prot · GE0926 · 1990-11-16 00:00:00 — Regeringens hanteringav dödsskjutningarna av tre IRA-medlemmar iGibraltar kritiseras också.I har den brittiska lagen motterrorism, den s.k Prevention of Terrorism Act,klandrats. Lagen ger polisen rätt att arresteramisstänkta terrorister (alltså ej andra brottslingar)och hålla dessa utan domstols prövning i en vecka.Detta är längre än vadEuropakonventionen för de mänskligarättigheterna har ansetts medge. Den brittiskaregeringen tycks ha tagit intryck och minskathäktningstiden för misstänkta terrorister. Man hardock inte ändrat sin lagstiftning på denna punkt,utan i stället valt att utnyttja en möjlighet somkonventionen ger att avvika från denna medhänvisning till de särskilda förhållandena påNordirland. Avvikelsen är omstridd och förväntasbli prövad av i nya mål motStorbritannien.Det finns alltid anledning att se med oro påavvikelser av detta slag. Men det måste ocksåhävdas att rättsstaten, trots konflikten, fortsätteratt fungera i . För att stärka denenskildes rättsskydd i en situation som dennordirländska, har den brittiska regeringen medparlamentets godkännande inrättat oberoendeorgan för att kontrollera terroristlagstiftningenstillämpning och klagomål mot polisen. Exempelfinns också på hur en omdebatterad felaktig domkunnat hävas.Kampen mot terrorismen till trots har dessutomIRAs öppna gren, , fortfarande möjlighetatt föra fram sin sak i demokratisk ordning. Menmedverkan i demokratiska val har snarastillustrerat denna rörelses marginella ställning: blotten företrädare för har invalts i detbrittiska underhuset. I den irländska republikengick det ännu sämre för . Där har man,med blott av väljarkåren bakom sig, intelyckats vinna något mandat alls.Den kanske mest angelägna frågan iNordirland är hur parterna skall förmås att lämnaden återvändsgränd som våldet utgör och inse attderas problem måste lösas vid förhandlingsbordet.Det pågår också, trots allt, en dialog mellan denbrittiska regeringen och parterna. Det är dennadialog som är värd omvärldens -- och vår egen --uppmuntran.Anf. 74 ():Fru talman! Tack för svaret. Men vem i allsin dagarhar snickrat ihop detta? Jag känner verkligen inteigen . Här finns inget engagemangoch ingen ödmjukhet inför de förtryckta och derassituation. Det verkar osannolikt attutrikesministern eller någon av hans rådgivare harvarit på , än mindre i Belfast.Om interpellationssvaret skall ses som enregeringsförklaring till konflikten på ärdet en katastrof. Svaret låter som ett eko avkolonialmaktens egen version. I Europadebattenden sade utrikesministern att solidaritetmåste prägla vår Europapolitik. måste jagfråga: Solidaritet med vilka, med förtryckarna ellermed de förtryckta, ?I min interpellation hänvisar jag till den norskaHelsingforskommitténs rapport med titeln eller brittisk kolonialism. Det är denförsta rapport där kommittén behandlarirlandsfrågan efter alla års Östeuropagranskning avmänskliga fri- och rättigheter. Men det är enmycket saklig och talande rapport. Vad jag förstårhar ingen på ens läst den. Jagskall därför personligen strax överlämna rapportentill som skrivit rapporten slår bl.a. fast att det ärfelaktigt att avfärda som ettterroristproblem. är först och främst enprodukt av olösta politiska och ekonomiskaproblem samt sociala orättvisor. Det är regeringeni som genom sin kontroll bärhuvudansvaret för situationen. Vet inteutrikesministern att det finns 21 000 brittiskasoldater på ? Hälften av dem tillhörUDR, som är ett nordirländskt regementeunderställt brittiska armén. Soldaterna kommeruteslutande från unionistiskt pålitliga.Sten svar innehåller inte den minstakritik av Thatcher-regeringens politik visaviNordirland. I svaret påstås tvärtom att Nordirlandär en ''fungerande rättsstat'', och konfliktenavfärdas just som ett terroristproblem.Då måste jag fråga utrikesministern:Hur kan det komma sig att en betydande del, ca40 %, av den nationalistiska befolkningen påNordirland sympatiserar med vad ''terrorister''? Inser inte attdet är något