prot · GE0940 · 1990-12-06 00:00:00 — Det bör kunna göras för att startaprocessen snabbt.Den högsta skyddsklassen skall innefatta de skogarvi vill skydda helt och fullt. De kan vara i stortopåverkade av mänskliga aktiviteter och ha en storartrikedom och unika arter. Skogsägaren skallsjälvfallet ha rätt till ersättning om skogen hamnari denna skyddsklass.Det finns möjligheter att dessutom användadomänverkets mark för byten så att man hållerskogsägaren skadeslös.De fjällnära skogarna i skyddsklass 2 fordrarspeciella hänsyn i skogsvården, t.ex. vidavverkning. Särskilda åtgärder skall kunna begärasför att man skall kunna bevara arter. Även här skallersättning kunna utgå till skogsägaren för detintrång skyddsklassningen medför.I den tredje skyddsklassen finns endast de allmännaaktsamhetsregler som gäller i de fjällnära skogarna,dvs. små hyggen, skonsammamarkberedningsmetoder och val av inhemskaträdslag.Förslaget innebär i princip att trenaturvårdsgränser skapas. Fördelen är att skyddetkan skräddarsys och att godtycke därigenomförhindras. Förståelsen hosenskilda skogsägare kommer att öka när man vetexakt varför en skyddsåtgärd vidtas. Jag ärövertygad om att i den internationellaskogsdebatten skulle ett skyddsklassningssystem avdenna typ accepteras som ett långt gåendeskyddssystem. Vår kritik av av det förslag somligger på bord och som stöds avsocialdemokraterna och är att detkommer att medföra ökad byråkrati och en storosäkerhet om vilka regler som egentligen kommeratt gälla för den enskilda skogsfastigheten.Naturskyddsföreningen säger i ett flygblad attoppositionspartierna presenterat motförslag sominnebär att man stod fast vid sina vallöften. Det sågbra ut. Vi har hört vad som hände underbehandlingen.Man kan hoppas att en ny regeringen kan läggafram ett bättre förslag och undanröja de olyckligaeffekterna av det sannolika majoritetsbeslutet iriksdagen i eftermiddag.Anf. 32 ()replik:Fru talman! säger att det är unikanaturvärden som måste skyddas och att enbiologiskt mångfald måste få finnas kvar. Vidaresäger han att rättssäkerheten för de människor sombor i dessa trakter skall skyddas. Med det moderataförslaget skulle man tillgodose dessa krav.Jag vill påstå att man tillgodoser dessa krav ocksåmed det förslag som ställer sig bakom här . Skillnaderna mellan det som harsagt och det förslag som utskottet har kommit framtill är egentligen inte särskilt stora. Skyddsklass 1innebär i princip detsamma som den hänsynsgränsutskottet i sitt förslag vill omfatta dessa markermed. Vi har i utskottsskrivningen sagt att dennahänsynsgräns skall vara tillräckligt långtgående föratt skydda och bevara de ekologiska systemen.Här kommer det alltså att finnas en gräns. Om mansedan kallar den naturvårdsgräns ellerhänsynsgräns spelar i och för sig inte så stor roll.Den andra gränsen, som jag skulle vilja kallanaturvårdsgräns, är den som avgränsar denfjällnära skogen. När det gäller den gränsen ställsökade krav på skogsbruket, vilket vi harkonstaterat här . Den gränsensätts med biologisk utgångspunkt, på biologiskgrund.Den tredje gräns som nämns här är den som gällerdet svårföryngrade området. I detta avseendeskiljer sig inte förslagen så förfärligt mycket -- ivarje fall inte så mycket som man vill göra gällandei debatten. Jag skulle definitivt inte vilja säga att detmoderata förslaget är bättre ur naturvårdssynpunktän det som finns i betänkandet.Det slås fast i betänkandet att ersättningsreglernasom gäller för naturvårdslagen också skall gälla idetta sammanhang, och därmed är frågan omrättstrygghet klar. Vi i har förstärkt det härgenom att fastslå att man skall ha ersättningsmarktill markägare, och det ställer också moderaternaupp på, och att vi skall kunna sälja ut mark fråndomänverket.Moderaterna ställer däremot inte upp på attöverföra mark till naturvårdsfonden. Det ärmärkligt om man påstår sig vilja skydda de fjällnäraområdena.