prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — Upprinnelsen till frågan var entidigare debatt med statsrådet, där det framgick attbärighetspaketet var tänkt att stärka den svenskaexportindustrin genom att ge denkonkurrensfördelar gentemot konkurrenterna iandra länder. Problemet är att det finnskonkurrerande transportmedel i många fall. Vi seratt man får svårigheter att konkurrera på järnvägennär vikten går upp på lastbilarna, om man inte kanhöja vikten även på järnvägen. Det är ofta så atttransporterna begränsas av gamla broar ochbanvallar som har brister, punktvis.Därför skulle det behövas ett bärighetspaket för attbibehålla konkurrensneutralitet. Det är naturligtvisså att när fordonskatten höjs ger det inte någrakonkurrensfördelar för vägtrafiken, självfallet inte.Då vill jag påminna om att kostnadsansvaret förden tunga vägtrafiken inte är till uppfyllt,vilket det däremot anses vara för järnvägens delenligt de beräkningar som vi har sett. Det ärnog litet fel att betrakta det som ett slags avgift somskulle gå till vägarna för att höja bärigheten, utandet är väl att betrakta som vilken skatt som helst. Ibåda fallen, järnvägen och vägarna, kommer jusjälvfallet medlen från statsbudgeten.Jag vill ändå fråga statsrådet om det inte vore engod idé att faktiskt ha ett särskilt bärighetshöjandeprogram för järnvägen för att få upp vikten och fåeffektivare transporter. Det skulle också gynnaexportindustrin, inte sant?Anf. 253 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag skall ärligt erkänna attbärighetsprogrammet bekostas av branschen. Detär inte vilken skatt som helst i övrigt, utan det ärgenom ett avtal med branschen sombärighetsprogrammet har utarbetats. Någonmotsvarande möjlighet finns inte för järnvägen. Vihar inte kunnat hitta någon möjlighet att få enbranschstödd särskild insats på järnvägsområdet.Det skulle naturligtvis vara väldigt roligt om mankunde utveckla en sådan modell. Där måsteskattemedel tillskjutas, och så sker nu i kraftigtökad takt. Vi investerar väldigt mycket mer ijärnvägar än vad vi har gjort på mycket länge.Största delen av stombanenätet har en tillåtenaxellast på . De nya broarna byggs för 25ton.När nu arbetar inom de vidgade ramarsom det har fått för investeringar gör detsamhällsekonomiska bedömningar och investerardär behoven är störst, i hög grad med hänsyn tillgodstrafiken.Anf. 254 ():Herr talman! Visst var det så att när manaccepterade en höjning av fordonsskatten gjordeman det för att få en satsning på bärighetshöjandeåtgärder på vägnätet. Det är alldeles klart. Menbärighetsprogrammet bekostas av skattemedelöver budgeten. Det är ett faktum som man inte kanförneka.Man bör ändå hålla i minnet att den tunga trafikensliter så kraftigt på vägarna och i så storutsträckning bidrar till miljö- och andra problem attden samhällsekonomiskt inte täcker sina kostnaderfullt ut. Det gör ju att man inte skall se det här somen avgift i alla fall. Bärighetspaketet innebär juändå, det måste väl statsrådet erkänna, attkonkurrenskraften för järnvägen -- när det gälleratt transportera -- har försämrats och att det därförbehövs ett motsvarande program där.Överläggningen var härmed avslutad.41 § Svar på fråga 1990/91:279 om dispens frånkravet på taxameterAnf. 255 Kommunikationsminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till att''limousinebilar'', som enbart sysslar med t.ex.körning av passagerare från och till flygplatser tillett i förväg bestämt pris och således inte har behovav taxameter, skall slippa att installera entaxameter till dyr kostnad.När behovsprövningen för taxitrafiken slopades,var en viktig förutsättning att det skapadesmöjligheter till konkurrens på lika villkor inombranschen. Ett av medlen att uppnå detta var attställa krav på kvittoskrivande och registrerandetaxametrar, något som skulle underlättaredovisningen för taxiägarna och skapa bättremöjligheter till skattekontroll.Enligt de riktlinjer som drogs upp i propositionenskulle