prot · GE0945 · 1990-12-13 00:00:00 — hans kolleger stod här i och sade nejtill att avskaffa R-listan. den ändå, men här i har jaginte sett mycket av nytänkande.Sjukvårdens framtid debatteras överallt i helavärlden. Men är ett så litet land, så här harman bara en åsikt i taget, och här får den intedebatteras.Jag tror det är väsentligt. Skall vi kunna klara enbra välfärd inom rimliga ekonomiska ramar måstedet vara tillåtet att diskutera hur man skall få frameffektivitet.Vi tappar ju på område efter område. Det är bara ifråga om barndödligheten som vi fortfarande ärvärldsledande dvs. har den lägsta barndödligheten,kanske framöver.Ser ni inte att detta världfärdssystem krisar för er,på precis samma sätt som pensionerna,sjukförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen och vadni håller på med?Varför svarar inte på frågan om hurdet kommer att se ut för landstingen , , eller bara ?Anf. 71 ():Herr talman! Jag började mitt inlägg med att talaom människornas oro och den rädsla de känner föratt bli sjuka när de inte kan få den vård som deefterfrågar.Börje har inte antytt ett dugg om dessafrågor. Däremot säger han att är en viktigprincip. Jag tycker att vi måste tala om något annatannat än principer när vi upptäcker att vården intefungerar.Sedan skulle jag vilja fråga : Skämssocialdemokraterna för uppgörelser? Efter osskommer två samarbetsingenjörer upp i talarstolen,nämligen och . Detgäller en uppgörelse som åtminstone folkpartietkänner alldeles speciellt för. kommer enannan uppgörelse, där ni kan ansluta er tillmoderaterna.I en demokrati får man finna sig i att söka stöddär man kan hitta det. Då får man också accepteraatt man är nödd och tvungen, och sedan får man ståför det.Avslutningsvis : I frågan omarbetsmiljön är arbetslivsfonden något alldelesspeciellt. Det är alldeles utmärkt, både när detgäller principerna och när det gäller byråkratin.Folkpartiet ville ha andra modeller, där man kundeta hand om pengarna och göra någonting verkligtfullt för dem, inte ny byråkrati och nytt krångel. Viskall diskutera detta mera i morgon.Anf. 72 ():Herr talman! Den miljard som om finns inte dåäldredelegationens förslag har genomförts ochträder i kraft. Det är ett faktum.Bertil säger attDagmarsystemet inte har betytt någonting. Detuttalandet bygger mer på tro än på vetande.Härefter skall jag beröra det stora problemet. Tackvare en expansiv medicinsk--teknisk utveckling,särskilt inom hjärtkirurgin, kan allt fler människorbehandlas och opereras. Det är ytterst glädjande.Men det leder också till att klyftan mellan resurseroch behov ökar, och det problemet måste angripas.Det gör inte de övriga partierna. Regeringen harlagt fram olika förslag, och landstingen arbetar medfrågan. Det måste bli ett bättre resursutnyttjandeoch en samordning mellan aktörerna. Det gällerockså att se över beslutsvägarna. Det är ett oerhörtviktigt uppdrag för sjukvårdshuvudmännen. Deborgerliga partierna, framför allt ,anvisar inga medel för detta. De vill i ställetgenomföra marginalskattesänkningar på flerahundra miljarder; det är sanningen. Hur går det dåmed välfärden? Jo, den struntar ni i, den har nialdrig ställt upp på.Anf. 73 ():Herr talman! Det vore mig fullständigt fjärran attsäga att Dagmarreformen inte har betyttnågonting. Den har betytt köer, regleringar,klinikfärdiga patienter och mycket annat för dettaland.Låt mig härutöver konstatera att jag tydligen intefår något svar på min fråga om hur välfärden skallräddas när man har krossat landstingens ekonomi.Anf. 74 ():Herr talman! Det kommer att lösas med densocialdemokratiska politiken, men definitivt intemed politik.