prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — Risken var kanske störrenär det hände än den är i dag.Neutraliteten är inte bara en fråga om nationellsäkerhet vid krig, utan den svenska alliansfriapolitiken, syftande till neutralitet i krig, har skapatmöjligheter för att agera internationellt isäkerhetspolitiken. Svensk neutralitet ochalliansfrihet har varit ett medvetet led i att främjaavspänningssträvandena.Även tidigare svenska regeringsföreträdare hartalat om en svensk utrikespolitik som bidragandetill att överbrygga stormaktsmotsättningar, ettbrobygge, en förnuftets stämma i en bister tid, somOlof en gång uttryckte det.Om det här samarbetet mellan amerikansk ochsvensk militär har ägt rum, är min fråga, StenAndersson: Kände regeringen till det? Eller harnågon i regeringen känt till det samarbetet? Ellerhar klartecken kommit från andra nivåer,exempelvis från militärledningen?För en och en halv månad sedan uttaladeförsvarsministern mycket kategoriskt att någotsamarbete med en annan makts underrättelsetjänstinte hade förekommit. Det gällde dåCatalinaaffären. Och det är det här som äranledning till min fråga: Är regeringen beredd attdiskutera och klargöra de frågor som förekomunder det ?Anf. 179 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tycker att det är en självklaruppgift för den regering som sitter att klara ut vadsom har förekommit tidigare. Det var därför somjag gick in så noggrant i detalj på den konkretafråga som ställdes.Det är klart att det vore intressant om det vore sant,som en journalist sade. När jag har gått tillbaka tillde numera offentliggjorda handlingarna och deresonemang som har förts, har jag inte funnit någotsom tyder på att det här skulle ha varit ett led inågonting som misstänker harförekommit och som man då och då gör gällande itidningspressen, ofta lika uselt underbyggt som denhär frågan.Lars , det är just i de farvatten som då ochdå hyser oss som det är väldigt viktigt att man kanbestämma mera exakt än . Det är mångaskär och grynnor som man hinner fara över, omman har så dåligt navigationssystem. Det var ettsvenskt intresse att undersöka om Loran C-systemet fungerade i och att i så fall haett sådant system. Det var därför man gick med påatt medverka, inte några andra skäl.Anf. 180 ():Fru talman! I svaret säger att hananser att samarbetet med i början av 60-taletstod i full överensstämmelse med svenskneutralitetspolitik. Jag är tveksam till detta.Faktum är ju, , attnavigationssystemet Loran C utvecklades för attbetjäna de amerikanska Polarisubåtarna.När man inte kunde ha markbaseradekärnvapenstationer, t.ex. i , satsade manpå Polarisubåtarna. Det var därför 1957-1958ville bygga en Loran C-station i Bö i . norska debatten användes argumentet attstationen gynnade civil sjöfart, och det står ocksåhär.Sten talskrivare -- jag tror inte att StenAndersson själv har skrivit svaret -- hänvisar ocksåtill att det gällde att förbättra den civilanavigationssäkerheten. Men varför måsteamerikanerna då klä om sig till civila kläder, när dekom till , om det bara gällde civil sjöfart?Anf. 181 Utrikesminister ():Fru talman! Det är US Guard, denamerikanska , som sköter det härnavigationssystemet, både det civila och detmilitära. Jag vet inte varför personalen skulle varacivilklädd. Det var kanske för att inteskulle bli misstänksam och tro att den var ute iandra än de uppgivna avsikterna.Det är ett faktum -- är välkommen attstudera avtal och annat -- att det fanns ett svensktintresse och att ytterst litet talade för, vilket ocksåhar visat sig riktigt, att Polarisubåtarna skulleoperera i Östersjön.Då det gäller den här frågan finns det ingenanledning att tro annat än att det var de uppgivnamotiven som vägledde regeringen, och då ärhandlandet högst förenligt med svenskneutralitetspolitik.Anf. 182 ():Fru talman! Jag är inte övertygad av detresonemanget. och jag har en delgemensamma vänner i som förde den härdebatten , och det var ungefärsamma