i mitt förrainlägg, och som jag nu upprepar -- mycket aktivtmed att hitta effektiva åtgärder för att minskaspridningen av kadmium. Vi är mycket bekymradeöver den explosionsartade ökning av användningenav kadmium i nickel-kadmium-batterierna ochockså över situationen på gödningsmedelsområdet.Men hur de konkreta åtgärderna kommer att se ut,får vänta till för att få redapå.Anf. 121 ():Herr talman! Min fråga gällde inte exakt vilkaförslag som kommer, utan om det kommer någraförslag på dessa tre områden. Just det faktum attfrågan är svår kan kanske göra det ännu viktigareatt regeringen ger kemikalieinspektionen ett nyttuppdrag att lägga fram en avvecklingsplan när detgäller användning av kadmium.Anf. 122 Miljöminister ():Herr talman! Rekommenderar att jagskall ge uppdrag om nya utredningar i stället för attvidta konkreta åtgärder?Anf. 123 ():Herr talman! Jag skulle naturligtvis allra helst set.ex. ett totalstopp för all kadmiumanvändning år1992. Det jag är litet rädd för är att det blir nyaavsteg 1992, t.ex. att de bestämmelser om vissaundantag som går ut förlängs, eftersom detkan visa sig vara ganska knepigt att avskaffa dem,och att det inte vidtas några åtgärder mot denövriga användning för vilken det just nu finnstillsvidaretillstånd. Eftersom det inte finns någraförslag på kadmiumområdet frånkemikalieinspektionen, kan man gissa attregeringen anser att frågan är litet för svår, och helt enkelt väntar med åtgärder.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1990/91:300 omkvalitetsnormer för vatten och luftAnf. 124 Miljöminister ():Herr talman! Hans Leghammar har frågat mig hurlänsstyrelserna och andra myndigheter skall uppnåriksdagens beslut om en 30-procentigutsläppsminskning av bl.a. kväveoxider, om maninte inför försök eller permanent lagstiftning medkvalitetsnormer.Beslut har redan tidigare fattats av regering ochriksdag om en rad åtgärder som begränsarutsläppen av kväveoxider.Jag vill nämna att kväveoxidutsläppen redan år1988 var lägre än utsläpp.Inom förbereds enproposition om miljöpolitiken som kommer attläggas fram till vårriksdagen. I denna propositionkommer regeringen att redovisa förslag till åtgärderför att minska utsläppen av bl.a. kväveoxider.Vad gäller frågan om att införa kvalitetsnormer ilagstiftningen, har regeringen tillsatt enparlamentarisk kommitté som bl.a. har till uppgiftatt se över denna fråga. Miljöskyddskommitténskall lägga fram ett principbetänkande redan den 1februari 1991.Anf. 125 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaret,även om jag blev litet förundrad över det.Ministern nämner att beslut har fattats om åtgärdersom begränsar utsläppen av kväveoxider. Men påden miljödag i som jag refererar till imin fråga, stod det helt klart att inom ett av deområden som är absolut mest belastade, nämligenHallands län, har inte dessa åtgärder hjälpt. Manser att man inte klarar de krav som regering ochriksdag har fastställt, och man är därför litetundrande inför hur man skall klara av att uppnåriksdagens mål.Vi har från sida gång på gångpåjakat att man måste införa ettkvalitetsnormsystem som gör det möjligt attkomma ner i de riktvärden som regering ochriksdag fastställt. Om nu ministern inte är bereddatt gå oss till mötes när det gäller dessa krav, vill jaggärna ha en diskussion om hur det skall gå till omman inte inför kvalitetsnormer.Anf. 126 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror egentligen att vi talar förbivarandra i onödan. Jag tror att ochHans Leghammar vet att det inte finns någragenvägar, utan att det kommer att krävas mycketkraftfulla och hårdhänta ingrepp utöver de beslutsom redan har fattats för att man framför allt skallnå fram till nivåer som motsvarar vad människorshälsa och naturen tål. De beslut som vi harfattat är etapper på vägen mot sådana mål. Viinbillar oss inte att en 30-procentig minskningräcker, särskilt inte i södra och västra . Menäven detta mål kommer vi att ha svårt att klara.Jag anser att man måste ta verkligheten med iberäkningen. Regeringen kommer om ett parmånader att återkomma till med förslagpå detta område för att till det yttersta ansträngaoss att uppnå de redan uppsatta målen och sedankunna gå vidare. Jag vill erinra om att i detmiljöpolitiska program som socialdemokratiskapartiets kongress fastslog, var utgångspunkten justatt målen i fortsättningen inte skall varautsläppsrelaterade, utan