prot · GE0924 · 1990-11-14 00:00:00 — Vissa typer av sådan screening anservi inte vara helt befogade. Dit räknar vimammografiscreening. Det förefaller inte som omden undersökningsmetoden är tillämplig för yngrekvinnor. Den s.k. Malmöundersökningen har intevederlagts. Däremot bör man göra screening,massundersökning, av kvinnor . Det harvi talat om i reservation nr 15.Vi är måna om, som det står i reservation nr 18, attbehålla de små förlossningsenheterna ochmöjligheten att föda hemma om man vill.Det är tydligen inte självklart att alla människorskall få smärtlindring. Det gäller för det förstamycket små barn. Detta tas upp i reservation nr 24.Det gäller för det andra smärtlindring vid kronisksmärta. Detta tas upp i reservation nr 23.Att finna orsaken till smärta och att kunna bota ochhäva den är ibland ett både svårt och långvarigtarbete. Patienten lider , vare sig manlyckas eller inte. Därför är det nödvändigt att vi görallt som står i vår makt för att hjälpa de patienterna.Det är mycket synd om dem. Vi behöversmärtkliniker i alla landsting. Dessutom vill vi attpersonalen skall få den utbildning ochvidareutbildning som krävs för att man skall kunnakomma till rätta med dessa problem.Det är helt otillständigt att mycket små barn, somnaturligtvis känner smärta som alla vi andra, intealltid får smärtlindring. Man är rädd att man närman ger smärtlindring även skulle påverkaandningsverksamheten negativt. har i ett yttrande uttryckt sitt stödför den motionen. Det är faktiskt enfolkpartimotion. bör därförundersöka den saken. Barn är också människor.Lösningen på detta problem hör faktiskt tillbarnens rättighet i samhället.Som jag sagt yrkar vi bifall till reservationnr 23.Vi vill att en ny cancerutredning skall genomförasför att man skall kunna komma åt orsakerna tillcancer. Vi måste göra allt vi kan för att undvika attmänniskor blir cancersjuka. Detta begär vi imiljöpartiets motion So512. Vi vill att en nycancerutredning skall göras. Denna utredning skalllägga fram konkreta förslag till hur vi skall kunnavända den prognostiserade cancerexplosionen ellerhur vi åtminstone skall kunna hejda uppgången.Här kommer det allmänna miljöperspektivet in. Vianar att det kan ha att göra med den yttre miljönockså.Jag yrkade även bifall till reservation nr 27 omalternativmedicinskbehandling. Det handlar omförbud mot amalgam inom förslagsvis . Jag hartalat så om detta tidigare i talarstolenatt jag nu inte tar upp tiden med det.För övrigt stöder jag alla reservationer sommiljöpartiet har skrivit under. Jag yrkar som sagtinte bifall till så många, eftersom jag har förstått attdet är irriterande för kammaren att behöva voteraså många gånger.I vår motion So476 talar vi om attutbildningstjänster i ortopedisk medicin skallinrättas. En statlig vidareutbildning i ortopediskmedicin bör inrättas för sjukgymnaster. Vi villockså att läkare med utbildning i ortopediskmedicin skall få specialistkompetens. Vi har dockfått veta att denna motion egentligen inte hör tillsocialutskottets område. Jag vill ändock stå här ikammaren och plädera för att dessa utbildningarkommer till stånd.Vi har tidigare fått ett påpekande här om attmiljöpartiet önskar förbättringar inom hälso- ochsjukvården, men att vi säger att vi räknarmed nolltillväxt. Vi har varit mycket sparsamma ivårt förslag. Vi har varit så sparsamma att jagtycker att vi har varit näst intill snåla gentemothälso- och sjukvården och omsorgen. Vi har varittvungna till det, eftersom vi inte har tillräckligtmycket pengar för att vara så generösa som vi sågärna hade velat vara. Om finneratt vi har önskat saker och ting utan att ha detunderbyggt i vår budget, får han ta fram konkretaexempel. Jag trodde faktiskt att alla våra förslag varordentligt underbyggda. Vi har nämligen någonsom tar oss i hampan och ser till att vi inte önskarmer än vad vi kan stå för.Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag tyckte ändå att det fanns fog attför representant göra det härpåpekandet i en debatt om hälso- och sjukvården.Hon konstaterade själv att man varit snål motsjukvården och egentligen inte har någraplusposter. Men redan dagens nivå på hälso- ochsjukvården i är hög och kräver ett årligttillskott av resurser, som ytterst emanerar urekonomisk tillväxt. Jag tror att det är viktigt att dåoch då peka på dessa ofrånkomliga samband.Också i samhälle blir ju människorgamla och skröpliga och kräver sjukvårdensresurser -- och därmed ett tillskott via denekonomiska tillväxten.Anf. 131 () replik:Herr talman! Det här har att göra med att ''inomSveriges gräns erövra åter''. Med andraord: Det gäller att på bästa sätt utnyttja de pengarsom redan finns inom sjukvården. Vi betalar iSverige massar med pengar till hälso- ochsjukvården samt till omvårdnaden. Vad får vi ut avdessa pengar? Vi måste ha en organisation somfungerar. Troligen fungerar den bättre, om manlåter besluten fattas på så låg nivå som möjligt. Detvet vi ännu inte. Vi har inte fått något riktigt braförslag. Vi har sagt nej till ÄDEL-förslaget,eftersom vi inte kunde få överprimärvården. Vi anser att någonstans där, mellanprimärvården och specialistvården, finns en vinstatt göra.Anf. 132 () replik:Herr talman! talar om miljöpartietsvilja till förändringar och reformer inomsjukvården. Vad man emellertid gör är att mansäger nej till de förändringar som . Jag tror att detta är ett uttryck för denallmänna filosofin att man vill slå vakt om detbestående, såvida inte någonting radikaltannorlunda kan erbjudas. Detta är en del avmiljöpartiets politiska livsluft, och den får nog vi ståut med.Anf. 133 () replik:Herr talman! Den föregående talaren skall varamycket glad för att det finns en livsluft här ikammaren som kommer från ett ungt parti, somännu inte har stelnat.Anf. 134 BO ():Herr talman! skall nu ta ställning tillväldigt många förslag som rör hälso- ochsjukvården. Det handlar om vårdinnehåll,vårdorganisation, läkemedel och etik -- det är enrad olika frågor som här tas upp.Nu har förslagen om nya åtaganden som kostarpengar avstyrkts. Men jag vill ändå inledningsvispeka på risken, att om ger till känna enallmän viljeinriktning och gör välvilliga uttalandenpå 10, 20 eller 30 områden inom hälso- ochsjukvården, så kommer myndigheter, forskare,landsting och personal att säga: Oj oj, här villriksdagen ha ut mer av hälso- och sjukvården, menman skickar inte med några pengar.Situationen för hälso- och sjukvården är ocksåatt den har fått en allt mindre del avbruttonationalprodukten. Dessutom har riksdagenfattat beslut om skattestopp i två år.Dagmarersättningen till landstingen har lagts på ensådan nivå att landstingen inte får fullkompensation för inflationen.Samtidigt fortsätter den medicinska och tekniskautvecklingen. Man kan göra fler och bättresaker än tidigare inom svensk sjukvård. Det väcksnya förväntningar hos människorna: Min åkommakanske också kan botas när den medicinskaforskningen går framåt.Jag kan inte se annat än att bilden för svensksjukvård klarnat. Tendensen är attdet kommer att bli en vidgad klyfta mellansjukvårdens möjligheter och de resurser man har iform av pengar och personal. I det läget tycker jagatt det ligger en risk i att de borgerliga partierna,framför allt , pratar med dubbel tungai . I socialutskottet visar man en välviljaatt göra mer, mer och mer. Men ifinansutskottet säger: Nej, nej och nej!Moderaterna vill sänka skattetrycket med40 à 50 miljarder och under resten av 1990-taletmed hela 200 miljarder. I socialutskottet sjungerman Viljasången: Mer och mer och mer!Moderaterna i finansutskottet däremot vill under1990-talet minska statsinkomsterna med 200miljarder. Upplysningsvis vill jag nämna att hälso-och sjukvården kostar 80 miljarder.Jag vill också till hälso- och sjukvårdsdebatten föraåldersfaktorn. Jag tror att vi i dagens hälso- ochsjukvårdsdebatt har underskattat den faktorn. Vihar i världens äldsta befolkning. Var och envet att ju äldre människor blir, desto mer slår dettaigenom på kostnaderna för hälso- och sjukvården.Vi får dessutom allt fler äldre äldre i . Denkurvan pekar uppåt , tillomkring . Jag såg att en hälsoekonom isödra hade räknat fram att enbart hälso-och sjukvårdens merkostnad för de tillkommandeäldre kommer att bli 8 miljarder kronor.Det är ungefär här vi befinner oss . Demedicinskt-tekniska möjligheterna attåstadkomma en bra hälso- och sjukvård förbefolkningen blir allt bättre, medan de ekonomiskaresurserna inte finns i tillräcklig utsträckning.Det är mot den här bakgrunden som socialutskottetsäger att vi nu måste ta uppprioriteringsdiskussionerna. Det gäller endiskussion både om prioriteringen inom denegentliga sjukvården och om de etiska frågorna.Utskottet har övervägt att anordna en allmänutfrågning om prioriteringarna inom sjukvården.Jag har, liksom , uppfattningen attsvensk sjukvård befinner sig i en situation därde medicinska möjligheterna synes vara större ände ekonomiska resurserna. Vi politiker måste gripaoss an denna materia och mer än i allmänt tal redaut denna problematik.Så några formfrågor! I samband med att vi isocialutskottet har behandlat så här väldigt mångamotionsyrkanden har vi sagt att om de viktigafrågor som här tas upp är under beredning, börutskottet inte fatta beslut innan de fakta som kankomma fram ligger på vårt bord. Därför har vi sagtatt vi inte vill sätta ned foten. Vi vill inte ta ställninginnan vi har ett tillräckligt faktaunderlag i sak.En annan formfråga gäller de motionsyrkandensom har den karaktären att inte bör taställning. Jag tror att vi här kan dra en parallell ochgöra en jämförelse mellan ochregeringens syn på frågorna. Jag gör antagandet attregeringen striktare bedömer att den här fråganligger på en myndighet, ute i en kommun. Här kanregeringen inte stappla in och säga hur man skallgöra. Ansvaret har delegerats. Men jag är inte heltsäker på att känner samma hämningar.När det gäller motionskraven framgår det att mangärna vill gå in i myndigheter eller ned iorganisationer och personalgrupper, där det ärlandstinget, , läkare eller andra somhar ansvaret. Jag tror att det är viktigt att riksdagenser upp på den punkten.I de fall där ansvaret ligger på annat håll har vi isocialutskottet försökt säga att det är en fråga somriksdagen inte skall besluta om. Ansvaret ligger påannat håll. Här finns förslag om attforskningsmässigt prioritera frågor omröstförsämring hos barn -- något som delvis är enforskningsfråga, och har bestämthanteringsordningen. Forskningsfrågorna skallprioriteras i samband med regeringensforskningsproposition vart tredje år.Här finns förslag om förlossningsenheternas storlekoch lokalisering -- något som är en landstingsfråga.Här finns metodfrågor beträffandescreeningundersökningar -- något som är enkombination av vetenskap och politik och som förstmåste sakbehandlas.Här finns förslag om missbildningsforskning --något som först måste behandlas av forskningenoch universiteten.Herr talman! Det här är exempel på frågor därsocialutskottet har gjort bedömningen attriksdagen inte bör gå in. Här ligger ansvaret i ställetpå andra.I övrigt innehåller betänkandet väldigt mångaförslag om sjukdomsgrupper och etiskafrågeställningar. Det är viktiga frågor som var ochen för sig skulle kräva en fördjupad debatt. Men avtidsskäl är det inte möjligt för mig att kommenteraalla frågor.Sedan vill jag polemisera mot när detgäller deras hälso- och sjukvårdspolitik.Jag lyssnade till Per Stenmarcksverklighetsbeskrivning. Jag brukar berätta för folkutanför hur använder ordenoch hur de beskriver hur de offentliga systemenfungerar . När beskriver hurhälso- och sjukvården fungerar talar de omplanekonomi, kommandoekonomi och monopol. lade Per Stenmarck till följande: Patienterna iSverige har ingen rättssäkerhet.Jag vill med en gång säga till Per Stenmarck attdetta är retorik och denverklighetsbild som de håller sig med. Men det ärinte den verkliga bilden. Det är inte den bild somfolk möter och inte heller den som vetenskapenmöter. Vidare är det inte den bild som man kanutgå från när man vill förändra sjukvården. Det gåralltså inte att ha