resonemang, att systemet egentligen varavsett för havsgående civila farkoster. Men det ärinte detta det handlar om.Nu vill diskutera teknikaliteter inavigationssystemet, och det är intressant, för detär vi lika bra på han och jag. Men det är litet svårtatt fortsätta debatten, om vi bara skall diskuteradet. Jag har aldrig hävdat att Polarisubåtarna skulleverka i . Systemet var uppbyggt för attverka från och är det fortfarande.Man kan undra vem som har skrivit det egenartadesvaret åt . Det knyter faktiskt an djupt allvarlig politisk diskussion som har förtsunder . Jag undrar, kanske som en sistafråga till utrikesministern: ni beredda, nu närhela den här frågan är anmäld tillkonstitutionsutskottet, att i tider av avspänningskapa klarhet i vad regeringen sysslade med underdet ? Den klarheten är nog nödvändigför den allmänna debatten.Anf. 183 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag måste tyvärr påpeka att replikerna får omfattahögst en minut.Anf. 184 Utrikesminister ():Fru talman! Jag skall svara kort.Det finns all anledning för regeringen -- det har jagsagt redan -- att undersöka varje fråga, också demera fantasifulla påståenden som kommer, för attutröna om det finns någon grund för misstankar.Det är exakt vad vi har gjort.Jag tycker att det är ett utomordentligt svar,framför allt i de tekniska delarna, för det visar attdet är ett system som inte kan användas i ,eftersom det inte är tillräckligt exakt. I Östersjönbehöver man ett exakt system, i varje fall meraexakt än en upplösning . Där det kananvändas, används det också av civil både luft- ochsjöfart.Jag tycker att det svar som har givits i den konkretafrågan ger besked om att det beslut som fattades1960 var förenligt med svensk neutralitetspolitik.Anf. 185 ():Fru talman! skall jag inte överskrida tiden.Det sista var ju bra. Jag tolkar det som attutrikesministern är beredd att börja diskutera dehär frågorna i av avspänning. Det är möjligtatt en del av dem ligger för nära i tiden, men jag troratt det vore angeläget för den fortsatta debatten omvi i avspänd ton kunde diskutera en del dålighetersom har förevarit under det år.Anf. 186 Utrikesminister ():Fru talman! Ja, ta bara upp fråga efter fråga, såskall vi diskutera dem avspänt. Eftersom vi ärtämligen ensamma här, kan vi föra ett alldelesöppet resonemang.Jag tycker det är oerhört viktigt att frågorna ställs,om man är misstänksam, men det är lika viktigt då accepterar svaren utan att glida alltförmycket i formuleringarna, vilket kan ge enföreställning om att svaren inte skulle varatrovärdiga.Anf. 187 ():Fru talman! Jag har inte ifrågasatt svaret i och försig. Jag frågade bara vem som har skrivit dettalånga, tekniska svar åt , och det måjag ha rätt att göra -- för det är väl ingen som troratt själv har skrivit det?Sten har en företrädare som i olikasammanhang var litet osäker på om den svenskaregeringen verkligen fick reda på allt vad militärensysslade med. Jag harstor respekt för honom -- också.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1990/91:277 om SudanAnf. 188 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser vidta med anledning avrapporterna om övergrepp mot de mänskligarättigheterna i Sudan.Ylva har tyvärr helt rätt i att deövergrepp mot de mänskliga rättigheterna sombegås i är mycket allvarliga. Det är ocksåriktigt, som hon säger, att ''det är mycket tyst omförhållandena i ''. I är intresset hosallmänhet och massmedia begränsat, när det gälleravlägsna länder med vilka vi har få kontaktytor.Från regeringens sida har vi dock inte varit tysta, dådet gäller missförhållandena i . Den 23november hölls en debatt om de mänskligarättigheterna i FNs generalförsamlings socialautskott. representant underströk då attallvarliga brott mot grundläggande mänskligarättigheter sedan mycket lång tid tillbakaförekommer i länderna på , dvs.Somalia, och Etiopien.Vi påpekade också att läget beträffande demänskliga rättigheterna i dessa länder förvärras