prot · GE0939 · 1990-12-05 00:00:00 — Ärvårdnadshavaren inte lämplig som vårdnadshavaredå och kan därmed riskera att fråntagas sin rätt somvårdnadshavare vid en eventuell prövning? Jagställer frågan till utskottets talesman.Jag tycker att propositionen och utskottetsbetänkande i stort är mycket bra. Men på dennapunkt är jag mycket tveksam om åtgärderna ärtillräckliga.Fru talman! Jag hemställer därför om bifall tillyrkande 7 i motion L410 angående barnetssekretess.Fru talman! har regeringen lagt ett förslag omvårdnad och umgänge som har behandlats avlagutskottet. Utskottet har skärpt förslaget pånågra punkter, och jag tycker att slutprodukten istort är en bra produkt. återstår att se hurlagtexten fungerar i praktisk tillämpning.Men jag kan konstatera att hur bra lagar vi än stiftari och hur bra formuleringar vi änanvänder oss av, återstår ändå ett stort ansvar avbåda föräldrarna för barnets uppväxt och fostran.Ju bättre föräldrarna har löst sin egen separationoch ju mer de är överens om hur vårdnaden avbarnet skall skötas, desto bättre mår barnen.Därför måste föräldrarna ta sitt ansvar och inte låtabarnen betala deras egna misslyckande.Anf. 31 ()replik:Fru talman! Det är bra att kännerdjupt för frågan om umgängesrätt och vårdnad avbarn. Ändå förklarar han sig vara nöjd med iprincip hela propositionen med ett par undantag.Det gör mig något förbryllad.Han hänvisar till . Jag undrar om förbundet är lika nöjt.I själva kärnpunkten -- den viktigaste och centralapunkten i frågan -- visade det sig att osäker. Han hänvisar till att justitieministern haruttryckt sig dunkelt om hur man skall besluta omumgängesrätten. När skall den tillåtas, och,framför allt, när skall den förbjudas? Det ärallvarlig kritik som framför och som hanockså, om jag har förstått saken rätt, riktar motutskottets talesmän.Folkpartiet har pekat på att just umgängesrättensomfattning behöver preciseras för barnets bästa.Med det förslag som hade tilllagstiftningens utformning hade man preciserat istället för att fördunkla rättstillämpningen.Jag vet att känner djupt förensamstående fäders situation. Jag tror att hanställer väldigt fromma förhoppningar till denarbetsgrupp som plötsligt har dykt upp i debatten.Det är oklart vad det egentligen är för arbetsgrupp.När tillsattes den? Är det en ny arbetsgrupp, ellerär det en gammal som har återuppstått från denhavererade kommissionen eller kommittén, ellervad är det för något? Hur är den sammansatt? Ochframför allt -- vilka direktiv har den fått?Ett fel med utskottets resonemang, och grundfeletmed , är att man bara intresserar sigför hur det blir med ekonomin, bidragsförskottenoch underhållsbidragen. Relationerna ochproblemen för ensamstående fäder gäller inte baraekonomin, utan mycket annat. Det krävs att manhar en arbetsgrupp som inser det och som arbetarutifrån sådana direktiv för att den skall kunna klaraut det.Anf. 32 () replik:Fru talman! Jag har uppfattat frågan om sabotagesom så, att om någon avsiktligt saboterar ettumgänge -- om det t.ex. inte finns skäliga orsakertill detta -- så överflyttas vårdnaden vid en eventuellprövning till umgängesföräldern.Justitieministern sade att detta hademissuppfattats. Jag förstod inte riktigt vad honsade, men hon uttryckte sig faktiskt så, att fråganinte hade uppfattats rätt av massmedia. Jag frågadedärför i mitt anförande utskottets talesmän: Vad ärdet som är missuppfattat? Min uppfattning är, attom en part avsiktligt missköter sig så att det intefinns skäl att fullfölja det som man har kommitöverens om, då bör vårdnaden överflyttas till denandra föräldern. Men vi får kanske svar på denfrågan senare.När det gäller utredningen rör det sig om tvåekonomiska frågor: underhållsbidrag ochresekostnader. Detta framgår tydligt och klart avskrivningen, om har läst den.Anf. 33 ()replik:Fru talman! Det är allvarligt att t.o.m. KajLarsson, som är en av dem som på ett förtjänstfulltsätt ingående har försökt sätta sig in i dessa frågor,kommer att gå ifrån den här debatten, som harpågått i snart , med en osäkerhet om hurdenna paragraf skall tolkas. Jag hoppas att någonkommer att hjälpa med att sprida ljusi den frågan.Beträffande utredningen har jag från ett klarläggande om att den arbetsgrupp somfinns inom -- det är väl den hanavser -- huvudsakligen skall syssla med ekonomiskaförhållanden. Det är ju ett klarläggande. Jag menaratt detta är fel. Det är ett alldeles för inskränktsynsätt i den här frågan. Man måste intressera sigför mycket annat som är viktigt för ensamståendeföräldrar och inte bara för pengar.