prot · GE0930 · 1990-11-22 00:00:00 — Han var arresterad iflera veckor.Doina Cercel arresterades . Hon är påSecuritates svarta lista för att hon deltog irevolutionen och har deltagit i demonstrationer påUniversitetsplatsen. Det finns många, inte minstminderåriga, som på detta vis har arresterats ochmisshandlats.Detta är utomordentliga bevis på att situationennär det gäller de mänskliga rättigheterna ärallvarlig. Jag tycker att det är mycket ledsamt attden officiella svenska bilden av som enrättsstat, eller åtminstone ett land på väg att bli endemokratisk rättsstat, är så fullständigt skild frånden verklighet som människor lever under iRumänien i dag.Anf. 9 ():Fru talman! Jag hade förmånen att få tjänstgörasom valövervakare , och jag var isamband med det i och träffadeolika grupper, representanter för partier ochliknande. var jag iRumänien på nytt, och jag måste säga att denbeskrivning som statsrådet ger av situationen iRumänien just nu inte stämmer särskilt väl med denbild jag fick, inte minst från det senaste besöket iRumänien.Jag träffade också då representanter för olikapartier, för Gruppen för social dialog och för enmängd studentgrupper. På grundval av det måstejag säga att det här är en alltför ljus bild. Jaginstämmer i mycket av det som harpåpekat, inte minst med tanke på vad man iRumänien berättar om brotten mot mänskligarättigheter.Det är rätt märkligt när man nu ändå rätt ambitiöstförsöker att göra en beskrivning av situationen därnere, finns inte junikravallerna med. De är faktisktnågot av det allra värsta som har inträffat sedanrevolutionen . I sambandmed de här händelserna kallade man tydligen frånden rumänska ledningens sida på gruvarbetare frånnorra delen av landet för att återställa ordningen iden rumänska huvudstaden . Jag fick hörafrån olika grupper, inte minst frånstudentgrupperna, att man hade för avsikt attförstöra det hus där Gruppen för social dialog harsina kontor. Detta kunde dock förhindras tack vareett klokt ingripande från visst håll.Jag tycker att man skall ha i minnet när manbedömer detta att en vanlig löntagare har ca 2 000--3 000 lei eller 500--,medan gruvarbetarna har 15 000 lei . Dethar de fått ganska plus vissa andraförmåner. Detta säger en del.Det pågår en mycket livlig diskussion just nu iRumänien om huruvida det var Iliescu som kalladepå gruvarbetarna eller inte. Det påstås alldelesbestämt -- och den debatten har också nåttRumäniens parlament.Jag saknar alltså den beskrivningen, även om det ärmöjligt att statsrådet menar att man kan läsa dettamellan raderna i svaret.Dessutom är jag litet förvånad över en uppgift islutet av svaret: ''Officiellt har över 80 000 rumänerlämnat landet sedan revolutionen i december 1989.Den verkliga siffran torde vara avsevärt högre.'' Ja,enligt den siffra jag fick för ett par veckor sedannere i är det 800 000 som har lämnatRumänien, och av dem skulle 200 000 finnas iTyskland, företrädesvis det gamla Västtyskland.Den siffran tyder på en verklig flykt från landet,och det är naturligtvis mycket tragiskt.Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! För att ta det sista först, så förstår jaginte varför skulle vara förvånadöver att jag säger att det förmodligen är en avsevärthögre siffra. Jag har redovisat den officiellasiffran -- och att vi vet att det är en stor andeletniska tyskar som har gett sig av, men också andragrupper.Får jag också understryka att jag på flera ställen iinterpellationssvaret har pekat på att regeringenmed mycket stor oro har observerat inte minst detsom har hänt -- hot om våld motenskilda, mot grupper och mot politiska partier.Det är mycket av detta som merautförligt har beskrivit.Jag tycker också att det av svaret mycket klartframgår att vi gör en helt annan -- och mycketnoggrann -- bedömning av de asylsökande frånRumänien i förhållande till asylsökande frånmånga andra öststater.Det är ju självklart att om rumänska asylsökandeanför förföljelse av den grad som har beskrivit, så hör de till dem som kommer attfå