prot · GE0919 · 1990-11-07 00:00:00 — Om vi då tar upp frågan om vad somhänder, om man inte kan utnyttja de möjlighetersom ges inom ramen för nuvarande författning, ochatt en diskussion bör föras om hur medborgarnaskrav på förändringar skall kunna tillgodoses genomförfattningsändringar, innebär inte det att jagkräver en brådstörtad författningsreform.Diskussioner mellan partierna som så småningomfår mynna ut i fortsatta överläggningar, som jaghoppas skall kunna leda till resultat, det ärtankegången bakom hela det här initiativet. Detskall inte vara någon brådstörtadförfattningsändring utan en lugn och övervägdreform.Förste vice talmannen anmälde att ElisabethFleetwood och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 80 ():Fru talman! Jag har med stort intresse lyssnat påden här debatten, inte minst på diskussionen omvarför det nu kanske skulle kunna finnasmöjligheter att se över valsystem, mandatperiodoch gemensam valdag. Vi har ett betänkande attutgå ifrån, och i det finns ingenting av de tankarsom har framfört i debatten. Jag fårväl utgå ifrån att man har ändrat sig och blivitklokare och förstått att det här är viktigt. Det ärnaturligtvis en ändring i attityd som vi skall varamycket glada för.För egen del, fru talman, väljer jag att begära ordetför att tala om två frågor som jag tycker är särskiltviktiga och som jag haft förmånen attdiskutera med bl.a. . äntligentycks det ju finnas förutsättningar att också få gehörför en rad av de synpunkter som vi länge har talatom.Man kan diskutera demokratins kris, för att nu taOlle utgångspunkt, ur olikainfallsvinklar. Jag menar att valsystemet är en viktigfaktor när det gäller att vitalisera det svenskasamhället, en oerhört viktig faktor.Det strikt proportionella system som vi har, därman bara kan rösta på partier och inte har ett dugginflytande på vem som blir ens företrädare, måstejusteras. Huvudfrågan har då varit, vilket ocksåBertil Fiskesjö och jag har diskuterat,om man skall gå på ett renodlat personval,majoritetsval, eller om det inom det proportionellasystemets ram skall finnas möjlighet att görapersonmarkeringar.Några partier har bidragit till den debatten.Moderaterna har sagt att som en tänkbar modellkan diskuteras det västtyska systemet, som förenarde här bägge sakerna. Andra har sagt att den finskamodellen, där man röstar på person inom ramen förett proportionellt system, är värdefullt. Vi kanockså i den här debatten hämta inspiration frånt.ex. det schweiziska systemet.Alla de här systemen har den fördelen att de mervitaliserar väljarnas relation till de valda än vad vårtnuvarande system gör. Vi har i motioner tillriksdagen, i reservationer och här i kammaren sagtatt detta bör man titta på. Det bör göras inte bara,som sagt i debatter medmig , när det finns en tillräckligtbred majoritet, när det kan skapas tillräckligt bredalösningar.Det märkliga är att det tydligen ärsocialdemokraterna som bestämmer när det finnstillräckligt breda lösningar, för nu kan plötsligtsocialdemokraterna kanske tänka sig den debatten,och då finns det förutsättningar. När alla vi andraunder har sagt att det behövs justeringar,har socialdemokraterna kunnat blockera frågan.Man kan framföra kritik, och det gör jag , menman kan också vara glad över att det uppenbarligenfinns förutsättningar att se över frågan ompersonval, och det vill vi starkt understrykanödvändigheten av.Den andra av de frågor som det finns skäl att ta uppoch diskutera är hur väljarna egentligen uppleverden gemensamma valdagen och den låsning mellanriks- och lokalval som har blivit följden. Ändasedan den tillkom i det kommunala sambandetsskugga har vi sagt att vi anser den gemensammavaldagen vara en felaktig lösning. Det är en olyckliglösning bl.a. därför att den begränsar möjlighetenatt föra regionala och lokala debatter, eftersomlandstings- och kommunalvalen, i alla fall somsakfrågeval, dränks i riksvalen och fokuseringenvid partiledarna.Här finns uppenbarligen också en öppning. Jagtolkar vad statsministern