en sådan här retorik.Den verkliga bilden är att hälso- och sjukvården iSverige har problem men att den jämfört medomvärlden står sig mycket bra. I den senasteriksdagsdebatten i detta sammanhang kunde jagberätta att har gjortmätningar och tittat på förhållandena i de tiorikaste länderna. Det handlar då om ettEuropagenomsnitt och om hur det är med hälsan ide olika länderna. Man har tittat påmedellivslängden, på hur låg spädbarnsdödlighetenär etc. Men inget land i kan mäta sig medSverige.Per Stenmarck, det finns en förtroendeklyftamellan er retorik å ena sidan när det gäller attförsöka svärta ned den svenska hälso- ochsjukvården och verkligheten å andra sidan. Jag harsett att det nu också finns en förtroendeklyfta i deegna moderata leden. Ni har ju haftpartistämma. Nämnda klyfta fanns då mellanungmoderaterna och partiledningen.Ungmoderaterna efterlyste logik från sinpartiledning. De frågade: Hur skall ni kunna sänkaskattetrycket så mycket som ni lovar och samtidigthålla löftet om ett allmänt finansieratförsäkringssystem i sjukvården? Såvitt jag vet komdet inget svar på denna berättigade och logiskafråga från ungmoderaternas sida.Jag har frågat er moderater omsubstansen i ert försäkringsalternativ. PerStenmarck har här hållit samma tal tre fyra gånger.Men jag saknar fortfarande en upplysning om justsubstansen i ert alternativ.Jag vet inte om jag har tolkat tidningarna rätt vadgäller moderatstämman. Men där blev detytterligare frågetecken. Det skulle tydligen varanågon form av konkurrerandeförsäkringsalternativ. Per Stenmarck får rätta migom jag har tolkat tidningarna felaktigt på denpunkten.På Svenska Dagbladet -- ert liv- och husorgan --börjar man också bli litet otålig. Där undrar manalltså också om det inte är dags för attbeskriva substansen i sitt försäkringsalternativ föratt detta skall bli trovärdigt i en seriös debattframöver. Jag tycker att detta är ett viktigtuppvaknande från Svenska Dagbladets sida.Vad värre är, och detta togs också upp av GöranEngström, är att man frågar sig: Vart bärkostnaderna hän i ert system? Det finns ju intenågra spärrar.Ingemar kan ju inte precis betraktas som densom älskar socialdemokratin. Men han har sagt attdet skulle bli en ohämmad kostnadsökning förskattebetalarnas del och för sjukvården om detmoderata systemet infördes.Per Stenmarck säger i debatten : Jo, visstmåste sjukvården få kosta pengar. Men då skall detvara vårt försäkringssystem. I det solidarisktfinansierade systemet får dock sjukvården intekosta någonting.Jag tycker att det var en oerhört intressant ochavslöjande upplysning från sida.Sjukvården får gärna kosta, bara det är fråga omvårt alternativ, säger man, och det är bäst för alla.Ert alternativ är det sämsta och tillhör historien.Vårt är det bästa och tillhör framtiden, säger manockså.Det är mer av så att säga maktperspektiv ochmaktutgångspunkter i er argumentation än avsakargument. Jag tror att det nu är dags, införkommande val och med tanke , att haen ordentlig ideologisk och saklig diskussion medmoderaterna på den här punkten. Ni har ju alldelesför länge åkt omkring och talat allmänt utan attlanda i en verklighet avseende kostnader -- manmåste ju se till realiteter -- och upplysningar om vadert system skulle resultera i.Jag skulle kunna ställa många fler frågor i det häravseendet. Men av tidsskäl skall jag inte göra det.Avslutningsvis vill jag bara säga följande.Ni säger att ni har framtidsförslag. Bortsett från inte kan utläsa vad de framtidsförslageninnebär avseende ekonomi och rättvisa har jag fästmig vid att ni återkommer till gamla förslag --förslag från efterkrigstidens Sverige.Ni har t.ex. ett förslag om att medicinalstyrelsenskall återinrättas. Men verkligheten har för längesedan sprungit ifrån tanken på en sådanuppdelning. Ändå vill ni återgå till förhållandensom rådde efter kriget och återinföra en myndighetfrån den tiden.Vidare föreslår ni att vi, i enlighet med enefterkrigslösning, skall återinrättalänsläkarorganisationen.Jag kan förstå att det ibland är