avinbördeskrig, torka och svält. Dessa försvårandeomständigheter hänger sinsemellan samman,varför den centrala uppgiften är att försökaåstadkomma fred i området. Endast därigenom kanen varaktig förbättring av situationen beträffandemänskliga rättigheter uppnås.I har diskussioner tillbakaförts om en reformering av det politiska systemet, isyfte bl.a. att underlätta en förhandlingslösning avden interna konflikten i landet. Även densydsudanesiska motståndsrörelsen har, trotspågående stridigheter, varit inbegripen i dessasamtal. Några substantiella framsteg har emellertidännu inte kunnat observeras.I stället förvärras situationen för den utsattasudanesiska befolkningen ytterligare genom denomfattande svältkatastrof som är under uppseglingi landet. Mellan åtta och nio miljoner kan kommaatt lida av hungersnöd, om en massiv hjälpaktioninte snart kommer till stånd. har länge variten av bidragsgivarna i detta sammanhang. Ioktober fattades det senaste beslutet om ett bidragmed 15 milj.kr. via till den s.k.''. Det finns allanledning att räkna med att vårt stöd kommer attfortsätta.Detta faller sig desto mer naturligt som Sverigeunder en följd av år har lämnat ett betydandehumanitärt stöd till , förutom viainternationella kanaler också genom svenskaenskilda organisationer. Bland dessa märksLutherhjälpen, Pingstmissionen, Rädda barnenoch Röda korset, vilka tillsammans med sinainhemska samarbetspartner bildar ett slagshumanitärt nätverk i landet. Detta samarbete pådet lokala planet, liksom närvaron av svenskahjälparbetare, bidrar till attuppmärksamheten riktas mot brott mot demänskliga rättigheterna.Regeringen följer således utvecklingen i Sudannoga och kommer även fortsättningsvis att ha lägetbeträffande de mänskliga rättigheterna undersärskild uppsikt.Anf. 189 ():Fru talman! Jag får tacka utrikesministern för detmedkännande och positiva svar som han har givitnär det gäller synen på övergreppen mot demänskliga rättigheterna i skrev i sitt betänkande omde mänskliga rättigheterna att man önskade enuppsikt över förhållandena, och jag förmodar att deinlägg som gjorde i FN den 23 novembervar ett led i de signaler som utrikesutskottet avsåg.Jag skulle dock vilja veta om utrikesministern harnågra indikationer på att uttalandena faktiskt hargivit någon effekt, i form av initiativ elleruttalanden från t.ex. , ellernågra andra konsekvenser.Utrikesministern talar i svaret också omhjälpaktioner som är på väg. För ett par veckorsedan fick jag ett brev från en god vän som arbetarpå ett Röda kors-sjukhus i norra , alldelesinvid gränsen till . Hennes beskrivningar avde skador som civilbefolkningen i södra för är fullständigt ohyggliga. Regeringenbombar byar bara för att skrämma befolkningen tilltystnad och underkastelse. harregeringstrupperna också förhindrat allatransporter över huvud taget, även av sårade ochsjuka, vilket betyder att många dör på vägen elleraldrig ens kommer i väg till någon sjukvård.Har utrikesministern några indikationer på att dehjälpsändningar som planeras kommer fram ochatt man får lov att transportera dem?Anf. 190 Utrikesminister ():Fru talman! På den första frågan, om vi har märktnågra resultat av våra påpekanden, är svaret dessvärre nej. Det är ofta mycket svårt att få framförallt den grupp av länder som finns i den världsdeldär landet i fråga ligger att sluta upp med sådant.Detta hindrar inte att vi kommer att fortsätta attdriva den här linjen. Jag skulle kunna komma medännu hemskare skildringar, för det finns ingen hejdpå de grymheter som förekommer och de brott motmänskliga rättigheter som begås.Vad så gäller möjligheterna att få framhjälpsändningarna, har vi relativt optimistiskarapporter från de olika frivilligorganisationer somär inblandade i området, och så länge de ger sådanarapporter kommer vi att fortsätta med vårt stöd tillderas verksamhet.Anf. 191 ():Fru talman! I Amnestys senaste rapport talassärskilt om de övergrepp som riktas mot läkare ochsjukvårdspersonal