prot · GE0914 · 1990-10-24 00:00:00 — Detsamma gäller för GATT-förhandlingarna. Det finns också skäl att följa vadsom sker efter beslutet om avreglering påjordbrukets område. Då först har vi ett bredareunderlag, så att vi kan göra en översyn av densvenska trädgårdsnäringen som helhet.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på samtligareservationer.Anf. 92 ()replik:Herr talman! talade om hur bravår svenska trädgårdsnäring är. Det kan jag gärnainstämma i. Jag tycker också att den skall ha eneloge för att den har klarat sig så bra som den hargjort under de förutsättningar den har getts attarbeta under. Man har gjort ett mycket fint jobb.Men det är egentligen inte det vi skall diskutera häri dag. Vi skall diskutera på vilket sätt samhället,staten, skapar förutsättningar och visar vilja atthjälpa till. Det är det vår kritik har gällt. Jag sadeatt vi nu har fått en halv seger, eftersom utskottetsmajoritet har gått med på att vi skall få enutredning. Även om man inte direkt har skrivit man vill beställa en sådan utredning avregeringen, förutsätter den skrivning somföreligger att en sådan utredning skall komma tillstånd.Nu säger att lantbruksstyrelsensutredning är klar . Då skall vi kunnasätta i gång. Det är bra.Vi vet inte om den samstämmighet som HåkanStrömberg talar om finns, eftersom de eventuellamotsättningar som kan finnas kommer fram när deåtgärder som utredningen visar behöver vidtas skallbli verklighet. Jag kan hoppas att vi skall ha ensamstämmighet, det vore mycket bra. Det vore önskvärt att det blev så, men detvet vi inte. Det får vi se.De reservationer vi har avgett är inte baramarkeringar. De tar upp reella problem som vi villpeka på, problem som man inte får glömma bort,inte ens i avvaktan på en sådan här utredning. Desubventioner som säger finns iEG -- vilka försvårar den svenskaträdgårdsnäringens situation genom att desubventionerade varorna kommer hit ochkonkurrerar på ett sätt som inte är riktigt schyst --understryker de krav som vi har haft på enutredning.Jag skulle, , vilja veta omsocialdemokraterna är beredda att verkligenkämpa för att svensk trädgårdsnäring skall fålikvärdiga regler att arbeta efter när det gäller dehär frågorna och om socialdemokraterna ärberedda att slåss för att den satsning på miljön ochmatkvaliteten som görs verkligen fullföljs även idessa förhandlingar.Anf. 93 ()replik:Herr talman! sade att jagklagade på den svenska trädgårdsnäringen. Detskulle i så fall vara om det som ett klagomål på näringen att detinte finns svenska äpplen att köpa i affärerna. Jagupplever det inte som ett klagomål på näringen,utan snarare på att det finns regler som gör att det,trots närheten till de svenska äppelträden, inte gåratt konkurrera med importerade äpplen. Det är ettannat problem.Håkan tog också upp en annan sak. Jagvet inte om jag skall se det som en hel seger, menhan sade att man icke var beredd att ge efter påmiljökraven. Innebär det att ni inte ens i EG-förhandlingar är beredda att ge efter på någramiljökrav? I och med det har ni i princip ställt erbakom vår reservation.Anf. 94 () replik:Herr talman! Detta att lantbruksstyrelsen läggerfram sin utredning om lönsamheten inomträdgårdsnäringen är ingen anledning att genastsätta i gång att utreda. Det jag nämnde var ocksåGATT-förhandlingarna och Europasamarbetet.Men vi bör kanske också följa lite mer vad somhänder med de beslut som vi har fattat omavreglering på jordbrukets område. Vi kanske harnågonting där att lära också. Först när vi kan få desamlade arbeten som pågår tror jag att det finnsskäl att göra en översyn av hela trädgårdsnäringen.Jag vet också att inte avsett attkritisera trädgårdsnäringen. Kritiken är riktad motregeringen, men också mot myndigheterna. Menden faller till syvende och sist påträdgårdsnäringen, att det skulle vara en dålignäring som behöver ett ökat ingripande frånsamhällets sida. Jag vill hävda attträdgårdsnäringen står sig gott. En stor del har skettmed samhällets goda minne. Samhället har gettträdgårdsnäringen och