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § betänkande1990/91:SfU6 Studiestödsfrågor (prop. 1990/91:25delvis).Anf. 75 ():Herr talman! I detta betänkande har miljöpartietde gröna ingen reservation, men jag vill ändåkommentera innehållet i betänkandet. Låt migförst yrka bifall till betänkandet i dess helhet.Som en följd av skattereformen blir det moms påkollektivtrafiken, vilket i sin tur bl.a. föranleder enökning av bidraget till ''Vissa studiesocialaändamål'', nämligen 36,7 miljoner som ersättningtill länstrafikhuvudmännen för gymnasieeleversresor mellan hem och skola. Man är tvungen att tamed ena handen och ge tillbaka med den andra.Skattereformen blir på många sätt bara enadministrativ reform där pengarna får vandra framoch tillbaka utom för vissa låginkomsttagare somfår vara med och betala.Ökningen av medel till studeranderabatten förresor blir 89 milj.kr. har ansett detviktigt att få med även E 4-tågen i rabattsystemet.Annars blir främst Norrlandsungdomarmissgynnade där inga järnvägar eller ingenfungerande järnvägstrafik finns. De har dessutomredan oftast de längsta resorna till och frånstudieorten räknat i timmar och kilometer.Förhandlingarna med länstrafikbolagen har dockstrandat. Det är viktigt att återuppta dem ochförsöka åstadkomma bästa möjliga avtal för destuderande. Vi ämnar återkomma till detta i enmotion. Frågan är så viktig att jag särskilt har velatbetona den. Det gäller att försöka få bidrag för helahemresan för alla elever.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )8 § Mottagning av flyktingarFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1990/91:SfU8 Mottagning av flyktingar (prop.1990/91:25 delvis).Anf. 76 ():Herr talman! Inte heller i detta ärende har vi avgettnågon reservation, varför jag yrkar bifall tillbetänkandet i dess helhet.Jag vill dock framhålla att det är positivt med låntill hemutrustning för flyktingar, något som vi ocksåtidigare har förespråkat. Flyktingar vill gärna görarätt för sig när de kommit till , och ett lånbetyder ett ansvarstagande som går helt i linje medmiljöpartiets syn om att flyktingar -- våra nyasvenska invånare -- skall få samma rättigheter ochskyldigheter som svenskar så snart det är möjligt.En generös flyktingpolitik kan lämpligenkombineras med att vi behandlar flyktingarna medrespekt och även ställer krav på deras deltagande iutbildning och att de i övrigt tar ansvar för sitt nyaliv i med stöd och hjälp från samhälle,arbetsgivare och befolkning. Det gäller att ge våraasylsökande och flyktingar självförtroende och låtadem behålla sin självrespekt. Bl.a. ansermiljöpartiet att asylsökande skall ha rätt att arbetaunder väntetiden.Dessa förslag om lån till hemutrustning och arbeteunder väntetiden gör också flyktingmottagandetbilligare. Invandrarfientligheten minskar till en del.Dessutom blir hälsotillståndet på förläggningarnabättre. Många är nämligen i mycket sämre psykisktskick efter att ha väntat på asyl än de var när dekom till , trots svårigheterna i hemlandet.Vår önskan om en generösare flyktingpolitik ärockså beroende av den bild svenska folket får avflyktingar. Om de själva får ta ansvar för sitt liv, fårlån och ges möjlighet att arbeta, då bidrar det tillatt vi svenskar mer accepterar flyktingarna. Det göri sin tur att flyktingfientligheten kan minska.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande bostadsutskottetsbetänkanden /91:BoU4 och BoU7 samtsocialförsäkringsutskottets betänkanden1990/91:SfU7, SfU6 och betänkande BoU4Mom. 1 (avslag på propositionen m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 181 röster mot134 för reservation 1 av m.fl.Mom. 3 (införandet av ett investeringsbidrag)Först biträddes reservation 5 av . i motsvarande del med 57 röster mot 38 förreservation 6 av och . 214 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 208röster mot 59 för reservation 5 av m.fl.i motsvarande del. 37 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 7 (bostadsanvisningsrätt ochmarkvillkoret)Utskottets hemställan bifölls med 184 röster mot130 för reservation 11 av m.fl.Mom. 13 (den framtidabostadslåneadministrationen)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 18 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 26 (slopande av fastighetsskatten för deallmännyttiga bostadsföretagen)HemställanUtskottets hemställan bifölls med 293 röster mot17 för hemställan i reservation 36 av EvaZetterberg. 