prot · GE0934 · 1990-11-28 00:00:00 — Det finns ingen anledningatt upprepa allt som vi har upplevt, eftersom detfinns gedigna reserapporter från den resa som engrupp från gjorde ochmånga andra vittnesbörd om den fasansfullabehandlingen av palestinier. visar dessutomofta ett stort förakt för . Etttydligt exempel var vad som inträffade efter denmassaker på då minst 21 palestinierblev nedskjutna.Sverige har alla skäl i världen att i FN ta initiativtill olika former av sanktioner för att tvinga fram enförhandlingslösning så att tvåstatsbildningen enligt1947 års delningsbeslut kan genomföras. Jag anseratt det i den här frågan finns en parallell i FNsverksamhet när det gäller sanktioner mot , därman klart bryter mot folkrätten. Här finns ett annatland i samma område som helt uppenbart görsamma sak, och man borde alltså av rimlighetsskäloch naturligtvis av medmänsklighetsskäl handla påmotsvarande sätt. Jag yrkar därför bifall tillreservation nr 1.För övrigt ställer vi från oss bakom deövriga reservationer från som finns tillbetänkandet, men jag yrkar bara bifall tillreservation nr 1. Det är min förhoppning att manså småningom skall kunna få en allmän consensusför att försöka ta itu med de fruktansvärdaförhållanden som råder i för de människorsom bor på och på Gazaremsan.Anf. 72 ():Herr talman! Man kan av de två inlägg som härgjorts höra vilken bedrövelse vi känner över detsom har hänt på och i Gaza.Man kan i detta sammanhang också nämnaGolanhöjderna och södra . Bevisen för defruktansvärda handlingar som gör sig skyldigtill mot det palestinska folket är bedövande. Detfinns flera seriösa utredningar, och jag kan härhänvisa till Rädda barnens undersökning. Det finnsi undersökningar från Kyrkornas världsråd ellerfrån åtskilligabevis för att kränkningar av de mänskligarättigheterna sker.Det vore glädjande om vi skulle kunna sägaatt vi nu har en palestinsk stat, eller att vi kommeratt få det inom den allra . Men vi kantyvärr inte säga detta. Det vi kan hoppas på är att vifår en internationell konferens under FNs beskydd,och att de fem permanenta staterna i FNssäkerhetsråd går samman och står för dennakonferens. Detta är nödvändigt.Det finns en ljusning i denna svåra situation,nämligen att nu har intagit en annanhållning. har över huvud taget ändrat sinutrikespolitik. För min del hoppas jag att Sovjetskall vara med och tvinga fram en internationellkonferens.Det finns åtskilliga FN-resolutioner som går emotIsraels ockupation. De räknas i hundratal. Men dehar alla stupat på det veto som har kunnatavge i säkerhetsrådet. När man nu blev enig omresolutionen mot invasion av , bordeman också kunna bli enig om en resolution motIsraels fortsatta ockupation av framför allt de tvåområdena och Västbanken.Herr talman! Som vi kan se är situationen i dagännu allvarligare . Det kan hända attkonflikten i Gulfen kommer att utvecklas så attockså dras in i den konflikten. Jag är enaning, för att använda ett understatement,förvånad över att det förs en så liten diskussion iSverige om möjligheterna till en fredlig lösning påkrisen i Gulfen. Vi måste ju alla begripa vad denkrisen kommer att innebära av lidande och avsvårigheter i , men inte minst av svårigheteri . Vi kan lämna den frågan, men detfinns ett samband här. Om denna konflikt skullebryta ut finns det i den situationen en risk för attIsrael dras in i sammanhanget. Om det blir så, kanockså konstateras att palestiniernas sak skjuts ännulängre i bakgrunden.Sverige har tagit åtskilliga initiativ iMellanöstern. Det började med ,som var ordförande i den kommitté som föreslogden rekommendation som sedan gavs av FN,nämligen delningsplanen . medlade i frågan och fick betala medsitt liv. Ambassadör var ,och är väl fortfarande, officiellt utsedd av FNsgeneralsekreterare att medla. Vår utrikesministervar inne i sammanhanget och öppnade den dörr fördialog mellan och PLO som var nödvändig.Den dialogen är tillfälligtvis avbruten, men vi fårhoppas att den tas upp igen.Under hela har palestinierna inte fått enenda tum