prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:43Tisdagen den 11 decemberKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 5 december.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionen1990/91:66 till konstitutionsutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1990/91:KU18Finansutskottets betänkande 1990/91:FiU8Skatteutskottets betänkanden /91:SkU6 ochSkU7Socialutskottets betänkande 1990/91:SoU5Kulturutskottets betänkande 1990/91:KrU9Utbildningsutskottets betänkande 1990/91:UbU4Näringsutskottets betänkanden /91:NU15 ochNU16Arbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU154 § och den västeuropeiskaintegrationenFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU8 och den västeuropeiskaintegrationen.Talmannen meddelade att statsrådet () i samband med behandlingen av detta ärendeskulle besvara interpellation 1990/91:67 av GudrunSchyman (v) om , EG och den socialatryggheten.Anf. 1 ():Herr talman! Äntligen börjar närma sigden europeiska verkligheten. Regeringensuttalande i sitt krispaket av att detligger i nationella intresse att ansöka ommedlemskap i den Europeiska gemenskapen har,tillsammans med motioner väckta , lettfram till det betänkande från utrikesutskottet somvi har att behandla här . Där har de Europa-positiva partierna, och ,kunnat förena sig med de hitintills Europanegativapartierna, socialdemokraterna och , i ett ihuvudsak gemensamt utlåtande. Detta gerregeringen mandat, att efter samråd iutrikesnämnden, lämna in en svenskmedlemskapsansökan till Bryssel.Vi moderater har tillsammans med velatha ett klart ställningstagande av tillförmån för en ansökan om medlemskap under1991. Socialdemokraterna och nöjer sigmed en sannolikhetsbedömning. I denna fråga fårvi således fortsätta att driva på, vilket markeras ireservation nr 5 i utrikesutskottets betänkandeUU8, till vilken jag nu yrkar bifall. Jag vill gärnasamtidigt konstatera att betänkandet på avgörandepunkter innebär ett glädjande genombrott för deståndpunkter som vi moderater sedan längeföreträtt i Europapolitiken. Det är också positivtatt vi har fått gehör för vårt krav på enparlamentarisk arbetsgrupp för att börja förberedaett medlemskap.Utrikesutskottet konstaterar de nyaförutsättningarna för svensk Europapolitik somfrigörelsen i ochavvecklingen av det har skapat.Utskottet beskriver arbetet på att bygga en nyeuropeisk säkerhetsordning inom ESKs ram ochinriktningen på förberedelserna inför EGs bådaregeringskonferenser . Utskottetsbedömning är att ett svenskt medlemskap i börkunna förenas med de krav som ävenfortsättningsvis måste ställas påneutralitetspolitikens utformning.Av stor betydelse är också utskottets konstaterandeatt EG och dess medlemsländer kommer att spelaen central roll i den fortsatta utvecklingen aveuropeiskt samarbete. Det är just denna EGscentrala roll för det europeiska freds- ochvälfärdsbygget som vi moderater under så många årsökt framhäva. Det är, som utskottet också säger,endast som medlem som fullt ut kan fådeltaga i och få inflytande på den Europeiskagemenskapens samarbete. Endast som medlemmarfår vi svenskar rösträtt i det nya och får varamed och påverka den europeiska utveckling som vikommer att vara intimt beroende av, antingen vi villdet eller inte.Sverige måste nu på allvar börja skaffa sig engenomtänkt och framåtsyftande Europapolitik.Sverige måste färdas till med något mer äntiggarränseln i bagaget. Svensk Europapolitik fårinte bara handla om hur vi skall komma iåtnjutande av den gemensamma marknadensfördelar och därmed bryta vår industriellastagnation. Vi måste börja se som eneuropeisk nation bland andra med styrkedrag ochsvagheter. Vi måste börja känna att vi tillhör deneuropeiska familjen med ett ansvar också för deneuropeiska utvecklingen, både den politiska ochden ekonomiska.Vi moderater vill arbeta för en Europapolitik medbl.a. följande innehåll.Sverige bör verka för ett öppet EG baserat påfrihandelns principer. Att det behövs visar de juststrandade GATT-förhandlingarna.Vi bör