Även jag är intresserad av att få ett svar på fråganom sekretessen. tyckte tydligen attutskottets talespersoner borde precisera sig på denpunkten, och jag skall med nöje lyssna påinformationen.Anf. 34 ():Fru talman! Den som har läst gamlavårdnadsutredningar -- och de behöver inte varasärskilt gamla --, som oftare förstärkte konfliktenän bidrog till en lösning, måste bli glad i hjärtat avdet betänkande som vi behandlar.Det är mycket glädjande att utvecklingen har gåttoch tar ytterligare ett kliv mot ett större ansvarför föräldrarna att själva komma överens ivårdnads- och umgängesfrågor. Samhället skall intetillhandahålla några vapen i en strid som inte harnågra vinnare utan bidra till en lösning och, inteminst viktigt, bidra med hopp om att en lösning ärmöjlig. De föräldrar som hamnar i sådana härsituationer har nämligen ofta lämnat det hoppetbakom sig.I proposition och betänkande sägs attsamarbetssamtal skall ske så snart sådana kan antastjäna något syfte. Jag skulle vilja gå ett steg längre,och jag har i motion L8 föreslagit attsamarbetssamtal skall förekomma i allavårdnadstvister där det inte är uppenbart onödigt.Signalen från samhället till föräldrarna borde enligtmin mening vara att det är deras ansvar attgemensamt lösa problemen rörande derasgemensamma barn och att samhället tror attföräldrarna är kapabla till detta.Det kanske låter blåögt att tro att nästan allavårdnadstvister kan lösas i samförstånd. Jag skulleförmodligen också själv ha tyckt det om jag intehade haft egen erfarenhet av motsatsen.Som de flesta väl har förstått vid det här laget, harjag alltså själv arbetat med vårdnadsfrågor inomGotlands kommun. Där har vi den erfarenheten kan lösa många fler fall än vad man tror närman träffar föräldrar som kanske inte ens vill vistasi samma rum. Eftersom vi har sett att detta ärmöjligt, har vi också vågat föreslå detta som ettobligatorium. Det var ju vad kommunframhöll i sitt remissyttrande tilldepartementspromemorian om vårdnad ochumgänge, nr 1989:52.Det kräver naturligtvis kompetent personal,personal som kan se till att barn och även föräldrarinte far illa under processen och att ingen bliröverkörd och tvingas att gå med på en lösning somman egentligen inte vill gå med på. Jag förstår attdet tar tid att bygga upp en sådan kompetens, ochdet finns tyvärr fortfarande kommuner som intetillhandahåller denna möjlighet.Mot bakgrund av utskottets resonemang kan jagförstå att man inte är beredd att ta ställningför ett obligatorium, och jag skall därför intekomma med något fåfängt yrkande om bifall tillmin motion. Jag kan som sagt förstå utskottet, menjag beklagar det. Jag kan bara hoppas attdomstolarna kommer att tolka lagen och utskottetsuttalande om att föräldrarnas samtycke inte skallkrävas för att samtal skall komma till stånd så, i de allra flesta fall förordnar omsamarbetssamtal.Jag vill i sammanhanget göra ännu ett påpekande,föranlett av utskottets förhoppning och förslag omatt vårdnadsutredningar skall ske snabbt, snabbareän . Det är mycket lätt att inse fördelarna meddetta, men jag vill ändå, mitt i den totala enigheten,hålla upp ett varningens finger.En vårdnadstvist föregås oftast av en separation,och en separation tar sin tid. Det går, fru talman,inte att forcera sorgearbetet efter en brustenrelation, och det kan då vara väldigt olyckligt omman för snabbt tvingas lösa en konflikt på ett sättsom kanske blir onödigt konfliktfyllt ellersmärtsamt. räcker det faktiskt att geföräldrarna