dispens från kravet på taxametrar kunna gesom det fanns särskilda skäl. Sålunda bör dispenskunna ges för fordon som endast utför vissatransporter såsom kontrakterade skolskjutsar.Vidare bör dispens kunna ges för s.k. hyrverk, dåanledning finns att behålla denna särskilda form avbeställningstrafik för vissa kundkategorier som avolika anledningar önskar få transporten utförd utanatt det finns en taxameter i fordonet, t.ex. isamband med statsbesök eller liknande händelsereller för de fall företag vill använda hyrbilar för attersätta eller komplettera s.k. direktionsbilar.Dispens från kravet på taxameter skall i de senarefallen kompletteras med förbud att ta emotbeställning annat än från eget beställningskontoroch att utrusta fordon som används i trafiken medt.ex. skylt som utvisar att fordonet är ledigt.I avvaktan på en kommande utvärdering avtaxireformen anser jag att de principer som drogsupp i samband med att beslut fattades omavreglering av taxitrafiken skall ligga fast.Dispens i enskilt fall från skyldigheten att hataxameter får medges av den länsstyrelse som harmeddelat taxitillståndet. fårmeddela föreskrifter om undantag från skyldighetatt ha taxameter i taxitrafik för vissa slagstransporter eller fordon. fårmeddela undantag från bl.a. skyldigheten att hataxameter av viss typ.Anf. 256 i (m):Herr talman! Det var ett mycket långt svar, mendet var knappt svar på den fråga jag ställde. Härpratar man om statsrådsbesök och skolskjutsar.Men jag frågade om det trots allt stora antal bilarsom går i fast trafik mellan och mellan och , där man beställerlimousinen när man köper biljetten till flyget. Deflesta av de här bilarna går alltså aldrig som taxi.Min fråga är: Måste dessa bilar, som aldrig användssom taxi, tvingas investera 35 000--. i entaxameter som aldrig kommer att användas? Jagförstår, herr talman, att taxi naturligtvis jublar överdetta i den heliga konkurrensneutralitetens land.Men om man skall vara litet konsekvent för att taxiskall få likvärdig konkurrens måste det innebära attföretag som exempelvis Avis, som också hyr utbilar, måste sätta in taxametrar á 35 000 kr.Än en gång frågar jag statsrådet: statsrådetatt gällande lagstiftning, gällande bestämmelser,innebär att man skall slippa investera i taxametrará . för de bilar som går som limousinbilarfrån de olika flygplatserna i och som aldrig,aldrig kör taxi?Anf. 257 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag har valt att redovisa denlagstiftning som har ställt sig bakom, ochäven redovisa vem som har att bedöma i detenskilda fallet om det finns skäl -- mot bakgrund avdenna lagstiftning -- att medge dispens. Då kan jaginte stå här och utvidga lagstiftningen när det gällertolkningar om vilka dispenser som de myndighetersom har till uppgift att fatta beslut, skall besluta omi enskilda fall. Jag vill bara göra den markeringenatt det som har ställt sig bakom innebären stor restriktivitet när det gäller undantag förskyldigheten att ha taxameter.Jag har mött företrädare för Taxinäringensom är mycket angelägna om att man just för attupprätthålla konkurrensneutraliteten -- det tyckerjag är ganska viktigt -- bibehåller den restriktivitetsom har uttalat sig för.Anf. 258 i (m):Herr talman! En ägare till en limousin som kör ifast trafik från eller till en adress iStockholm eller och som aldrig, aldrigkommer att köra i taxitrafik, skall alltså tvingasinvestera i en taxameter som bara sitter och rostaroch som aldrig används. Jag tror inte att jag ärensam om att tycka att det är förvånansvärt. Är detpå det här viset man måste uppnå s.k.konkurrensneutralitet? Då måste det ju ifortsättningen även bli så att man påhyrbilsföretagen tvingas investera i taxametrar somaldrig används för de vanliga hyrbilar somprivatpersoner hyr; det är ju också i viss mån enkonkurrens till Taxi.Statsrådet säger att han har svarat och att det ärlagen som gäller. Jag frågar då igen: Skall delimousiner som jag har aktualiserat, enligtnuvarande