av sin jord. Nära tusen människor hardödats under Intifadan. Tusentals hem hardemolerats. Antingen har grävskopan kommit ochjämnat huset med marken eller också har manmurat igen dörrar och fönster. Människor hardeporterats, och det sägs att en tredjedel avpalestinierna en eller annan gång har suttitfängslad. Lidandet är enormt. Hur kan en stat somIsrael tro att det ur detta skall komma något gott?Men jag vill också gärna säga, och jag säger det såofta jag kan, att den som lider och kommer att lidaockså är Israel.Vi står självfallet bakom som stat. Det råderinget tvivel på den punkten. Men vi har rätt attkritisera politik, och vi har också rätt attsäga att även palestinierna har rätt till en stat, tillett hem, att få hissa sin flagga, att få pass ochmedborgarskap.Om det skall bli någon lösning sett även urisraelernas synpunkt måste denna rättvisa skapas.Annars drivs man än hårdare in i konflikten, ochsvårigheterna även för israelerna och judarnakommer att bli ännu större.Man säger från sida: Vi förhandlar inte medvåra mördare. Det är klart att man kan uttrycka detså. Om man vill vara mjukare i tonen kan man säga:Vi förhandlar inte med våra fiender. Men om maninte hade motståndare kunde man ju sätta sig vidbordet och samarbeta och på det sättetåstadkomma en lösning. Men man måste alltidförhandla med en motståndare, en som har andraåsikter.Den ena parten kan inte heller utse den andrapartens förhandlare. Arbetsgivarna i vårt landtrodde en gång att de skulle kunna utse arbetarnasförhandlare -- låt vara att det kanske är en haltandeparallell -- men det gick inte. Man blev tvungen attacceptera de förhandlare somfackföreningsrörelsen utsåg. Sedan har det helleraldrig varit något tvivel om det: Man förhandlarmed dem som fackföreningsrörelsen har utsett. Såmåste det vara också här.Min slutsats av allt detta är: Man vill inte förhandla.Det är svårigheten. Eftersom man har med sigpå den vagnen blir det inte heller någraförhandlingar. Det blir inte heller någoninternationell konferens. Svårigheterna tornar uppsig, och i skuggan av Gulfkrisen kan helvetet brytalöst.Mellan dem som har talat här före mig ochutskottsmajoriteten föreligger egentligen intenågra stora meningsskiljaktigheter. Det är påprincipiella grunder som vi t.ex. inte kan erkännaden palestinska staten. Jag vill erinra om att vi hadeett mycket starkt samarbete med FNL i Vietnam.FNL hade på sluttampen kontroll över en del avterritoriet, men vi erkände aldrig FNL. Vi har iSverige ställt oerhört stränga krav för att erkännaen stat. Vi kan inte gå ifrån de principerna. Enkeltuttryckt skall det finnas ett folk, ett land och enregering. De kraven uppfylls inte i det här fallet,även om vi skulle önska att det vore förhållandet.Ingen skall bli gladare än jag den dag vi kanerkänna en palestinsk stat.I en av reservationerna talas det om sanktioner. Vikanske kan komma därhän att det blir nödvändigt,men vi vet att det är utsiktslöst att lägga fram ettsådant förslag -- det kommer att fällas vidsäkerhetsrådets votering. Därför är det meningslöstatt ställa ett sådant förslag. Men det som är viktigthär -- jag återkommer till det, herr talman -- är attden internationella konferensen möjligtkommer till stånd och att man på allvar försökerlösa konflikten. För det krävs något som alltid ärnödvändigt när man skall lösa en konflikt, nämligenen vilja att lösa den, en god vilja. Det skulle jagönska från kammarens talarstol. Jag tror att jagtalar å hela utskottets vägnar när jag säger att viönskar att den goda viljan snart skall infinna sig.Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställanoch avslag på motionerna.Anf. 73 () replik:Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort.Evert säger att för att man skall kunnaerkänna en stat skall det finnas ett folk, ett land ochen regering. Såvitt jag förstår finns allt detta i dethär fallet.När jag var liten ockuperades av tyskar ochden norska regeringen flyttade till . Det ärvisserligen hemskt länge sedan, men jag har ingetminne av att därför inte erkände somett land, trots att dess regering inte fysiskt befannsig i landet. Eftersom en palestinsk regering intekan befinna sig i landet fysiskt utan måste finnasutomlands är det inget argument för att inteerkänna den palestinska staten. Men det kanskefinns de som är mer historiskt bevandrade än jag.1939 var jag visserligen en parvel , meningen talade om för mig att hade upphörtatt erkänna därför att den norska regeringenhade flyttat.Evert sade att man inte vill förhandla.Det är fruktansvärt sant. Då gäller det att hittamedel att tvinga fram förhandlingar mellan dessabåda folk, så att de kan bilda två stater som kan levai fred med varandra. Om inte FN kan det, om intevi kan ta initiativ i FN och den vägen försöka fåfram påtryckningsmedel mot , är det mycketsvårt -- någon måste ju ändå börja kräva sådanasanktioner eller påtryckningsmöjligheter. Jagtycker faktiskt att har en mycket viktiguppgift, nämligen att utöva en press på staten att man börjar behandla palestinierna på ettmänskligt sätt.När vi var i träffade vi bl.a. enregeringsmedlem som hette . Hansade att varje tumsbredd mark som uppger ären förlust och att palestinierna inte hör hemma påvästra sidan . De hör hemma iJordanien. Det är huvudlinjen i den politik man för.Den följer man konsekvent, och den måste brytas.Vi ser nu hur man fortsätter att bygga ut medbosättningar på , i rent trots och falskövertygelse om att man faktiskt har rätt att göradet. Jag tycker att det är viktigt att Sverigesregering framför ännu starkare protester ocharbetar aktivt i FN för olika former av sanktionerför att tvinga att sluta upp med vad de faktiskthåller på med.Anf. 74 () replik:Herr talman! Det är den internationellakonferensen som har att ta upp alla de här frågorna.Till dem hör naturligtvis också frågan, hur manskall tvinga till en fredlig lösning. Jagutesluter inte att det måste till tvångsåtgärder frånFN. Vad jag har sagt här är att det just nu äromöjligt att åstadkomma sanktioner på grund avden vetorätt som finns. Dessutom är det säkerligeninte det bästa sättet att åstadkomma eninternationell konferens. Det skulle säkert varakontraproduktivt att ta upp en sådan fråga.Jag tar återigen upp frågan om erkännande. Jagtror att vi måste vara väldigt strikta på den punkten.Annars kan vi råka in i besvärligheter i andraerkännandefrågor, som gäller andrabefrielserörelser. Andra länder använder dendiplomatiska kåren och erkännandefrågan som ettpolitiskt medel. Vi har varit nära dethandlingssättet en gång tidigare, nämligen när vitog hem vår ambassadör från . Efteråthejdade vi oss och sade mittåt på militärt språk. Detuppstår då svårigheter i nästa omgång.Om jag skulle säga något ytterligare skulle det varaatt det är viktigt att ha diplomatiska förbindelser,inte för att vi erkänner ett lands politik utan för attdet är viktigt att ha folk där när det uppstårsvårigheter. Därför har vi t.ex. inte avbrutit dediplomatiska förbindelserna med -- detkan gälla även andra stater. Man skall inte användaerkännandet som ett politiskt medel -- det är detviktiga. Vi erkänner en stat när det är ett folk, närden har ett land och en regering. Att jämföra denpalestinska regeringen med exilregeringar närländerna blir ockuperade som blev är väländå ganska irrelevant.Anf. 75 ():Herr talman! är ett område somalltsedan slutet av har präglatsav konflikter, motsättningar och krig.Gulfkriget mellan och var efterkrigstidensblodigaste krig. härskare har förtgaskrig mot sina egna medborgare, startatanfallskrig mot och söker nu tydligen utöka sinvapenarsenal med kärnvapen.Libanon har haft inbördeskrig ochhundratusentals människor har dödats,invalidiserats eller befinner sig i landsflykt. Denmateriella förstörelsen är enorm, och dennationella ekonomin ligger i spillror. En fredliglösning försvåras av de många religiösa och etniskagrupper som finns i landet.Konflikten mellan och dess grannar harinneburit ständiga terroristattacker, flera krig ochsedan tre år tillbaka intifadan. Höstens blodigahändelser visar