prot · GE0945 · 1990-12-13 00:00:00 — Detta innebär i sin tur att någotutrymme för ett s.k. topplån med förmånsrättslägemellan säkerheten för investeringslånet ochsäkerheten för räntelånet inte finns. ''Man erkänner så att detta för egnahemsägare kaninnebära att exempelvis en rebelåning för enombyggnad blir omöjlig att finansiera för den sominte har eget kapital. Det blir också, som AgneHansson sade, omöjligt att finansiera ett köp medtopplån. Detta är en så allvarlig brist i förslaget attutskottsmajoriteten borde ha avvisat propositioneni stället för att föreslå att regeringen skallåterkomma i denna fråga. Eftersombostadsministern inte har lyckats lösa hellerdenna fråga talar allt för att han ävenfortsättningsvis kommer att misslyckas.Herr talman! Det föreslagnabostadsfinansieringssystemet kommerövergångsvis att minska statens kostnader. Den nyastatliga kreditgarantin och det nyarealräntebidraget som föreslås kan emellertid ledatill väsentligt högre kostnader än som förutses.Dessutom kommer det nya lånesystemet i föreningmed den beslutade finansieringen avskatteomläggningen att pressa upp hyrorna. Det isin tur kommer att leda till krav på höjdabostadsbidrag. Även på detta område kan alltsåstatens kostnader komma att öka högst väsentligt.Rundgången, dvs. att höga skatter leder till högabidrag, kommer att fortsätta.Denna utveckling kommer att förstärkas på grundav propositionens förslag om räntestöd förlägenhetsunderhåll i hyreshus. Det nuvarandestatliga räntestödet för förbättring av bostadshusutvidgas till att omfatta även lägenhetsunderhållmed en varaktighet . Beträffande nya hus,dvs. hus med bostadslån eller motsvarandeutbetalade efter utgången av detta år, skall ävenunderhåll med kortare varaktighet kunna lämnas,som det står i propositionen, ''så att hyran i dessahus inte behöver belastas med avsättningar förunderhåll''.För närvarande avsätts inom allmännyttan ofta 40kr. per kvadratmeter och år till det långsiktigaunderhållet och . för det kortsiktigaunderhållet. På kort sikt kommer propositionensförslag att medföra att hyrorna kan sänkas. Men ipraktiken kommer det att innebära attbostadsföretagens fonder för lägenhetsunderhållavskaffas. I stället för att kunna få ränteavkastningpå fonderade medel skall företagen alltså ifortsättningen låna pengar till underhållet. Pålängre sikt kommer detta system att leda tillkraftiga hyreshöjningar då reparationslånen skallåterbetalas. Framtida hyresgäster får betala denförslitning dagens hyresgäster svarar för. Deframtida hyreshöjningarna kommer i sin tur attgenerera krav på ökade bostadsbidrag. Ävenförslaget om lån till underhåll kommer således attha en skadlig inverkan på bostadsmarknaden.Denna fråga kommenterades under den offentligautskottsutfrågningen av HSBs verkställandedirektör, , på följande sätt: ''Detta är enöverraskande signal till bostadsmarknaden,åtminstone den del som jag representerar. Ifortsättningen skall man alltså inte i förväg spara tillnödvändigt underhåll. När den första hyresgästen iett nybyggt hus har förbrukat kylskåpet, frysen,spisen eller tvättmaskinen skall värden ta upp nyalån för att ersätta utrustningen. Detta nya lån skallkommande hyresgäst förränta och amortera.Enligt HSBs uppfattning bör staten i ställetstimulera till att underhållsfonder byggs upp. ''Denna signal är inte bara överraskande, som RolfTrodin uttryckte det. Den är direkt stollig.Jag vill passa på att ställa en fråga tillsocialdemokraternas talesman i att underhållsfonder är ett bättresystem än lån och bidrag när det gäller underhåll?Vid bostadsutskottets offentliga utfrågning om detnya bostadsfinansieringssystemet medgavbostadsdepartementets företrädare att detta realalånesystem inte kan fungera tillsammans med detnominella system för beskattning avrealisationsvinst som ingår iskatteöverenskommelsen mellansocialdemokraterna och folkpartiet.Finansdepartementets tjänstemän deklarerade attdet inom det departementet inte fanns några planerpå att ändra reavinstreglerna.Lånesystemet