lagstiftning förses med en taxametersom aldrig kommer att användas?Anf. 259 Kommunikationsminister ():Herr talman! i försökergöra tolkningar av lagstiftningen och tillämpa denpå enskilda fall. Jag går inte i fällan att göratolkningar och bindande uttalanden omkringenskilda fall. Det måste den myndighet som haransvaret att bedöma ta ställning till. Det får StenAndersson finna sig i. De besvärsmöjligheter somfinns i förekommande fall får ju utnyttjas om mananser att den beslutande myndigheten har handlatvid sidan av gällande lagstiftning.Anf. 260 i (m):Herr talman! Ja, jag finner mig väl i det; detintresserar mig inte alls. Men jag har svårt att förståatt ett antal limousinägare skall finna sig i attinvestera i en produkt -- i det här fallet entaxameter -- som de aldrig kommer att använda ochsom kostar . Påstå inte att de finner sig idetta.Det är ju trots allt så att statsrådet har en ganskahög position när det gäller ansvaret för den svenskatrafikpolitiken och även för taxipolitiken. Jagställde en rak fråga. Det finns alltså ett stort antallimousinägare som kör utan taxameter. Jagbegär att få svar på frågan: Skall de i framtidentvingas ha en taxameter som de aldrig kommer attanvända? Statsrådet bara slingrar sig. Jag tyckerfaktiskt att det är litet ynkligt.Anf. 261 Kommunikationsminister ():Herr talman! Det är i och för sig onödigt attfortsätta den här diskussionen, men jag vill ändå förprotokollet markera att den som anser att han intebehöver ha taxameter alltså kan söka dispens. Detär angivet genom vilka grunder somgäller för detta och vilka myndigheter som skallfatta besluten. Vi skall väl inte, iMalmö, stå här och tala om vilka enskilda fall dettagäller. Jag tycker faktiskt att måsterespektera den lagstiftning han själv varit med omatt stifta.Anf. 262 i (m):Herr talman! Detta gäller ju inte iBrunkeberg eller i , utandet gäller faktiskt en hel verksamhet som drivsi stor omfattning på de stora svenska flygplatserna.Riksdagen har visserligen fattat beslut, menstatsrådet skulle väl ändå, utan att bli beskylld föratt syssla med ministerstyre, kunna ge en vissvägledning till de människor som lever pålimousinverksamhet; så klar borde vällagstiftningen vara.Jag frågar då i stället så här: Tror statsrådet att delimousinägare som söker dispens och undantag frånkravet att ha taxameter kommer att få någonframgång med detta? Finns det en chans att dekommer att slippa göra den här för vanligt folk heltidiotiska investeringen?Överläggningen var härmed avslutad.42 § Svar på fråga 1990/91:285 omförebyggande av olyckor i ÖresundAnf. 263 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkamöjligheter samhället har att kräva besked avhandelsfartyg när de fraktar farligt gods genomÖresund.På vilket sätt farligt gods skall transporterasregleras genom IMO:s IMDG-kod (InternationalMaritime Dangerous Goods Code). Samtliga fartygsom transporterar farligt gods måste uppfyllakodens krav om hur lasten skall förpackas, märkasoch lastas.Att dessa regler efterlevs kontrolleras genomstickprovskontroller av sjöfartsverketsfartygsinspektörer och sedan några månadertillbaka även av kustbevakningen.Vidare stadgas i Helsingforskonventionen att fartygsom skall angöra hamnar i till denaktuella hamnen timmar före ankomstmåste anmäla om de har farligt gods i lasten.Hamnen i sin tur har skyldighet att informera detlokala brandförsvaret.Jag har besvarat frågan om regeringenär beredd att införa anmälningsplikt på fartyg iÖstersjön. Jag kunde då redogöra för det systemmed frivillig anmälningsplikt som tidigare prövats iÖstersjön. Den nödvändiga uppslutningen bakomsystemet kunde dock aldrig erhållas varför försöketavslutades.Dessa erfarenheter och det faktum att sjöfarten ärinternationell till sin natur gör det befogat attunderstryka vikten av att de krav och regler som vivill skall gälla för den internationella sjöfartenmåste grundas på ett internationellt regelverk.De möjligheter vi har att