4 ledamöter avstod från att rösta.MotiveringUtskottets motivering -- som ställdes mot den ireservation 35 av m.fl. anfördamotiveringen -- godkändes med acklamation.Mom. 27 (slopande av uttagsbeskattningen påarbeten i egen regi m.m.)HemställanUtskottets hemställan bifölls med 294 röster mot19 för hemställan i reservation 38 av EvaZetterberg. 1 ledamot avstod från att rösta.MotiveringUtskottets motivering -- som ställdes mot den ireservation 37 av m.fl. anfördamotiveringen -- godkändes med acklamation.Mom. 28 (skattefria avsättningar tillreparationsfonder)Utskottets hemställan bifölls med 179 röster mot135 för reservation 39 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 31 (räntestöd för underhåll)Utskottets hemställan bifölls med 164 röster mot135 för reservation 42 av m.fl. 16ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU7Mom. 1 (avveckling av )Utskottets hemställan bifölls med 253 röster mot60 för reservationen av m.fl.Mom. 2Utskottets hemställan bifölls.Socialförsäkringsutskottets betänkande SfU7Mom. 1 (förändringar i ersättningssystemet)Utskottets hemställan bifölls med 249 röster mot64 för reservation 1 av m.fl.Mom. 2 (höjning av den allmännasjukvårdsersättningen m.m.)Först biträddes reservation 2 av med 44 röster mot 19 förreservation 3 av Margó . 251ledmaöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 256röster mot 37 för reservation 2 av . 17 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 15 (etableringsbegränsningar för läkare ochsjukgymnaster)Utskottets hemställan bifölls med 214 röster mot 97för reservation 15 av m.fl.Mom. 18 (psykoterapeutisk behandling)Utskottets hemställan bifölls med 216 röster mot20 för reservation 18 av . 66ledamöter avstod från att rösta.Mom. 22 (högkostnadsskyddets kostnadsnivå)Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot71 för reservation 23 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 27 (ortopedisk-medicinsk behandling)Utskottets hemställan bifölls med 295 röster mot19 för reservation 28 av . 32 (huvudansvaret förhjälpmedelsförsörjningen)Först biträddes reservation 33 av GullanLindblad m.fl. med 105 röster mot 39 förreservation 34 av och . 169 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 182röster mot 128 för reservation 33 av GullanLindblad m.fl. 5 ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Socialförsäkringsutskottets betänkande SfU6Utskottets hemställan bifölls.Socialförsäkringsutskottets betänkande SfU8Utskottets hemställan bifölls.Anf. 77 TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.9 § Ändrad ansvarsfördelning inomäldreomsorgen m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande1990/91:SoU9 Ändrad ansvarsfördelning inomäldreomsorgen m.m. (prop. 1990/91:14).Anf. 78 ():Fru talman! Operationsköerna och det storaantalet medicinskt färdigbehandlade åldringar somligger kvar på akutsjukhusen, därför att de inte harnågon annanstans att ta vägen, är några av destörsta problemen i svensk sjukhusvård.Man tvingas använda de dyraste sjukvårdsplatsernasom hotell, därför att det inte finns ålderdomshem,sjukhem och liknande omsorger i tillräckligomfattning. Dessa förhållanden är inte bra för degamla. Det är extremt dyrt och blockerar dessutommängder av operationer. Alla märker och oroas avbristen på institutioner -- från ochålderdomshem till sjukhem och sjukhus. Så har detblivit när vissa politiker har fallit offer förmodeflugan att ''riva institutionerna''.Nedläggningen av ålderdomshem och sjukhemmåste upphöra och resurser användas för att få bortköer och patienter i korridorer samt för attåstadkomma tidiga utskrivningar.Vi måste känna ansvar för dem som drabbats avsjukdom och för dem som vårdas i livets slutskede.Vi måste bry oss om! Vår grundläggande tanke omlivskvalitet, med utgångspunkt från våravärderingar, är att även svårt sjuka, dementa ochhandikappade skall få behålla sitt värde sommänniskor och att de skall få behålla ett eget hem