blir då ännu mer befängt. Dettaillustrerade vi moderater i vår partimotion medföljande exempel. Antag att en person bygger etteget hem för 1 milj.kr., och att det för enkelhetsskull också är belånat till samma belopp. är skulden uppe i 1,4 milj.kr. Ägaren blirarbetslös, men får ett nytt jobb på en annan ort.Han har tur och lyckas sälja huset för 1,5 milj.kr.Enligt de nya reavinstreglerna har han då gjort envinst på . Denna vinst skall beskattas.Skatten för att få flytta blir på 1,5 milj.kr., dvs.135 000 kr. De 1,5 milj.kr. som ägaren fick för huseträcker inte till att betala lånet och skatten. Detfattas helt enkelt 35 000 kr.Än värre blir det naturligtvis om ägaren inte lyckasfå ut mer för sitt hus än vad lånen uppgår till. Densituationen är dessutom ett troligare scenario,åtminstone i mindre orter och på landsbygden. Förtydlighets skull skall också sägas att situationen blirdensamma för dem som bor med bostadsrätt.Man kan med fog fråga sig vad det finns föranledning för människor att spara och göra storauppoffringar för att skaffa sig en egen ägd bostadnär det leder till otrygghet, ökad skuldsättning ochovanpå detta en rent konfiskatorisk flyttskatt.Varför bry sig om att äga, när man ändå bara blir enbetalningsskyldig portvakt?Till skillnad från bostadsministern har densocialistiska utskottsmajoriteten insett att detföreslagna bostadsfinansieringssystemet inte kankombineras med systemet med flyttskatt. illustrerat detta med att hänvisa till detexempel från vår motion som jag redovisade.Man nöjer sig dock med att uttala att dennareavinsteffekt måste undanröjas. Den naturligaslutsatsen borde enligt vår uppfattning ha varit attutskottsmajoriteten hade uttalat att flyttskattenomedelbart skall avskaffas. Jag vill ändå frågaOskar : Hur vill då lösaproblemet med reavinsteffekten?Herr talman! I en gemensam reservation yrkarcenterpartiet, och vi moderater avslagpå förslagen i propositionen. Det betyderemellertid inte att vi vill behålla nuvarande system,långt därifrån.Utgångspunkten för oss moderater är attbostadsbelåningen måste vara enkel och lättfattlig.Den bör utformas så, att räntebidragsberättigatbostadslån utgår som enhetslån. Lånet skall varaneutralt, dvs. utgå lika för alla byggherrar ochupplåtelseformer. Nuvarande favorisering av bl.a.kommunala bostadsföretag skall upphöra. Ombostaden är större eller kostar mer än vad som täcksav enhetslånet, får denna kostnad täckas medtilläggslån till marknadsränta.Ett sådant låneregelsystem skulle innebära att istort sett alla typer av offentlig ekonomisk kontrollsamt dagens lånekineseri försvinner. Endast en renkreditriskprövning behövde återstå. Nytänkandeoch produktutveckling skulle stimuleras, vilketgynnar såväl de byggande som konsumenterna.Nuvarande subventioner bör avvecklas stegvis ochi kombination med sänkta skatter. Räntebidragenbör -- som vi krävt i motioner -- avskaffas för allahyres- och bostadsrättshus byggda . Dessahar haft subventioner , och kvarvarandebidrag är ganska små. Ett avskaffande fårbegränsad betydelse för hushållen ochkompenseras av moderata förslag inomskatteområdet.Det finns vidare skäl för en begränsad ökning avupptrappningen av den garanterade räntan förhyres- och bostadsrättshus byggda . Ensådan förändring skulle leda till att subventionernaavvecklas snabbare än i dag.Som jag tidigare framhållit avvisar vi regeringensförslag om ett nytt låne- och bidragssystem förreparationer och underhåll av hyreshus. Vad somkrävs är ett system med fasta spelregler, som kanfungera och som gör det möjligt attfinansiera såväl det kortsiktiga som det långsiktigafastighetsunderhållet ur hyresinkomsterna frånfastigheten. Ett sådant system förutsätter för detförsta en hyressättning som ger utrymme även förde långsiktiga underhållskostnaderna och för detandra en möjlighet för fastighetsägaren att fonderade medel som flyter in.Vi vill därför införa ett system med skattefriaavsättningar till reparationsfonder. Dessa fonderskall vara knutna till viss fastighet, och defonderade