att vardagen i är våldsam.Många liv spills och såväl israeler som palestinierdrabbas. Nära och kära blir offer för ett vettlöstraseri, och alla lever i en ständig rädsla.Skall det vara möjligt att nå en fredlig lösning,måste den process som inleddes med Camp Davidfortsätta. Principen om fria val som en väsentlig delav fredsprocessen är accepterad av både ochPLO. Den västerländska grundprincipen om detnationella självbestämmandet på demokratinsgrund har därmed gjort viktiga framsteg. Det råderdock oenighet om hur valen skall arrangeras ochvilka som skall få delta.Saddam söker få det till att --Palestina-frågan och Gulfkrisen hänger samman.Han försöker få sitt tillbakadragande från Kuwaitavhängigt av att drar sig tillbaka frånockuperade områden och likaså att lämnarLibanon. Detta är bara undanmanövrer frånSaddam , han vill vara kvar i ochfortsätta betrakta det som en del av Irak.Motsättningarna mellan israeler och palestinier ochmellan syrier och libaneser och mellan libaneserinternt måste lösas under helt andraförutsättningar.Den stora ljuspunkten i detta mörker är FNs nyaroll, ett starkt och enat FN som kan sätta kraftbakom sina ord. Det visar på nya möjligheter, gernytt hopp om fredliga lösningar även i konfliktersom är så infekterade som de i Mellanöstern.Herr talman! måste på allt sätt aktivtmedverka internationellt och i internationella fora,då främst i FN, för att få till stånd en process moten fredlig och demokratisk utveckling i denna delav världen,Anf. 76 ():Herr talman! I Morgonekot hörde jag attutrikesministern sagt att ockupation avKuwait från folkrättslig synpunkt kunde likställasmed ockupation av . Dettamåste vara en missuppfattning.Irak ockuperade efter ett renodlatanfallskrig. ockuperade , och under krig i självförsvar.Skillnaden mellan aggression och självförsvar harmånga legala konsekvenser. harantagit bindande resolutioner, som beordrar Irakatt dra sig tillbaka från . På grundval avprincipen om kollektivt självförsvar konstaterarsäkerhetsrådet rätten för och andra vänligtsinnande stater att använda de medel som ärnödvändiga för att nå detta mål.När det gäller har säkerhetsrådet antagit fleraresolutioner, främst 242 och 338, som erkänner deexisterande staternas rätt att existera inom säkraoch erkända gränser, men också av kräver etttillbakadragande från ockuperade områden efterförhandlingar.Iraks ockupation av kan alltså icke likställasmed ockupation av , ochGolanhöjderna.En helt annan sak är att utskottet är kritiskt till denockupationspolitik som nu tillämpar i deberörda områdena, och om detta är ju utskottetenigt.För vill jag bara göra ett par stillsammapåpekanden. Han talade om . För det förstavar det som anföll ,och för det andra överlämnade det norskastortinget i plenum till kung och regering alla dekonstitutionella rättigheterna, innan kung ochregering flydde till London.Anf. 77 ():Herr talman! Jag begärde egentligen ordet för att ien replik till säga att orsakernatill en ockupation naturligtvis kan vara olika, ochvi kan ha mer eller mindre stark sympati för dessaorsaker. Men ockupation är ockupation. Israelsockupation av och harpågått . Den bör möjligtupphöra, och man bör komma tillförhandlingsbordet för att lösa konflikten.Anf. 78 ():Herr talman! Jag vill tacka förrättelsen. Själv sade jag också att mitt minne varkort, eftersom jag faktiskt bara var en femårigpojke i fråga. Därför är jag mycketglad för den korta men koncisa historieskrivningen.Den lägger jag på minnet.Anf. 79 ():Herr talman! Även jag är naturligtvis oerhördkritisk mot ockupationspolitik, men jagbestrider att man folkrättsligt kan jämställa de tvåfallen. Jag skulle kunna hänvisa till Bo JohnsonTeutenbergs bok och säkerhetspolitik, därhan skriver om just ockupationsbegreppet ochutvecklar detta närmare. När man bedömer de härfrågorna är det viktigt att man talar om på vilkengrund man riktar kritik.Jag vill än en gång notera att utskottet har varitenigt i sin kritik av den ockupationspolitik somIsrael tillämpar i de nämnda områdena, men