kommer självfallet att geträdgårdsnäringen nödvändigt stöd för utvecklingav trädgårdsnäringen och utvecklingen påbekämpningsmedelsområdet. På odlingar underglas används till största delen biologiskabekämpningsmedel.Jag vill säga till som söktesvenska äpplen: Det var kanske fel butik. Där går det mycket väl att köpasvenskodlade äpplen. De är av myckethög kvalitet. Jag håller med om att det ibland intefinns svenska äpplen. Det är ett dilemma. Men vihoppas att satsningarna på svenska fruktodlingarskall ge resultat. Man får bidrag till att byta ut degamla träden mot nya och även till att byta tillsådana sorter som kan vara smakligare för svenskakonsumenter. Detta visar också att ävenfruktodlarna är på alerten och utnyttjarsamhällsstödet till att förnya sina odlingar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beträffande beslutet, se 20 §! )18 § betänkande1990/91:JoU5 LivsmedelskontrollAnf. 95 ():Herr talman! I detta betänkande behandlarutskottet ett stort antal motionsyrkanden frånföregående om livsmedelskontroll. Ettantal motioner om importkontroll av livsmedel hardärvid blivit föremål för en fördjupad behandling.Andra motioner har behandlats på ett förenklatsätt, eftersom det tidigare varituppe till behandling i utskott och kammare.Utskottet gör i betänkandet en utförlig genomgångav förutsättningarna för livsmedelskontroll, inteminst då det gäller den viktiga importkontrollen.Målet är givetvis att söka åstadkomma så rättvisaförutsättningar som möjligt mellan producenter,distributörer och handel i olika länder. Detta måsteske på sådant sätt att kontroll och krav inteuppfattas som ensidiga handelspolitiska åtgärderfrån sida, stridande mot svenskaåtaganden inom ramen för GATT-samarbetet.Risken att annars skulle kunna råka ut förhandelspolitiska ''straffåtgärder'' är stora.I betänkandet redovisas vissa bakgrundsuppgifterom importkontroll, reglerna för användning avbekämpningsmedel, aktuella bestämmelser omhandelshinder i . En analys avdefinitionsproblem, som måste lösas vid en sådanjämförelse mellan svenska och utländskaproduktionsmetoder som förutsätts i fleramotioner, görs i betänkandet.Herr talman! Den svenska råvaruproduktionen förlivsmedel omfattas av ett stort och svåröverskådligtkomplex av lagar och andra föreskrifter, som allakan hänföras till begreppet produktionsmetoder iden mening som avses i flera av de i betänkandetbehandlade motionerna. Bestämmelserna omfattarbåde primär produktion, förädling ochsaluhållande. Med en vidare definition avbegreppet kan även uppsamlingsledet, transporterm.m., beröras. När det gällervegetabilieproduktionen är det i första handbestämmelserna om bekämpningsmedel som är avstort intresse. Bestämmelserna om miljökrav påodlingen, hänsyn till naturvården, arbetarskydd,arbetsmiljö, arbetstid och teknisk utrustning hörockså hit. I såväl utsädes- somväxtskyddslagstiftningen finns bestämmelser somkan innebära restriktioner förvegetabilieproduktionen.Många av de politiska beslut som fattats rörmiljökraven på den svenskalivsmedelsproduktionen och de gäller merövergripande målsättningar som indirekt påverkarde enskilda företagen. Här kan nämnas t.ex.beslutet om halvering avbekämpningsmedelsanvändningen och minskningav kväveläckaget från jordbruket. Bestämmelsernaom jordbrukets hänsyn till naturvårdens intressenär av liknande slag. I dessa fall borde kraven pålikartade produktionsmetoder innebära attexportländerna skall ha samma eller möjligenjämförbara krav på livsmedelsproduktion i sittregelsystem. Det är svårt att i praktiken hävdadetta.Bland bestämmelserna om animalieproduktionenmärks främst djurskyddslagen med tillhörandedetaljföreskrifter om storlek och utformning avstallar m.m. Vi har foderlagstiftningar och vi har deveterinärmedicinska författningarna. Miljökravenpå produktionen har bl.a. konkretiserats i reglerom begränsning av antalet djur per ytenhet samtlagring och spridning av stallgödsel. Dessa krav kandock differentieras beroende på företagets storlekoch läge. Särskilda regler