som inte stämmer iinterpellationssvarets pro-brittiska argument?Låt oss se litet närmare på ''rättsstaten''!Nordirland har styrts av undantagslagar sedan1921. Undantagslagarna har permanentats -- är detbetecknande för en rättsstat?På 1970-talet användes interneringslagarna, sommötte stark internationell kritik. Hundratalsoskyldiga sattes i läger utan anklagelse ellerrättegång. Är det en ''rättsstat'', ? ''Diplock'' är en annan speciallag som använts föratt tvinga fram erkännanden under tortyr.Storbritannien dömdes som bekant 1976 avEuropadomstolen för tortyr. Ger det en bra bild aven rättsstat, ?Supertjallarsystemet är ökänt. Systemet bygger påtjallarnas vittnesmål som satt hundratals oskyldigai fängelse innan domarna upphävdes i högstainstans. ''Rättsstat'' eller inte? ''Shoot to kill'' betyder avrättning utan preciseradanklagelse, rättegång eller dom för brott som ännuinte begåtts. Kallar det för en''rättsstat''? Så avrättades mest kändeadvokat många år före detta mord haradvokaterna på också påtalat införvärldens advokater och andra sin oro för denförtalskampanj som bedrivits emot dem.Supertjallaren har t.ex. erkänt att hanblev tvingad av polisen att skriva under ettvittnesmål där han pekade ut fem andra välkändaadvokater. Det var också så att startskottet -- ettverkligt startskott, -- till mordet påPatrick Finucane skedde från talarstolen i brittiskaparlamentet. Det dröjde bara en månad innanFinucane avrättades.Jag frågar : är detta tecken på enrättstat?Så till . Organisationen har alltså stöd av40 % av den nationalistiska befolkningen. Varföranvänder siffran 1 ledamot ibrittiska parlamentet utan att nämna att det är 1 av17 nordirländska ledamöter det handlar om? StenAnderssons eget broderparti på , SDLPhar 3 ledamöter.Jag tror att väldigt många som ännu inte har glömtNordirland och som vet att är en del avEuropa väldigt gärna vill ha svar på dessa frågor,framför allt om rättsstaten.Anf. 75 ():Fru talman! Jag blev också förvånad över attutrikesministern så kategoriskt avvisar ESK som ettorgan som skulle kunna ta upp frågan omkonflikten på . Det handlar i högsta gradom att en minoritet i ett land anser sig orättvistbehandlad.Minoritetsproblemen har kommit att ta allt störreplats i diskussionerna inom ESK-processen. Detgäller inte minst Konferensen om den mänskligadimensionen som har haft två möten -- i Paris1989 och senast i denna sommar.Jag var observatör vid dessa möten och upplevdeintensiva debatter om minoriteters rättigheter.Många hade önskat en starkare skrivning i dettaavseende i slutdokumentet från , menalla var överens om att minoritetsproblemenkommer att bli allt viktigare framöver och att dekommer att bli en viktig del av ESKs arbete. Dåkanske man i första hand tänker på deminoritetsproblem som uppstått i samband meddemokratiseringen i Öst- och har pågått under mycket långtid, och alltför få reagerar nu ens på att det pågåren konflikt där. Men den har också impliktioner påsäkerheten i . har tagit uppNordirlandkonflikten. har ju redannämnt dettai interpellationen och redogjort för denrapport som har presenterats. har den norskakommittén startat en aktion mot den negativadiskriminering som katolikerna utsätts föri arbetslivet.Fredsprisvinnaren har kallat dennordirländska ekonomin för en ''apartheid-ekonomi''. MacBride har presenterat 9 principerför att motverka diskrimineringen på grund avreligion eller etnisk bakgrund. Dessa principerborde vara självklara i en demokrati -- men det ärde inte.Den norska skriver i sittupprop att ''har svarat med våld pådet vi uppfattar som sociala problem i detnordirländska samhället. Det ser ut som denbrittiska regeringen är mer intresserad av en militärlösning än att ta ett politiskt initiativ. Denna praxisär i strid med både Helsingforsavtalen och andrainternationella konventioner och avtal som denbrittiska regeringen har skrivit under. ''Arbetslösheten för katolikerna är två till tre gångerså hög för katolikerna som för protestanterna.Några exempel:I stadsdelen