prot · GE0923 · 1990-11-13 00:00:00 — Frågan är återigen: Kan inteinvesteringar som är gjorda före femårsperiodenleda till att skuldökningen blir sådan att man defacto får en skatt trots att man har gjort en förlustpå affären?Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Det är möjligt att det inte intresserarBo Lundgren att man har en femårsregel också föregnahem, men för mig har det stort intresse, ochjag ser även på den här punkten ett värde i att vi harlika regler för äganderätt och bostadsrätt.Sedan är det riktigt att finansieringen avskattereformen engångsvis medför en viss höjningav priserna -- det är ingen bestående effekt utan enengångseffekt. Jag är betydligt mer orolig för vaden underfinansiering med , sommoderaterna haft, i varje fall i sina hittillsvarandeskatteförslag, skulle innebära, bl.a. förinflationstakten här i landet, om det förslagetgenomfördes. Min tro är att det skulle leda tillgalopperande inflation i den svenska ekonomin.Jag hoppas att vi slipper uppleva ett sådantscenario.Anf. 72 BO ():Herr talman! I denna skattedebatt vill jag baraframhålla -- det vet statsrådet mycket väl, i varjefall efter riksdagsdebatten -- att det intefinns någon underfinansiering i det förslag som vihar lagt fram. Bortsett från att de påståendena är isak fel på varje punkt är det inget parti som läggerfram förslag om en underfinansiering på 40miljarder av en skattesänkning på 54 miljarder --det är orimligt i sig självt.Låt mig sedan säga att femårsregeln, som gällerbåde småhus och bostadsrätter, är någonting som isig själv komplicerar tillvaron, inte minst för depersoner som är berörda i sammanhanget.Men åter till frågan. Här gäller det att inte fåoskäliga effekter. Jag har inte fått svar på frågan:Menar statsrådet seriöst att det inte går att vid enförlustaffär vid en bostadsrättsförsäljning hamna iden situationen att man får betala reavinstskatt?Anf. 73 Statsrådet ():Herr talman! Jag har redan svarat på den fråga somBo Lundgren har ställt. Vi genomför fr.o.m. nästaår lika regler för äganderätt och bostadsrätt. Jag serdet som en stor vinst att vi når dithän. Jag ser detockså som en stor vinst att vi så långt det ärpraktiskt möjligt får en likabehandling avarbetsinkomster och kapitalinkomster iskattesystemet.Sedan kan jag instämma i beteckningen ''orimligt''på det skatteförslag som harpresenterat. Det är orimligt, och det går inte attförverkliga. Den intressanta fråga som man kanställa sig är om den överenskommelse som nyligenhar träffats mellan moderatledaren ochfolkpartiledaren också innebär att moderatledarennu överger sin tidigare skattepolitik och därmed itysthet accepterar den skattereform som hargenomförts, eller om ni moderater alltjämt kräveratt skattereformen rivs upp för att ni skall kunnabilda en regering tillsammans.Anf. 74 BO ():Herr talman! Som statsrådet också mycket väl vetkommer marginalskattesänkningarna självfallet attligga fast även vid ett regeringsskifte, som ärnödvändigt för svensk ekonomi. Om man däremotskall sänka skattetrycket -- vilket vi och folkpartietär överens om -- krävs uppenbarligen att någraskatter sänks. Exempelvis kan det då bli aktuelltmed sådana som har varit inslag i finansieringen avskattereformen. Man måste sänka vissa skatter föratt få ett sänkt skattetryck -- det är nödvändigt.Låt mig sedan slå fast att det trots vad statsrådetsade i sitt svar -- det har han i och för sig sedan intevelat upprepa -- är fullt möjligt att hamna i densituationen att man får betala reavinstskatt på enfaktisk förlustaffär om man försäljer enbostadsrätt. Det är orimligt. Det är en följd av attvi har för hög beskattning och av att man använderen felaktig teknik. Den bör alltså ändras.Anf. 75 Statsrådet ():Herr talman! Det är ett fullständigt felaktigtåtergivande av vad jag har sagt. Det är tvärtom pådet sättet att med de ändringar som vi nu genomföri beskattningen kan vi eliminera ett antal fall därbeskattningen har varit felaktig, i vissa fall för högoch i andra fall för låg. Med den reform