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag vill också påpeka hur lika dessaförslag verkar åtminstone för mig.Förslagen går ut på att vi att med den mer generellamarkanvändningsinventeringen skall identifiera deområden där vi sedan skall sätta in vad vi kallar förfördjupad verksamhetsplanering. Det måste välvara något liknande som menar medsitt förslag till inventering?Man kan prata hit och dit om gränser, men detväsentliga är ju att vi skall identifiera de områdendär vi skall ta speciell hänsyn. Vi skall på något sätt,i plan eller program, redovisa hur man skall ta dessaspeciella hänsyn i de olika områdena.Det som för mig är det väsentliga, och som väldigtfå här verkligen har diskuterat, är att dessaområden inte är sammanhängande. Vi talar om ettskärgårdslandskap. Jag har bara i fråga omNorrbotten redovisat 40 höjder som går upp i detområde där klimatet ställer stora krav påföryngringen. Det är det som gör det omöjligt attdra en s.k. naturvårdsgräns. Vi skall identifieraområdena, och vi skall ha ett program för hur deskall hanteras.Anf. 34 () replik:Fru talman! Det är enligt min mening enutomordentligt stor skillnad mellan att läggaorimliga bördor på skogsägarna i form avskogsbruksplaner, där man i detalj talar om vilkanaturvårdshänsyn som under en lång tid framöverskall tas, och att faktiskt lägga dennainventeringsuppgift på staten, som då skall geskogsägarna detta material, varefter man fårkomma överens om hur naturvården skall klarasframöver. Det är faktiskt i de här förslagen enutomordentligt stor skillnad när det gäller rollspeletmellan staten och den enskilde. Det är alltså enstatlig uppgift att göra den här inventeringen.Det har under debatten också talats omkostnaden för denna inventering. Skulle detmoderata förslaget gå igenom är det möjligt attåterkomma nästa budgetår och ge de medel somverkligen behövs för att snabbt genomföra dennanaturvårdsinventering, som är nödvändig för attskapa styrka och fasthet i planeringen i det härområdet.Jag menar alltså att skillnaden mellan dessa bådamodeller faktiskt är av väsentlig betydelse idebatten. Jag tror att haruppfattat det på samma sätt. Man säger nämligenatt oppositionspartierna har presenterat motförslagsom -- även om våra förslag är olika -- innebär attvi står fast vid våra vallöften om att uppfylla kravenpå ett småskaligt skogsbruk i detta område.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag vill bara påpeka en sak som kanskeinte framgått så tydligt. Vi har för det första i vårtförslag undantagit brukningsenheter under 500 ha,och det innebär att den alldeles övervägandeandelen av privatskogsbruken inte berörs. För detandra innebär förslaget att den fördjupadeverksamhetsplanen som skall etableras i de mestskyddsvärda områdena ersätterskogsbruksplanerna och denredovisningsskyldighet som hör ihop med dessa.Den enskilde markägaren behöver alltså inte pånågot sätt beröras av detta, utan det blir i stort uppgift för myndigheterna att klara av i de härområdena.Anf. 36 ()replik:Fru talman! fortsätter att säga att det ärfråga om stora skillnader och att det förslag vi nutalar om -- alltså det i betänkandet och inte det somfanns i propositionen -- lägger orimliga bördor påmarkägarna. Men vi har ju tagit bort de bördornafrån de små markägarna. Skillnaden mellanmoderaterna och oss är att vill attansvaret för att plocka in uppgifterna iskogsbruksplanerna och redovisa hur de krav somställs skall tillgodoses också skall tas bort fråndomänverk och bolag. Vi tycker inte att det finnsnågon anledning till det, utan dessa måste kunna taett vidgat och större ansvar. Men de småmarkägarna har vi alltså klarat i det härsammanhanget.Moderaterna menar väl inte, , att maninte skall ta någon hänsyn till naturvården? Om detär detta ni menar, så har ni naturligtvis tagit bortytterligare några bördor. Men det tycker jag inte ärrimligt att göra, utan man måste naturligtvis tahänsyn till naturvården, oavsett om skogsarealen ärstor eller liten.När det gäller inventeringarna sitter vi i