sade och vad som stod ikrispaketets författningspunkt så att man kandiskutera också den här frågan. Det intressanta äratt uppenbarligen kan socialdemokraterna tänkasig det, och det är bra, som många av oss har sagtär en av de viktiga sakerna att utreda.Mandatperioden måste förlängas. Vi kan välallihop vara överens om att det är för kortaperioder. Det är svårt för både regering ochopposition att bestämma de positioner som skallavgöra det politiska spelet. Den gemensammavaldagen har, som jag nämnde, den olyckligaeffekten att intresset för de lokala valen dämpas.Här finns alltså , fru talman, reella möjligheterbåde att öka personvalsinslaget i valsystemet ochatt förlänga mandatperioden och som enkonsekvens av det finna en form där dengemensamma valdagen bryts upp.Sedan bara en liten personlig krumelur, närmast tillHans Leghammar. Han vet att det är så här, menjag kan säga det ändå. Jag är inte representativ förmitt parti och inte för kammaren, men jag hör tilldem som menar att spärrsystemet är olyckligt ochatt det finns starka skäl att när man ser överförfattningen försöka finna ett system där man intepå formella grunder utesluter väljare. i den av moderata samlingspartietpresenterade skissen till ett nytt valsystem. Detinnebär en kombination av proportionellt systemoch personval men där finns ingen spärr.Jag yrkar, liksom några tidigare talare har gjort,med starkt eftertryck bifall till reservation 9.Anf. 81 ():Fru talman! Det har varit intressant att höra dennadebatt som öppnar för en nytänkandegrundlagsutredning. Mot den bakgrunden vill jagtala för ett radikalt förslag som jag framfört imotion. Av den summariska skrivningen iutskottsbetänkandet får jag intrycket att minmotion K323 om storlek och formkanske missuppfattas av utskottet. Poängen meddet förslag jag framför är främst att det skullestärka kompetens och därmed ökarespekten för riksdagen.Riksdagens unika kompetens ligger i att den kanrepresentera folkviljan. Just denna kompetensskulle man kunna stärka genom att varjeriksdagsledamot fanns i halva året --eller hösten. Den andra delen av åretskulle hon/han vara tillbaka i sin normala funktioni samhället. Det skulle inte alls vara skadligt attvarje år få tillfälle att försvara sinaställningstaganden i exempelvis i kafferummet påarbetsplatsen.Samtidigt skulle man få ett mera arbetsdugligtbeslutsforum i kammare tack vare attendast 175 ledamöter tjänstgjorde samtidigt.Antalet valda ledamöter skulle vara 350. Man fickdå minska antalet mandat till 175 men välja ett parav ledamöter till varje mandat. Varje par avledamöter skulle ha en gemensam sekreterare somkoordinerade och svaret för kontinuiteten. Vår-och höstriksdag skulle bli lika tunga och avslutasmed en veckas allmän motionstid. En motionkunde utskottsbehandlas när motionären ärfrånvarande och komma upp till beslut när han/honåterkommer.Jag menar att en sådan modell borde kunna stärkariksdagens specifika kompetens som folketsrepresentant som kompetensen på olikafackområden också stärktes genom degemensamma sekreterarna -- tillsammans för varjeparti skulle de utgöra ett effektivt kansli. Risken attdetta kansli blir alltför mäktigt måste dock beaktasoch på olika sätt motverkas.Fru talman! Jag skall försöka utveckla idéen bättre inästa motion, men yrkar ändå nu bifall till motion1989/90:K323 som begär utredning av skisseradmodell.Anf. 82 ():Fru talman! Jag ville på plats, som menigriksdagsledamot i de konstitutionella frågorna,avlyssna den här debatten, eftersom jag anade enmotsättning mellan betänkandet och regeringensnyligen framlagda förslag till enförfattningsberedning utanför det här huset -- ipartiets och partiledarnas hägn, kanman tänka.Olle ville inte se motsättningen mellan sigoch alla andra talare här. Det kanske ärkarakteristiskt för ett parti som hans,socialdemokraterna, som slåss för maktensnarare än politiska idéal, att man föredrar attinitiativet i de här frågorna ligger hos regeringenoch inte i , där ju författningsfrågorrimligen