iäldrevården -- även sedan de flyttat till institution --så långt detta är ekonomiskt och praktiskt möjligt.Vi moderater har därför länge efterlyststimulansbidrag för gruppboende, bl.a. i motion1988/89:So233. efterkommer regeringen delvisdetta förslag i enlighet med det uttalande somriksdagen gjorde då reservation nr 6 i betänkandet1989/90:SoU12 vann bifall.Det är angeläget att kommuner och landsting fårmöjligheter att utveckla gruppboendeformeravpassade efter lokala behov och förhållanden. som bl.a. bostadslåneförordningenställer upp, och som låser fast bostädernasutformning och gruppernas storlek, återstår dockatt avveckla. Propositionen innehåller inga förslagi den delen, vilket är beklagligt. Huvudmännenmåste kunna finna adekvata lösningar avpassadetill de äldres behov, utan hinder av statliga normer.Bidragen måste vara tillgängliga även föralternativt boende, dvs. sådant som ej organiserasav kommunen.Socialutskottets ledamöter har emellertid enats omatt ställa sig bakom det krav som de tre borgerligapartiernas företrädare har anfört i den avvikandemening som fogats till bostadsutskottets yttrande,nämligen att göra ett enhälligt uttalande som går utpå att regelsystemet -- låneregler ochstatsbidragsbestämmelser -- för gruppboende försenildementa skall ses över och att sådana lösningarsom kan möjliggöra ett decentraliseratbeslutsfattande skall sökas.Vidare har utskottet enats om att föreslå att 300milj. skall avsättas tillstimulansbidrag till gruppboende föråldersdementa och psykiskt utvecklingsstörda. Viföreslår dessutom att 500 milj. kr. avsätts för attstimulera utbyggnaden av nya boendeformer förpsykiskt sjuka och fysiskt handikappade.Därmed har kraven med motsvarande innebörd ide moderata motionerna blivit tillgodosedda, vilketjag gärna vill uttrycka min tillfredsställelse över.Men, tyvärr, är det endast så här långt som detråder enighet mellan alla partier om utskottetsförslag.Fru talman! Bakgrunden till den aktuellaäldrevårdsreformen är den tidigareäldreberedningens arbete, som resulterade iregeringens proposition 1987/88:176. Den åsiktsom propositionen förde fram var att kommunernaskulle bli ansvariga för hela äldreomsorgen inkl.hemsjukvården och vård på sjukhem.Som framgår av socialutskottets betänkande1988/89:SoU6 och behandlingen av detta, har enenhällig riksdag ställt sig bakom dessa riktlinjer.När sedan äldredelegationen skulle omsätta detta iförslag till praktiska åtgärder, började det att gåsnett. Detta beror dels på regeringens alltföroprecisa direktiv till delegationen, dels pårevirkampen mellan socialdemokratins företrädarei Kommun- och Landstingsförbunden.Äldredelegationens majoritetsförslag leder, somden moderata ledamoten i sin reservation, till nyagränsdragningsproblem. Det är allvarligt också uren annan aspekt. Under förespegling av att densocialdemokratiska regeringen skulle komma medett genomgripande förslag för äldrevården, harunder utvecklingen inom äldrevårdenoch omsorgen gått i stå. Landstingen har inte velatgöra något och kommunerna har inte vågat.Propositionens förslag löser inte de centralafrågorna, nämligen de som handlar om en god ochvärdig vård för de äldre. Än mindre gäller detta förde handikappade, vilka också skall omfattas avreformen. Det är allvarligt att regeringen tidigarehar gett sken av att komma med förslag som igrunden skulle förändra och förbättraäldreomsorgen för både de äldre och personalen.Förväntningarna har varit stora. Föreliggandeproposition innebär att i stort sett samtliga dessaförväntningar kommer på skam.Konsekvenserna av den föreslagna reformen ärmycket svåröverskådliga. Det är svårt förkommunerna att genomföra förslagen. Kommuneroch landsting har på grundval av ett punktprogramfrån den socialdemokratiska partistyrelsenuppmanats att starta utredningar och förhandlingarom den framtida äldreomsorgens organisation.Uppmaningen har inte föregåtts av något beslut iriksdagen och lagrådet har inte heller hörts i frågan.Detta förfarande strider mot