vi nugenomför följer alltså, som jag ser det, en storförbättring även i det här avseendet.För övrigt får jag väl tolka Bo Lundgrensuttalanden så, att det alltjämt är ett moderat kravatt skall hoppa av från och riva upp denskattereform som man varit överens med oss om attgenomföra. Det gäller även reavinstbeskattning avbostäder.Anf. 76 BO ():Herr talman! I ord vill socialdemokrater iblandsänka skattetrycket. Att det aldrig blir så i gärningär väl känt av svenska folket, som får betalaskatterna. Men om socialdemokraterna i ord villsänka skattetrycket måste ocksåsocialdemokraterna överväga att exempelvis sänkamomsuttaget eller sänka kapitalbeskattningen.Statsrådet sade själv i den offentligahearingen i skatteutskottet attkapitalbeskattningen sannolikt var för hög och attden kanske måste omprövas . Detinnebär ett avsteg från skattereformen, somtydligen inte får ändras över huvud taget.Låt mig sedan säga att om en person köper enbostadsrätt för en viss summa och sedan genomförvärdehöjande reparationer och underhåll sex årinnan denna bostadsrätt försäljs igen och omvederbörande finansierar detta med lån är det fulltmöjligt för vederbörande att hamna i densituationen att han eller hon, om vederbörandesäljer bostadsrätten med en viss förlust i termer avförsäljningspris minus anskaffningskostnad, fårbetala reavinstskatt för en faktisk förlust, på grundav att skuldökningen är så stor och på grund av inte får göra avdrag för reparationen. Så ärdet, statsrådet!Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:179 om vården ifamiljehem och skatteomläggningenAnf. 77 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidta för att de s.k.familjehemmen -- trots skattereformen -- skallkunna finnas tillgängliga för behovnär det gäller vård av barn och ungdom i behov avsamhällets särskilda stöd.Ett av huvudsyftena med skattereformen är attskapa en neutral beskattning av arbetsinkomster.Detta gäller i princip alla slag av ersättningar förarbetsinsatser.Beträffande kostnadsersättningar har i principoffentligt anställda varit befriade från att ta uppdem till beskattning, och de har då inte heller fåttavdrag för de omkostnader som ersättningen avsettatt täcka. Av likformighetsskäl gäller ifortsättningen emellertid sammabeskattningsregler för såväl offentligt som privatanställda i detta avseende. Kostnadsersättningarskall således tas upp som intäkt medan avdragmedges för omkostnaderna.Vad jag nu sagt kommer också att gälla för sådankostnadsersättning som utges för vård av person ienskilt familjehem. Det kan vara svårt att beräknaomkostnadernas storlek. Det är därför dessanormalt bör antas kunna uppgå till ettschablonbelopp med vilket avdrag kan medges vidtaxeringen. I sådana fall kommer inte hellerpreliminärskatt att dras på kostnadsersättningen.Riksskatteverket bör kunna ge närmarerekommendationer om bl.a. schablonbeloppensstorlek. Det står naturligtvis den skattskyldige frittatt visa att kostnaderna varit högre och på så vis fåavdrag för dessa.Skatteomläggningen leder till likformig och lägrebeskattning av arbetsinkomster. Skattereformenbör därför enligt min mening få en positiv inverkanpå människors engagemang i familjehemsvården.Talmannen konstaterade att frågeställaren inte varnärvarande i kammaren och förklaradeöverläggningen avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:172 om åtgärder ianledning av tillkännagivanden i vissabiståndsfrågorAnf. 