nödvändigt mednostalgi. Men då -- förlåt mig, Per Stenmarck -- fårväl den nostalgin tillhöra den ''lilla världen''. Denbehöver ju knappast höra de förslag till somhandlar om hur 90-talets hälso- och sjukvård skallformas.Vi socialdemokrater kommer inte att släppa dettamed den generella välfärdspolitikenen ellersolidariteten. Vi kommer heller inte att släppadetta med att åstadkomma rättvisa för alla. Ävende små och utsatta skall kunna få del av den bästahälso- och sjukvården.Vi erkänner gärna att det finns brister i nuvarandesystem. Vidare håller jag gärna med GöranEngström om att också vi inom socialdemokratinskall vara öppna för och göra upp av sådant sominte är bra. Men vi vill definitivt inte vara med omatt skapa en situation där vi upplever att dengenerella välfärden och solidariteten inte längrehåller.Med detta, herr talman, yrkar jag avslag påreservationerna 1--36 samt bifall till hemställan ibetänkandet.Anf. 135 PER STENMARCK (m) replik:Herr talman! Det är ert alternativ, ,som inte är trovärdigt. Vi har prövat det. Idecennium efter decennium har vi i prövatdet. Det fungerar inte. Det fungerar inte för detiotusentals människor som ståri kö för att få en nödvändig operation utförd.Sjukvården får gärna kosta. Jag står för det. Jagtror att det är på det viset. Men då skall vi ha ensjukvård som tillkommer alla. Då skall det vara så,som jag nämnde i mitt tidigare anförande, att allaskall ha möjlighet att ta del av den. Jag blev litetfelciterad av , men som jag sade i mittinledningsanförande är patienten helt rättslösnär det gäller att disponera de pengar som han ellerhon har betalat för att få vård. Så är det dess värrei dag för tusentals människor runt om i vårt land.Vi kräver inte mer och mer, men vi kräver nyalösningar som fungerar. Det gör nämligen inte ermodell. Det är era gamla modeller som ställer tillalla problemen. Socialministern är inte här i dag.Det är utomordentligt anmärkningsvärt motbakgrund av att det är sjukvårdens problem somdiskuteras. När man lyssnar på är detuppenbart att han faktiskt inte har presenterat enenda idé om hur vi skall komma till rätta med de härproblemen. I stället sitter han och socialdemokratinfast i den offentliga cementfällan. Är Bo Holmbergalldeles omedveten om dagens många problem,med långa köer och lidanden för tusentalsmänniskor?Låt mig få citera från en tidningsartikel där det stårså här:''Ett av dessa 'systemfel' heter . Hon bor iGöteborg, är sekreterare och gillar sitt jobb. MenKerstin har inte arbetat . Hennes leder ärutslitna. En enkel operation skulle kunna ge hennejobbet och människovärdet tillbaka.Men till operationsbordet är det tröstlösa ochplågsamma köer. Så i stället för en operation somkostar är hon sjukskriven på sittandra år. Det kostar isjukersättning och produktionsbortfall . ''ledare den 6 november 1990.Anf. 136 () replik:Herr talman! Jag försökte utveckla min kritikgentemot regeringen och dess bristande satsning påsjukvården rätt utförligt. avväpnadekritiken genom att instämma helt och fullt i att detvisst finns en klyfta mellan resurser och ambitioner.Det gör det förvisso. Men helt opåverkbar är intedenna klyfta.Även som centerpartister lever vi medverkligheten. Vi kan inte lova hur mycket nyapengar som helst. Men det finns möjligheter ävendenna höst att göra annorlunda prioriteringar. Jagtog som exempel Ädel-propositionen, i vilken manhostar upp 1 miljard friska svenska kronor tillinformation och utbildning i samband med denfördröjda reformen. Jag påstår faktiskt att som renvälfärdsmaximering skulle de pengarna görabetydligt större verkan i den direkta sjukvården.En miljard är faktiskt mycket pengar även i dettasammanhang.Vi kan också konstatera att trots att larmklockornahar ringt mycket länge om dåligt välfärdsutfall ochdålig funktion i ett antal försäkringar, jag tänkerfrämst på arbetsskadeförsäkringen, har det dröjtfram till nu och en, som man säger, avkapitalplacerarna frammanad kris innan man tartag i en så självskriven fråga. Det finns ett utrymmeäven