tillförsäkra oss atttransporter med farligt gods sker på ettbetryggande sätt är således att arbeta med dessafrågor inom IMO (), samt att se till att de regler som finnsi bl.a. IMDG-koden och Helsingforskonventionenföljs.Det har inte varit aktuellt att kräva enutvidgad anmälningsplikt.Anf. 264 ():Herr talman! Jag vill först tackakommunikationsministern för svaret på frågan. Jagär inte riktigt nöjd med det som läggs fram här.Det finns ingen anmälningsplikt, och det beror pågamla bestämmelser som gör att man inte får krävadet. Bestämmelser säger att fartyg sompasserar genom sundet får inte på något sätthindras.Öresund är en speciell farled. Den är mycket tätttrafikerad. Det bor mycket människor runtomkring. Det finns stora risker för att det skullekunna inträffa olyckor. Om det inträffar en olyckat.ex. med en tankbåt med kemikalier som reagerarmed luft eller vid eld, skulle det kunna spridasgiftmoln som kunde ställa tilllivsfarliga situationer för människor som bor vidsundet. Det skulle också kunna förgifta vattnet ochlivet i vattnet.Det finns folkrättsliga regler som säger att sjöfarteni sund mellan fria hav är fri. Som jag sade förut,finns det ingen skyldighet att förhandsanmäla, merän om fartyget skall angöra svensk hamn, och detär det som Helsingforskonventionen omfattar. IÖresund passerar den mesta trafiken rakt igenomoch angör alltså ingen svensk hamn.Jag vet att det har funnits en frivilligöverenskommelse mellan Östersjöstater omförhandsanmälan. Jag vet också att den föll 1987,därför att inte ställde upp påöverenskommelsen. På grund av att det har hänt såmycket positiva saker i , tänkte jag migmöjligheten att man kanske skulle kunna försökaigen och få ett bättre resultat av en sådanöverenskommelse.Anf. 265 Kommunikationsminister ():Herr talman! Det är ju speciella förhållanden iÖresund, som vi ständigt återkommer till, bådeKarin Wegestål och jag. Sjöfarten i Öresundregleras genom internationella överenskommelser,och det begränsar naturligtvis möjligheten att vidtaensidiga åtgärder. Det är naturligt attuppmärksamma de frågorna i de internationellasammanhang där vi har säte och stämma.Jag vill ändå säga, eftersom vi specifikt talar omÖresund, att det finns ett mycket väl utvecklatsamarbete mellan och när detgäller skyddsåtgärder, brandförsvar och på annatsätt och att gemensamma övningar regelbundetgenomförs i för att hålla en högberedskap.En arbetsgrupp, ledd av sjöfartsverketsgeneraldirektör och chefMyhlback, har inrättats för att optimera brand- ochräddningsresurserna i . ochkustbevakningen har ingått ett avtal, därkustbevakningen ges rätt att på egen hand görabemanningskontroller och kontroller av farligtgods. Genom att har ett stortantal personer runt om de svenska kusterna ges dåmöjlighet att kontrollera transporterna av farligtgods.Jag vill nämna de här insatserna för att markera denvikt vi lägger från svensk sida vid att hålla en högberedskap mot den typ av olyckor som KarinWegestål tar upp i sin fråga.Anf. 266 ():Herr talman! I lördagstidningen läste jag omarbetsgruppen som har tillsats inom ,och jag är mycket positiv till det initiativet. Man tardär upp just de mål som jag har med min fråga,nämligen förbättrad säkerhet, bättre samarbete ochmöjlighet att göra snabba insatser.Men jag menar ändå att eftersom den europeiskasäkerhetssituationen har ändrats så betydligt,borde nu kunna ta upp frågan om deföråldrade bestämmelserna. 1857 hade fartygenmed sig blodiglar, kamfer och fnöske, helt andrasaker än som transporteras . Jag tycker faktisktatt det är dags att titta över det här.Överläggningen var härmed avslutad.43 § Svar på fråga 1990/91:294 ominvesteringarna i infrastrukturAnf. 