miljörelaterade. De skallutgå från vad hälsan och miljön tål.På en del områden kan det ta sin tid att nå dit,eftersom naturens lagar är sådana att förändringarbåde till det sämre och till det bättre tar tid. Mendetta är naturligtvis de långsiktiga mål som gällerför regeringens arbete.Anf. 127 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! i länhar gjort den bedömningen att man för att vändatrenden när det gäller kvävebelastningen i Hallandslän kommer att få vänta ända , omman inte får mer verkningsfulla styrinstrument ändagens.Det är den debatten som jag vill lyfta fram.Lantbruksnämnden gav ett varningens teckenunder den miljödag man hade i . Meddagens styrinstrument ser man inte ens enmöjlighet att vända trenden fram , ännumindre att uppnå en minskning till till år1995, som regering och riksdag har bestämt.Anf. 128 Miljöminister ():Herr talman! Det finns alla skäl att varna för riskeri denna situation, men det är inte sant attutvecklingen inte har vänts. Det har den. Nubetyder det allt mindre vad vi själva gör i ,och särskilt i sydvästra , och alltmer vad somkommer in från omvärlden. En av de saker man harkonstaterat är att av övergödningen ihavet sannolikt förorsakas av luftburnaföroreningar. I just utanförHallandskusten kommer de flesta av dessaföroreningar från resten av Europa.Detta är ett problem som vi endast kan göranågonting åt genom ett internationellt samarbetesom måste bedrivas med yttersta intensitet,som vi skärper våra egna åtaganden.Anf. 129 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! Jag håller med miljöministern om attdet internationella sammanhanget är viktigt i dessafrågor. Det får inte innebära att vi smiter från vårtegna nationella ansvar. Det finns många satsningarpå som går motsatt väg, dvs. genererarmer trafik och mer utsläpp. Därför vill jag föra infrågan om generella föreskrifter imiljöskyddsområdet, som vi t.ex. har iLaholmsbuktens avriningsområden. Som jag serdet är det konflikt med tillåtlighetsreglerna imiljöskyddslagen ochkoncessionsnämndsprövningar. Vi har i flera fallhaft problem med att de har gått emot varandra.Jag kan inte se någon annan väg att gå än att införakvalitetsnormer för att komma ifrån detta. fickvi ett halvt löfte om kvalitetsnormer somtilläggsdirektiv i partiledardebatten . Jagskulle bli mycket nöjd om jag kunde få verifierat attdet är på gång med kvalitetsnormer somtilläggsdirektiv i miljöskyddslagkommitteen.Anf. 130 Miljöminister ():Herr talman! Jag har redan sagt att kommitténliksom regeringen arbetar med den uppgiften.Frågan om hur dessa direktiv i detalj skall utformasskall vi återkomma till. Utredningen har fått iuppdrag att redovisa ett principbetänkande senastden . I samband med miljöpolitiskapropositionen skall vi kunna ta principiell ställningtill det fortsatta arbetet. Vi driver denna linjenationellt och internationellt mot det som HansLeghammar kallar för miljökvalitetsmål. Jag kallardet att vi skall utgå från vad hälsan och miljönkräver. Det är det arbete som vi bedriver bådenationellt och internationellt.Anf. 131 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! Jag tackar för det förtydligandet. Dethar varit svårt att få klara direktiv om att det skeren vändning. Det har varit ett motstånd mot attinföra det vi kallar för kvalitéetsnormer, där manställer kvalitetskrav på vad naturen egentligen tål iett visst område och föreskriver att all lagstiftningmåste följa detta. Jag tog upp den motsättning somfinns mellan de generella föreskrifterna förmiljöskyddsområdet och t.ex. tillåtlighetsreglerna imiljöskyddslagen. Det problemet försvinner om vifår kvalitetsnormer. Jag tackar för svaret ochhoppas att vi verkligen får en skrivning medkvalitetsnormer i tilläggsdirektiv och imiljöpropositionen.Anf. 132 Miljöminister ():Herr talman! Det var precis det som låg till grundför den s.k. Ronnebydeklarationen om Östersjön.Om Hans Leghammar studerar den finner han attregeringsscheferna utgår där från vad som krävs föratt miljö skall återställs, så attmänniskor, djur och växter kan leva ett normalt livutan att på något sätt utsättas för risker.Anf. 133 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! Jag har hört alla dessa vackra ordmånga gånger. Men jag har också sett att det intehar skapats några verkningsfulla regler. Vi serockså vad som håller på att hända i mitthemområde. Där har man satt upp vackra mål sominte går att uppfylla med den trubbiga lagstiftningsom finns . Det är glädjande att se att trendenåtminstone till ord, jag hoppas också i skrift, harbörjat vända.