medlen skall endast kunna lyftas förrenovering och modernisering av fastigheten. Enkonsekvens av vårt förslag är att hyreshöjningarkan hållas tillbaka i renoverade fastigheter. Ettsystem med sådana fastighetsanknutnareparationsfonder leder vidare till en kraftigbegränsning av nuvarande detaljreglering ochlånebyråkrati.För att underlätta för unga människor att skaffa enegen bostad bör ett särskilt premierat bosparandeinföras. Och sist, men inte minst: den orättfärdigaoch konfiskatoriska flyttskatten måste avskaffas.Herr talman! Slutligen vill jag något beröra densocialistiska majoritetens förslag vad gällerikraftträdandet av majoritetens förslag. Detta är ettminst sagt häpnadsväckande förslag. Vidjusteringen av betänkandet föreslogsocialdemokraterna utan någon som helstberedning en tidigareläggning av ikraftträdandettill . Man hävdade också att man''talat'' med generaldirektör, cher, och att denne hävdat att det nog skulle gåbra med en tidigareläggning. På så lösa bolinerfattar socialdemokraterna sina beslut, i det härfallet med stöd från miljöpartiet.Herr talman! Det är därför inte så märkligt attsvensk bostadsmarknad ser ut som den gör.Hundratusentals människor, framför alltungdomar, kan inte få tag på en egen bostad, trotsatt vi i har 4 miljoner bostäder på 3,7miljoner hushåll. Det byggs omkring 10 000småhus i grupp med bostadsrätt och hyresrätt, menendast några hundra med äganderätt, trots att allavet att medborgarna helst vill bo med äganderätt.Fastighetsskatten är så hög att hundratusentalsmänniskor måste begära bostadsbidrag för att klarahyran.Medborgarna i vårt land behöver en nybostadspolitik. , och vimoderater har i detta betänkande redovisatgrunderna för en sådan politik. Med hänvisninghärtill yrkar jag bifall till reservation 1. Jag nöjermig med det yrkandet just , men jag avser attåterkomma med ytterligare yrkanden, om andrapartiers företrädare yrkar bifall till reservationerunder de moment, där också vi moderater harreserverat oss.Anf. 3 ():Herr talman! motsätter sig regeringensförslag till räntelån. Det är en alltför stor risk för attde samlade lånen under ogynnsamma ekonomiskaomständigheter kan komma att överstigafastigheternas värde. Detta skulle drabba denenskilde hårt och sannolikt också medföra att helasystemet havererade.Ett bostadsfinansieringssystem måste vara stabiltoch kunna fungera över en längre tidsperiod underskiftande ekonomiska förhållanden. Regeringensförslag uppfyller inte dessa krav.Vi i anser att det krävs en övergång tillmarknadsekonomi även på bostadsmarknaden.Vi vill därför minska olika regleringar påbostadsmarknaden. Vi vill ta bort en rad onödigaregler, såsom markvillkor, konkurrensvillkor,kostnadskontroll osv. Den omfattandelånebyråkratin bör skäras ned bl.a. genom attlänsbostadsnämnderna avskaffas.Vi förespråkar i stället ett nyttbostadsfinansieringssystem som successivt kraftigtminskar räntebidragen. Detta innebär naturligtviskostnadsökningar för den enskilde. Men närbostadssubventionerna minskar skapas ocksåförutsättningar för besparingar som kan utnyttjasför skattesänkningar.Herr talman! Den svenska bostadsmarknaden harslagits sönder av subventioner och regleringar.Detta har medfört att förhållandena på vårbostadsmarknad mer liknar en planekonomi än enmarknadsekonomi.Detaljreglering och planhushållning leder alltid tillsamma konsekvenser. Vi får en ineffektivproduktion som är dåligt anpassad tillkonsumenternas önskemål. Det blir långa köer därmånga fula metoder används för att ta sig fram ikön. Det uppstår en svart marknad, vilket leder tillmer orättvisor och framför allt slöseri med resurser.Bostadssubventionerna uppgår till tiotalsmiljarder kronor. Räntebidragen /91 kosta ca 22,5 miljarder kronoroch beräknas nästa budgetår öka med minst 4miljarder kronor. De stora subventionernamedverkar till det höga skattetrycket.Subventionerna går dessutom i huvudsak till demsom redan har det bra ställt. Det är barabostadsbidragen -- en mindre del av de totalabidragen -- som går