verka för ett EG som kraftfullt stöderCentraleuropas demokratiska och ekonomiskautveckling. Allting tyder på att EG kommer att fåett mycket stort ansvar för att hjälpa Centraleuropaunder kommande år.Vi bör arbeta för att begrepp som ''medborgarnas''och ''regionernas'' fylls med reellt innehålloch att principen om subsidiaritet -- eller kanskebättre på svenska, närhet -- blir styrande.Vi vill medverka till ett där medborgarnages större rörelsefrihet och livsmöjligheter och därden kulturella och nationella mångfalden bevarasoch vidareutvecklas.Herr talman! Med tanke på den trettioåriga vacklansom präglat svensk Europapolitik är höstenspolitiska omsvängning i riktning mot ett svensktEG-medlemskap historiskt och för nationenutomordentligt glädjande.Det är senkommet. Socialdemokratins mångårigamotstånd, senast manifesterat i utrikesministernsinlägg i Europadebatt ,har redan åstadkommit stor skada. Storföretagensinvesteringar har i accelerande takt sökt sig tillländer inom EG. Detta har varit ett rationelltbeteende ur företagens synvinkel, men det harsamtidigt inneburit en försvagning av nationenSveriges industriella växtkraft. Viktigt att kommaihåg i detta sammanhang är att inte bara gårmiste om de stora företagens expansion.Sveriges mindre och medelstora företag är ibetydande utsträckning underleverantörer till destora företagen och riskerar således att mista en delav sin marknad när de stora företagen flyttar ut.Det är således på många sätt följdriktigt attsocialdemokratins omsvängning i EG-fråganannonseras i ett ekonomiskt krispaket. Det ärSveriges trängda ekonomiska läge som övertygarsocialdemokraterna om nödvändigheten av ett EG-medlemskap, inte någon nygrundadEuropaentusiasm. Eller finns det kanske en sådan?Riksdagens EG-beslut eller kan blihistoriskt om det följs upp kraftfullt av sittande ochkommande regeringar. Ett stort arbete förestår nuatt förbereda medlemskapsansökan ochkommande förhandlingar. En grund är lagd i alla deämbetsmanna- och expertgrupper som sysslar medde haltande EES-förhandlingarna --förhandlingarna mellan EFTA och EG --, menviktiga områden av svenskt närings- och samhällslivbefinner sig helt utanför dessa förhandlingar ellerär endast perifert berörda, hit hör t.ex.jordbrukspolitiken. måste skaffa sig engenomtänkt förhandlingsposition som tillvaratarsvenska intressen som den gör oss till etttillräckligt attraktivt kandidatland. Enparlamentarisk delegation bör få möjlighet att deltai detta arbete.Herr talman! Skall vi bli medlem av EG och få göravår röst hörd i de europeiska rådslagen måste viockså vara beredda att dela övriga européers visionom ett fredligt och välmående baserat pådemokrati och marknadsekonomi. Ju öppnare vigör oss för det europeiska tänkandet, desto bättrekommer vi att kunna utnyttja de europeiskamöjligheterna och desto mera kommer vi att ha attbidra med.Sverige behöver inte rädas EG. Vi är duktiga påmånga områden, vi har något att bidra med. Vikommer att kunna göra vår röst hörd i deneuropeiska gemenskapen bara vi vill.I detta anförande instämde ().Anf. 2 ():Herr talman! Behovet av något att tro på, att viljakämpa för, var stort i det av kriget härjade ochsargade Europa.Visst hade demokratin segrat i västoch fascismens värsta slödder sopats väck, men i öststyrde , och i de länder som Röda arménbefriat var friheten snabbt förgången.I de stora krigens kom sällan en vädjan omkamp för fosterlandet att klinga ohörd. Kanske varvarken soldater eller civila helt begeistrade överkejsare och tsar, över fu hrer och generalissimus,men sin nation ville de inte svika. hade de erfarittill vilka avgrunder nationell självförhävdelsekunde föra och hur många, skyldiga som oskyldiga,den störtat i fördärvet.Det var uppenbart att det nu behövde intevar en nyuppväckt nationalism, utan mer avinternationalism.I efterkrigstidens fanns det många som iden marxistiska internationalen såg en väg till ettbättre samhälle. I , och Italienvann också kommunistiska partier storaframgångar. var krossat och