78 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder som vidtagits med anledning avriksdagens beslut i vissa biståndsfrågor.Frågorna som tar upp åtgärdasför närvarande på olika sätt inom UD ochbiståndsmyndigheterna.När det gäller utredningen om kreditinstrumentetsroll i biståndet kan jag meddela den kommer att tillsättas . Direktiv tillutredningen håller på att utarbetas, och enligt vårtidsplan skall resultatet av utredningen kunnapresenteras . Utredningensuppgift är beroende av andra diskussioner ochöverväganden som t.ex. regeringensställningstagande till utredningen om det bilateralabiståndets organisation och arbetssätt, och isynnerhet då förslagen som gäller behovet av attstödja näringslivsutveckling.Utredningen kommer lägligt i tiden, inte minstmed hänsyn till de livliga internationelladiskussioner som pågår om krediternas roll ibiståndet. Att utarbeta direktiv som sätter frågan isitt rätta internationella sammanhang har tagitnågra månader.Jan-Erik andra fråga gäller detfranskspråkiga . FNs utvecklingsprogram,och Afrikanska utvecklingsbankenhar tagit initiativ till en särskild fond för att byggaupp kunskap och kapacitet för att i ett långsiktigtperspektiv skapa underlag för utvecklingspolitikeni . Efter beslut har aktivtmedverkat i detta arbete och kommer att ingå i enstyrelse för fonden som väntas börja sin verksamheti . En viktig fråga har för svenskdel varit att det franskspråkiga problem ochbehov skall uppmärksammas. Arbetet i fonden geranledning till att bygga upp kunskap på svensk sidaom förhållandena i dessa länder.Den tredje delfrågan avsåg hur hemvändandebiståndsarbetares erfarenheter tas till vara. Medbreddningen i det svenska biståndssamarbetetkommer nya personalkategorier in i bilden. SIDAsnya utbildningsbyrå söker nya vägar för att ta tillvara dessa personalkategoriers erfarenheter ibiståndsarbetet. Det avser bl.a. möjligheter att mersystematiskt dra in företagsanställd personal iutbildningsverksamheten. I åretsbudgetproposition avser jag att återkomma till helafrågan om utvärderings- och erfarenhetsåterföring idet svenska biståndet.Anf. 79 ():Herr talman! Jag läser självfallet allt riksdagstryck,särskilt skrivelser från regeringen, mycketnoggrant. När jag läste skrivelse 1990/91:15 ochkom till s. 24, fann jag under rubrikenInternationellt utvecklingssamarbete att skrivelsenvar slutbehandlad. Jag undrade då vad som hadehänt med de tre tillkännagivanden somutrikesutskottet hemställt om att skullegöra. Tillkännagivandena gällde alltså åtgärder fören långsiktig kunskapsuppbyggnad om detfransktalande , en parlamentarisk utredningmed uppgift att göra en översyn av u-krediterna ochandra kreditinstrument från biståndspolitisksynpunkt samt vikten av att ta till varahemvändande biståndsarbetares erfarenheter. Detstod att läsa att skrivelsen var slutbehandlad, meninte ett ord om dessa tillkännagivanden. Det vardärför jag ställde min fråga.Jag tackar nu biståndsministern för svaret. Jag vetinte vad som har hänt, om man i raketfart har tagitupp dessa tre frågor inom föratt kunna komma med ett lämpligt svar . Minfråga är: Varför fanns inte dessa tillkännagivandenomnämnda i regeringens skrivelse?Anf. 80 Statsrådet ():Herr talman! Tiden mellan beslut ombiståndsbudgeten och denna skrivelse är omkringen månad. Under har vi inte hunnitatt fullfölja alla de propåer som harkommit med. Det är kutym att regeringen får talitet på sig än så. Detta är orsaken till attdessa tillkännagivanden inte har behandlats iskrivelsen.Så här i efter hand tycks det mig felaktigt att tolkadetta som att skrivelsen är slutbehandlad, för det ärden naturligtvis inte. Vi fortsätter att behandladetta.Anf. 81 ():Herr talman! Misstag kan ju hända i de bästakretsar. Om man bara erkänner misstagen, så blirman genast förlåten.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:120 om plan- ochbygglagenAnf. 82 Bostadsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag anser att (1987:10) spelatut sin roll. Bakgrunden till frågan är regeringensbeslut i ett ärende avseende ett överklagande av endetaljplan i kommun.Svaret är nej. är både nu ochfortsättningsvis grunden för samhällsplaneringenoch ett viktigt instrument förmedborgarinflytandet.Anf. 83 ():Herr talman! Jag vill tacka bostadsministern försvaret, som var ett klart nej på min fråga om plan-och bygglagen har spelat ut sin roll.Jag undrar ändå om detta är med sanningenöverensstämmande, eftersom regeringen genom ettbeslut har godkänt byggande av ett höghus somskall bli hotell i , där det finnsriksintressanta områden som enligt fastlagdstadsplan är av