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1990/91:274 om StatensenergiverkAnf. 134 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser vidta några åtgärder för att ändrainriktningen på arbete.Statens energiverk ingår bland de myndigheter sompå försök tillämpar treårsbudget. Nuvarandebudgetram för verket omfattar perioden /91--1992/93. Den allmänna inriktningen förinnevarande treårsperiod fastlades av riksdagenvåren 1990 (prop. 1989/90:100 bil. 16, NU25,rskr.247).Enligt beslut med anledning avregeringens proposition om forskning (prop.1989/90:90, NU40, rskr.337) ställer deenergipolitiska riktlinjerna stora krav på samhälletstotala satsningar på energiteknisk forskning ochutveckling i framtiden.Energiforskningsprogrammet syftar främst till attstödja kompetensuppbyggnad på områden som ärav betydelse vid omställningen av energisystemet.Det är i första hand ett ansvar för staten att byggaupp och vidmakthålla kompetensen inomuniversitet och högskolor. Kraftföretagen ochandra industriella aktörer bör liksom aktivtsvara för att utveckla och kommersialisera nyenergiteknik. De statliga myndigheterna medansvar inom energiforskningsprogrammet bör dockha ett övergripande ansvar för att i samverkan medkraftföretagen m.fl. följa och främjateknikutvecklingen inom sina resp. områden.Enligt beslut har statens energiverkockså givits ett övergripande ansvar för attsamordna genomförandet av olika program ochstödformer inom de ramar som anges istatsmakternas beslut. Programansvaret innefattari princip hela utvecklingsprocessen från forskningtill kommersialisering av ny energiteknik.En annan av huvuduppgifter ärplanerings- och utredningsverksamhet inomenergiområdet. Vidare pågår arbetet medprogrammet för effektivare användning ochersättning av el enligt de riktlinjer som riksdagengodkände i juni 1988.Vad beträffar organisationen av statens energiverkvill jag erinra om det beredningsarbete som pågårinom inför en proposition medförslag till åtgärder inom det näringspolitiskaområdet som avses föreläggas undervåren 1991. Arbetet avser att utreda om det går attöka samordningen av den verksamhet som bedrivsvid styrelsen för teknisk utveckling, statensindustriverk och statens energiverk. Detta i syfteatt öka effektiviteten.Tredje vice talmannen konstaterade attfrågeställaren ej var närvarande och förklaradeÖverläggningen avslutad.19 § Svar på fråga 1990/91:299 ombeskattningen av fossila bränslenAnf. 135 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att införa likvärdig beskattning avfossila bränslen oavsett till vilket ändamål bränsletförbränns.Bakgrunden till frågan är de nuvarandeskattebestämmelserna som bl.a. innebär att densom producerar beskattningsbar elström får dra aveventuella skatter beträffande det bränsle somåtgått för elproduktionen. Denna regel syftar till attundvika dubbelbeskattning.Effekten av de skatteregler som tillämpas videlproduktion har kritiserats. En rad förslag tillåtgärder, olika bidragssystem m.m., har framförts,bl.a. från miljöavgiftsutredningen där RoyOttosson själv deltog. Han är därför väl informeradom svårigheterna att skapa ett styrsystem somundviker alla negativa effekter.För närvarande arbetas med förslag inom bl.a. detområde som tagit upp. Jag är därförinte nu beredd att närmare kommentera vilkaåtgärder som kan vara lämpliga.Anf. 136 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Elskatten har samordnats med energiskatten förundvikande av dubbelbeskattning. Men detsammagäller för inte koldioxidskatten, som är entillkommande miljöskatt. Det var det som man imiljöavgiftsutredningen bekymrade sig över. Detfanns en stark minoritet som ansåg att man skullebeskatta koldioxid direkt, även när det gällerbränsle som används för elproduktion. Majoritetenantog inte det förslaget, utan föreslog ettbidragssystem i stället. Skälet till besvären är attbiobränslen annars missgynnas. Det blir mindrebeskattning på olja för uppvärmning än somanvänds för elproduktion. Det är märkligt,eftersom det är mindre effektivt att använda olja tillatt framställa el. Den har då bara 40 %verkningsgrad.Jag hörde på radionyheterna att man äveninom EG diskuterar dessa frågor och överväger