litet tid på sig för att de skall kunnakomma överens, och då kan alltsåvårdnadsutredningen inställas. Jag har upplevtverkligt krångliga vårdnadstvister som har pågåttlänge men där föräldrarna kommer och heltförvånande meddelar att de har löst problemet.Med det förslag till interimistiska beslut som finnsmed i dagens betänkande och som enligt minuppfattning är alldeles utmärkt kommer sakenockså i ett litet annat läge. Man behöver alltså intevara rädd för att ärendena skall ta någon eller någramånader , eftersom man inte har låst en interimistisk lösning när det gällervårdnadsfrågan utan enbart när det gäller boendet.Detta innebär inte att jag på något sätt försvarar attdet tar innan vårdnadsutredningar kommeri gång. Så skall det självfallet inte vara.Det är faktiskt bättre att man kommer överens änatt man får ett snabbt beslut. Man känner ocksåstörre solidaritet gentemot en lösning som mansjälv har varit med om att arbeta fram och själv harvarit med om att skapa. Och man saboterar inte sågärna en sådan lösning.Slutligen anser jag, till skillnad från utskottet, attdet nu är tid att införa en generell huvudprincip omgemensam vårdnad för ogifta föräldrar, oavsett omde sammanbor eller inte. I både proposition ochbetänkande talas det om ett ''mognande'', och såvittjag förstår syftar man därmed på att en sådan regelbör komma i en ''mogen'' framtid. Jag undrar dåbara i all ödmjukhet: När kommer enligt utskottettiden att bli mogen, och vilka kriterier skall varauppfyllda för att den skall anses vara det?Anf. 35 ():Fru talman! Låt mig som en i sammanhanget menigriksdagsledamot komma med några kommentarer.Jag har suttit och lyssnat på hela debatten. Jag ingårinte i lagutskottet, men jag intresserar mig för dehär frågorna.När jag hör tala sin vackragotländska kommer jag att tänka påsvensktoppsettan med , Jag mötteLassie. Om vi lyssnar på den texten tror jag att viförstår hur utsatta många barn känner sig isamhället.Gunilla deklamerade i livet, och jag tycker att även dennaSvensktoppsetta med den utmärkta gotländskagruppen faktiskt har någonting att säga, så lyssnagärna på Svensktoppen när ni kommer hem ihelgen.Detta betänkande handlar om vårdnad ochumgänge. Jag har mött människor påsocialförvaltningar som hellre talar om vård ochvårdnad. Man ser alltså vård som en rent fysiskomvårdnad, där barnen bor finns vården ombarnen, medan vårdnad är ett vidare begrepp ochnågot som på ett naturligt sätt, och det tycks vi allavara överens om i den här debatten, skall delas avbåda föräldrarna.Jag känner ett obehag inför termen umgängesrätt.Det finns en förening som heterUmgängesrättsföräldrarnas förening. Det liggerkanske något litet tragiskt i den benämningen. Jagtycker att det är bättre att kalla det vårdnad i ställetför umgängesrätt. Det hade varit mycket bättre omvi ändrat begreppen vårdnad och umlgängesrätt tillvård och vårdnad. Det är mer naturligt att bådaföräldrarna har vårdnaden, och det är ju detta somhela betänkande leder till, såvitt jag kan förstå.Skilsmässor är grunden till att så många barn far illaoch till att vi måste ha sådana omfattande ochkanske krångliga lagförslag och betänkanden idessa frågor. Jag vill anknyta hela denproblematiken till det samhälle vi har som ärmycket komplicerat och besvärligt. Människorflyttar runt i hela vårt land. Jag menar attskilsmässor är något naturligt i de fall det intelängre finns borgerliga skrankor kring att omakapar skall fortsätta att leva tillsammans. Mensituationen är onaturlig eftersom att dettakomplicerade konkurrenssamhälle ställer oerhörtstora krav på föräldrar. I den meningen ärskilsmässor en mycket olycklig följd av dettakonkurrensutsatta samhälle.Jag anser att man måste vara på det klara med inte kan lasta individerna, föräldrarna, för allaskilsmässor. Det finns även en överlagradproblematik i det konkurrensutsatta samhället, ochbarnen kommer i kläm. Jag vill därför också stödjaElisabet framställning för miljöpartietsräkning om att särskilt uppmärksamma barnensrätt. Det finns