riksintresse.Nu vill en penningstark intressent bygga etthöghushotell mitt i centrala staden, och detta harregeringen genom sitt beslut stöttat. Det finns ingamotiv i regeringsbeslutet till varför man har gåttifrån stadsplanen. Området är tydligen inte längreav riksintresse, då man tillåter byggandet av dettahöghushotell.Eftersom det saknas skäl, funderar också mångaandra kommuner över vad som ligger bakombeslutet. Inte minst inom kommunundrar man vad regeringen egentligen menar.Det enda som statsrådet har anfört var när hanunder en intervju i Ekot sade att han inte vill köraöver de lokala politikerna i , men en sådanintervju kan ju inte innehålla allt. Det är väl ingetskäl som det finns något stöd för i plan- ochbygglagen!Kommer detta att bli vägledande ?Kommer de starka ekonomiska intressena att vägatyngre än riksintressen, miljöintressen ochbevarandeintressen? I så fall borde det ske enlagändring eller ett slopande av kriterietriksintressen, om dessa så snabbt kan köras övernär det finns andra intressenter med i bilden.Statsrådet borde ha kunnat motivera beslutet.Anf. 84 Bostadsminister ():Herr talman! Jag vill med kraft vända mig emotpåståendet att det för regeringens ställningstagandeskulle ha haft någon som helst betydelse vem det ärsom skall bebygga tomten. Regeringen har ienlighet med vad som sägs i plan- och bygglagenprövat detta ärende.Om man ifrågasätter om ett riksintresse harpåverkats av en plan är det som iförsta hand har att bevaka ett riksintresse och attdet inte -- som det uttrycks i lagen -- påtagligtskadas av de kommunala besluten. Länsstyrelsenhar gjort en genomgång, och man har kommit framtill att riksintresset inte påtagligt skadas av dekommunala besluten. Därför har man ansett att detvar möjligt att godta denna plan. Regeringen hargjort samma bedömning som länsstyrelsen.Regeringen har också bedömt att riksintresset intepåtagligt skadas i detta fall och har därför ansett attplanen kan antas.Det har i denna fråga också förekommit en lång radöverklaganden från kommuninnevånare. Låt migbara säga att det inte är fråga om att köra över enlokal opinion. Det är fråga om att mot bakgrund avvad som sägs i bedöma det somvi hade att i första hand ta ställning till, nämligenriksintresset som sådant. Vi har alltså i regeringenfunnit att det inte påtagligt skadas av detkommunala beslutet.Anf. 85 ():Herr talman! Det var bra att höra att det funnits ivarje fall några tankar i samband med beslutet ochatt detta inte tillkommit på lösa boliner, men vadbostadsministern förtiger är attriksantikvarieämbetet och har ansett attdet aktuella läget är av så stort riksintresse att detär bevarandevärt. Det är för en lekman som mignär jag reser genom stad helt klart attstadssilhuetten och miljön kommer att förändrasalldeles påtagligt av detta stora spökhotell mitt innei en låg bebyggelse. Det kommer att skymmamycket av den utsikt som finns mot den vackraälvbrinken osv.Dessutom kommer hotellet att påverka miljön istaden, eftersom det kommer att dra till sig myckentrafik. Det vore kanske på sin plats att man klararedefinierade vad ett riksintresse är och om det kanoffras så här lätt.Anf. 86 Bostadsminister ():Herr talman! Jag vill upprepa att det finns ettriksintresse ur kulturminnesvårdssynpunkt icentrala . Det är helt riktigt attriksantikvarieämbetet menade att detta riksintresseskulle ta skada av detta kommunala beslut.Länsstyrelsen och även regeringen gjorde en annanbedömning. Regeringen har därför, som sagt, motbakgrund av att vi ansett att riksintresset ickepåtagligt skadas om planen genomförs, antagitplanen. Det är det som ligger bakom beslutet ochden redovisning som jag har lämnat.Anf. 87 ():Herr talman! Det är bara att beklaga att beslutethar utfallit på detta sätt. Det kan inte vara så att allamellanstora städer i numera skall ha etthöghus inne i centrala staden för att de skall ansesvara städer av god kvalitet. Det finns mångaområden i som skulle ha passatbetydligt bättre för inplacering av ett höghushotell.Man var inte