267 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omnär regeringen tänker återkomma med förslagetom en infrastrukturfond.I regeringens proposition (1989/90:88, bil. 2) omvissa näringspolitiska frågor föreslogs att eninfrastrukturfond inrättas genom ett engångsanslagpå . Syftet med fonden angavsvara att åstadkomma en snabbare utbyggnad avangelägna infrastrukturinvesteringar inomjärnvägs- och kollektivtrafikområdena än vad somär möjligt inom ramen för anslagen till vägverketoch banverket.Riksdagen delade regeringens uppfattning att 5miljarder kronor bör anvisas förinfrastrukturinvesteringar på trafikområdet i formav ett engångsanslag. I sitt betänkande(1989/90:TU27) ansåg trafikutskottet att medlenbör användas för att möjliggöra en tidigareläggningav infrastrukturinvesteringar i stomjärnvägar,länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar.Härutöver ansåg utskottet att anslaget även bördisponeras för investeringar i vägar som syftar tillatt förbättra kollektivtrafiken.Som framgått av regeringens skrivelse (1990/91:50)har regeringen för avsikt att i början av år 1991redovisa en samlad strategi för hur infrastrukturenskall finansieras.Anf. 268 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret, mendet är inte riktigt svar på den fråga som jag harställt. Frågan om en samlad strategi för hurinfrastrukturen skall finansieras är i och för sigviktig och intressant, och den diskuterar jag gärnamed kommunikationsministern. Men min frågagällde infrastrukturfonden, engångsanslaget på 5miljarder som regeringen har fått riksdagensuppdrag att återkomma om.Bakgrunden är förstås de eftersatta behoven,framför allt när det gäller länsjärnvägarna. Jag troratt man i de flesta län nu har fattat beslut om de s.k.LPA-planerna, dvs. investeringar i vägar,länsjärnvägar och länstrafikanläggningar. Jag troratt jag pratar för fler län än , när jagsäger att för att något så när klara deinvesteringsbehov som finns sätter man sinförhoppning till just det här engångsanslaget ochinfrastrukturfonden som regeringen har utlovat.I gäller det den s.k. mellanStoruman och som klassas somlänsjärnväg. I plan, som man nu harfattat beslut om, har man skjutit upp investeringeni upprustning av till 1998, trots att manvet att det innebär ett stort hot mot detimmertransporter som går på banan. SJ harnämligen sagt att några godstransporter intekommer att erbjudas efter 1993, om det intekommer besked om en snabb upprustning.Att investeringen har skjutits upp i länsstyrelsensplan beror bl.a. på att man har satt sitt hopp till attkunna söka medel ur infrastrukturfonden för entidigareläggning av investeringarna.Samtidigt har det kommit informationer imassmedia om att regeringen har gjort en satsningpå storstädernas kollektivtrafik med 5,5 miljarderkronor. Detta skapar förstås en väldig oro blandmånga som bor utanför storstadsområdena, som ärrädda för att den infrastrukturfond som regeringentidigare har pratat om nu plötsligt har blivit enstorstadstrafikfond.Jag vill fråga om han kan lova attinfrastrukturfonden, som det tidigare var sagtskulle gälla för hela landet, inte har försvunnit ihanteringen.Anf. 269 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag vill inte gå in på formerna -- detviktiga är ju innehållet.Jag kan försäkra att vi kommer att redovisa en planför hur vi skall kunna göra väsentliga förstärkningarav infrastrukturen i landet, och detta begränsar siginte till storstäderna.Men jag kan inte ytterligare redovisaformerna för detta, utan jag måste be om MaggiMikaelssons tålamod till fram på nyår, när dettakan redovisas i anslutning till de aviseradepropositionerna.Anf. 270 ():Herr talman! ber att jag skallvisa tålamod. Men det är inte mitt tålamod som ärproblemet utan den osäkerhet som uppgifterna imassmedia har skapat om att regeringen tänkerlägga påkollektivtrafiksatsningar i storstadsområdena. Detär faktiskt mer än de 5 miljarder som man tidigaresagt skulle räcka till investeringar i hela !Jag har här med mig ett tidningsurklipp frånJämtlands län. Detta visar hur upprörd man är där.Man gör den kopplingen, att storstadsområdenaändå ligger långt under de kommunalskatter sominlandet och glesbygden har. Därför borde man nogi första hand tänka sig att en fond för investeringari