samma båt.Det krävs nämligen resurser till detta. Det står ibetänkandet -- och det har vi strukit under -- att deresurser som finns på detta område skall användasså effektivt som möjligt så att man kan klara detta.En naturvårdsgräns eller en gräns för fjällnära skogskall vara klar , och de övrigaområdena skall också avsättas efter deinventeringar som sker. I fråga om detta ärförslagen egentligen inte ett enda dugg olika.Anf. 37 () replik:Fru talman! Jag skall gärna ge framgången att i förhandlingarna medsocialdemokraterna lyckades skriva in regeln om500 ha, och det var naturligtvis en förbättring. Mendet förhindrar inte att det principiella, det viktiga ifrågan ändå är att rollspelet mellan de enskilda ochstaten skall vara klart, och det är enligt min meningen självklarhet att det är staten som skall klara utvilka områden som är värda att skydda.Jag blev utomordentligt förvånad över LennartBrunanders karakteristik av vårt förslag. Detframgår ju väldigt klart att skyddsklassningen utgårfrån att värdefulla naturvärden skall skyddas. Helaförslaget är ju uppbyggt kring att vi skall slå vaktom de unika naturvärdena uppe i fjällskogen.Däremot har vi som sagt en annan uppfattning omvem det är som skall stå för inventeringen och ifråga om skogsägarens roll, vare sig han är stor ellerliten. Detta är en principiell fråga. Man kan väl intedra en godtycklig gräns och säga att för den enakategorin skall en sak gälla och för den andra enannan. Det är väl rimligt att behandla skogsägarepå samma sätt, alldeles oberoende av storleken.För oss är det här rollspelet kristallklart; det ärstaten som skall stå för en sådan här uppgift. Vi ärsjälvfallet villiga att ställa upp med de resurser somfordras för att inventeringen skall kunna göras påett grannlaga och fint sätt och under en rimligtidsperiod.Det är självklart att det förslag vi har lagt frampressar tiden. Inventeringen måste ske inom ett parår för att ge den säkerhet i planeringen förskogsägarna här uppe som fordras.Naturskyddsföreningen har faktiskt ägnat väldigtmycket tid åt denna fråga. Och när man lästeigenom de olika förslagen tyckte man tydligen ändåatt oppositionens förslag i grunden var bra och attdet utgjorde en god grund för enöverenskommelse. skriveri en analys: Men i stället för att försöka kommaöverens och rösta ner regeringens förslag börjadecentern och förhandla medsocialdemokraterna. Resultatet blev en uppgörelsei jordbruksutskottet som presenteras som enkompromiss men som i praktiken innebär att c ochfp helt ställer upp bakom regeringen och därmed påsamma sätt sviker sina vallöften.Jag måste säga att jag tycker att denna analys harmycket starkt fog för sig.Förste vice talmannen anmälde att LennartBrunander anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 38 ():Fru talman! Skogens betydelse såväl för denenskildes som för landets ekonomi, på både kortoch lång sikt, motiverar till stor varsamhet ochmanar till hushållning med bestående värden.Men inte enbart ekonomiska intressen står bakomkravet på återhållsamhet med skogens resurser,utan det manar minst lika mycket till skydd förnaturvärden, försiktighet och omsorgsfull hänsyn.Och det har väl också debatten under de härtimmarna visat.I utskottets betänkande JoU13 understryks ocksådet förhållandet att stor återhållsamhet bör iakttasmed bedrivande av skogsbruk i de fjällnäraskogarna.Den fjällnära skogen är värdefull genom att denomfattar ett stort och sammanhängande områdesom varit beväxt med förhållandevisopåverkad skog. Man beräknar att skogen omfattar3 miljoner hektar, varav cirka hälften, dvs. 1,5miljoner hektar, är produktiv skogsmark. Av dennaareal är hälften skyddad eller på annat sättundantagen från skogsbruk. Av den areal som ärtillgänglig ägs 400 000 ha av privata skogsägare.I den debatt kring fjällnära skogar som pågåttunder det senaste årtiondet har inte saknatsöverord från båda håll, dvs. frånnaturskyddsvännernas och skogsägarnas sida. Menjag tror också