finns ommiljöskyddsprövning av uppfödningsanläggningarpå olika områden.Flertalet bestämmelser om förädling avsaluhållande av livsmedel finns i livsmedelslagenmed tillhörande detaljföreskrifter. Det kan gällahantering, tillsatser, märkning, personalhygien,livsmedelslokaler osv. Eventuellt bör ävenbestämmelser om arbetarskydd, arbetsmiljö ocharbetstid beaktas då det gällerproduktionsmetoder.Riksdagen har i lag fastställt vissa grundläggandekrav på produktionen och bemyndigatregeringen eller viss myndighet att meddeladetaljföreskrifter i ämnet. Det finns alltså, utöverlagar och förordningar, ett mycket stort antalmyndighetsföreskrifter som rör de olika leden ilivsmedelsproduktionen, vilka alla torde falla inunder begreppet produktionsmetoder.Om man gör en relativt snäv definition avbegreppet produktionsmetoder torde det vara svårtatt finna något land som ställer exakt samma kravpå sin livsmedelsproduktion som ochdärmed skulle kunna motsvara de krav som ställs ide mera långtgående motioner som behandlas ibetänkandet.Då det gäller rättsliga och handelspolitiskaförutsättningar för en utökad importkontroll harutskottet i ett yttrande till skatteutskottet tidigareredovisat den inhemska lagstiftningen samt och TBT-överenskommelsen. Den gälleröverenskommelsen om tekniska handelshinder.I lagen anges bl.a. vilka skyddsintressen som fårtillgodoses genom import- och exportkontrollen.En central bestämmelse beträffande importen avlivsmedel finns i 11 § livsmedelslagen.Som framgår av redovisningen i det nämndautskottsyttrandet ger 11 § livsmedelslagenmöjlighet att vidta åtgärder mot importeradelivsmedel endast om det behövs från hälso- ochnäringssynpunkt eller annars för att tillgodosekonsumentintresset. Därför har utskottet inteansett det möjligt att tillgodose de tämligenvittsyftande motionskraven på likartade ellergodtagbara produktionsmetoder iursprungsländerna.Av dessa skäl vill vi moderater framhålla vikten avatt intensifierar samarbetet med andraländer i en strävan att harmonisera bestämmelseroch krav då det gäller livsmedelskontroll ochimportkontroll. Självfallet är det mycket viktigt försöker komma fram till sammabestämmelser och krav grannländerna emellan.Det gäller självfallet att skapa så rättvisakonkurrensförhållanden som över huvud taget ärmöjligt.Vi moderater har emellertid funnit attimportförbud för livsmedel med resthalter av iSverige förbjudna medel kan hävdas medhänvisning till 11 § livsmedelslagen beträffandeåtgärder till skydd för konsumentintresset. Viframför den ståndpunkten i reservation nr 2, där vikonstaterar att den svenska livsmedelskontrollenvid en internationell jämförelse innebär mycketstränga krav från hälso- och miljösynpunkt. Dettagäller inte minst kraven på växtskyddsmedlen.De riksdagsbeslut som fattats beträffande halveringav bekämpningsmedelsanvändningen går i sammariktning och innebär bl.a. att ett flertal ämnensorteras ut från marknaden. Vid utvärdering ochriskanalys har svenska myndigheter funnit attsvenska konsumenter bör skyddas förrestsubstanser av vissa ämnen som bl.a. misstänksha cancerframkallande effekter eller medföraandra hälsorisker. I det internationella arbetet medfastställande av gränsvärden är bedömningen oftamindre sträng än den svenska. Det förekommerdärför att importerade livsmedel innehållerrestsubstanser av ämnen som förbjudits i Sverige.Vår åsikt är att man vid importkontrollen ej skallbehöva acceptera restsubstanser av ämnen somförbjudits i . En sådan inställning ger inteupphov till handelshinder i mening.Det är dessutom i god överensstämmelse med nämnda 11 § livsmedelslagen beträffandeåtgärder till skydd för konsumentintresset.Vi moderater har också i ett särskilt yttrande tagitupp vissa andra frågor inom livsmedelskontrollen.Riksdagen beslutade om vissa förändringar avlivsmedelslagen. Bl.a. togs beslut om märkningangående ursprungsland på förpackade livsmedel.Vidare har konsumenterna fåttytterligare hjälpmedel inför sitt varuval. Jag kannämna märkning som blivit allt vanligare