delat, ochvad som skulle komma att spira ur dess ruiner varalltjämt ovisst. I och härskadeFranco och Salazar. För demokrater med tilltro tillindividen och den fria marknaden kunde bildenvarit bättre.Det var i detta som idén om ett enat Europaväxte fram. Att ena forna fiender kring fredligsamverkan genom att ersätta nationelltsuveränitetstänkande med överstatligtbeslutsfattande blev Europatankens bärandeelement.Främst var det bland liberaler, kristdemokrater ochsocialdemokrater i länder där krigen gått fram somEuropatanken slog rot. I stater som klarat sig någotså när oskadda genom krigen var det vanligare dömde ut idén om ett enat som alltförfantastiskt och himlastormande.Först när idén tog form i fördrag om kol och stål ochom en gemensam marknad kom hjulen i rörelse.Sen, herr talman, har Europavagnen rullat, omockså i varierande fart och med en del omskakandetvärbromsningar och rivstarter. Men framåt har detgått, och efter hand har också allt fler hoppat påvagnen.Nu är det tur! På förslag avutrikesutskottet kan väntas geregeringen fullmakt att ansöka om svensktmedlemskap i den Europeiska gemenskapen.Självfallet är detta en glädjedag, inte minst för demsom , kanske redan från tidig ungdom,varit varma anhängare av idén om ett integrerat,demokratiskt -- en Gemenskap som ocksåskall omfatta de nya demokraterierna i Central- ochÖsteuropa, ett för fred, för öppnamarknader, för miljö, utveckling och social rättvisa.Alldeles särskilt glädjande är det att Europatankenär så starkt förankrad hos svensk ungdom. Mångaunga har tågluffat i . De har upplevtsamhörigheten med andra europeiska ungdomaroch känt att de delat livssyn och kultur med dem.Svenska ungdomar känner sig ha rätt till hemort iEuropa, att ha samma möjligheter att studera ocharbeta där som deras jämnåriga i ,, och andra . Därför ärdet heller inte märkvärdigt att det -- för att taexempel från mitt eget parti, folkpartietliberalerna -- blev så att det var och Liberala studentförbundetsom aktualiserade kravet på svenskt medlemskap iden Europeiska gemenskapen.En självklar fråga att ställa är om dagens EG leverupp till den idealbild jag tecknat. Så är detnaturligtvis inte i alla avseenden.För mig är det uppenbart att EG varit mycketframgångsrikt när det gällt att brygga över denmångsekelgamla fiendeskapen mellan Frankrikeoch . Den frihet för individen och detvälstånd EG varit med om att skapa i väst tändeockså ett hopp och gav inspiration åt dem som i östfick murar och diktatorer att falla. leder EGinsatserna för att hjälpa nya demokratieratt räta upp sina plandrabbade ekonomier ochförödda miljöer.Men EG står också för en protektionism påjordbrukssidan som starkt bidragit till att det ännuinte blivit något genombrott i förhandlingarna iGATT och för en, i mina ögon, alltför restriktivinvandrarsyn.Däremot går det knappast att skylla de ekonomiskaoch sociala skillnader som råder mellan olikamedlemsländer på EG. Dessa skillnader harhistorisk bakgrund och hade utvecklats långt innanGemenskapen tillkom. Genom att bryta nerhindren mot fri rörlighet för människor, varor,tjänster och kapital och genom en aktivregionalpolitik bidrar EG, tvärtom, till att minskadessa skillnader. Och även om vi ibland med rättauppfattar EGs minikrav för bättre miljö som alltförminimala är det inget som talar för attmiljöförhållandena i skulle ha varit bättreom EG inte funnits.Rolf bok om européernas historia alltifrånantikens gryningsljus har titeln -- -- -- och de segladeständigt. Viljan att utforska och förändra, att vara iständig rörelse mot något nytt och okänt är, enligtEdberg, ett europeiskt drag.Alla i denna kammare delar uppenbarligen inteEdbergs synsätt. De tycks tro att en så utprägladeuropeisk produkt som EG skall bli färdig någongång, så att vi kan veta precis vad det är, och så attvi då med säkerhet kan avgöra om vi i harmest att vinna eller förlora på att bli medlemmar.Detta är, ärade kammarledamöter, ett fullständigtorealistiskt synsätt!Den Europeiska gemenskapen har genomgått fleraolika