i är avkatolikerna utan arbete.I staden är katolska män och 15 %katolska kvinnor arbetslösa, motsvarande siffrorför protestanterna är och 9,4 %.I staden är av de katolskakvinnorna och männen arbetslösa.Det finns massor av sådana här exempel. Jag skallinte trötta med fler, de talar för sig själva. Tidigarevar man tvungen att ange religion när man sökte enstatlig anställning. är det borttaget. Men likavälär det mycket lätt att veta om en sökande är katolikeller protestant. Två saker ger klara besked: vilkenskola man har gått i och vilket område man bor i,eftersom det är en sådan stor segregering i dennordirländska samhället.Hög arbetslöshet, stor fattigdom och en statligdiskriminering är problem som inte kan lösas medvapen i hand. är det första land som sätter igång en aktion mot diskrimineringen i arbetslivetpå . Skulle inte också kunnaengagera sig i en sådan aktion? Vad gör den svenskaHelsingforskommittén? Skulle inte den också kunnaengagera sig i denna aktion?Rätten till arbete är en fråga om mänskligarättigheter. Därför kan jag inte förstå StenAnderssons hållning att detta inte faller inom ESKseller intresseområden.Till slut vill jag framhålla att jag inte kan ställa migbakom våld som lösning på problem, vem som änanvänder sig av våldet. Våldet på harpågått alltför . Därför måste allaansträngningar göras för att finna politiskalösningar på de problem som finns. Jag tror ändå attESK eller skulle kunna engagera sigför den nordirländska konflikten.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1990/91:60 omdödsdömda och torterade i TurkietAnf. 76 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen avser att vidta i anledningav de fortsatta rapporterna om tortyr i turkiskafängelser samt hur regeringen bedömer situationenför de fångar som dömts till dödsstraff och vilkaåtgärder som kommer att vidtas för att stoppa nyaavrättningar.Jag kommer att behandla den senare frågan först.Som nämndes i interpellationen skedde den senasteavrättningen i . Den allmännaopinionen både inom och utom ärmotståndare till tanken på ytterligare avrättningar.När frågan ventilerades i för några veckorsedan väcktes en folkstorm i inom allapolitiska läger, inkl. regeringspartiet. Regeringenhar senast vid kabinettsekreterare framfört sin oro överuppgifterna och sin avsky för dödsstraffet somföreteelse. De indikationer vi fått gör att jag utgårfrån att turkiska regeringen inte har för avsikt attåter börja tillämpa dödsstraff.Svaret på frågan om tortyr är på en gång enkelt ochkomplicerat. Med jämna mellanrum når oss välunderbyggda rapporter om tortyr och andraövergrepp. Det huvudsakliga mönstret verkar varaatt övergreppen sker efter arrestering men förerättegång i avsikt att framkalla bekännelser.Domstolarna som sådana verkar arbetasjälvständigt men har att döma efter orimligt hårdalagar. Från turkiskt håll anförs säkerhetssituationeni landet som ursäkt för rättsläget, och man anför arbetar både på en revision avstrafflagstiftningen och på att utbilda polisen för attförhindra vidare övergrepp.Tortyr är förbjudet enligt folkrätten. Enligtgällande folkrättsliga regler har varje medborgare iett land ett legitimt anspråk på statens beskydd motövergrepp, såväl av enskilda och politiskagrupperingar som av företrädare för statsmakten.Turkiet är anslutet till konvention ommänskliga rättigheter och till dess konvention mottortyr. Vad gäller den förstnämnda konventionenhar numera erkänt den europeiskakommissionens behörighet att pröva klagomål frånenskilda som vill påtala konventionsbrott. Turkietär också underkastat . Ett antal enskilda klagomål rörandetortyrövergrepp är underbehandling i kommissionen.Enligt konventionen mot tortyr åligger det ensärskild kommitté att granska förhållandena i bl.a.fängelser och arrestlokaler i konventionsstaternaför att påtala och förhindra förekomsten av tortyroch annan omänsklig behandling. Kommittén harnyligen gjort ett besök i . Den kommerdärefter att avge en rapport över sitt besök till denturkiska