när detgäller svenskodlat. Man har symbolmärkning, manhar information om hög fiberhalt och om lågtfettinnehåll. Vi anser att dessa möjligheter på ettpositivt sätt ökat informationen till konsumenternaoch också deras kunskap inför valet av produkter.Vi anser också att dessa system både kan och börvidareutvecklas utan att de komplikationer uppstårsom så utförligt redovisas i betänkandet underrubriken talman! Jag vill yrka bifall tillreservation nr 2 och i övrigt till hemställan iutskottets betänkande.Anf. 96 ():Herr talman! Svensk mat är bra. Den håller högkvalitet. Jag vill påstå att den i allmänhet håller enhögre kvalitet än den mat som vi importerar. Detberor på att vi i har strängare krav påkvaliteten än man har i andra länder samt att vi harodlings- och uppfödningsmetoder med mindregifter och tillsatsmedel. Detta är naturligtvis bra.Det är också ett starkt konsumentkrav att det skallvara så. Konsumenten måste mer än kommai centrum när vi fastställer vår livsmedelspolitik ochde kontroller som skall göras.Det råder inget tvivel om att den miljö vi lever i ochden mat vi äter har betydelse för vår hälsa. Det ärvad det handlar om. Det handlar också om attskapa trygghet för konsumenterna så att de vet vadde köper och kan vara säkra på att produkternahåller en viss kvalitet. Men det handlar också omett rättvisekrav gentemot de svenskaproducenterna.Under behandlingen av detta ärende har, somföregående talare sade, ett antal motioner som bl.a.väckts av diskuterats. Vi vill attsamma krav skall ställas på de livsmedel somimporteras som de krav som ställs på de produktersom tas fram i . Man har sagt att våra kravär så långtgående att det inte går att uppfylla dem.Man har försökt beskriva våra krav ochmålsättningar på det sättet. Man har vidare sagt attvi i vill att det skall ställas krav på attprodukter som importeras skall tas fram på sammasätt som produkter framställda här. Men dethandlar inte om sådan exakthet, utan om att vi skallställa samma krav vad gäller användningen avsådant som kan påverka de produkter som viimporterar och sedan skall äta. Det är givetvis intebra för mig som konsument om jag tolererar attimporterade produkter innehåller medel som intetillåts i livsmedel som produceras i . Detmåste vara en självklarhet och en utgångspunkt förvårt arbete.Utskottsmajoriteten försöker, som jag uppfattardet, på ett raljant sätt nonchalera frågan om gifteroch restsubstanser. Man säger att det är våramatvanor, för mycket fett och socker exempelvis,som gör att vi mår illa och blir sjuka.Restsubstanser av olika slag tycks ha ganska litenbetydelse. Jag har inte samma uppfattning. I ställettycker jag att utskottsmajoriteten uttalar sig på ettnonchalant sätt. Kolhydrater, fett och andrasubstanser har alltid funnits i den mat som vi äter.Jag komponerar själv min matsedel efter smak,behov och egna önskningar och bestämmer alltsåhur mycket fett och kolhydrater som får ingå i den.En annan sak är att vi genom utbildning ochinformation får kunskaper om vad vi skall äta föratt må bättre. Det har naturligtvis stor betydelse.Om vi däremot äter mat som innehållerrestsubstanser av olika slag men som inte kanmätas, påverkas vi på ett sätt som vi inte självabestämmer. Det enda sättet att utöva påverkan äratt låta bli att köpa sådana produkter.När vi ställer krav på livsmedlen, gör vi det medutgångspunkten att skydda konsumenterna. Om vitycker att det är fel att det ingår antibiotika i köttproducerat i , måste det vara lika fel attantibiotika ingår i importerat kött. Det är såsjälvklart att det inte skulle behöva diskuteras.Jag har försökt se efter hur det fungerar iverkligheten. Det görs mycket noggrannakontroller på det svenska köttet. Man undersökerregelbundet mängden bekämpningsmedelsrester,tungmetaller, hormoner, antibiotika och eventuellaläkemedel i köttet. Det görs 32 000 kontroller perår. På det importerade köttet däremot görs barastickprov för att se om det innehållersalmonellabakterier. undersöks också omköttet innehåller läkemedelsrester. Enligt