alla demokratiskaprinciper och mot det beredningsförfarande somföreskrivits för regeringens propositioner. Dennabedömning ändras inte nämnvärt genom denuppgörelse som skett mellan socialdemokraternaoch i socialutskottet.De finansiella transaktionerna till följd av s--fp-uppgörelsen blir omfattande, byråkratiska ochineffektiva. I stället för att ha en landsomfattandesjukvårdsförsäkring förs finansieringsansvaret ibetydande utsträckning ned till de enskildakommunerna, utan att garantier finns för att de kanuppfylla de nya krav som ställs på dem. Dessutomförsämras det riskpridningsmoment som finnstill följd av ekonomiska ansvar. Detskulle medföra risk för försämrad kvalitet påvården, inte minst i små kommuner, med en storandel äldre och med en ansträngd ekonomi.Vi får ingen klarhet beträffande de sammanlagdaekonomiska konsekvenserna för ochkommunerna. Dessutom kan det starkt ifrågasättas om kommunerna har kapacitet attgenomföra de aktuella förändringarna inom densnäva tidsramen. Arbetet med den tänkta reformenhar mest handlat om en administrativrevirstrid och inte om äldrevårdens främstaproblem, bristen på resurser och vårdplatser.Det är direkt oansvarigt att nu fatta beslut om enreform som berör betalningsströmmar till ettsammanlagt värde av ca. samtnya miljardanslag, utan att de ekonomiskakonsekvenserna är helt klarlagda. Risken förfortsatta kompetenstvister och ekonomiska grälmellan och kommunerna är uppenbar.Jag vill här ge några exempel på de orimligagränsdragningsproblem den föreslagna reformenmedför: Geriatrisk vård faller inom landstingetsbetalningsansvar, medan långvård skall ingå ikommunernas betalningsansvar.Gränsdragningarna mellan dessa vårdformer kanbli mycket svåra att göra och få stora ekonomiskakonsekvenser. Vidare: Beträffande kommunalasjukhem betalar medicin, färdtjänst,tandvård -- beträffande ålderdomshemmen betalarkommunen. Men dessa vårdformer kommer att gåi varandra. Egendomligt är också attpatientavgiften på de kommunala sjukhemmenskall vara högst , medan ålderdomshemmen,där kommunen också är huvudman, har betydligthögre avgifter.När det gäller den stora tivsten, den som en reformvar tänkt att lösa upp, nämligen ansvaret för vårdeni hemmet, har utskottsmajoriteten inget att kommamed utöver regeringens förslag. Beslutsångestenutmynnar i förslag om fortsatt försöksverksamhet.De äldre och den berörda personalen får finna sig ifortsatt ovisshet om hur de långsiktiga lösningarnakan se ut, när utskottsmajoriteten skjuterproblemen med kompetenstvisterna framför sig.Detta är mycket otillfredsställande.Dellösningar och kompromisser, som bara skullekonservera dagens problem, måste riksdagenavvisa när ärendet nu skall avgöras här i kammaren.Redan äldredelegationens förslag var enhalvmessyr. Sedan devalverades detta genomkompromissen i den socialdemokratiskapartistyrelsen och regeringen expedierade förslagetgenom framläggandet av den proposition som vi nubehandlar. Sedan har ursprungligaintentioner eroderats ytterligare genom s--fp-kompromissen i utskottet.Fortfarande är det en omfördelning -- och på flerapunkter en oklar sådan -- inom monopolets ramsom skett, inte en ökad valfrihet för de äldre.Fortfarande är huvudmannskapet splittrat.Fortfarande handlar det om förlegadefinansieringsformer, som inte medger de äldre attsjälva fritt välja den vård och service de vill ha ochär i behov av.Problemen måste bearbetas från de rättautgångspunkterna. Organisationen är snarare ensekundär fråga. Det är beklagligt att moderaternasoch gemensamma förslag om att initieraen ordentlig översyn av sjukvårdens finansieringoch verksamhet har röstats ned i utskottet. För attstimulera utvecklingen av alternativa service- ochomsorgsformer och för att öka den enskildesvalfrihet krävs förslag till ett nyttfinanseringssystem. Ett sådant underlag ärnödvändigt innan beslut fattas om en sågenomgripande och kostnadskrävande reform somdenna, där avsikten måste vara att sätta vårdenskvalitet och den enskildes vilja i centrum!Fru