bunden vid en förläggning enbart tilldenna plats.Regeringen borde kanske också ha tagit litet merahänsyn till de protester som även har riktats motregeringen i detta ärende. Också de tungamyndigheterna ochboverket gjorde en annan avvägning.Beslutet får dessutom den principiella följden attdet skapas en stor osäkerhet om huruvida det överhuvud taget finns någon mening i att för framtidenklassa miljöer som riksintressanta. Den situationenuppstår om man så snabbt kan gå ifrån ett sådanthär avgörande, dessutom på så svaga grunder somhar skett i Umeå.Anf. 88 Bostadsminister ():Herr talman! Regeringens prövning har gälltärendet i . Regeringen kommer självfallet ialla de sammanhang där det anförs att riksintressenskulle ta skada att pröva ärendena från fall till fall.Det är alltså inte fråga om prejudicerandeställningstaganden, utan de är att betrakta somställningstaganden i de aktuella fallen. I detta fallhar det gällt påverkan på riksintressen beträffandekulturminnesvården i den centrala delen av ,och regeringen har funnit att ett antagande avplanen inte skulle innebära någon påtaglig skadaför riksintresset. Det är det som har legat till grundför beslutet.Anf. 89 ():Herr talman! Det återstår naturligtvis att se. Jagantar att det kommer flera prövningsärenden tillregeringen. Med det inträffade som grund kommerman kanske att vilja få fram den tolkningen attregeringen kräver sådana här beslut. Vi skallnaturligtvis med stort intresse följa den inställningsom regeringen ger uttryck för i de olika frågorna.Vi förstår att det i detta fall haft stor betydelse attstarka socialdemokratiska företrädare har ståttbakom beslutet. Jag tycker inte att detta skall vägatyngst, utan det är riksintresset som i sådana fallskall göra det. Jag ser det som ett stort svek motUmeå stads innerkärna att man tillåter byggandetav ett hotell av den här storleksordningen där.Anf. 90 Bostadsminister ():Herr talman! Jag vill än en gång med skärpaunderstryka att de insinuationer som görs omvad som skulle varit bakgrunden till regeringensbeslut är i allt oriktiga. Det enda som varitvägledande för oss är bestämmelserna i plan- ochbygglagen, varvid vi haft att pröva om ettriksintresse lider påtaglig skada, om en plan antas.Vi har funnit att det här inte lider någon påtagligskada och att planen därför kan antas.Jag undanber mig varje form av insinuationer omatt annat skulle ha varit vägledande för regeringensbeslut i denna fråga.Anf. 91 ():Herr talman! Det som statsrådet nu tillade ombeslutsunderlaget var intressant. Det är naturligtviströstefullt att hänsynen till plan- och bygglagenvarit vägledande, men det stillar inte den oro införframtiden som jag känner när man kan frångå enöversiktsplan och på detta sätt klart förändra enstadsbild.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1990/91:144 omlagstiftningen om brutet räkenskapsårAnf. 92 Justitieminister ():Herr talman! har frågatfinansministern vilka åtgärder han tänker vidta föratt åstadkomma en fullgod lagstiftning avseendebrutna räkenskapsår. Arbetet inom regeringen ärså fördelat att det är jag som skall svara på frågan.Reglerna om räkenskapsår finns i bokföringslagen.Riksdagen beslöt om vissa ändringar ireglerna som trädde i kraft i år.Ändringarna innebär att bl.a. enskildanäringsidkare som regel skall ha kalenderåret somräkenskapsår. Som har varitinne på finns det en regel sominnebär att alla företag inom en koncern skall hasamma räkenskapsår. En koncern i dagens meningkan bestå exempelvis av en enskild näringsidkareoch ett aktiebolag som ägs av honom. Sammantagetleder detta till att ett aktiebolag som ägs av t.ex. enenskild näringsidkare nu kan behöva bytaräkenskapsår så att det blir samma inomkoncernen. Detta gäller emellertid inte omnäringsidkaren är en enskild jordbrukare, eftersomdenne omfattas av jordbruksbokföringslagen, sominte har någon liknande koncernregel. Av dettaföljer att den jordbrukare som i Karl-GöstaSvensons exempel äger mer än hälften av aktierna iett byggnadsföretag inte