regeringen. Enligt konventionen är ensådan rapport sekretessbelagd. Ingenting hindrardock staten i fråga att ge publicitet åt kommitténsrapport.Enligt vår mening framstår det som naturligt ochönskvärt att de besökta staterna offentliggör dessarapporter i den mån detta inte skadaruppgiftslämnarna. Denna uppfattning har viframfört till en representant för den turkiskaregeringen. Vi anser också att det ligger i Turkietseget intresse att rapporten publiceras.Regeringen följer noggrant utvecklingen i Turkietoch har påtalat förhållanden vad gäller respektenför de mänskliga rättigheterna direkt medföreträdare för turkiska myndigheter, både påtjänstemannaplanet och genom politiskakontakter. De svar vi erhållit vid dessa kontaktergör att jag tror att och de turkiskapolitiska partierna strävar efter att uppnå reellaförbättringar för medborgarna. Jag hoppas att deneuropeiska MR-kommissionens ochtortyrkommitténs arbete liksom denuppmärksamhet som vi och andra länder riktar motTurkiet skall ses som ett stöd och en uppmuntranför denna strävan.Anf. 77 HANS ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaret.Det fanns verkligen stark anledning att både iTurkiet och på det internationella planet slå larmom de risker som fanns och sannolikt fortfarandefinns för verkställande av dödsdomar i Turkiet.Detta grundar sig inte bara på uttalanden avpresident , utan också från två ministrari den turkiska regeringen, nämligen statsrådetMehmet Kececilar och justitieminister . Dessa har bl.a. förklarat att man inte harlyckats att övertyga de närmare 300 dödsdömdafångarna om den rätta vägen och att man därförmåste hänga dem. Det har vidare uttalats frånledande regeringshåll i att det var för attförhindra terrorn i östra och sydöstra ochför att hindra andra från att ansluta sig till den somdödsdomarna måste verkställas.Den turkiska regeringens stridsaktivitet i östraTurkiet har eskalerats kraftigt.Men det rör sig också om tvångsdeporteringar,nedbränning av byar, avrättningar utan dom ochrannsakan. Tusentals arresteringar har också ägtrum. Arresteringarna sker ofta på lösa grunder, förseparatistiska åsikter, försvagande av den turkiskanationella känslan m.m. Det är framför alltcivilbefolkningen som drabbas.Enligt min mening är det en form av statsterror somden turkiska regeringen utövar i östra . Denär däremot oförmögen att bedriva enminoritetspolitik som på ett konstruktivt sätt skullekunna lösa problemen för den kurdiskabefolkningen, som uppgår till så mycket som 8--10miljoner människor.Det är bra att den agerar för dedödsdömda. Men det gäller inte bara att sökastoppa verkställigheten av dödsdomarna. Det ärhög tid att dessa närmare 300 dödsdomar heltupphävs och att avskaffar dödsstraffet.Det är omänskligt att låta människor sitta idödscell och ständigt fylla på med nya dödsdomar.I staden i sydöstra hotas, enligtorganisationen för mänskliga rättigheter där, 105tonåringar och barn av hårda straff. Anklagelsernamot 28 av dem är så grava att åklagaren yrkat pådödsstraff. En av dem som hotasmed dödsstraff är , . Samtligatonåringar och barn är anklagade för att tillhöraPKK, arbetarparti. Frågan är om en 12-åring kan göra det.Flera hundra politiska fångar och deras anhöriga iett tiotal kurdiska städer i hungerstrejkarsedan den 7 oktober i år.Enligt människorättsföreningarna ärhungerstrejkerna en protest mot myndigheternasbeslut att förflytta kurdiska fångar tillspecialfängelser i västra . I de flesta fallhandlar det om nybyggda ensamceller i Eskisehir-fängelset i västra finns inte en tillräcklig vilja från den nuvarandeturkiska regeringens sida att komma till rätta meddet utbredda bruket av tortyr, främst iarrestlokaler, men även i fängelser. Detta gäller isynnerhet i östra . Tortyren är ett vapen ikampen mot den kurdiska befolkningen för attingjuta ångest och skräck. Jag tycker attutrikesministern åtminstone i sitt svar -- han harsäkerligen också meningar som inte framgår avsvaret -- i någon mån förbiser de bakomliggandeorsakerna till tillämpningen