över huvud taget -- dvs. demänniskor som i någon mån skulle kunna lindraden svält, den terror och de sjukdomar som de härmänniskorna utsätts för!I betänkandet från utrikesutskottet nämndesen som talade om 100 politiskafångar. I den senaste rapporten talas det om 250fångar som utsätts för tortyr och annat lidande iolika former.Sudan har ju inte undertecknattortyrkonventionen. Kan medverka till attpå något sätt förmå att antatortyrkonventionen?Anf. 192 Utrikesminister ():Fru talman! Ja, vi skall göra vad vi kan för attåstadkomma det också. Men kan vi inte förmå dematt upphöra med själva tortyren, som ju är detviktiga, så spelar det ingen roll om de antar enkonvention som de inte är beredda att följa.Det är naturligtvis högst angeläget att alla länderantar den konventionen. På det sättet är vi bereddaatt verka i positiv riktning.Anf. 193 ():Fru talman! Kan på något sätt medverkatill att de diskussioner som enligt svaret pågår iKhartoum för att försöka förändra det politiskasystemet -- där också Sydsudan deltar -- blirframgångsrika? Kan dessa samtal få effekt påsituationen i landet?Anf. 194 Utrikesminister ():Fru talman! Det är väldigt svårt att säga.Om skall kunna agera i sådanasammanhang och göra en positiv insats, så krävs detett intresse från parternas sida.I olika internationella sammanhang eller i direktasamtal med de berörda är vi naturligtvis beredda attpå allt sätt uppmuntra att samtalen fortsätter ochleder till ett positivt resultat.Överläggningen var härmed avslutad.29 § Svar på fråga 1990/91:288 om insynen ikommunala bolagAnf. 195 Civilminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att medverka till att genom lagstiftningförbättra revisorernas möjligheter till insyn ikommunala bolag eller koncernbildningar.Mitt svar på frågan är ja.Enligt aktiebolagslagen skall varje bolagsordningange föremålet för bolagets verksamhet. Är det ettkommunalt bolag måste ändamålet varakommunalrättsligt godtagbart. är deten uppgift för bolagets revisorer att pröva ombolaget har drivits i enlighet med det ändamål somangivits i bolagsordningen.Det förslag till en ny kommunallag som förnärvarande bereds i innehålleren ny regel om att kommuner och landsting iårsredovisningen skall ta in uppgifter om denverksamhet som bedrivs i kommunala företag,alltså en form av koncernredovisning.Remissutfallet är positivt, och även jag anser attmycket talar för en sådan regel. Jag är dessutomberedd att pröva om revisionens roll kan stärkas.Ett sätt kan vara att de förtroendevalda revisorernafår möjlighet att granska i vad mån ett bolagsverksamhet drivs i enlighet med de beslut somkommunen har fattat om verksamheten.Anf. 196 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ärväldigt nöjd. Det är mycket sällan jag är det här italarstolen, och vi strävar ju åt samma håll.Jag skall väl också bekänna att när jag satt ikommunallagutredningen var jag kluven införtanken på kommunala bolag. Myndighetsutövningoch verksamhet bör drivas iförvaltningsform. Tyvärr har utvecklingen längevarit att man använder aktiebolagslagen också fördetta ändamål. Det var svårt.Efter historien med koncernbildning i Stockholmblev jag ännu mer tveksam. Jag sitter nu istadsrevisionen i , och där togtjänstemannarevisorerna också upp detta ochpåpekade att man i remisskrivelserna hade tagitupp frågan och preciserat hur man skulle kunnaföra in koncernbegreppet i kommunallagen.Det hade vi inte preciserar ordentligt, och det detvar därför jag ställde frågan. Jag vet ju att när mansitter uppe på toppen är det väldigt mycketinformation som man inte nås av.Revisionskontoret förordade ett tillägg till 13 §tredje stycket, som då ansluter tillaktiebolagslagens koncernbegrepp.På en punkt ställer jag mig naturligtvis litet tveksamtill svaret. Här sägs att man har för avsikt att föra inen form av koncernredovisning. Om jag får ge ettråd till statsrådet tycker jag att han skall ta fram deremissyttrandet som bl.a. kommer från landstingenoch titta på själva paragrafen.I slutet av svaret står det att man skall pröva omrevisionsrollen kan stärkas. Det är helt uppenbartatt revisionens roll skall stärkas. Även på det finnssynpunkter. Jag hoppas att statsrådet vill ta uppsaken.