asyl. Men som jag också påpekat i svaret är detväldigt många av de asylsökande som anförjust förföljelse på grund av att de tillhör en etniskminoritet, t.ex. den ungerska.Jag försöker också påpeka i svaret att det ändå intefinns någonting som tyder på att det frånmyndigheternas sida skulle pågå en förföljelse somär riktad just mot de etniska minoriteterna. Men attdet finns svåra etniska motsättningar som också harlett till att människor har skadats till liv och lem --det vet vi ju, det finns väl dokumenterat.När det gäller asylansökningar från i dagprövas varje enskilt ärende för sig utomordentligtnoggrant. Vi kan inte säga att man inte får asyl närman kommer från . Men vi kan hellerinte generellt säga att asylansökningar frånRumänien beviljas.Sedan har jag pekat på att ett led när det gäller attbedöma den här utvecklingen är den delegationfrån invandrarverket ocharbetsmarknadsdepartementet som just nu harvarit i . Bara det faktum att vi nu harskickat en delegation dit är ett uttryck för att vi villgöra ytterligare försök att skapa oss en bild av lägeti när det gäller de mänskligarättigheterna.Får jag dessutom berätta att inom ramenför de s.k. konsultationerna, som pågår underUNHCRs paraply med 15 länder, har tagit ettsärskilt initiativ. Vi har nämligen föreslagit att manskulle göra en särskild studie av med denutgångspunkten -- något som vi borde diskuteraännu mera globalt -- att vi skall se vad vi kan göraför att utifrån stödja utvecklingen mot pluralism,demokrati och mänskliga rättigheter inne iRumänien, för att undanröja orsakerna till attmänniskor tvingas ge sig ut på flykt. En sådanstudie pågår nu genom en delegation i Rumänienmed UNHCR, och Sverigerepresenterade, som skallrapportera till de s.k. konsultationerna. Det ärytterligare ett uttryck för att vi tycker att det finnsall anledning att ägna storuppmärksamhet från dessa utgångspunkter.Anf. 11 ():Fru talman! Det är bra, tycker jag, att det pågår endel undersökningar, och det kan hända att det hadevarit bättre om en del av formuleringarna iinterpellationssvaret hade blivit litet mer försiktigaän vad de faktiskt är. Några av dessa formuleringarär direkt upprörande, och framför allt den härformuleringen: ''Övergrepp som tidigare förekomfrån myndigheternas sida förekommer inte längre. ''Hur kan invandrarministern göra ett sådantuttalande, som har så stor betydelse för hurasylsökande behandlas när de kommer till ?Det är framför allt två saker som jag är bekymradöver, medan invandrarministern kanske inte är likabekymrad. Det gäller först den stora betydelse somjunikravallerna har haft för åtminstone alla andraländers uppfattning om vad som sker i Rumänien.Det finns otaliga bevis för hur myndigheterna harvarit inblandade i den direkta förföljelsen av defredliga demonstranterna. Ett antal människor dogoch hundratal arresterades. Demonstranterna blevattackerade av inte minst gruvarbetare,förmodligen under Securitatebefäl. Gruvarbetarnakom till huvudstaden med specialbeställda tåg sommyndigheterna hade arrangerat. Sedan fick de tackav presidenten personligen.Senare har detta följts upp av presidenten genomatt han har återkommit till anklagelser mot deoppositionella studenterna och akademikerna. Jagträffade några av de studentledare som harflytt, och de berättade litet mera i detalj hur dethade gått till. Bl.a. hade militär och polis gått in påuniversitetsområdet för att leta efter studenter somhade krupit ner och gömt sig på olika ställen för attslippa bli misshandlade. Polisen letade medvärmekamera för att kunna släpa fram folk, slå democh sedan arrestera dem.Detta är inte en regim med ett demokratisktsinnelag. Det är uppenbarligen en regim som inteförmår att skapa en positiv utveckling. Inte minstpekar återanställningen av Securitatemännen pådetta.För övrigt kan vi notera att Securitate faktisktaldrig upplöstes. De flesta av Securitatesavdelningar har funnits . Det var enbartnågra enstaka avdelningar som upplöstes, medande andra, som bl.a. har hand om övervakning avmedborgare och övervakning av utländskaambassader, fortfarande finns kvar.Hur kan motivera meningen om attde övergrepp som tidigare skett inte längre sker --framför allt med tanke på attutrikesdepartementet, utrikesministern och inteminst har uttryckt bekymmer överutvecklingen i vid iKöpenhamn i helt andra ordalag än de som Maj-LisLööw har använt ?