om vi är överens om att klyftan mellanambitioner och resurser alltid kommer att varabestående. Man kan faktiskt påverka genompolitik.Bo Holmberg håller med om att vi behöverförnya och slänga en del gamla sanningar överbord. Jag vill gärna ge ett erkännande till mångasocialdemokratiska landstingspolitiker som idagarna verkligen gör den här omprövningen. Dengår i riktning mot de lösningar som vi i harförordat ett antal år.Apropå köer finns det faktiskt inga hermetiskttillslutna gränser mellan landstingen. Det finnslandsting med obefintliga eller mycket korta köer,även till de vanliga höftledsoperationerna.Patienterna är välkomna till de lasaretten. Därmenar jag att vi inom dagens system har storamöjligheter att ta bort köerna och få en effektivareresurshushållning.Anf. 137 () replik:Herr talman! antydde i början av sittanförande att oppositionen önskar mycket somkostar pengar. Men jag vill påpeka att det i vårareservationer i huvudsak är fråga om att spara inpengar. Vi talar om de enskilda alternativen, därman bevisligen har minskat vårddagskostnaderna.Vi talar om att ta till vara värdefulla resurser näromstruktureringen sker. Vi talar ompersonförsörjning och personalutveckling. Mångareservationer rör förebyggande verksamhet för attminska sjukvårdskostnaderna.Vi tar också upp de grå sjukdomarna. Det ärnaturligtvis en avvägningsfråga i hur mycketdetaljer skall gå in. Men här rör det sigom stora grupper, och även detta är i högsta grad enekonomisk fråga. Här finns stora brister. Vi har enreservation som rör reumatologin. Enligt denexpertrapport som kom frånsocialstyrelsen har ungefär två tredjedelar avpatienterna på en allmän mottagning besvär frånrörelseapparaten. Finns det brister bör vi sompolitiker naturligtvis ta upp dem också. Frågan ombarn och röster kan tyckas vara liten, men det gällermånga barn. Det har i hög grad beröring med barnsarbetsmiljö, något som vi i har tagit uppgång på gång. Remissinstanserna säger här att detfinns uppenbara brister som ingen är på väg attlösa. Då bör vi naturligtvis föra frågan vidare.Detta måste man ta tag i.Jag håller med om att en debatt om prioriteringmåste komma till stånd. Men jag själv känner storvånda för den typ av prioritering som vi skullekunna bli tvungna att besluta om här i kammaren,att vissa grupper skall få vård och andra inte skall fåvård, av ekonomiska skäl. Vi får hoppas att vi får enprioritering inom sjukvården, bland dem som kanväga medicinska åtgärder, administrativa åtgärderoch annat mot varandra medan man harpatienten i centrum, så att effektiviseringen ochomorganisationen görs för att den är bra förpatienten. Den typen av prioritering skall vi hoppaskommer till stånd. Den debatten skall vi delta i,fastän besluten kanske inte behöver fattas här ikammaren.Anf. 138 () replik:Herr talman! Vi talar ekonomi här i dag.Finansministern gick ut i går och sade att vi måsteanpassa skattereglerna till EG. Hur skall vi klaradet? Det är en skatteanpassning som innebär attskatteintäkterna i vissa fall kommer att minska.Hur skall man då klara socialdemokraternasvälfärd? Kan inte detta bli ett problem? Hur har BoHolmberg tänkt att vi skall klara det?Anf. 139 BO () replik:Herr talman! Jag beklagar att Per Stenmarcktvingas diskutera med mig och inte medsocialministern. Nästa gång det här ärendeområdetskall diskuteras i kammaren, skall jag besocialministern komma hit och tillgodose hansönskemål på den punkten.Det är dags att tala om för er moderater, , att er svartmålning av den svenskasjukvårdsmodellen inte stämmer med verkligheten.Vi har en hälso- och sjukvård som i ettomvärldsperspektiv är mycket framgångsrik. Visstfinns det brister, men dessa skall angripas med sansoch måtta samt realism utifrån rådande verklighet.Men det gör inte ni moderater. Dessutom kan inteni moderater ge ett innehåll åt ert alternativ. Niföreslår ett försäkringssystem som ni inte kanbeskriva och som ni inte vet hur ni skall finansiera.Vad ni vill göra stämmer inte överens med dekommande skattesänkningarna.