det är,enligt min mening, felaktigt av utrikesministern attjämställa ockupation av med Israelsockupation, som skedde i självförsvar under krig.Anf. 80 ():Herr talman! Betyder det, , attockupationen av och inte ärfolkrättsligt felaktig?Anf. 81 ():Herr talman! Jag är medveten om att EvertSvensson inte alltid är någon nyansernas mästare,men ta de resolutioner som säkerhetsrådet harantagit och jämför dem med resolutionerna 242och 338! Då framstår skillnaderna klart. I bådafallen gäller det ju uttalanden i säkerhetsrådet vilkavunnit legal kraft.Anf. 82 ():Herr talman! Jag noterar bara att detta inte varsvar på min fråga.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )14 § Svenskt medlemskap i bankenför återuppbyggnad och utvecklingFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU12 Svenskt medlemskap i för återuppbyggnad och utveckling.Anf. 83 ():Herr talman! Vi har debatteratprinciperna kring den här typen avbankverksamhet och Internationella valutafonden.Vi har i den debatten hänvisat till vår motion ivilken vi säger nej till en höjning av kvoten tillInternationella valutafonden.Vi konstaterar att den här föreslagna bankenkommer att vägledas av Internationellavalutafondens värderingar, som vi harriktat kritik mot. Genom erfarenheterna av IMFsverksamhet gentemot tredje världen vet vi att litenhänsyn tas till de sociala konsekvenserna närstrukturanpassningsprogram genomförs. Risken äralltså betydande att man får samma utveckling iÖsteuropa.Programmen för skall utformastillsammans med IMF enligt den överenskommelsesom ligger till grund för bankens verksamhet.Jag vill än en gång säga att det finns en betydanderisk att dessa länder hamnar i en skuldfälla av dentyp som flera länder i tredje världen har gjort.Östeuropas skulder är kraftigt växande och äri storleksordningen . Detkommer sannolikt att leda till en snabbt växandearbetslöshet och kraftiga försämringar av olikasociala rättigheter. Det är inte uteslutet att vi äveni kan få se ''IMF-kravaller'' av den typsom vi har sett bara i tredje världen. Desäkerhetspolitiska konsekvenserna av en sådansocial oro skall inte underskattas.Uppläggningen av överenskommelsen för bankenvisar risken att de östeuropeiska staterna för långtid framöver kommer att vara fast i ettskuldberoende, framför allt till EG-staterna. Frånatt tidigare ha varit politiskt och ekonomisktberoende av kan dessa länder nu i ställetbli beroende av länderna västerut.Vi anser att det är viktigt att använder sinaresurser till generösa lån för att främja enresurstillväxt, ekonomisk och social utjämning ochstödja vägen till ekonomisk och politisksjälvständighet i . En demokratisksamhällsutveckling och omsorg om miljön är ytterstviktig.Få av dessa mål finns över huvud taget nämnda iden överenskommelse som skall ligga till grund förEuropeiska verksamhet.Vi menar att i stället för att ansluta sig tilldenna bank borde ställa sig i spetsen för ett arbetesom syftar till att stödja demokratiseringen iÖsteuropa, med ekonomiska program som byggerpå principer om sociala och miljömässigahänsynstaganden. Vi tror att det är individernasutveckling genom utbyggnad av sjuk- ochhälsovård, utbildning och bostäder som måste varabasen för att man skall få en stabil ekonomiskutveckling. Internationella banker och fonder sombehövs för sådant arbete måste vara uppbyggda påett annat sätt än den här föreslagna banken ochbygga på principen ett land en röst. Vi skulle ocksågärna se att den finansiella basen byggdes upp medresurser som frigjorts från den militäraupprustningen.Anf. 84 ():Herr talman! Vi i de gröna ser mycketpositivt på att man i och i andra länder isamverkan faktiskt vill försöka bistå närdet gäller att återuppbygga områdena efter dekatastrofala misslyckanden som har gjorts under såmånga år och med så hemska ekologiska och socialakonsekvenser.Vi tycker också att det är mycket viktigt att deösteuropeiska länderna kan slå vakt om sittekonomiska självbestämmande, så att de kan gåframåt och nå ekologisk och social balans och