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Ett av de mest påtagliga övergreppenfrån regimens sida i , som vi ju har settkonkreta exempel på, vilka harengagerat det svenska folket, har ju varit att manhar vägrat människor att över huvud taget lämnalandet. Man har haft ett så slutet system attmänniskor inte ens har kunnat lämna landet. Dettaär faktiskt ett exempel på sådant där nu lättnaderhar kommit. Människor har getts tillfälle att resaöver gränserna; de får pass och utresetillstånd.Men självfallet kan det också i fortsättningenförekomma övergrepp, och även enskildamyndighetspersoner kan göra sig skyldiga tillövergepp. I mitt svar pekade jag dessutom på attdet mycket allvarligt att myndigheterna inte harklarat att ge skydd emot övergrepp som skettmellan olika grupper, t.ex. när etniskamotsättningar har blossat upp.Anf. 13 ():Fru talman! skriver i sinrapport att man, på samma sätt sominvandrarministern, är orolig över situationen förde etniska minoriteterna. Man uttrycker oro införde anklagelser som har framkommit om attmyndighetspersoner är inblandade och ansvarigaför sådana här attacker och att säkerhetsstyrkoruppenbarligen skulle ha kunnat förhindraattackerna.Det allvarliga är medbrottsligheten frånmyndigheternas sida. Det handlar inte om enstakaisolerade övergrepp från enskildamyndighetspersoner, utan det handlar om ettförtryck av mer systematisk karaktär. Zigenarnahar bl.a., även enligt Amnestyrapporten, blivitanklagade på ett sätt som andra grupper inte harblivit just när det gäller förordning nr 153 som jagtalade om . Det är helt klart att zigenarnahar blivit diskriminerade på grund av sitt ursprung.Denna diskriminering har skett frånmyndigheternas sida.Det är sant att det har skett förändringar iRumänien. Det går numera att lämna landet. Detförekommer då och då demonstrationer pågatorna, även om de ibland förbjuds och människorarresteras, misshandlas och dödas. Det är sant attdet finns dagstidningar, även om censurenfortfarande fungerar och myndigheterna harmöjligheter att påverka och strypa tidningar efterbehag. Detta förhindrar dock inte att övergreppenär utomordentligt allvarliga. Man kan inte säga attdet har gått fantastiskt framåt sedan Ceausescustid. Det är för det första inte sant, och för det andraär det en mycket dålig jämförelsegrund. Om manjämför med vilket annat land som helst,klarar sig nog relativt dåligt på denallmänna skalan över mänskliga rättigheter. Jag ärövertygad om att även i fortsättningenkommer att tas upp som ett bekymmersamt fall avSverige när det gäller våra aktioner i mänskliga-rättighetskommissionen i FN och i andra fora.Detta är problematiskt. Invandrarministern talarmed överslätande formuleringar. När UDsrepresentanter uttalar sig låter det däremot heltannorlunda. sade : Jag kaninte underlåta att framföra vår djupa oro överutvecklingen i -- en utveckling som ävenlett till förluster i människoliv samt den beståendeatmosfären av misstro och osäkerhet i landet.Den slutsats man kan dra är naturligtvis att Maj-LisLööw behöver litet argument för att kunna fortsättaatt avvisa även de asylsökande som helt uppenbartär i behov av skydd.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellationerna 1990/91:69 och 82om en eventuell invandring från SovjetunionenAnf. 