faktiskt möjlighet attgenomföra lagändringar som stöder barnets rätt.Jag vill slutligen i anslutning till det jag här sagt,stödja folkpartiledamöterna ochBengt reservation nr 28 om deensamma fädernas situation. Det problemet haruppmärksammats alldeles för litet. Jag tycker attdet är som om det ginge en ängel genom dennakammare när många inser detta.Jag anser att demånga socialdemokrater som har ställt upp ochtalat i den här frågan, gömmer sig bakomekonomiska överväganden när det gäller deensamma fädernas och föräldrarnas situation, ochatt det man skall diskutera är underhållsbidrag osv.Det är ju hela den psykiska belastningen somsärskilt de utsatta ensamma fäderna upplever somvi borde uppmärksamma mer än vad som sker.Jag anser att och ireservation 28 pekar mycket tydligt på detta, ochjag vill därför personligen stödja denreservationen. Jag vill också stödja och den motion om barns sekretess somhan här tog upp. Även om inteyrkade bifall till sin motion om samarbetssamtal,vill jag säga att jag helt och hållet delar deuppfattningar som hon här förde fram.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )4 § Ändring i lagen om internationelljärnvägstrafikFöredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU14 Ändring i lagen om internationelljärnvägstrafik (prop. 1990/91:43).Anf. 36 ():Fru talman! Detta betänkande behandlar tvåförslag om ändring i lagen om internationelljärnvägstrafik. Det ena har väckts med anledningav att Mellanstatliga organisationen förinternationell järnvägstrafik, förkortad OTIF efterdet franska namnet, har beslutat om vissa ändringari bihangen till fördrag om internationelljärnvägstrafik. Det handlar i det här fallet omsmärre ändringar som främst innebär en litenhöjning av det lägsta ersättningsbelopp för vilkenränta skall utgå. är enigt med resten avutskottet om att detta bör införlivas i svensk lag.Den andra ändringen tycker vi däremot sämre om.Den innebär att framtida ändringar i fördragetautomatiskt skall få genomslag i svensk rätt. Detmotiveras av att nuvarande beslutsordning äromständlig. Det går så till, att de svenska beslutenfattas i två steg. tar först ställning till omrevisionsutskottets ändringsförslag kan godkännas.Om inte minst en tredjedel av medlemsstaterna hargjort invändningar inom utsatt tid, träderrevisionsutskottets beslut i kraft. Tidsmarginalernaför dessa beslut är ibland knappa. Om och närbeslutet sedan trätt i kraft, kommer ärendettillbaka till för att införlivas med svensklag.Denna procedur är utan tvivel arbetskrävande.Utskottets majoritet föreslår i betänkandet attlösningen på detta praktiska problem skall bli attframtida ändringar i COTIF automatiskt och påoriginalspråket franska skall bli gällande somsvensk lag. Som stöd för detta hänvisar man till demöjligheter som ges i regeringsformens 10 kap. 5 §.Detta beslut skall därför fattas medett val emellan.Miljöpartiet anser inte att det godtas att ettinternationellt organ skall kunna bestämma vilkalagregler som skall gälla i utan att riksdagenfår möjlighet att påverka lagstiftningen, om detfinns minsta risk för att dessa regler kan få enavgörande betydelse för inhemska svenskaförhållanden. Lagrådet har t.ex. framhållit i sittremissvar att ändringar i COTIF kan komma att fåen ''beaktansvärd materiell betydelse''.Vi är också rädda för att detta kan blir ett farligtprejudikat, som kommer att åberopas vid andratillfällen som ett stöd för att andra internationellaöverenskommelser automatiskt skall gälla iSverige, överenskommelser där ännu störresvenska intressen står på spel.Miljöpartiet håller ändå med om att hanteringen är tungrodd. Vi vill i stället föreslå att det skallbli möjligt med endast en behandlingsomgång iriksdagen. som tar ställning isak och tar upp frågan om skall görainvändningar eller inte mot det aktuella beslutet,skulle kunna besluta om att ändringensenare skall införlivas i svensk lag förutsatt attbeslutet träder i kraft enligt OTIFs beslutsregler.Miljöpartiet vill, som här framgått, inte ställa