stadier. Den kommer att fortsätta attförändras. Så t.ex. inleder EG tvåregeringskonferenser, en om den monetära och enom den politiska unionen.Det finns de i som tycks hoppas att ganskalitet skall komma ut ur dessa konferenser, dvs. attinga steg skall tas som kunde göra det svårare föross att komma med i EG.Vad resultatet av konferenserna blir vet vi inte.Kanske blir det en tuppfjäder. Men det kan ocksåskrivas nya viktiga kapitel i historia. Detenda vi med säkerhet vet är att , som ickemedlem, inte får delta i konferenserna.Söker vi medlemskap i -- det bör vi göra redaninom -- bör därför det främsta skälet vara, attvi i vill kunna påverka en utveckling som --vare sig vi kommer med i EG eller förblir utanför --får genomgripande betydelse också för oss.Herr talman! Det vore däremot fel av oss och orättmot de andra länderna om vi sökte medlemskap iEG för att inom Gemenskapen bli en bromsklossmot fortsatt utveckling mot ett enat . Jag ärsäker på att majoriteten här i kammaren inte hellertänker sig att skall fungera på det sättet iEG.Visst vill vi bli medlemmar för att på så sätt få störremöjligheter att påverka utvecklingen i ochbättre kunna ta till vara egna intressen, men långtifrån bara av det skälet. Vi vill vara med också bl.a.för att våra insatser tillsammans med de andramedlemsländernas skall komma till bättre nyttainom hela Gemenskapen,för att bidra till EGs strävanden att lösa konflikterockså i andra delar av världen,för att genom EG initiera åtgärder för att rädda denglobala miljön, ochför att genom handel, industriell samverkan ochbistånd lyfta levnadsförhållandena såväl iÖsteuropa som i de ännu fattigare länderna.Vi vill vara med i EG därför att vi vill både dettaoch mycket därtill. Vår strävan som medlem bördärför vara att aktivt bygga ut området församverkan och integration inom en Gemenskapöppen för alla demokratiska länder i Europa.För det är inom ett integrerat medgemensamma myndigheter och parlament ochgemensamt beslutfattande som och svenskamedborgare har störst förutsättningar till insatseroch påverkan på besluten. Inte minst har vianledning att utgå från att de nordiska ländernainom EG tillsammans kunde komma att spela enviktig och konstruktiv roll för utvecklingen inomGemenskapen och genom denna också i andradelar av världen.Herr talman! Det är rösträtt vi vill ha, rösträtt förSverige och svenskarna i gemenskapens ochmedborgarnas !Herr talman! Jag yrkar bifall till svensk ansökan ommedlemskap i den Europeiska gemenskapen och,till reservation nr 5 där liberalerna ochmoderaterna begär att denna ansökan skallinlämnas , samt i övrigt tillutskottets hemställan.Anf. 3 ():Herr talman! Det år som ligger bakom oss har isanning varit ett dramatiskt år i historia.När vi närmade oss vår julavslutningbefann sig de östeuropeiska länderna mitt uppe i sinfrigörelseprocess. De hemska nätterna i Bukarestlåg då fortfarande framför oss. hartragiska händelser inträffat, men ännu mycket flerglädjande. Vi kan se fram mot ett präglatav fred, samarbete och demokrati.Integrationsprocessen i är en likabetydelsefull utvecklingsprocess, som också den påett grundläggande sätt ändrar förutsättningarna förEuropas utveckling. Självfallet måste också dendramatiska händelseutvecklingen och de storaomvälvningar som vi ser i vår världsdelnödvändiggöra ett nytänkande i svenskEuropapolitik. Det är givet att en av de storautmaningar som vi står inför är att finna den rollSverige skall spela i det nya som växer framinför våra ögon. Detta är självfallet en viktigbakgrund till den debatt som vi skall föra i dag.Det sätt på vilket regeringen aktualiserade denstora frågan om svenskt medlemskap i vardärför litet trist. Regeringen förde som en fotnot iett ekonomiskt krispaket fram förslaget att skulle göra ett positivt ställningstagande tillförmån för ett svenskt EG-medlemskap. Att görafrågan om ett EG-medlemskap till ett sätt attförsöka hejda ett valutautflöde och till ett sätt attförsöka ta död på spekulationer om en svenskdevalvering är