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1990/91:270 om ändring avlagen om allmän investeringsreservAnf. 197 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att medverka till attjordbrukare skall få använda sinainvesteringsreserver för vissa andra investeringarän de som omfattas av lagstiftningensändamålsbestämmelser. Bakgrunden är de ändradeinvesteringsbehov som jordbrukare kan komma attfå som en följd av omläggningen avjordbrukspolitiken.Lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv harupphävts som ett led i skattereformen (SFS1990:685). Systemet håller alltså på att avvecklas.Redan gjorda avsättningar får tas i anspråk enligtgamla regler. För investeringar som inte omfattasav lagstiftningen kan en investeringsreserv inteutnyttjas.Det kan mot bakgrund av den ändradejordbrukspolitiken finnas skäl att övervägavillkoren för att använda investerinsreserverna. Jagär emellertid inte beredd att redan nu inta någonståndpunkt i frågan.Anf. 198 ():Fru talman! Jag tackar för svaret även om det intevar särskilt framåtsträvande.Anledningen till frågan är att det finns pengar i denallmänna investeringsreserven hos jordbrukarna,och den måste de använda på något sätt. Det ärviktigt att de använder den till rätt ändamål.I svaret står att redan gjorda avsättningar får tas ianspråk enligt de gamla reglerna. Det äranledningen till min fråga. Sedan står det i svaretatt investeringar som inte omfattas av lagstiftninginte kan utnyttjas i investeringsreserv. Det är detsom är tokigt! Det är de vi vill ha en förändring av.Statsrådet konstaterar sedan att med denjordbrukspolitik vi har och med den ändring somhar skett borde det finnas motiv för att göra enförändring. Det är det jag vill -- att man skall kunnaanvända dessa pengar till andra ändamål. Man skallkunna använda den t.ex. om man vill investera i attanlägga en energiskog eller skapa andraanläggningar som alternativ till den ordinariejordbruks- och livsmedelsproduktionen, eller t.ex.till att köpa stamdjur till köttproduktion. Manskulle kunna använda pengarna till att utbilda sigtill något annat eller till att bygga upp och förbättrasitt pensionsförsäkringsskydd, som är bristfälligtför många jordbrukare.Det borde komma ett beslut eller någon form avbesked, och det borde komma ganska snart.Statsrådet säger att han verkligen inte är beredd attredan nu inta någon ståndpunkt i frågan. Varför kan han inte uttrycka en åsikt så attjordbrukarna kan få ett besked?Frågan är inte ny, utan den har tagits upp mångagånger . Egentligen borde regeringen hakunnat tänka över saken. När kommer statsrådetatt kunna ge ett besked?Anf. 199 Statsrådet ():Fru talman! Jag har tagit del av den skrivelse somLRF har kommit in med. Vi studerar den förnärvarande. Vi tar som alltid med stort intresse delav de synpunkter som LRF framför.Riksdagen har beslutat attinvesteringsfondssystemet skall avvecklas på någraårs sikt som ett led i skattereformen. har vi attta ställning till hur systemet skall användas på bästamöjliga sätt under de år som återstår. Jag vill sägaatt regeringen kommer att ge besked omhur vi har tänkt oss att utnyttjainvesteringsfondssystemet, och dit hör ju ocksåinvesteringsreservssystemet. För dagen har jagalltså inget ytterligare besked att ge.Anf. 200 ():Fru talman! Jag får hoppas att ett besked kommerganska snart, för det är angeläget att så sker.Statsrådet sade att han skall överväga hur ''vi'' skallanvända pengarna. Jag vet inte vad statsrådetmenar det ''vi''. Det är jordbrukarna som skallnyttja detta i sin verksamhet på det sätt somförutsättningarna medger. Det är angeläget att mankan använda det på det sätt som jag har beskrivit ikorthet, alltså även till andra ändamål än