behöver lägga omräkenskapsåret i aktiebolaget.Reglerna i bokföringslagen innebär vidare att mankan få dispens från den nu angivna regleringen.Förutsättningen för dispens är att det föreliggersynnerliga skäl. Dispensfrågorna prövas avriksskatteverket, vars beslut kan överklagas tillregeringen.Karl-Gösta har påstått att en tillämpningav de nu gällande reglerna på detta område innebäratt man måste bryta mot minst en av de isammanhanget relevanta lagarna. Jag förstår intevad han menar med det. Såvitt jag förstår är så intefallet. Jag kan därför inte heller finna någonanledning att nu ändra dessa bestämmelser.Anf. 93 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detär bra att vi har fått detta klarläggande beträffandejordbrukarna, men av svaret kan man konstateraatt det uppstår en styrande effekt när en person somidkar enskild näringsverksamhet driverett bolag inom en helt annan bransch. Även när detinte föreligger något samband mellanverksamheterna får man den effekten atträkenskapsåret måste ändras till kalenderår för detaktuella bolaget. Jag tycker att det är en svaghet ilagstiftningen. Det är näst intill omöjligt att fådispens, eftersom det härför fordras att synnerligaskäl skall föreligga.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1990/91:159 om köerna vidkriminalvårdenAnf. 94 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag har för avsikt att vidta eller föreslå föratt minska köerna till fångvården.Av fråga får man intrycket attdömda som skall verkställa ett fängelsestraff intekan tas emot. Så är inte fallet. De som inställer sigpå en anstalt med ett föreläggande eller enverkställbar dom får alltid omgående påbörjaverkställigheten.Anf. 95 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för försöket attsvara på min fråga. Jag är mycket förvånad översvaret, eftersom min fråga föranleddes av justmeddelanden i pressen och i TV om ökande köertill fängelserna. bestrider statsrådet detta, ochdet var ju utomordentligt intressant, eftersom en avanledningarna till att man halverade strafftiden justvar att man ville minska köerna till fängelserna. Dethar alltså uppstått en helt ny situation.Svaret ger ett starkt intryck av att statsrådet inte vetvad ordet ''verkställa'' betyder. Det är ju inte dedömda som skall verkställa ett fängelsestraff, utandet är givetvis kriminalvården som verkställerstraffet. Den dömde avtjänar straffet. Man börenligt min uppfattning i detta sammanhang habättre distinktioner.Drygt 16 000 personer döms till fängelseeller kriminalvård, som det heter i förskönandesyfte. Man har diskuterat att det måste byggas flerfängelser eller kriminalvårdsanstalter, men detfattas pengar, och därför har vi fått köer. Är dettahelt felaktigt, statsrådet?Anf. 96 Justitieminister ():Herr talman! Läget är det att vi har en mycket högbeläggning i våra fängelser. De öppna anstalternahar i vart fall på sina håll en beläggning på , och det är högre än föregående år. Påde slutna anstalterna var beläggningen den 1november 91 %.Vi har som ambition att hålla en beläggning på85 % för att i anstalterna ha utrymme förplaceringar som kräver hänsyn till särskilda behov.Vi har numera en mycket ambitiös kriminalvård,som försöker tillgodose exempelvis behovet av attfå komma till en narkotikafri anstalt eller till enanstalt som har en särskild behandling att erbjuda.När vi har en så pass hög beläggning som det här ärfråga om -- -- uppstår givetvis svårigheternär det gäller att uppfylla dessa ambitioner.Dessutom är system förplaceringar av dem som är dömda och skall inställasig för verkställighet föråldrat. Vi har än så längeinget ADB-stöd.Detta är emellertid frågor somkriminalvårdsstyrelsen mycket aktivt arbetar med,och vi har vidtagit särskilda åtgärder för att få tillstånd en större effektivitet när det gäller att utnyttjade tillgängliga fängelseplatserna.Anf. 97 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för dettabetydligt fylligare svar, som bättre svarar mot minfråga och anledningen till min fråga.