14 Statsrådet ():Fru talman! i har frågatmig vilka åtgärder jag är beredd att vidta och vadsom har gjorts med tanke på, som det, en förväntad massflykt frånSovjetunionen.Håkan har i samma ämne frågat vilkaåtgärder som regeringen avser vidta för attförebygga och hantera en eventuell massivutvandring från Sovjetunionen.Jag besvarar båda interpellationerna i ettsammanhang.Demokratiseringsprocessen i Öst- ochCentraleuropa är glädjande. Den har lett till att alltfler länder där respekterar rätten att fritt få lämnaoch sedan återvända till sitt land.Den politiska målsättningen är att genomförademokrati, att tillförsäkra mänskliga rättigheteroch att bygga upp en sund och fungerandeekonomi.Som framhålls i interpellationerna råder en svårekonomisk situation i bl.a. . Detkommer att ta tid att få till stånd en ekonomiskutveckling som skapar möjligheter till ett bättre livför hela befolkningen. Situationen i landet ärsvårbedömbar.På samma sätt som skett i flera länder i Öst- ochCentraleuropa liberaliseras i början av nästa årutresekontrollen i . Ny lagstiftningger medborgarna rätt till ut- och inresa. Detta är enmänsklig rättighet. Det är däremot inte någongiven rättighet att få inresa, bosätta sig och arbeta inågot annat land än hemlandet.I massmedia över hela förekommerspekulationer om förestående massutvandring frånSovjetunionen. Det är inte uteslutet att åtskilligaSovjetmedborgare kan vilja söka sin utkomst inågot annat land. Men jag vill betona att det rör sigom spekulationer och att vi inte får förloraproportionerna. De krafter som verkaråterhållande på benägenheten att utvandra --bundenheten till hemlandet genom språk, kultur,familjeband etc. -- är starka.Det måste också ligga i allas intresse att denarbetskraft som behövs för återuppbyggnaden ochomläggningen av ekonomin i de tidigare centraltstyrda länderna i öst kan stanna kvar. Därför måstestörsta vikt läggas vid insatser som kan förebyggaen omfattande utvandring.Interpellationerna illustrerar vikten av att detinternationella samfundet gemensamt angripergrundorsakerna till varför människor flyr/migrerart.ex. genom utvecklingsinsatser iursprungsländerna. Vår solidaritet med utsattamänniskor kräver att flykting- ochmigrationsfrågorna placeras högt på dagordningeni alla de sammanhang där flykt eller migration bliren följd av passivitet inför grundorsakerna. Jag villhär erinra om den utredning om en sammanhållenflykting- och immigrationspolitik sombiståndsministern och jag tillsatt och som har väcktbåde uppmärksamhet och efterföljdinternationellt.Vidare har en särskild arbetsgrupp bildats inomregeringskansliet med representanter för utrikes-och arbetsmarknadsdepartementen. Den har tilluppgift att följa och bedöma utvecklingen i öst medavseende på invandring.Fru talman! Den ekonomiska krisen iSovjetunionen har fördjupats. Unionens politiskaframtid är osäker. utveckling ärnaturligtvis av stor betydelse för omvärlden. Imånga internationella fora diskuteras vad som kangöras. deltar givetvis i dessa diskussioner.Samtidigt stärker vi våra bilaterala kontakter medSovjetunionen och med de baltiska republikerna.Näringslivet, folkrörelser och universitet har knutitmängder av kontakter. Regeringen har inlett ettsamarbete som syftar till ökad kontakt och aktivkunskapsöverföring på en lång rad områden. Ettpraktikprogram för ungdomar från de baltiskarepublikerna har inrättats.Vi deltar från svensk sida alltså aktivt i detinternationella samarbetet. Av särskild vikt är härden ministerkonferens om öst-väst-migration iEuroparådets regi som, med som värd,skall hållas i . Fråganuppmärksammas även inom den europeiskasäkerhetskonferensen (ESK).Det viktigaste är alltså att arbeta för en ordningsom gör det möjligt för människorna i de länder vihär talar om att kunna stanna kvar. Ändå kommermänniskor från och från Öst- ochCentraleurpa till väst för att söka arbete. De ärhänvisade till att söka asyl, eftersom det i de flestaländer i -- liksom hos oss -- saknasmöjligheter till arbetskraftsinvandring annat än imycket begränsad omfattning.Sverige avser inte att göra avsteg från tillämpningav gällande utlänningslagstiftning som innebär attarbetstillstånd skall föreligga före inresan för demsom vill invandra.Asyl skall förbehållas den som är flykting enligtGenève-konventionen eller som i övrigt har starkaskyddsbehov. En prövning av asylbehovet