attinvestera jordbruksproduktion, vilket man hittillshar gjort.Det är en omställningsprocess på gång, och det ärviktigt att man inte gör fel investeringar. Det härkan ju leda till att man gör det om man inte fårandra möjligheter. Det är därför det är viktigt att fåett besked.Anf. 201 Statsrådet ():Fru talman! Vi är helt överens om att det ärjordbrukarnas pengar likaväl som det ärföretagarnas pengar i övrigt. Vi bereder just denfrågan och kommer att ge besked om hurvi har tänkt oss att systemet skall kunna användasså att det görs största möjliga nytta för deföretagare, både jordbrukare och andra, somberörs av systemet.Anf. 202 ():Fru talman! Jag tackar för beskedet. Statsrådetsäger att pengarna skall kunna användas på bästamöjliga sätt för jordbrukarna, och då förutsätterjag att beskedet kommer att bli att man skall få enbredare användning av pengarna. Då blir det bra!Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1990/91:282 omidentitetsbyteAnf. 203 Statsrådet ():Fru talman! Med hänvisning till attjustitieombundsmannen kritiseratlänsskattemyndighetens i handläggningav ett ärende rörande identitetsuppgifter för dens.k. obducenten i ett uppmärksammat brottsmål,har frågat mig vilka slutsatser jagdrar av JOs kritik för framtida beslut av sammakaraktär.Låt mig genast konstatera attlänsskattemyndigheten i det aktuella ärendet intehar beviljat obducenten identitetsbyte utan endastefter ansökan beslutat att lägga in en s.k.spärrmarkering i folkbokföringsregistret.Spärrmarkeringen motsvarar den hemligstämpelsom vid behov sätts på sådana handlingar som kanomfattas av sekretess. En sådan markering ärendast en varningssignal som är avsedd attsäkerställa att sekretessprövning sker innanuppgifter lämnas ut. har utfärdatallmänna råd för hur handläggningen hoslänsskattemyndigheten av en begäran omsekretsssmarkering skall ske. JO kritiserar i detaktuella fallet länsskattemyndigheten för att inte haföljt de rutiner som bör ligga till grund för enprövning av om en ansökan om spärrmarkeringskall beviljas.Den enda slutsats jag kan dra för framtida beslutom beviljande av spärrmarkering är att jagförutsätter att skattemyndigheternafortsättningsvis noga följer de av riksskatteverketutfärdade allmänna råden för prövningen av sådanaärenden. Att förföljda kvinnor skulle mötasärskilda svårigheter att få ansökningar omspärrmarkering beviljade stämmer inte med vad jagerfarit från riksskatteverket.När det gäller möjligheterna för förföljda personeratt byta personnummer och därmed identitet är detriktigt att och regeringen förnärvarande tillämpar en restriktiv praxis. Jag villför min del framhålla att jag anser att det är viktigtatt samhället kan erbjuda bl.a. förföljda kvinnor ettbra skydd på olika sätt. 1983 årsfolkbokföringskommitté lämnade ettbetänkande som innehåller förslag till åtgärderinom folkbokföringen till förbättrat skydd förförföljda personer. Dessa förslag bereds förnärvarande i , och jag avser attåterkomma med förslag till sådana åtgärder.Anf. 204 ():Fru talman! Tack för svaret. Jag vill börja med attfråga om statsrådet drar den slutsatsen att dengjorda spärrmarkeringen i detta fall som jag drarupp måste omprövas. Är det i så fall gjort?Det är mycket bra att det finns allmänna råd förhur handläggningen hos länsskattemyndigheternaskall ske. Men detta fungerar tydligen inte. Dettaär ett bevis på att den gedigna genomgång som skallgöras ändå inte görs. Det är mycket svårt förkvinnor och barn att skydda sig genom ett byte avidentitet. Vi är överens om att den restiktivitet somfinns där skall ändras. När man inte har kunnat bytaidentitet har man försökt skydda sig genom attbegära sekretessprövning, s.k. hemlig identitet.Och det är minsann inte så lätt att få det heller,enligt de uppgifter jag har från kvinnor och barnbl.a. Det fordras mycket skrivandeoch motiverande fram och tillbaka. Här har vi tvåhelt olika uppfattningar. Enligt JO har beslutmycket lätt kunnat fattas på lösa grunder.