att respekten och förståelsen förvarandras åsikter har ökat åtskilligt under senaretid. beslöt också om att storåterhållsamhet med skogsbruk i de fjällnäraskogarna skulle råda. Detta var ett steg i rättriktning. Därefter har också utbildning ochtillämpning av gällande skogsvårdslag verkat fördenna målsättning.En sak som jag gärna vill lyfta fram i dettasammanhang är äganderätten. Vi är många somanser att den skall grundlagsskyddas. Att därförutan närmare konsekvensanalys för berördaskogsägare göra uttalanden om gränsdragningarsynes komplicerat. Ett ställningstagande bör därföravvaktas till dess ett bättre underlag finns.I vår motion Jo2 -- undertecknad av -- har vi yrkat avslag påpropositionen om skogsbruk i fjällnära skogar. Vigrundar vårt avslagsyrkande på det förhållandet attregeringen har tillsatt en stor skogspolitiskutredning. Av direktiven framgår att kommittén börformulera mål för en skogspolitik medutgångspunkt i att en ansvarsfull hushållning medproduktionsresurser bör råda, och därmed ävennaturvårdshänsyn. Vidare framhålls attskogsbruket är viktigt för många kommuner ochmänniskor i norra inland och har enavgörande betydelse för bygdens överlevnad.Avflyttning från dessa bygder har pågått underårtionden. Jag tvekar inte att säga att det är densista spillran som finns kvar. Av betänkandetframgår också på s. 20 att de fjällnära skogarna inteundantas från utredningens uppdrag.Fru talman! Eftersom utredningen kommer attbehandla och lägga fram förslag om skogsbruket förfjällnära skog, anser vi det ej motiverat att i dagfatta beslut om i betänkandet föreslagna åtgärder.Jag yrkar bifall till vår motion Jo2. Jag yrkar ävenbifall till yrkande nr 1 i motion Jo1 och till motionJo6 och därmed avslag på utskottets hemställan ibetänkande JoU13.Jag vill helt allmänt göra ett ytterligare tillägg. Jagtror att det inte skulle skada denna församling ochinte heller svenska folket. Det finns en bristandekunskap om vad en skogsallmänning består av.Man jämför det ofta med ett vanligt skogsbolag,men det är på intet sätt detsamma. Jag vill somexempel på en allmänning nämna Tärna--,en allmänning som genom detta betänkande starktkommer att beröras. Som allmänning avsattes förTärna--del ett område vidavvittringsförrättning fastställd av den15 . Låt mig erinra om att bakgrundentill allmänningsbildningen bl.a. var attstatsmakterna ville tillse att enskilda fastigheterinte förminskades otillbörligt genom storaskogsägares förvärv från de oftast medellösanybyggarna. Det var de stora skogsbolagenshärjningar som föranledde detta.För att skydda de enskilda fastighetsägarna, vilkavar fattiga nybyggare, tillkom lagen omhusbehovsskogar, enligt vilken en del av varjefastighets skogsanslag avsattes till en gemensamförvaltning. Det är detta område som utgörallmänningen och som orättmätigt jämförs med destora skogsbolagen.Allmänningen måste anses som delar av en stormängd små, föga bärkraftiga fastigheter, och detfinns ett klart uttalat syfte att den skall bestå till sinomfattning i all framtid. De små markägarna finnssålunda inom den stora sammanslutning som kallasallmänningen.Det är viktigt att äganderätten skyddas på dettaområde, och jag vill särskilt framhålla demänniskor som bor i dessa områden och som för sinförsörjning är beroende av skogsbruket.Anf. 39 ():Fru talman! Fjällnära barrskogar har de senasteåren uppmärksammats mycket i skogsdebatten.För oss som lever i dessa områden har debattenmånga gånger verkat vara av den arten, att mångadebattörer inte känner till hur skogsbruket i dessaområden bedrivs . Bevarandet av fjällskogarnadrivs främst av den ideella naturvårdens intressen.Men även vi som bor och brukar skogen önskar attskogen skall nyttjas på ett bevarandevänligt sätt.Dessa intressen borde inte stå emot varandra.Naturvårdsgränsen ansågs lösa problemen medöveravverknig och skövling. Rennäringens behovav skydd för sommarbeteslandets skogar kräverockså speciella åtgärder. Fjällbonden