talman! I den för och moderaternagemensamma reservationen nr 1 anser ochmoderaternas ledamöter i socialutskotet att detmåste ges en vidgad valfrihet och ett ökat utrymmeför individens egna beslut inom den socialatjänstesektorn. Den verksamhet som bedrivs därhar stor betydelse för medborgarnaslevnadsstandard och livskvalitet. Beslut om hurboende, service och omsorgen skall utformas tillhördet viktigaste i många människors tillvaro. Därförär det särskilt angeläget att dessa val träffas avmedborgarna själva. De bör i sin egenskap avkonsumenter få välja mellan olika alternativ. I ettsådant system ges utrymme för löntagareinom denna sektor att -- i en helt annanutsträckning än -- välja arbetsgivare ocharbetsform.Vård och omsorg måste kunna bedrivas av mångaolika vårdgivare: enskild och offentlig verksamhetbör komplettera varandra i ettkonkurrensförhållande. Med ökad konkurrensföljer också högre kvalitet. Alla vårdgivare måsteges möjlighet att bedriva sin verksamhet pålikvärdiga ekonomiska villkor.Vår uppfattning är att regeringen måste låtautreda ett nytt fanansieringssystem med beaktandeav de olika tekniska principlösningar som har lagtsfram i de borgerliga partimotionerna, där avsiktenär att vidga valfriheten för den enskilde och attgarantera vård . Under utredningsarbetet börde lösningar som finns i andra länder, t.ex. iNederländerna, , och ,studeras för att utröna huruvida sådana system --under anpassning till svenska förutsättningar -- kanfungera och stå modell för Sverige.Jag ber därför att få yrka bifall till reservation nr 1.Fru talman! Huvudmannaskapet för äldrevårdenoch äldreomsorgen är delat mellanlandstingen och kommunerna. Gränsdragningarnaär svåra i fråga om vad som skall hänföras tillsjukvård eller till äldreomsorg. Många gamla harhamnat ''mellan stolarna'' ihuvudmannaskapstvister. Detta är oacceptabelt.JO har också påtalat detta problem.Dagens gränsdragningar mellanprimärkommunernas och landstingens uppgifter iäldrevården skapar således onödiga problem.Många människor far illa, medan kommun ochlandsting diskuterar vem som ansvarar för vad,med att problemen växer fortsätterskattetrycket att stiga. Det är en dubbel socialnedrustning när det offentliga inte klararproblemen, och hushållens ekonomi undergrävs såatt de saknar möjligheter att lösa problemen påannat sätt. Endast det fåtal som har mycket godekonomi har någon reell valfrihet.För att en förändring skall innebära en rejälförbättring för de enskilda måste flera viktiga kravuppfyllas. Det får inte bara bli så att verksamheterflyttas från en stor organisation till en annan.Det är de äldres och de sjukas villkor som skallforma vården och omsorgen. Det ligger en stortrygghet i att kunna utöva ett eget val, och detkräver en ändrad syn på vad som ligger i begreppethuvudmannaskap. betyder det att landstingetoch kommunen finansierar och i egen regiproducerar vård eller omsorg. Det borde i ställetses som ett yttersta ansvar för att alla har tillgångtill nödvändig vård eller omsorg, men attverksamheten skall kunna bedrivas av många olikavårdgivare på lika villkor. Ett huvudmannaskaputformat enligt dessa principer för äldrevården ochäldreomsorgen kan sammanföras och ligga hosprimärkommunerna. Då tas alla goda krafter tillvara genom att enskild och offentlig verksamhetverkar på samma villkor. Mångfald ger kvalitetgenom att det blir de enskildas önskemål som styr.För att mångfalden skall kunna utvecklas krävs attockså finansieringen ändras. En allmän ochobligatorisk sjukvårdsförsäkring ger en bättre vårdgenom att patienten kan välja vårdgivare och attresurserna följer patientens val.Sjukvårdsförsäkringen skall omfatta alla, ävenpensionärer, och innebära ett solidarisktbetalningsansvar. Även de som inte betalar tillförsäkringen skall ges rätt att utnyttja den. Ocksåvalfriheten i den sociala servicen kan garanterasmed ett liknande system. Finansieringen förblirgemensam men valet den enskildes.Monopolsituationen måste brytas, inte enbartorganiseras om.