måstealltid göras individuellt. Mot bakgrund av denpositiva utvecklingen mot demokrati och respektför mänskliga rättigheter i Öst- och Centraleuropaoch i , bör man kunna anta att endastfå sökande från dessa länder skulle ha tillräckligaskäl att få stanna i . De allra flesta sökandefrån dessa länder kommer, som jag bedömer detnu, efter en individuell prövning, att kunna sändastillbaka till hemlandet.Jag vill försäkra och att regeringen med stor uppmärksamhetföljer utvecklingen i och i Öst- ochCentraleuropa och att vi har en god beredskap.Statens invandrarverk har i fredstid huvudansvaretpå den statliga sidan för att flyktingmottagandetfungerar. Detta gäller även i kris och i krig, även omman då kan behöva använda helt andrasamverkansformer än normalt.Invandrarverket och polisen kan snabbt sätta inresurser där de bäst behövs för att klara avutredning och beslut i tillstånds- och asylärendenliksom för att kunna utvisa dem som får nej.Det kommunala flyktingmottagandet har lett till atthuvuddelen av kommuner harerfarenhet av att ta emot flyktingar, ett faktum somsjälvfallet förstärker vår beredskap.I den kontinuerliga beredskapsplaneringen ingårsjälvfallet även förberedelser för att möta eneventuell ökad invandring av det slag sominterpellanterna tar upp. Allt detta innebär attSverige har en betydande kapacitet och flexibitetför att möta förändringar i vår omvärld.Fru talman! Jag vill avslutningsvis återvända till vadjag började med: De bästa vi, tillsammans medandra länder, kan göra är att bidra till att påverkagrundorsakerna och satsa på åtgärder sommotverkar att människor tvingas lämna sinahemländer.Anf. 15 i (m):Fru talman! Jag vill börja med att hålla medstatsrådet när hon säger att det är bäst förSovjetunionen att folk stannar kvar där. Att i dagdränera på utbildat folk är detabsolut sämsta man kan göra. Det är bättre att vi,efter vår förmåga, försöker se till att människornadär stannar kvar. Men råder kaos iSovjetunionen. Det utgår presidentdekret varjedag från . Men enligt uppgifter struntarfolk helt i det här. Lokala myndigheter och enskildapersoner agerar helt och hållet på egen hand ochefter vad de själva anser vara bäst.Låt mig också säga att vi naturligtvis skall ge visumtill t.ex. sovjetmedborgare så att de kan åka hit ochbesöka som turister. Det är en princip somvi måste ha. Den måste vi ha ändå tills det visar sigatt människor missbrukar detta i så måtto att desöker visum som turister och sedan kommer hit istor omfattning och söker asyl för att få rätt attstanna i . Här har även vi både en praktiskoch ekonomisk rätt.Statsrådet talar om spekulationer i massmedia. Detsom är rätt i det fallet är att det har stått imassmedia och att vi har sett det i massmedia. Menbakgrunden är uppfattningar från experter, frånpolitiker och från forskare som kan det härområdet. Och de fruktar en massflykt frånSovjetunionen på grund av den situation som råderdär i dag.Nu säger statsrådet att människor har en vissbundenhet till sitt hemland, språket, kulturen ochfamiljebanden. Okej, det kan man i vissa lägenköpa. Men jag tror att andra fakta vägertyngre för människorna i för attlämna landet, massarbetslöshet, fattigdom ocht.o.m. Det är i det här fallet starkare skäl föratt fly än det som statsrådet har beskrivit. Jagtycker också att man får uppfattningen att bådestatsrådet och hennes närmaste medarbetare tarlitet för lätt på dessa problem.Häromkvällen kunde vi i TV höra hur statsrådetapropå folkvandringar sade att vi har klarat sådantförut. Då skulle jag vilja fråga: När gjorde vi detsenast? En informationssekreterare har i en lokaltidning i sagt att man inte ser något istatistiken som visar att vi skulle få en ökadinvandring från . Låt mig då, frutalman, få tala om att det inte är sommänniskor fritt får lämna . Därför ärdet inte så konstigt om detta ännu inte har sattnågra spår i statistiken.Fru Rogestam som är chef på invandrarverket trorinte heller på någon massflykt, därför att, som honsäger, dessa människor