kollektivtrafik skulle gå i minst lika hög grad tillglesbygdslänen, i stället för att de, som man nu ärrädd för, hamnar i storstadsområdena.Anf. 271 Kommunikationsminister ():Herr talman! Låt mig vädja till inte uppamma motsättningar i den här frågan.Det var av speciella skäl nödvändigt attoffentliggöra ramarna för de storstadssatsningarsom regeringen planerar, med hänsyn till att härarbetar tre särskilt utsedda storstadsförhandlare,men i den samlade strategi som regeringen kommeratt redovisa fram på nyåret blir övriga delar avlandet inte lottlösa -- jag försäkrar.Anf. 272 ():Herr talman! Jag tar ord tillintäkt för att även glesbygden och resten av landetkommer att få sin beskärda del -- och en rejäl del!De behöver nog sina egna 5 miljarder tillinvesteringar på detta område.Överläggningen var härmed avslutad.44 § Svar på fråga 1990/91:219 om kurdiskaflyktingarAnf. 273 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser vidta för att förhindra att20 kurdiska flyktingar avvisas till sitt hemland Irakunder nuvarande förhållanden. Flyktingarna skulleenligt på eget initiativ ha rest tillSverige från flyktingläger i kontakt med invandrarverket kan jagkonstatera att inte någon person med den bakgrundsom beskrivs i frågan har avvisats till Irak.Anf. 274 ():Herr talman! Jag tackar invandrarministern försvaret.Invandrarministern talar som om det här ärmänniskor som inte finns, men jag har alla derasärendenummer, så jag vet att det finns akterupplagda på dem hos invandrarverket.Bakgrunden är denna. kom en familjbestående av 20 personer på eget initiativ, medhjälp av släktingar i , till Trelleborg.Familjen kom direkt från flyktingläger i viaTyskland till . Av gruppen avvisades 18personer vid svenska gränsen tillbakatill , däribland ett minderårigt barn till detvå som fick stanna här i för att få sin sakprövad. avslog deras asylansökan.På en fråga från advokaten till vilketland man ämnade sända det gamla paret svarademan på invandrarverket muntligen: ''Till ''.Jag har själv försökt få dessa uppgifter bekräftade.Jag ringde till i . Efter att ha söktefter ärendena meddelade man mig att de hadeöverlämnats till . Jag fick namn ochtelefonnummer vart jag skulle ringa. Jag ringde ditoch fick veta att ärendena hade lämnats vidare tillregeringen. ringde advokaten ochsade att tydligen ingenting av de uppgifter jag harfått stämmer, utan att paret fortfarande finns kvar iutredningsslussen i Malmö.Jag vill först fråga: Är det möjligt, mot bakgrund avatt vi själva har arbetat för att få ut svenskamedborgare ur landet, att tänka sig att vi skullesända tillbaka människor till ?Anf. 275 Statsrådet ():Herr talman! Jag hoppas att det nu en gång för allaframgår hur omöjligt det är att diskutera enskildaärenden i den här talarstolen.Jag har inhämtat de uppgifter som jag ger i mitt svarfrån invandrarverket. Det är inte så, kan jag påstå,att några irakiska medborgare som är kurder i dagskickas tillbaka till Irak.Anf. 276 ():Herr talman! Min fråga ställdes inte utifrån det härenskilda ärendet, utan jag frågade om det är möjligtatt människor skickas tillbaka till Irak.Hur länge skall de flyktingar som finns här i Sverigeegentligen vänta på att förhållandena kanske blirannorlunda i ? Det sägs ju att man utgår frånvarje enskilt fall och gör noggrannaundersökningar, men när det gäller de härmänniskorna, som kommer från flyktingläger dit deflytt undan gasbombningar, voredet också från den synpunkten helt otänkbart attsända dem tillbaka.Sedan har vi de 18 som sitter i och sominte har sökt politisk asyl där eftersom de har släktoch föräldrar i . Där handlar det väl om attvi har brutit mot punkt 4 i utlänningslagen, somstadgar vad som gäller för transitland? Dessamänniskor har kunnat visat med sina biljetter att deinte har uppehållit sig i utan att Tysklandhar varit transitland.Överläggningen var härmed avslutad.45 § Svar på fråga 1990/91:224 omhomosexuella flyktingarAnf. 277 Statsrådet ():Herr talman!