hör hemma. Motsättning mellan enförfattningsberedning, som den som statsministernhar inbjudit till, och en grundlagsutredning är judelvis samband med det som regeringen säger,nämligen att i en författningspolitisk diskussionvars bakgrund är behovet av handlingskraftigaregeringar är frågan om minskad proportionalitet ivalsystemet av intresse, dvs. att man skall stärka dekrafter som kanske är starka påbekostnad av de svaga grupperna, de svagaåsikterna i samhället. Det är ju demokratins kärnaman tänker angripa i detta sammanhang. Jag kanaldrig ställa mig bakom och sympatisera med enförfattningsberedning som har denutgångspunkten -- aldrig. Det strider mot svenskdemokratisk tradition. Det är häpnadsväckande attsocialdemokraterna driver en sådan tankegång iriksdag och regering.Att dessa frågor, så som det kanske blir,återremitteras till tycker jagär helt i sin ordning sedan jag hört den härdiskussionen. Där kan ju alla partiers olikagrundlagsåsikter diskuteras och stötas och blötasmot varandra. Även socialdemokraternassynpunkter kommer ju i det sammanhanget på sinrätta plats. Jag stöder alltså förslaget omåterremiss.Anf. 83 i (m):Fru talman! Här har diskuterats ettbetänkande som handlar om personval ochförändringar i vårt valsystem. Låt mig först säga attjag inte har något emot åtgärder som skullepopularisera politikerna och deras verksamhet,eller som skulle öka engagemanget bland väljarnaför politikerna och deras verksamhet. Men delovord som jag menar att man uttalar förpersonval är, som jag ser det, i många fall dåligtunderbyggda. Vi har hört att man fråntalarstolen säger att personval skulle ökaengagemanget. Men om vi ser på de länder runt omi världen där man har mera personval än vad vi hari är valdeltagandet i samtliga de ländernamindre. Om nu valdeltagande skall användas somen mätare när det gäller medborgarnasengagemang och intresse, går det inte att hittanågot land där personval skulle vara någon fördel.Däremot håller jag med vissa av dem somförespråkar längre mandatperioder och någotmindre vidlyftiga löften från politikernas sida.Jag skall ge ett exempel. I valrörelsen gicksocialdemokraterna i ut och sade att manskulle höja skatten med . Det var ett ärligtoch öppet vallöfte som man fick lov att köpa.Direkt efter valet höjde man skatten medytterligare en krona. Motiveringen var att man intehade kännedom om stadens ekonomi, trots att manhela tiden hade haft hel och total insyn. Detta är ettexempel på åtgärder som innebär att man gernäring åt det s.k. politikerföraktet.Jag tror inte att de som här har förespråkatpersonval ens drömmer om att vi skall havalkampanjer i stil med dem man har i ochStorbritannien, där det är internt slagsmål mellanolika kandidater som tar ära och heder av varandra.Däremot tror jag att man skulle kunna minskaantalet ledamöter i , t.ex. till 249, och gedem bättre betalt. Det skulle innebära att mankunde bredda basen av människor som varintresserade av att delta i det politiska livet. Detfinns ju t.ex. många journalister som sitter ochskriver om hur vi skall göra och som talar om alltingför oss. Vi kanske skulle hamna i ett löneläge så attdet blev intressant även för dem att vara ledamöteri riksdag.Jag har nämligen den uppfattningen att det alltid ärlättare att döma en ishockeymatch från läktaren änfrån rinken. Det kan också uppstå problem, om vifår s.k. sponsrade politiker. En organisationsponsrar en politiker, betalar hans eller hennesvalrörelse. Personen blir vald för ett parti. Dåinträffar det att det i kommer upp enfråga, där den organisation som har sponsratpolitikern har en uppfattning som helt avviker frånden som politikerns parti representerar. Hur skalldå politikern ställa sig? Skall han vara lojal mot sittparti eller skall han vara lojal mot sin sponsor? Ärhan lojal mot sitt parti kan man utgå ifrån att riskenär stor att sponsringen kommer att utebli i nästavalrörelse.Jag tror, fru talman, att det är bra om vi har duktigapolitiker. Men sådana kan vi få fram med