inte ett särskilt värdigt sätt att ta uppen av de mest historiskt betydelsefulla frågor somvi har att hantera under detta år och de kommandeåren.Det hela blev naturligtvis inte bättre av attregeringen uppenbarligen hade försummat attkoordinera sitt handlande med övriga EFTA-länder och t.o.m. försummat att samordna med sigde övriga nordiska länderna, vilket ju är en sedanlänge etablerad och viktig tradition i vårt område.Detta är en beklaglig hantering, och har fåttkritik från andra länder för detta, en kritik som jagtyvärr måste erkänna är berättigad. Det är ingettvivel om att regeringens sätt att något brådstörtataktualisera denna fråga har ställt till medsvårigheter i EES-förhandlingarna, svårighetersom vi i drabbas av men som också vårakamrater i EFTA-kretsen drabbas av.Men, herr talman, nu är tyvärr redan denna skadaskedd, och frågan har ställts till riksdag omvår inställning till en svensk medlemsansökan. Denfrågan kräver trots allt ett svar. Vi i centerpartiethar givit det svaret att vi ser positivt på ett svensktEG-medlemskap, och vi är beredda att aktivt prövaförutsättningarna för ett sådant medlemskapgenom att en medlemsansökan lämnas in. Att vi nukommit till detta ställningstagande har inte att göramed graden av Europapositivism. När Margarethaaf här i talarstolen deladein partierna i Europapositiva och hittillsEuropanegativa visade detta på en begränsning iEuropasynen som jag anser är anmärkningsvärd.Europa är naturligtvis inte bara EG, och EG-medlemskap är naturligtvis inte det enda sättet attfrämja ett Europasamarbete. Detta har i varje fallCarl Bildt klargjort att han inser, och det vore braom även kunde få den litetvidare Europasyn som verkligen behövs. Det somhar påverkat vårt ställningstagande är naturligtvisden föränderlighet som vi ser i utvecklingoch den betydelse som den har för roll. Vivet ju alla att det är vår neutralitetspolitik somtidigare har varit ett avgörande hinder för svensktmedlemskap. Jag tror att det som har påverkatolika partiers ställningstaganden i denna frågasnarast är det allvar med vilket man har sett påneutralitetpolitikens betydelse.I en situation där var delat, och där i praktiken var identiska med den enahalvan i detta delade -- en part i -- var det naturligtvis omöjligt att tänka sigatt ingå i denna gemenskap och göraanspråk på en trovärdig neutralitet i denkonflikten. Denna situation har i praktiken råttända fram till i år.Nu är säkerhetspolitiska läge ett annat.Det är avslutat, och tudelningär på väg att upphöra. har ipraktiken brutit samman som militär allians. Manbygger upp gemensamma europeiskasäkerhetslösningar, och alla samarbetar med alla.Sovjetunionen och EG sluter överenskommelserom utrikespolitiskt samarbete. Detta är en helt nysituation.Möjligheten att delta i EG-samarbetet som medlemoch ändå behålla den utrikes- ochsäkerhetspolitiska obundenhet, som är enförutsättning för en trovärdig neutralitetspolitik harförbättrats på ett radikalt sätt. Detta konstateras iutrikesutskottets betänkande och har varitavgörande för att vi nu kan tänka oss ett svensktmedlemskap i medverkar nu till att regeringen får en fullmaktatt lämna in en medlemsansökan, men det skernaturligtvis inte villkorslöst.Vi slår för det första fast att ett medlemskap medbibehållen neutralitetspolitik är eftersträvansvärt.Det här innebär naturligtvis att förutsättningarnaändras om EG-samarbetet skulle utvecklas iriktning mot ett bindande, förpliktigandeutrikespolitiskt samarbete, om vi skulle tvingas ini utrikespolitiska positioner och ställningstagandenmot vår vilja, eller om EG-samarbetet skulleutvecklas mot ett militärt samarbete.För det andra har vi slagit fast -- och också fåttutrikesutskottets stöd för -- att vi måste avvaktaresultatet av förhandlingarna mellan EG- ochEFTA-staterna, EES-förhandlingarna, som ändå äralternativet till ett medlemskap. Vi bör också vägain resultaten av EGs båda regeringskonferenser omen politisk resp. monetär union. Om man skall sökamedlemskap i en förening är det