av både tortyr ochdödsstraff.En fråga som inte berörs i svar äratt ingen konvention gör något som helst undantagför bruket av tortyr. Det har ingen betydelse om enundantagsbestämmelse eller säkerhetssituationanses föreligga. stadgar är sträng.Varje medlemsland har ett direkt ansvar för attmänskliga rättigheter respekteras fullt ut i ett annatmedlemsland.Europarådet och främst dess ministerkommittéuppträder och agerar inte med den kraft ochkonsekvens som situationen i kräver. Jagvill därför uttrycka den förhoppningen attutrikesministern tar upp dessa frågor iministerkommittén för att försöka få ett slut påTurkiets brott mot Europarådsstadgan ochkonventionen.Det är inte tolerabelt -- för att citerakabinettssekreterarens fortfarande aktuellauttalande -- att endubbelstandard i fråga om mänskliga rättigheterupprätthålls inom ram.Anf. 78 ():Fru talman! Det är positivt att regeringen på såmånga olika sätt redovisar sina initiativ för attbevaka de mänskliga rättigheterna i . Jag villförst ge ett par kommentarer till frågan omdödsstraffet.Jag är inte så optimistisk som utrikesministern är isitt svar, där han förklarar: ''De indikationer vi fåttgör att jag utgår från att turkiska regeringen intehar för avsikt att åter börja tillämpa dödsstraff. ''Jag hade på grund av en konferens anledning attbesöka , och detta skedde för övrigtsamtidigt med besök. Vi träffade heltuppenbart inte samma personer.Jag träffade vice ordföranden iregeringspartiet, Galip Demirel, som på frågan omTurkiets inställning till dödsstraffet inte alls togavstånd från dödsstraffet utan påpekade att det jufanns så många länder i väst som hade dödsstraff.Han drog därför för sin del inte slutsatsen attTurkiet skulle avskaffa dödsstraffet.Han redovisade däremot en annan åtgärd somockså berör dödsstraffet. Jag vill i dettasammanhang understryka vad om nödvändigheten av att se till attdödsdomarna blir upphävda. Galip Demirel sadenämligen att regeringen nu försöker få till stånd enändring av grundlagen. Den kräver nämligen attutdömda dödsdomar före verkställandet skallbekräftas i parlamentet med två tredjedelsmajoritet. Detta vill man nu inte göra, och därförtänker regeringen försöka åstadkomma att den härbekräftelsen utgår ur grundlagen. I stället skalldödsdomar verkställas direkt av domstolarna. Detbetyder naturligtvis att dödsdomarna kommer attverkställas som grundlagen harändrats.Detta gör också att övriga partier i sitter ien rävsax. Går de med på att dödsstraffet inte skallbekräftas i parlamentet, har de nästan medhundraprocentig säkerhet skrivit underdödsdomarnas verkställighet för dem som ärdömda.Det finns därför stor anledning att vidta ytterligareåtgärder för att bevaka att dödsdomarna faktisktupphävs.Det är uppenbart att väldigt mycket återstår attgöra när det gäller respekten för de mänskligarättigheterna. Detta gäller dels det som HansGöran redovisade.Jag vill också ge några intryck från den konferensjag var på, som handlade om demokratiska fri- ochrättigheter och om självstyrelse.Deltagarna i konferensen var fackföreningsledareoch kommunalpolitiker av olika schatteringar.Säkerhetspolisen var närvarande vidkonferensen. De spelade in allt som sades ochfilmade alla som var där. Samtliga de turkar som varnärvarande fick lämna ifrån sig sina identitetskort,och de blev registrerade. Tillståndet tillkonferensen meddelades så sent som två dagarinnan konferensen skulle äga rum. Jag tror faktisktatt jag kan säga -- och detta vitsordades av de turkarsom var där -- att deras säkerhet i stor utsträckninggaranterades av de svenskar som var där. Dessa varockså fackföreningsledare och politiker.Slutligen vill jag fråga utrikesministern vilkaytterligare åtgärder kan vidta för att se tillatt dessa dödsdomar upphävs helt och hållet så kan undvika den här typen av manipulerandeför att få dem verkställda.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1990/91:2 om statligabostadslån till ålderdomshemAnf. 