detnuvarande systemet. Jag hoppas verkligen attmänniskorna i i första hand röstar på ettparti och dess idéer och inte på enskilda personer.Anf. 84 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Det är tydligen så, att har gjort sig skyldig till det missförståndsom jag tidigare i debatten har försökt att rätta till,nämligen att majoritetsval skulle vara att jämställamed personval. Jag anser inte att det förhåller sigså. Det finns ingenting som stöder detta. Då skulleman ju i ett parti inte ha någon möjlighet att väljaolika kandidater. Jag pläderade ju för ett personvalinom ett proportionellt valsystems ram. Gör mandenna begränsning stämmer inte den uppgift somSten lämnade: att alla länder med inslagav personval har ett lägre valdeltagande än Sverige.Man kan nämna och . Danmarkhar kanske ett lägre valdeltagande än , mendet skiljer inte mycket. I och Danmarkfinns det ett fakultativt system, som innebär att mankan rösta på en person, men man kan också väljalistan sådan som den är. Det är något sådant somjag har haft i tankarna. Jag tror att med denmodesta utformningen skulle personvalets fördelarkomma till sin rätt, och man skulle slippa systemetsmera utrerade nackdelar.Anf. 85 i Malmöreplik:Fru talman! Jag kunde i enmorgontidning läsa om olika valsystem. Man skrevframför allt om de valsystem som finns i Europa.Det fanns en beskrivning även av Belgiensvalsystem, som nog är ganska invecklat. Jag vill intekritisera ett system som gör det möjligt att få inbättre politiker. Men verkar det som om manpå många håll -- det gäller inte alla -- helt köperpersonvalssystemet utan att tänka på de nackdelarsom det kan innebära. Ser man, , påde länder som har personvalssystem, kan mankonstatera att det i dessa länder är ett lägrevaldeltagande än i Sverige.Anf. 86 BO () replik:Fru talman! Med tanke på senasteinlägg vill jag bara helt kort än en gång preciseramin och mitt partis ståndpunkt i denna fråga.Vi är naturligtvis fullt beredda att deltai partiledaröverläggningar i författningsfrågan föratt se hur långt man kan komma och om det ärmöjligt att göra vissa förändringar. Men eftersomdet såväl från regeringens som från KU-ordförandens sida har getts oerhört alarmerandebeskrivningar av författningens tillstånd -- dethar talats om någonting liknande författningskris --tycker jag att måste kopplasin. Detta utskott är ju det organ som främst äransvarigt för vår grundlag. Det är enbart mot dennabakgrund som jag anser att KUs betänkande nr 1om grundlagsfrågor bör återremitteras tillutskottet.Anf. 87 ():Fru talman! Det betänkande från KU som vi i daghar diskuterat innehåller kanske det allra viktigastesom KU behandlar. Efter den debatt somhar förevarit ber jag att få yrka bifall tillåterremissyrkandet.Anf. 88 Tredje vice talman ():Fru talman! Jag har ju under debatten hävdat attdet är mycket enkelt för dem som under debattenhar ändrat mening att rösta på reservationen, därdet krävs en ordentlig grundlagsutredning.Eftersom jag förstår att det kan finnas svårabarriärer att övervinna, vill jag bara säga att jag intekommer att motsätta mig ett förslag om återremiss.Det är möjligt att vi i KU kan lösa upp de knutarsom inte har kunnat lösas upp här.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §. )8 § Kommunala frågor m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU3 Kommunala frågor m.m. (prop.1989/90:100 delvis).Anf. 89 HANS NYHAGE (m):Fru talman! I nu föreliggande betänkandebehandlas ett antal kommunala frågor, vilka iprincip samtliga har varit föremål för riksdagensbehandling vid ett flertal tillfällen tidigare. Därtillkommer att kommunallagskommitténs betänkandeNy kommunallag är underberedning i med sikte på att enproposition med förslag till ny kommunallag skallföreläggas . Givetvis har dettapåverkat behandlingen av vissa av de i dettabetänkande aktualiserade frågorna. Min avsikt ärdärför att kortfattat beröra de sex reservationerbakom vilka utskottets moderata ledamöter harställt sig.Sammanslagningen av de tidigare