socialrättvisa . Därför tycker vi att dennabanks regler måste kompletteras på olika sätt.Miljökonsekvensutredningar skall görasgenomgående före alla lån, så att man får en godmiljöeffekt av sina satsningar. Man skall sätta enmiljövänlig produktion som ett överordnat mål förverksamheten, så att situationen inte blir ännuvärre.Suveräna republiker inom ramen för unioner ochde sovjetiska delrepublikerna måste kunna deltasom direktanslutna medlemmar i denna bank. Enröstmajoritet för EG får inte garanteras,oberoende av medlemskap och insatser. Östeuropafår inte riskera att få ett stort maktherravälde översig , utan dessa områden skall utvecklaspå ett sunt, demokratiskt, socialt och ekologisktrimligt sätt. Vi får inte i vårt högmod sätta klackenpå dem och tala om precis hur de faktiskt skallutvecklas . Det tror jag ärutomordentligt viktigt. En insikt har saknats idenna bank. Därför vill vi att regeringen inte skallratificera det här förslaget förrän man har fått in deolika bestämmelser som vi har angivit i vår motionoch i vår reservation. Därmed yrkar jag bifall tillreservation 2.Anf. 85 ():Herr talman! Vi har i riksdag vid tidigaretillfällen diskuterat det utomordentligt dåligaekonomiska läget i Öst- och . Vi harbilateralt anslagit ganska mycket svenska pengarför att hjälpa till i miljöarbetet ochutvecklingsarbetet i . Lägetär kanske värre än vi har anat. Debeskrivningar av samhällsekonomin, avkommunikationssystem och avförsörjningsmöjligheter som vi har gjort härtidigare är troligen inte tillräckligt realistiska. Dettalas nu om risk för hungersnöd , intebara på grund av att det inte finns mat, utan därföratt man inte kan få fram den. Industrin är på sinahåll totalt förstörd, och miljöangreppen är ofattbartstora. är det bråttom. Av det skälet ber jag attfå yrka bifall till utrikesutskottets förslag, sominnebär att vi nu ber att anvisa 525miljoner till denna bank i för att byggaupp Öst- och . Det blir en stor bank.Och pengarna behövs . Avsikten är att bankenskall börja arbeta under våren 1991.Det uppskov som föreslås från bl.a. ärskadligt. Det skulle nämligen betyda att bankeninte kan komma i gång som ärnödvändig, utan det skulle bli kraftiga förseningar.Man kan naturligtvis framöver ändra bankensregler. Och jag vill inte utesluta att det kan varabehövligt. Men vi föreslår att ansluter signu till det regelsystem som föreslås, och vi får haen beredskap att om det behövs göra förändringarsedan, eftersom pengarna behövs nu.Jag vill också betona att när säger attdet är viktigt att man har regler som garanterar enmiljöanpassad och riktig produktionsprocess är detexakt vad som står i förslaget, och det står i bankensregelsystem. understryker att så ärfallet. Man kommer att använda pengarnahuvudsakligen till att investera i miljövänligindustri. En del pengar kommer också att kunnaanvändas för att skapa den infrastruktur som blirnödvändig för att denna miljövänliga industri skallkunna fungera.Jag avstår , herr talman, från en EG-debatt.Miljöpartiet vill ha en eller två EG-debatter varjevecka. Men vi kommer att ha en sådan den 11december. Därför gör jag inga EG-inlägg just nu.Jag noterar bara att röststyrkan mellan olika länderi banken är beroende av, vilket är normalt,ländernas ekonomiska insatser. Det är en storbank. gör en liten del av insatsen, men denär nödvändig.Herr talman! Jag yrkar bifall till utrikesutskottetsförslag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )15 § Vissa konstfrågorFöredrogskulturutskottets betänkande1990/91:KrU4 Vissa konstfrågor.Anf. 86 ():Herr talman! Jag skulle ha ägnat härtill att utveckla kulturutskottets tankar när detgäller . I utskottet är det enbart KajNilsson som har avvikande uppfattning. Eftersomhan tydligen har givit upp innan debatten harbörjat, skall jag be att få yrka bifall till utskottetshemställan i betänkande 4 gällande vissakonstfrågor.Anf. 87 ():Herr talman! Jag beklagar att jag är sen. Jagnoterar att jag redan fått en reaktion på minreservation. Reservationen bygger på motionKr244.