till de sämst ställda.Subventionerna bidrar också till attbyggkostnaderna drivs upp. Genom räntebidragenbetalar staten större delen av räntan. Det tordevara uppenbart att byggkostnaderna skulle varalägre om det inte fanns så stora subventioner. Enlägre inflationstakt förutsätter sannolikt också enändring av bostadsfinansieringen. I det nuvarandesystemet finns det inga motståndare till inflationen.För ägare av bostadsrätter, småhus och andrafastigheter har inflationen ofta varit mer änvälkommen. Fastigheternas värde har sett över enlängre tidsperiod ökat i takt med inflationen,medan lånen har urholkats i takt med inflationen.Generösa avdragsregler har eliminerat en stor delav effekterna av inflationen.Subventionerna är därför tvivelaktiga ur en merprincipiell synvinkel. Alla får vara med och bidragenom skatterna, oavsett om de själva bor bra ellerdåligt. Från liberal utgångspunkt är det självklartatt den enskilde, inte staten, själv skall bestämmasitt konsumtionsval när det gäller bostad. Dagensbostadssubventioner går i stor utsträckning tillexpansiva regioner, där det byggs mycket, ochdärmed förstärks de expansiva tendenserna.Subventionerna är dessutom, som tidigare nämnts,nära kopplade till omfattande regleringar. För att fådel av subventionerna måste, som också nämnts, enrad villkor uppfyllas såsom markvillkor,konkurrensvillkor och kostnadskontroll. I det nyaräntelånesystem som vi debatterar fortsättertyvärr denna koppling mellan bostadsfinansieringoch regleringar.I regeringens utredningsarbete beträffande det härförslaget har man kunnatskönja en ökad medvetenhet om avigsidorna avregleringar och subventioner. Även i den nuaktuella propositionen och i betänkandet redovisasen ökad medvetenhet om främst subventionernasavigsidor men i viss mån även om att den nuvarandehyressättningen motverkar den nödvändigarörligheten på bostadsmarknaden.Herr talman! De förslag som redovisas ipropositionen för att minskabostadssubventionerna är dock olämpligtutformade, och inga förslag redovisas för attminska regleringarna. Som jag har nämnt leder oftaregleringar och subventioner till bieffekter somskapar krav på nya regleringar och subventioner.Det hävdas ofta att bostaden är en social rättighetoch att det därför krävs politiska ingrepp påbostadsmarknaden. Det bör naturligtvis vara ensocial rättighet att få ha en bra bostad. Denrättigheten tryggar vi bäst genom att föra enekonomisk politik som leder till välstånd ochgenom stöd till särskilda grupper, t.ex. i form avbarnbidrag och bostadsbidrag.Däremot finns det inget skäl att tro attplanhushållning på just bostadsmarknaden skullevara överlägsen marknadsekonomin. Tvärtom harvi all anledning att tro att marknadsekonomi är bästför en bra bostadspolitik. Därför tycker jag att enövergång till marknadsekonomi påbostadsmarknaden -- en svensk perestrojka inombostadssektorn -- är mycket önskvärd. Men denkan av hänsyn till enskilda människor inte ske överen natt, och den kommer inte att kunna ske utanövergångsproblem.De föreslagna villkoren för räntelånen kan underogynnsamma förhållanden, vilket jag nämnde i mininledning, leda till en omfattandeskulduppskrivning somfastighetspriserna inte stiger i samma takt. Viskapar härigenom skuldfällor. Detta drabbar denenskilde hårt och medför att systemet blir instabilt.Ett bostadsfinansieringssystem måste nämligenvara stabilt och kunna fungera i skiftandeekonomiska lägen. I propositionen och ibetänkandet hävdas att det föreslagna systemetuppfyller dessa krav. Många remissinstanser hardock kritiserat systemet just därför att det inte ärtillräckligt robust. Även med de förändringar ochförtydliganden som föreslås i betänkandet kvarstårdenna kritik i huvudsak. har vid fleratillfällen hävdat att systemet är förenat med i stortsett samma nackdelar som de som har orsakatsammanbrott i tidigare finansieringssystem.De statsfinansiella effekterna av räntelån ochrealräntebidrag belyses också mycketknapphändigt i propositionen. Det är inteacceptabelt att regeringen