attlägga koldioxidskatt på fossila bränslen och även påsådana bränslen som används för elproduktion. Enföljdfråga är då: Om EG lägger koldioxidskatt ävenpå olja för elproduktion, skulle kunnatänka sig att göra det även i ?Anf. 137 Industriminister ():Herr talman! Skälet till att man inte lade skatter påelproduktion med hjälp av kondenskraftverkberodde på att man skulle driva upp elpriset, vilketskulle skapa problem för konkurrenskraften medindustrin i andra länder. Får vi en beskattning avdet slaget på elproduktionen i vårakonkurrentländer ändras naturligtvisförutsättningarna för att beskatta också denelproduktionen. Det är konkurrenssituationen somär avgörande. Det är det som har gjort det så svårtatt hitta ett bra system.Vi håller på att studera den beskattningssituationsom finns i och försökerhitta en lösning. Det är naturligtvis angeläget att vikan klara kraftvärmen och konkurrenskraftengentemot kondensproduktionen i Europa.Anf. 138 ():Herr talman! Kraftvärmen är en annan aspekt somär intressant. Jag pratade med minapartivänner i . Där har man just fastställttaxorna på kraftvärmen från kraftvärmeverket därsom är koleldat. Där har man fått en prisdifferensgentemot elvärmen på endast per kilowatt.Man beräknar att det behövs en differens på ca 20öre per kilowatt för att vara säker på att de enskildakonsumenterna skall välja värmen frånkraftvärmeverket och inte eluppvärmningen. Detkan leda till att de går över till eluppvärmning iVästerås, vilket vore mycket olyckligt med tanke påden kommande kärnkraftsavvecklingen ochenergihushållningen.Detta är ett konkret exempel på hurkoldioxidskatten slår snett och gynnareluppvärmning framför bränsleuppvärmning. Härmåste snabba åtgärder till om detta skallförhindras. Man är redan sent ute.Min följdfråga till industriministern är omregeringen på kort sikt avser att göra någonting åtjust detta problem.Anf. 139 Industriminister ():Herr talman! Den här frågan ingår i deförhandlingar som pågår. Hur dessaförhandlingar slutar kan jag inte uttala mig om . Men frågan finns alltså med, så den är i högstagrad aktuell.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1990/91:278 omgrundskoleundervisningenAnf. 140 Statsrådet ():Herr talman! har frågatmig om vilka åtgärder jag avser vidta för att allaelever skall få den undervisning de har rätt till enligtgällande läroplan. Frågan är ställd medutgångspunkt i rapporter inom det internationellautvärderingsprogrammet.Ett av syftena med det internationella programmetför utvärdering är att rapportera om tillståndet iden svenska skolan till riksdag och regering. Jaganser det väsentligt att inte ta upp detaljer från dennationella utvärderingen och behandla demlösryckta från sitt sammanhang. Man måste, enligtmin mening, i stället försöka få en så total bild sommöjligt av skolans verksamhet, eller den del avskolans verksamhet det gäller.De forskare som utarbetat rapporten varnar föralltför långtgående slutsatser om innehållet i densamhällsorienterade undervisningen utifrån detmaterial som rapporten bygger på. Man planerardärför ytterligare studier för att få en heltäckandebild av hur mellanstadiet arbetar med desamhällsorienterande ämnena.Att det finns brister i lärarnas utbildning vad gälleratt bedriva den form av undervisning det här ärfråga om har redan tidigare uppmärksammats.Avsikten med den nu inleddakompletteringsfortbildningen med inriktning motorienteringsämnen är ett försök att råda bot pådessa brister, liksom de reformer förgrundutbildning av lärare som också beslutats.Effekten av dessa kompetenshöjande åtgärder hargivetvis ännu inte kunnat få genomslag i skolorna.En annan åtgärd som kommer att få direktbetydelse för undervisningen är självfallet detförestående läroplans- och kursplanearbetet. Detkommer att inriktas mot en tydligare beskrivning avmålen och en mer konkret uppföljning ochutvärdering av måluppfyllelsen. En ökad tydlighetdärvidlag kommer att ge bättre garantier för attelever får den undervisning de har rätt till enligtläroplan och kursplaner.Anf. 141 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret.När jag frågade skolministern om vilkaåtgärder han tänkte vidta för att alla elever skall fåden undervisning de har rätt till enligt läroplanensvarade skolministern att han inte tänkte agera pågrundval av en enstaka rapport, trots att dettaingick i den nationella utvärderingen.