mindrekommunerna till större enheter har i betydandeomfattning medfört negativa konsekvenser, vilketinte minst gäller för den kommunala demokratin.Detta har medfört en strävan hos allt flerkommuninvånare att åter söka åstadkommamindre enheter, nämligen genom en delning av sinaresp. Opinionsyttringar av skilda slagvittnar om ett kraftigt medborgerligt stöd för detta.Tyvärr har regeringen endast i ringa omfattningställt sig positiv till dessa önskemål. Enligt vårmening bör stor hänsyn tas till vadkommuninvånarna själva ger uttryck för, vilket vianför i reservation nr 1.I reservation nr 2 yrkar vi att kommunerna skall harätt att använda ordet stad även somkommunalrättsligt och administrativt begrepp, ochi konsekvens härmed anser vi att beteckningenstadsfullmäktige skall få användas som beteckningpå kommunfullmäktige, vilket vi yrkar i reservationnr 3. Utskottsmajoriteten vill emellertid intemedverka till dessa självklara rättigheter ochåberopar inte ett enda verkligt sakskäl för sinnegativa inställning.Vi reservanter föreslår också i reservation nr 7 atten försöksverksamhet skall komma till stånd ivilken kommun eller nämnd ges möjlighet attbesluta om helt eller delvis öppna sammanträden iärenden som inte rör myndighetsutövning motenskilda. Enligt vår mening skulle det vara av stortvärde för kommuninvånarna att på detta sätt kunnafå en ökad insyn i det kommunalpolitiska arbetet.Utskottsmajoriteten säger emellertid även här nej,åberopande det faktum att motsvarande förslag haravslagits tidigare. Några sakskäl ges således inte,men det skulle onekligen vara av stort intresse attfå veta vad som ligger bakom den negativainställningen.Vi har också i reservation nr 9 ställt oss bakomkravet att de hinder som föreligger förkommunernas rätt att utge vårdnadsersättning skallundanröjas genom en ändring i kommunallagen.Detta bör beaktas i det arbete med en nykommunallag som pågår inomcivildepartementet.Slutligen har vi i reservation nr 10 påtalat detangelägna i ett klarläggande av rättsläget när detgäller kommunernas utläggning av delar av sinverksamhet på entreprenad.Folkrörelseutredningens betänkande Ju mer vi ärtillsammans, del 3, Underlag för reformer samtförslag, överlämnades till civilministern.Utredningen har där lagt fram förslag som syftar tillett klarläggande av rättsläget på området. Ännu islutet av 1990 har ingenting hänt i ärendet fråncivilministerns sida. Vi anser att det är hög tid attfrågorna löses, vilket vi betonar i reservationen.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillsamtliga de reservationer bakom vilka de moderataledamöterna har ställt sig.Anf. 90 ():Fru talman! Det här betänkandet innehåller enlång rad intressanta frågor kring den kommunalademokratin och den kommunala självstyrelsen.Under en lång rad av år har här iriksdagen krävt en utveckling mot ökatbeslutsfattande i kommunerna, mersjälvbestämmande åt kommunerna och ävenvidgade ramar för kommunerna att själva avgöravilken väg de vill välja för att nå de uppsatta målen.Vi har också krävt åtgärder för attkommuninvånarna själva skall få mer att säga tillom genom t.ex. öppna nämndsammanträden ochdirektval till lokala organ.Eftersom den stora kommunallagsremissen just äravslutad och en proposition är att vänta efter nyåravstår jag från att debattera de kommunalafrågorna i deras helhet. Jag skall i stället inrikta migpå de områden som inte kommer att beaktas i denkommande kommunallagspropositionen och där vidärför har reserverat oss. Det betyder naturligtvisinte att våra tidigare ställningstaganden beträffandeden kommunala demokratin inte är aktuella, utandet betyder endast att vi avvaktar med den debattentills propositionen kommer.Först till frågan om delning av kommuner. Deomfattande kommunsammanslagningarna under70-talet hade konsekvenser av en omfattning somfå kunde överblicka. Vi trodde att större och merbärkraftiga kommuner skulle lösa en mängdproblem. Det gjorde de i vissa avseenden, men deskapade också en mängd nya. Färre