lägger fram förslag sominnebär förändringar på tiotals miljarder kronorutan att de långsiktiga effekterna redovisas. Ipropositionen redovisas de statsfinansiellaeffekterna med endast två räkneexempel somsträcker sig . Men det står ingentingom effekterna och därefter. På längre sikttorde vinsterna i statsbudgeten minska. En annaneffekt av systemet är att ett minskat byggande ocksåger mindre vinst i statsbudgeten.Alla regleringar som jag har nämnt, markvillkor,konkurrensvillkor och kostnadsprövning, finnskvar i det nya räntelånesystemet. Dessutomföreslås villkor för att investeringsbidraget skallutgå. Man kopplar på ytterligare regleringar. Ifolkpartiet har vi gått emot detta i reservation 9,som faktiskt också är med på. Vi motsätteross alltså ytterligare regleringar.Folkpartiet har i motioner under många årföreslagit att ett nytt bostadsfinansieringssystembör bygga på följande riktlinjer.Räntebidragen bör successivt minska kraftigt.Detta vill vi åstadkomma genom extranedtrappningar av räntebidragen i det befintligabostadsbeståndet och genom successiva höjningarav den garanterade räntan i nyproduktionen. Ensådan reform skulle kunna innebära, vilket jag harnämnt tidigare, att skattetrycket kan sänkas.Folkpartiet vill också göra det möjligt för denenskilde att ta lån som omfördelar kostnadernaöver tiden. När man lägger ombostadssubventionerna kraftigt, bör man kunnaerbjuda andra sätt för att kostnaderna skall kunnaminskas när man bygger nya hus. Ett sådant sättkan vara att införa lån med viss omfördelning övertiden. Denna omfördelning får dock inte vara såomfattande och ske att systemetblir instabilt och därmed inte fungerar i praktiken.Herr talman! Den socialdemokratiskabostadspolitiken har haft mångapunkter i sitt syndaregister. Socialdemokraternahar låtit år gå utan att göra något rejält åtden närmast explosionsartade ökningen avräntebidragen, sonm nu växer med 4 miljarderkronor . Detta är fem gånger mer än vadstaten exempelvis satsar på miljön !Socialdemokraterna utlovade en rejäl reform inför1982 års val. Det är ingen hemlighet att denutredning som tillsattes blev ett fiasko. har fått gå utan att problemen har angripitskraftfullt och effektivt. Regeringen har tvärtomåtskilliga gånger gjort ont värre. Den har regleratmera och försökt låtsas som om storabostadssubventioner är höjden av socialt ansvaroch solidaritet.Vi i har varnat för följderna. Under enrad av år, bl.a. före valet , föreslog vibesparingar på räntebidragen och begärde förslagom ett nytt finansieringssystem. I stället för attöppet och ärligt erkänna problemen valdesocialdemokraterna den breda vägen. I stället föratt försöka skapa krismedvetande satsade man pålöftespolitik. I stället för att bereda marken förbesparingar på bostadssubventionerna valde manatt skyla över och att attackera sina motståndare istället för att begära väljarnas mandat för ensundare politik. Det är följderna av detta man nuskördar.Socialdemokraterna satt passiva under 80-taletshögkonjunktur när strukturförändringarna bordeha gjorts. I valrörelsen teg de om det sommåste göras, trots att de visste detta. har de lagtfram ett förslag som inte håller måttet.Bostadspolitiken är ett stort sakligt och moralisktmisslyckande för socialdemokraterna.Att vända denna politik på rätt kurs, att börjamarknadsanpassa bostadspolitiken, blir en viktigutmaning för en ny regering om vi får en borgerligmajoritet efter valet. Det blir ingen lätt uppgift.Det handlar om att avveckla en planekonomisk ö idet svenska samhället som skapat köer, främjatsvarta marknader och drivit upp skattetrycket.Vi är dock från beredda att ta itu meduppgiften. Vår utgångspunkt är den partimotion viväckte med anledning av regeringens proposition.Det är den som skall ligga till grund för folkpartietsagerande.Herr talman! Jag vill avslutningsvis sammanfatta.Vi förespråkar ett nytt bostadsfinansieringssystemsom successivt minskar räntebidragen kraftigt.Bidrag till flerfamiljshus bör bara utgå så attde motsvarar den avdragsrätt som