sigbakom utskottsmajoritetens förslag till lagändring idetta avseende. Vi hänvisar till vår motion och tillvår reservation. Eftersom vi inte tänker begäravotering, avstår jag här från att yrka bifall tillreservationen, men vi står fast vid den.Anf. 37 ():Fru talman! Detta betänkande behandlar, somredan framhållits, en proposition om en ändring ilagen om internationell järnvägstrafik. Ipropositionen finns två förslag. Det ena gäller attvissa ändringar skall införlivas i svensk rätt. Det ärinte så komplicerat, och det är alltså inte omstritthär . Det andra förslaget innebär att ändringari fördraget om internationell järnvägstrafik sombeslutas av revisionsutskottet automatiskt skallgälla som svensk rätt. Det är detta som vidiskuterar.När ändringar i fördraget görs är det en oerhörtomständig procedur när de skall införlivas medsvensk rätt -- det har vi upplevt i utskottet. För attförenkla den ordningen föreslås nu att ändringarnaautomatiskt skall gälla som svensk rätt.Lagrådet har granskat både det förslaget ochrevisionsutskottets kompetens mot bakgrund avregeringsformens bestämmelser, som återfinns i 10kap. 5 §, och har tillstyrkt den ändring som nuföreslås. Lagrådet anför bl.a.:Att ändringar som rimligen kan förväntas blibeslutade av revisionsutskottet och därtill blibindande för över huvud taget skullemateriellt bli av så ingripande natur att derasöverensstämmelse med regeringsformens kravskulle med fog kunna ifrågasättas synes enligtlagrådet för övrigt osannolikt.Det handlar här om ett internationellt samarbetesom har gamla anor och som är av stort värde föratt underlätta den internationella järnvägstrafiken.Det bör kanske också påpekas att alltidhar möjlighet att ingripa med lagstiftning om detmot förmodan skulle inträffa att revisionsutskottetskulle besluta om genomgripande och för Sverigeoacceptabla ändringar. Den möjligheten finnsalltid.Med det sagda, fru talman, vill jag yrka avslag påreservationen och bifall till utskottets hemställan ilagutskottets betänkande.Anf. 38 ():Fru talman! Våra argument framförde jag ianförandet, men jag tycker ändå att det är skäl attkommentera citat från lagrådet.Hans citat är riktigt. Jag citerade också lagrådet,nämligen den passus där man säger att den härändringen kan komma att få avsevärda materiellakonsekvenser. citerade den passusdär lagrådet säger att det troligen inte kommer attske. Lagrådet motsäger alltså sig självt. Vi har tagitfasta på olika delar av lagrådets remissvar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )5 § Ändrade kassakravsavgifterFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU5 Ändrade kassakravsavgifter.(prop.1990/91:41).Anf. 39 ():Fru talman! I finansutskottets betänkande nr 5 omändrade kassakravsavgifter föreslås attkassakravsavgiften, som tas ut av för debanker och finansbolag som inte uppfyller det avriksbanken fastställda kassakravet, som förnärvarande är på , skall höjas när ränteläget påmarknaden motsvarar det dubbla diskontot eller högre. Då skall i ställetkassakravsavgiften svara mot en ränta som över det aktuella steget iräntetrappan, marginalräntan.Att det över huvud taget kan bli aktuellt med en såhög avgift har ett klart samband medsocialdemokraternas misslyckade ekonomiskapolitik och behovet av att försvara den svenskakronan, vilket har tvingat upp den korta räntan tillhittills oanade höjder. Även om det väl aldrig varittanken att avgiften skulle kunna bli ellerdärutöver anser vi det rimligt att belastningen förden försumlige blir relativt sett lika kännbar somtidigare. På den punkten är vi eniga i utskottet.Men i det här sammanhanget vill vi moderater pekapå olikformigheten i konkurrenshänseende mellanbanker och finansbolag å ena sidan och de övrigakreditinstituten, exempelvisbostadskreditinstituten, å den andra. Banker ochfinansbolag har en kassakravsavgift på somsätts in på ett räntelöst konto hos . Mednuvarande räntenivå medför detta högst betydandeinkomstbortfall och därför en kostnadsfördel ochdärmed en konkurrensfördel