naturligt att tareda på hur föreningen ser ut och hur den verkarinnan man söker medlemskap. Vi kan notera attden uppfattningen delas av utrikesutskottetsmajoritet.För det tredje har vi satt som villkor att regeringenskall återkomma till när det gälleruppläggningen av de förhandlingar som skall föregåett medlemskap så att där får ettavgörande inflytande. Även på den punkten har vifått stöd från utrikesutskottet, vilket vi noterar medtillfredsställelse.När lämnar in en medlemsansökan, vilketmycket väl kan ske om utvecklingengår åt rätt håll, är det början på en process somnaturligtvis kommer att ta . En del befararatt beslut kommer att innebära attsvenska folket inte får möjligheter att påverkautvecklingen, att beslut så att säga köröver svenska folket, men så är naturligtvis intefallet.Det här är början på en process som kan leda till ettsvenskt medlemskap tidigast eller ibörjan av 1995. Vi kommer att ha två allmänna valinnan vi kommer så långt.Vi tycker att det är viktigt att vi utnyttjar tiden tillatt noga analysera fördelar och nackdelar med ettEG-medlemskap och till att föra ut en massivinformation till svenska folket. Alla måste få enchans att sätta sig in i vad ett EG-medlemskap ochvad alternativen skulle innebära. Vi utesluter inteheller en folkomröstning, om det visar sig finnasmånga delade meningar i folkopinionen när det blirdags för ett definitivt ställningstagande. Det var vadsom skedde i , där svaret blev ja, och iNorge, där svaret blev nej. En folkomröstning skallske i ett skede då vi har ett färdigförhandlat förslagatt ta ställning till. När vi skall ta ett så stort stegsom ett EG-medlemskap skulle innebära är detviktigt att det stöds av en upplyst och en medvetenfolkopinion. Det måste finnas en grundligdemokratiskt förankring i ett beslut med den härstora räckvidden.Herr talman! Det är vår förhoppning att debattenom våra relationer till EG nu skall gå in i ett någotsakligare skede. Det får inte bara bli en primitiv ja-eller nej-debatt, som varit fallet. Vi måsteverkligen få en diskussion i som belyser allade fördelar och alla de problem som kan varaförenade med ett EG-medlemskap. Jag noterarmed tillfredsställelse att processen redan harbörjat. Man kan redan nu se att vi får en mernyanserad debatt om EG-medlemskapetsinnebörd. Det tycker jag är värdefullt. Vi icenterpartiet är beredda att aktivt bidra till detta.Det behövs som grund för ett sådant viktigtavgörande.I betänkandet behandlar vi också en rad frågor somgäller EES-förhandlingarna. har fogatnågra reservationer till betänkandet. Jag skall integå in på reservationerna i detalj. Deras innehållframgår av texten i betänkandet. Jag vill barakonstatera att alla gäller krav på att vi skall hålla enhög profil när det gäller frågor som rör miljö ochlivskvalitet.Jag vill yrka bifall till en av dessa reservationer, nr14, som handlar om vikten av att vi inte exporterarkärnteknologi efter det att ett slutits.Ett av syftena med våra reservationer är att vårtland måste bibehålla en hög ambitionsnivå på dessaområden, också när det aktivt skall delta i enEuropaintegration. När det gäller framtidamedlemskapsförhandlingar måste utgångspunktenvara att vår höga ambitionsnivå på det miljömässigaoch det sociala området skall bibehållas ochvidareutvecklas också . Det tror jag ärmöjligt.Det är också viktigt att vi diskuterar vad vi vill medEuropas utveckling. Jag vill för vår del betonavikten av att vi arbetar för en vidare europeiskgemenskap, en alleuropeisk gemenskap, mensamtidigt ett som är öppet mot omvärlden.Ett som för en politik präglad av solidaritetmed de fattiga länderna i tredje världen. EttEuropa som sätter livskvalitetsvärden och socialavärden högt och ett som sätter miljön, deekologiska grundförutsättningarna, somutgångspunkt för sin utveckling. Det är vad vi anservara eftersträvansvärt i arbetet för framtidensEuropa.Med undantag för den reservation jag redan haryrkat bifall till yrkar jag i övrigt bifall till utskottetshemställan.Anf. 4 ():Herr talman!