79 Bostadsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att ta initiativ till en översyn av gällandebestämmelser för statliga bostadslån så att dessainte förhindrar standardhöjande åtgärder iålderdomshem.Huvudregeln är att endast bostäder som ärfullvärdiga och avsedda för permanent bruk ochsjälvständigt boende berättigar till bostadslån ochräntebidrag. Med fullvärdiga bostäder avses sådanabostäder som har alla primära bostadsfunktionertillgodosedda i lägenheten samt tillgång tillanordning för tvätt och tillförrådsutrymme.Lägenheterna skall bestå av minstett rum och kök eller ett och ett halvt rum ochkokvrå.När det gäller kollektiva boendeformer, t.ex.gruppboende, får enligt låneföreskrifterna mindreavsteg göras från dessa krav under förutsättning attdetta kompenseras av intilliggande gemensammautrymmen och gemensam utrustning.I fråga om ny- och ombyggnad av ålderdomshemfår bostadslån lämnas om lägenheterna i färdigtskick består av minst ett rum och kokskåp,utrymme med dusch och toalett samtentréutrymme. Lägenheterna skall ha en sådanstorlek att de kan användas av en rullstolsbundenperson. Den lägre standarden i lägenheterna skallkompenseras av gemensamma utrymmen förmatlagning, måltider och samvaro och av denutrustning som finns där.I denna typ av bostäder är det särskilt angelägetmed en god tillgänglighet. I reglerna kommer dettatill uttryck genom kravet på att lägenheterna skallha sådan storlek att de kan användas av enrullstolsbunden person.De bestämmelser som gäller för ålderdomshem börkunna tillämpas även för andra boendeformer föräldre. Regeringen har också föreslagitriksdagen vissa ändringar i finansieringsreglerna idetta syfte. Ändringarna kommer att gekommunerna större valfrihet när de skall anordnaolika boendeformer.Jag anser det viktigt att lokala lösningar kangenomföras. Här måste ett flexibelt synsätt rådanär myndigheterna prövar de låneansökningar somkommer in. Det avgörande är att de äldre får ett braboende. Om det skulle visa sig att de nu gällandereglerna lägger hinder i vägen för väl fungerandelokala lösningar, bör de ses över.Anf. 80 ():Fru talman! Jag ber att få tacka bostadsminsternför svaret på min interpellation, och det tacket ärfaktiskt uppriktigt menat. Jag tycker att svaretinnehöll en hel del av raka besked, somuppenbarligen behövs på det här området.Detta är alldeles tydligt ett besvärligt område. ISveriges riksdag har det kommit attbli en mycket bred uppslutning kring uppfattningenatt vi måste ha olika typer av boendeformer ochomsorgsformer för äldre människor. Det finns enmedvetenhet om att det i vårt land finns en storgrupp äldre som inte är så pass sjuka eller svaga attde behöver sjukvård i reguljär bemärkelse, dvs.inom långvården. Men dessa människor behöverändå en högre servicenivå än vad som normalt kanuppnås genom boende i . De har kanskedäremot inte så stort behov av att kunna stå för sinegen matlagning i ett eget kök. De behöver och villgärna ha kontakten med andra människor, t.ex.genom gemensamma måltider tillsammans medandra boende och genom att ha tillgång tillgemensamma sociala utrymmen.Det har visat sig att de regler som tidigare fannsförsämrade möjligheterna att skapa det slagslivsmiljöer för gamla som representeras avålderdomshemmen. Men naturligtvis vill vi attdessa ålderdomshem skall vara moderna och ha engod standard.Det är ju detta som ligger bakom beslutom regler av det slag som bostadsministern ocksåredovisade.Tyvärr verkar inte detta ha trängt igenom iadministrationen på ett tillräckligt sätt. Jag hardirekta erfarenheter av detta från minhemkommun, . Kommunen vill därgenomföra en modernisering av ett gammaltålderdomshem. Moderniseringen skulle leda tillstörre rum och högre utrustningsstandard. Bl.a.skulle det innebära att de boende fick egnaduschrum, kokskåp, osv.Detta projekt har stoppats, eftersom man pålänsbostadsnämnden ansåg att man i stället måsteha fullvärdiga bostäder med egna kök och enutrymmesstandard av det slaget.Jag begär naturligtvis inte att bostadsministernskall kommentera det enskilda fallet.