inte har tillräckligtransportkapacitet. Men människor som ärdesperata och som lever under svåra umbärandenkan alltid ta sig fram även om bilen, bussen ellertåget inte står till förfogande. Jag tror att vi iSverige resonerar litet grand som att det vi intevill skall hända får vi hoppas att det inte händer.Men om det händer, är beredskapen då verkligengod, som statsrådet har sagt?Vi har sett hur 25 000--30 000asylsökande har skapat en formlig panik i --tältförläggningar och båtar i hamnar. Det har vi inteklarat. Statsrådet säger att invandrarverket ochpolisen kan sätta in större resurser. Varför gjordede inte det , närdet var kaos runt om i på allaflyktingförläggningar. Det fanns inte tillräckligtmed flyktingförläggningar. Varför satte man inte indessa resurser den gången när det verkligenbehövdes?Statsrådet säger att har en betydandekapacitet och flexibilitet att möta sådana härförändringar. Det har man i alla fall omsorgsfulltlyckats dölja tidigare. Jag skall nämna ett exempel.Många forskare befarar att många av dem somvill och kanske kommer att söka sig till frånSovjetunionen lider av sjukdomar som vi harsvårt att hantera i , t.ex. tyfus, gulsot ochkolera. Dessa sjukdomar är vardagsmat iSovjetunionen . Det förekommer t.o.m.böldpest. Hur skall vi klara detta? Är det med vårkapacitet och vår flexibilitet?Fru talman! Med tanke på vad som har hänttidigare när det gäller förmåga att hanteraasylmottagningar är det ytterst osäkert. Frågan ärom inte det uttryck som sedanlanserades i massmedia av en politiker -- detta hadejag ingen aning om -- återigen kommer attaktualiseras.Anf. 16 ():Fru talman! Jag ber att få tacka invandrarministernför svaret på min interpellation som delvis harsamma bakgrund som i Malmö.Jag kan dock inte säga att jag är särskilt nöjd medsvaret.Det är en ganska märklig situation vi har här. Itisdags uppträdde biståndsminister i frågedebatten. Då hade min kollega, , ställt en fråga i nära nogsamma ämne och efterlyst besked om planeradesvenska nödhjälpsinsatser till Sovjetunionen.Svaret var att det inte planerades någonting avdetta slag. Någon timme senare uppträddestatsminister vid iParis. Då talade statsministern plötsligt om att detskulle utgå stöd på något sätt. uppträder här och svarar än en gång på eninterpellation i samma ämne och talar om någothelt annat än det som jag och harfrågat om. Här talar invandrarministern omarbetskraftsinvandring, som om det vi eventuelltkan stå inför vore den typ av inflyttning avarbetskraft som vi hade till från länder som , , m.fl.Sedan hänvisar hon till ''östmiljarden'' och svenskainsatser för baltiska ungdomar, och allt möjligt.Men detta har ju ingenting med det här ämnet attgöra.Man kan göra många reflexioner med anledning avden här situationen. Exakt vad som är regeringenslinje är svårt att avgöra. Jag gissar att det är densom uttryckte. Då inställer sigfrågan om inte var betrodd attframföra den, eller om villmonopolisera svar på viktiga frågor för sig själv,eller vad det kan vara. Hur som helst tycker jag attmin kollega, , i tisdagshade rätt att få ett seriöst svar och attbiståndsministern borde ha väntat med sitt svar tillsIngvar hade gett klartecken för ett någotutförligare svar.Det som invandrarministern säger nu är vid sidanav ämnet. Det här är ganska bekymmersamt. Precissom i den förra debatten ser vi tecken på helt olikauppfattningar från olika statsråd.Jag vill kommentera sakläget något. Det handlarhär inte om utvecklingsproblem i största allmänhet,svårigheter vid övergången från planekonomi tillmarknadsekonomi. Det handlar om oerhört storainbyggda problem som den sovjetiska ekonominhar dragits med . Situationen är,säger en del, trots allt bättre därför att man har haftstora skördar. Men även detta är helt ointressant.Det intressanta är att dessa skördar i många fall intetas från marken. De ligger och ruttnar, och i denmån de tas omhand kan de inte transporteras tilldem som behöver mat därför att transportsystemetär utslitet och oerhört föråldrat.