ochskogsbrukaren, vilka under det senasteårhundradet drivit skogsbruk i dessa trakter, ansågatt de skötte detta med all respekt för att skogenskulle växa på de marker som brukats. Särskilt fördenna grupp framstod kravet på naturvårdsgränssom ett stort hot.Genom att beakta de naturliga förutsättningarnainom området, vilket åligger den som skall avverkaenligt skogsvårdslagen, kan om lagen efterlevsskyddsvärda områden bevaras. Staten som ägare avdomänverket har inte tidigare visat denna respekt,vilket också drivit fram kravet på ett bevarande avfjällskogarna.Redan i dag är i min hemkommun avytan avsatt för att bevaraskyddsvärda områden. Inga satsningar har skett föratt kompensera inkomstförlusterna, varken förenskilda eller för kommunen. Domänverketavvecklar nu sin verksamhet med en storarbetslöshet för kommunens del som följd.Jordbruksutskottet har försökt att förbättraregeringens proposition genom en kompromiss.Man har delvis lyckats genom att minskabyråkratiska krav på skogsägare som harbrukningsenheter . Trots dennaförändring finns det fortfarande kritik från alla deberörda grupperna.Jag har i en motion med anledning av propositionenkrävt att förslaget från regeringen skall avslås.Detta avslagsyrkanden har även framförts imotioner från och anser att den tillsatta skogspolitiskautredningen borde ha fått i uppdrag att även beaktahur skyddet av de svårföryngrade skogsområdena ifjälltrakterna skulle hanteras.Nu kommer utredningen bl.a. att behandla detekonomiska stödet till dem som inte får avverka sinskog. Det beslutet kommer först efterdet att avverkningsförbudet trätt i kraft. Någonretroaktivitet finns inte i detta förslag, om detnågonsin blir aktuellt. Det blir då den mindreskogsägaren som får betala för skyddet förfjällskogen genom inkomstförluster.Jag anser därför att mitt motionskrav om ett avslagpå propositionen borde ha vunnit utskottes gehör.Jag yrkar bifall till min motion Jo6 som jusammanfaller med motion Jo1, yrkande 1, avMarianne och av ochBritta Bjelle, och jag yrkar med detta också avslagpå utskottes hemställan i betänkande JoU13.Anf. 40 HANS ():Fru talman! Jag har för avsikt att kommentera endel påståenden som gjorts under denna debatt.Men jag vill först uttrycka min sympati förmotionerna Jo1, Jo2 och Jo6, i vilka man vill föradenna fråga till den skogspolitiska utredningen. Jagförstår att det inte kommer att bli majoritet fördetta, men det är helt säkert det allra bästa vi hadekunnat gjort. Denna fråga bör föras dit för att viskall få ett förslag där man ser på helheten och enskogspolitik för hela landet. Den uppsplittring somman nu får är olycklig.Förra veckan fattade beslut omregeringens proposition om rennäring ochåterförvisade den för att vi skulle få ett samlatförslag i anledning av samerättsutredningen. Ävenskogsbruket i de fjällnära skogarna måste sättas ini ett större och skogligt sammanhang. Därför är detsom sagt nödvändigt att även den här propositionenavvisas och skickas till den skogspolitiskautredningen. Eftersom det kanske inte blirmajoritet för detta, skall jag kommentera vissasaker och anlägga en del synpunkter som vimoderater har.Samerna vill både beträffande den förrapropositionen om rennäringen och det som äraktuellt få bestämmelser som skaparförutsättningar för en dialog med markägare ochandra i området. Man anser att ett genomförandeav det här förslaget inte möjliggör det. förvägrats rätten att vara med i denskogspolitiska utredningen med en expert ellersakkunnig. Man anser att man på många områdenhålls utanför. Det är ganska anmärkningsvärt dåman vet att en tredjedel av landets totala skogsarealunder vissa delar av året används till renbete. Närman håller de fjällnära skogarna utanförskogsutredningen, riskerar man ju att de storaexperterna som vet bäst -- i , i ochöver huvud taget utanför det här området -- styropinionen, medan de som bor i närheten av deifrågavarande områdena eller i dessa områden intehörs, eftersom de utgör en liten