uppgifttogs 40 sådana prover . I övrigt tas ingaprover på det importerade köttet.Vi har tidigare diskuterat trädgårdsnäringen här.Den provtagning som tas där visar klart att det är ide importerade grönsakerna och framför allt ifrukterna som det finns för höga restsubstanser avbekämpningsmedel.Jag kan påvisa ungefär samma förhållanden vadgäller kontrollen av våra slakterier. Ett motiv för attvåra krav inte kan uppfyllas är, som det heter,kravet på likabehandling. Det är i och för sig en braprincip. Vi exporterar kött och fläsk till EG-länderoch . Det för med sig att EG-folk är här ochkontrollerar våra slakterier en gång . FrånUSA kommer man två . Sverigegör bara sporadiskt motsvarande kontrollerutomlands. Det förekommer med andra ord ingenlikabehandling, i varje fall inte på det sättet att viger den svenske producenten sammaförutsättningar vid export som ochUSA ger sina producenter. Vi ger inte heller densvenske konsumenten samma skydd mot gifter iimporterade produkter som det skydd vi ger honommot gifter i produkter producerade i Sverige.I är det tillåtet att använda en mängdolika preparat vid uppfödning av djur. Framför alltär det läkemedel och tungmetaller samt en delandra medel för att stimulera tillväxten. Det ärmedel som vi har svårt att upptäcka vidprovtagning, om vi nu alls tar några prover. Jagtycker det är naturligt att ställa krav på att få vetavad dessa importerade produkter innehåller.Naturligtvis måste det utarbetas regler förprovtagning, något som vi inte kan göra här iriksdagen rakt upp och ned. Vi måste ge regeringenoch de myndigheter som hanterar dessa frågor iuppdrag att utarbeta regler på ett sätt som gör demanvändbara. Utgångspunkten skall vara de kravsom jag här har försökt beskriva. måste isina internationella kontakter diskutera dessafrågor och få sina krav accepterade. Det måsterimligtvis finnas ett konsumentintresse för dessafrågor också i andra länder.För att konsumenten skall få veta vad han köperkrävs en bättre märkning av livsmedlen. I rådandesituation finns det stor anledning för osskonsumenter att få veta varifrån produkternakommer. I den nya livsmedelslagstiftningen ingårregler för märkning av hela produkter. Men i frågaom styckade och sammansatta produkter såsomkorv och köttbullar förekommer inga regler förmärkning. Vi får inte veta varifrån ingrediensernakommer. Vi i tycker det är rimligtmed en redovisning av varifrån de vanligasteingredienserna i dessa produkter kommer. På denpunkten finns dock inga reservationer ibetänkandet.Det krävs kunskaper för att driva en riktigkonsumentpolitik och för att ta fram bra livsmedel.Om, som det står i betänkandet, det viktiga är vadoch hur vi äter, är kunskaper därom nödvändiga.Därför måste utbildningen på det området blibättre. läggs lanthushållsskolor ochkonsumentutbildningar ned runt om i landet. Detsker därför att det av ekonomiska skäl är svårt attdriva dem. Det är, som jag ser det, en katastrof.Dessa utbildningar borde finnas kvar för att gemänniskor erforderliga kunskaper. Utbildningen inäringsfrågor är inte heller särskilt framträdande ivåra skolor utan tvärtom alldeles för liten. Vi bordeockså bättre utbilda dem som hanterar maten i vårabutiker så att det sker på ett riktigt sätt.Herr talman! På detta område finns oerhört mycketatt göra. Låt mig avsluta med att yrka bifall tillreservation 1 i detta betänkande.Anf. 97 () replik:Herr talman! sade attmajoriteten i utskottet har uttalat sig raljant om detsvenska folkets matvanor. Låt mig i sammanhangetbetona att det finns en mycket klar och bestämd basför sådana uttalanden.För några år sedan utgav cancerkommittén enrapport som jag gärna vill hänvisa till, för därbetonas just det förhållandet att det ärhuvudsakligen sättet att leva, sättet att användaolika matvaror, som medför de stora riskerna. Detär de facto inte så att man med fog kan hävda att desvenska konsumenterna står inför stora och farligarisker på grund av de livsmedel som konsumeras ilandet. Jag tycker att det är en stor