människor ärmed och bestämmer, färre människor engagerar signär det gäller styrningen av den egna kommunen,och allt fler talar om ''vi och de'' när de talar om denegna kommunens styrelse.Politiker med sunt förnuft försöker när de fårsådana här signaler att ompröva de felaktigabesluten eller skapa möjligheter att förändra. Dettaär också vad vi försöker göra genom att hävda skall se positivt på propåer från kommunersom vill företa delningar och där det hoskommuninvånarna finns en uttalad opinion fördetta. Men socialdemokraterna och vänsterpartietstår för en destruktiv och negativhållning. Ni håller emot när det gäller attge medborgarna mer att säga till om. För oss är detsjälvklart att säga ja när en önskan omkommundelning kommer från kommuninvånarnasjälva.Kommunallagskommitténs majoritet sade nej till attbehandla frågan om nämndorganisationen medmotiveringen att den först skulle utvärderas efter1991. skriver utskottsmajoriteten i betänkandetatt en utvärdering av frikommunsförsöket skall skeredan nu, så att man kan väga in resultaten ikommunallagspropositionen . När manläser detta undrar man om inte socialdemokraternai departementet och i departementets utredningartalar med varandra. Detta var nämligen fullständigtomöjligt att genomföra när vi tog upp det ikommunallagskommittén för några månader sedan.För vår del anser vi att rapporterna frånfrikommunerna är så samstämmigt positiva att detinte finns anledning att vänta med att gekommunerna förtroendet att själva bestämma hurde vill organisera verksamheten.Uppenbarligen anser regeringen att det går att fattabeslut i denna fråga redan i vår. Varför då inte fören gångs skull lyssna på en samstämmig opinion avkommunalpolitiker ute i landet och gekommunerna rätten att själva bestämmanämndorganisation?En tredje fråga gäller direktvaldakommundelsorgan. Kommunallagskommitténavstyrkte våra krav och menade att detta kundeinnebära olika majoriteter på skilda nivåer och attdet skulle vara en nackdel. Men vi har redan olikamajoriteter på landstingsnivå, på nivåoch på riksnivå. Detta är uppenbarligen besvärligtför socialdemokraterna, men vi för vår del anser attdet är en fördel att människor på olika nivåer kange sin åsikt till känna och också märka att de är medoch påverkar de lokala frågorna, utformningen avden allra närmsta miljön. Detta är ett sätt att taytterligare steg för att öka det lokala ansvaret ochdet lokala engagemanget.Det gäller också våra krav om öppna styrelse-,nämnd- och utskottssammanträden. Vad vårreservation kräver är genomförandet av enförsöksverksamhet, som gör det möjligt att prövaförutsättningarna för att på detta sätt ökamedborgarnas insyn i kommunalpolitiken ochderas intresse för de beslut som fattas.Alla de här reservationerna rör krav som på olikasätt skulle ge kommuninvånarna mer ansvar ochmer att säga till om. Till samtliga reservationersäger socialdemokraterna och kommunisterna nej.Jag skulle vilja ha en förklaring till detta. Varför ärni så rädda för att låta vanliga människor få mer attsäga till om i kommunalpolitiken?Fru talman! Den sista reservationen slutligen gällerverksamhet på entreprenad. Vad begärt i sin motion är att gränserna klarläggs förvad som gäller t.ex. i fråga om tystnadsplikt,skadeståndsansvar och försäkringsskydd, närkommunerna överlämnar en förvaltningsuppgift tillicke-offentligt rättssubjekt, dvs. när de lägger ut enverksamhet på entreprenad.Utskottsmajoriteten hänvisar till att ärendet beredsi departementet. Med tanke på att en utredningredan 1987 formulerade ett lagförslag som skulleundanröja tvivelaktigheterna, måste beskedet attärendet fortfarande bereds i departementetinnebära att man inte vill göra något åt frågan.I olika sammanhang talar socialdemokraterna omvikten av att ta krafttag för att förnya den offentligasektorn, och ett par propositioner under densenaste tiden har i ord behandlat denna fråga. Detär bara att konstatera att socialdemokraterna, närdet kommer till handling, är orkeslösa även pådetta område.