minoritet. Jag,liksom moderata samlingspartiet, anser att ettgenomförande av hemställan i betänkandet skullekomma att innebära att osäkerheten består. Folk iområdena kommer att säga: Vad kommer att händamed min skog, med min by och med min kommun?Framför allt kommer de kanske att fråga: Vadkommer det att hända med min arbetsplats?Anders Castberger gjorde det fantastiskapåståendet att vi nu inte behöver någon skog,eftersom industrin sagt detta. Jag vet att AndersCastberger har varit i de här områdena och talatmed industrins representanter. Tag t.ex. Byggelit iStoruman och de sågar som finns utmed helafjällkanten -- hur skulle de klara sig utan den ? De skulle helt enkelt vara tvungna attstänga igen.Annika påstod i ett inlägg att man inte villstoppa avverkningarna på domänverkets marker.Samtidigt skriver i reservation 10att domänverkets avverkning i fjällnära skog börupphöra. Sedan fortsätter hon: ''Till dettaavverkningsstopp bör fogas en dispensmöjlighet attanvändas med stor restriktivitet.'' Visserligen skalldetta enligt uppfattningförekomma endast medan man gör denövergripande bedömningen av vilken areal sombehöver skyddas. Jag tror emellertid att AnnikaÅhnberg vet lika bra som alla andra att en industriinte kan stoppa sin tillverkning. Det går inte attsäga till gubbarna att de får gå hem och vara hemmanågra år, medan förslag om eninventering förverkligas. Detta vore ju heltorimligt. Gjorde man på det sättet skulle helabygden och näringen vara slut den dag då det skullevara tillåtet att börja på nytt.Marianne uttalande fordrar kanskeingen kommentar, eftersom det hon sade är såotroligt för oss norrlänningar: är etthot mot folket! Jag kan försäkra MarianneSamuelsson att vore ingenting utanskogen. Möjligen skulle det finnas någragruvsamhällen litet här och var, men i övrigt skulledet över huvud taget inte existera någonting. Attanvända ett sådant språk som MarianneSamuelsson använde är förvånande för ennorrlänning.Byråkratin, krånglet, regleringarna och tvångetökar enligt min och andra norrlänningarsuppfattning. Det erkänner ju ,medan däremot hans kamrat när det gäller det härbetänkandet, , säger precistvärtom. Tyvärr förhåller det sig så som LennartBrunander tillstår. Även skogsägarna och demänniskor som arbetar där vet att det förhåller sigså. Man måste konstatera att det under alla de årsom man har diskuterat problemet-- särskilttidigare -- inte har förekommit någon direkt kritikmot de privata skogsägarna, småskogsbrukarna.Kritiken har endast gällt storskogsbruket och dåframför allt domänverket. Trots detta kommer ettgenomförande av förslaget att få de mest negativaföljderna för de privata ägarna av det småskaligaskogsbruket. För storskogsbolagen rör det sig omen mycket marginell del av skogsinnehavet. Se påSCAs eller Mo & innehav. Även om vitycker att de har stora arealer i området, är detmycket marginellt. Detsamma gäller domänverket.De som har all sin mark i området blir drabbade.Jag anser att det i betänkandet berörs mångaavarter. En som är speciellt anmärkningsvärd ochsom har diskuterats av många människor skall jagta upp i det här sammanhanget. Jag syftar påskrivningen om skogsvägarna. I propositionen stårdet så här: ''Tillstånd till avverkning för att byggaskogsbilvägar får bara ges om nyttan av vägen iskogsbrukshänseende motsvarar kostnaden förden.'' Tänker man inte efter så mycket säger manatt det är självklart, men de människor som bor i dehär områdena är sällan eller aldrig enbartskogsbrukare. De har andra näringskällor, framförallt turism, fritidsaktiviteter, jakt och fiske. Dåskulle alltså dessa människor förmenas rätten attbygga en väg på sin egen mark, en väg som skullege dem möjlighet att använda den för skogsbruk,turism och annat. Något sådant kan vi moderaterabsolut inte acceptera, och vi har också reserveratoss. Över huvud taget kan man fundera över hurcentern kan ställa upp på ett sådant förslag, då manvet hur centerpartister i området resonerar.