överdrift att dåsäga att vi har en raljant skrivning. LennartBrunander borde ta tillbaka det yttrandet.Sedan vill jag än en gång betona, och det togLennart Brunander också upp, vikten av att vijobbar internationellt för att så långt det är möjligtåstadkomma samma regler och att vi i skallsöka påverka den internationella utvecklingen ipositiv riktning härvidlag. Det har vi rikamöjligheter att göra genom det integrationsarbetesom pågår i . Jag hoppas attcentern är beredd att medverka i denna strävan. Ivarje fall är vi moderater det.Anf. 98 ()replik:Herr talman! Jag sade inte att skrivningen varraljant när det gäller kostvanorna. Jag betonadeockså att de naturligtvis har betydelse. Men jagsade att inställningen till gifter och tillsatsmedel varnonchalant, eftersom man undervärderar derasbetydelse. Jag tror att man gör det utan att varasärskilt klar över vad det är man egentligen gör. Jagtror inte att det finns några egentliga bevis för attdet är så ofarligt som man säger, för i så fall skullevi inte ha en livsmedelslagstiftning i som serut som den gör.Jag tycker alltså inte, som sade attjag skulle mena, att konsumenterna tar stora riskerdärför att svenska livsmedel innehållertillsatsmedel. Jag sade tvärtom att vi utsätterkonsumenten för onödiga risker genom att intekontrollera importen och inte ställa tillräckligt högakrav där. Det är på den punkten jag kritiserarmajoriteten i utskottet.Anf. 99 () replik:Herr talman! Nonchalant är ju ett ännu hårdareord som jag tycker inte borde användas i det härsammanhanget. Vi har inte nonchalerat de riskersom kemikalierna innebär. Vi har inte nonchaleratde problem som kan vara förenade med importen ide fall man har hittat bekämpningsmedel som inteär tillåtna i . Men vi har i betänkandetförsökt att mycket klart analysera helaproblemkomplexet, och vi har iSveriges riksdag haft ett dokument frånjordbruksutskottet som varit så väl genomarbetat.Jag vill gärna ha sagt det till riksdagsprotokollet.Betänkandet är värt en ingående läsning, för därbetonas vad som händer om ensidigtskärper kraven ännu hårdare än andra länder göroch vilka problem det kan innebära för oss. Jag villän en gång understryka: Det är viktigt att visvenskar, när vi nu går in i ett internationellt arbete,försöker att agera på ett sådant sätt att vi vinnerrespekt för vår uppfattning och våra strävanden attminimera riskerna med främmande ämnen ilivsmedel. Vi får inte ta risken att utsättas förhandelsförföljelse, som kan bli följden om vi går försnabbt fram eller om vi är orealistiska.Jag vill än en gång understryka att betänkandet ärunikt, jämfört med vad vi tidigare åstadkommitfrån utskottet, och jag rekommenderar det tillläsning för alla som är intresserade.Anf. 100 ()replik:Herr talman! Det är ett väl genomarbetatbetänkande det håller jag med om. Menmajoriteten drar fel slutsatser.Anf. 101 ():Herr talman! Äta bör man, annars dör man. Ätergör man, ändå dör man!Jag vet inte om detta uttryckssätt numera kan ansesvara upphöjt till ordspråk, men jag tycker i vart fallatt det kan vara en kommentar till allaåterkommande undersökningar som visar att denviktigaste anledningen till ohälsa som följer av är bekämpningsmedelsrester eller sådant somvi nu diskuterar, utan det är vad människor äter ochhur de äter.Det är förvånande att det behöver görasutredningar för att komma fram till det. Eftersomvi är beroende av mat för att över huvud tagetöverleva, är det självklart att hur vi äter och vad viäter är av livsavgörande betydelse. För övrigt ärproblemet för större delen av världens befolkninginte vad de äter utan vad de inte äter. Dettamöjligen sagt också som en kommentar till dettidigare replikskiftet här.Det finns faktiskt en mycket viktig skillnad mellande mer lyxbetonade problem som vi har i vår del avvärlden -- att vi äter för mycket, att vi äter för fetmat, att vi äter för proteinrik och energirik mat --och problemet hur man kan ställa krav påimporterade livsmedel. Hur och vad vi äter är ändåen sak som är upp till den enskilda människan.