för dem som intebehöver avdela viss del av sin utlåningskapacitet förett ändamål som inte ger ränta.Det enligt oss moderater riktiga sättet att rätta tillden olikformigheten i konkurrensen mellan deolika kreditinstituten är att ger skäligränta på innestående kassakravsmedel. Tyvärr harresten av utskottet inte velat lyssna på oss, varför vihar tvingats reservera oss. Fru talman, jag yrkar jagbifall till reservationen.Anf. 40 ():Fru talman! I finansutskottets betänkande nr 5tillstyrks propositionen om ändradekassakravsavgifter. Det innebär attkassakravsavgiften skall vara flexibel vid myckethöga räntor. Om t.ex. räntenivån påpenningmarknaden ligger nära eller överskrider detdubbla diskontot höjs avgiftsnivån till att svara moten ränta som ligger över detaktuella steget i räntetrappa. Men under normalaförhållanden blir det som , attkassakravsavgiften skall svara mot en ränta somuppgår till det dubbla diskontot.Folkpartiets motion om ändring avkassakravsreglerna för finansbolag har tillgodosettsgenom beslut av fullmäktige i den 22november i år.Moderaternas förslag om ränta på kassakravsmedelavvisar utskottet. Utskottet avstyrkte så sent somden en motion med samma krav.Utskottet vidhåller sin uppfattning attkassakravsmedel inte skall ses som enplaceringsform utan som ett kreditpolitiskt medel.Räntan på kassakravsmedel bör därför, anser vi,prövas på penningpolitiska grunder av riksbanken.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i finansutskottets betänkande nr 5 ochavslag på reservationen.Anf. 41 ():Fru talman! motiverade inte med ettenda ord hur man skall komma till rätta med denskillnad i konkurrenshänseende som finns mellanbanker och finansbolag å ena sidan och övrigakreditinstitut å den andra. Det är den springandepunkten i det här sammanhanget.Man kan naturligtvis säga att man skall användakassakraven som ett finanspolitiskt instrument,men man kommer inte till rätta med skillnaden ikonkurrenshänseende på det sättet, och det är påden punkten som jag efterfrågar ett logiskt svar frånsocialdemokraterna.Anf. 42 ():Fru talman! Vårt svar på fråga --logiskt eller inte -- är att vi anser att räntan påkassakravsmedel skall prövas på penningpolitiskagrunder av riksbanken.Anf. 43 ():Fru talman! Att säga att detta skall prövas påpenningpolitiska grunder är inget svar. Detupphäver ingalunda den skillnad ikonkurrenshänseende som finns mellan banker ochfinansinstitut å ena sidan och övriga kreditinstitut åden andra. Kan jag få ett svar på hur detta skall sketekniskt?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )6 § revisorers verksamhet /90Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU6 revisorers verksamhetunder /90 (redog. 1990/91:2).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 10 §. )7 § Ändringar i allemanssparandetFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU7 Ändringar i allemanssparandet(prop. 1990/91:45).Anf. 44 ():Fru talman! Till finansutskottets betänkande 7 omändringar i allemanssparandet har vi moderaterfogat en motiveringsreservation. Vi kan i och för sigacceptera den förändring i allemanssparandet somavvecklandet av den särskilda sparbonusen påhögst . innebär, men vi uttalar i vårreservation att det allemanssparande som inte är ettfondsparande bör avvecklas. I despardebatter som har förts mellan utskottetsledamöter har vi från tid till annan utförligtmotiverat detta. Därför finns det inte någonanledning att här behandla denna fråga när det rörsig om en teknisk detalj i allemanssparandet.Jag vill emellertid också påpeka att vi moderaterhar ett eget förslag till sparande, det s.k.statssparandet. Detta sparande ger möjlighet förföräldrar och andra anhöriga att sätta in ett visstmaximerat belopp på ett särskilt bankkonto,vars avkastning är befriad från skatt. Kontot bör istället vara spärrat för uttag fram till dess att barnetfyller . Detta är en bättre form av sparande ändet förslag till ändringar i allemanssparandet somsocialdemokraterna och regeringen står bakom.Fru talman!