småhusägarnahar. När subventionerna minskar vill vi vara medoch erbjuda förutsättningar för lån där man kanfördela kostnaderna över tiden. Vi vill utnyttja debesparingar detta leder till för skattesänkningar.Jag vill instämma i det som tog upp ien fråga till . Anser OskarLindkvist att den reavinstbeskattning som nufinns -- och som kommer att få konsekvenser på denhär propositionen -- är rättvis?Jag vill även instämma i det som framfördes när detgäller ikraftträdandet. På sista justerandesammanträdet flyttade man fram ikraftträdandetmed utan en beredning i utskottet iövrigt.Jag vill yrka avslag på regeringens förslag till nybostadsfinansiering. Jag yrkar inledningsvis bifalltill reservationerna 1 och 35 som är gemensammaför de borgerliga partierna. I övrigt vill jag avvaktaoch se om andra partier yrkar bifall tillreservationer som anknyter momentvis tillfolkpartireservationer. Jag återkommer i så fall.Till sist några ord till . Folkpartietsinriktning har varit och är att försöka vara med ochbidra till en samordning av den borgerligabostadspolitiken. Detta har även varit mininriktning inför dagens debatt. Jag tycker att det ärlitet märkligt att inleder sindebattrunda med att beskylla förkonsekvenserna av den ekonomiska politik somregeringen har fört. Den har drivit uppräntepolitiken och därigenom även drivit uppkostnadsläget. beskyller härfolkpartiet för den högräntepolitik som ärkonsekvensen av den socialdemokratiskaekonomiska politiken.Vi står för den del av skatteuppgörelsen därfinansieringen av bostäder sker, och vi tar ävenansvar för den delen. Den innebärskattesänkningar som kommer flertalet hushåll tillgodo. Skillnaden mellan oss och är attcenterns förslag till finansiering inte behöver mötaverkligheten.Centern tycks föreslå finansieringar som intedrabbar någon. Sådana finansieringsförslag finnsinte. När t.ex. föreslår att man skall höjauranskatten kraftigt är det klart att det drabbarnågra. Om man höjer uranskatten höjer man ävenelpriset. Med förslag blir det ganskamycket. Då drabbas ju självfallet hushållen avdessa kostnader. Jag tycker inte att man skall smygamed detta och låtsas som att man har förslag tillfinansiering som inte drabbar någon.Anf. 4 () replik:Herr talman! Det finns ingen anledning att hanågon längre debatt mellan och mig.Vi har ju det gemensamma intresset att få bort detförslag till finansiering som ligger på riksdagensbord. Vi redovisar även i en gemensam reservationen samsyn på hur ett nytt finansieringssystem skallse ut.Jag begärde ordet därför att jag tror att ErlingBager missuppfattade mig ganska kraftigt i mittinlägg. Jag kritiserar nämligen inte allsför att ni skulle stå ansvariga för den inflations- ochhögräntepolitik som vi har i det här landet . Denkritiserar jag socialdemokraterna för. Jag villbetona det faktum att vi har det gemensammaintresset att få ned bostadssubventionerna. Dettakräver att de boende måste ta ett störrekostnadsansvar själva. Förutsättningarna för dettaär naturligtvis betydligt sämre nu efterskattereformen, eftersom ni redan har lagt så storabördor på de boende genom finansieringen avskattereformen. Där hade ett annatförslag.Vi medverkade i skatteuppgörelsen så länge vi sågatt det fanns en möjlighet att hitta en rättvisfördelningsprofil. Vi medverkade till att justeraskatteskalan rättvist. Vi kunde inte vara med längrenär vi såg att vi inte längre kunde hävda attbostadssektorn och annan beskattning pånödvändig konsumtion inte kunde . Det finnsnämligen möjligheter att lägga tyngdpunkten ifinansieringen på andra sektorer och prioriteraannorlunda, utan att det systemet behöver varamindre effektivt för finansiering än något annatsystem, . Detta är skillnaden mellanfolkpartiet och oss.Vårt förslag innebär en fullständig finansiering avskattesänkningen, men det innebär en finansieringöver bostadssektorn som ger en lägreboendekostnad med i runda tal . i månadenjämfört med den vi kommer att få nu.När det gäller frågan om förenklingar är vi enseockså i reservation nr 9.