prot · GE0939 · 1990-12-05 00:00:00 — Det visaratt det av tekniska skäl finns behov av att ha kvarlånga tider för utmål om man skall kunna utnyttjafyndigheterna.Bostadsutskottet säger att ytterligareöverväganden i fråga om prövningssystemet börgöras när översiktsplanerna i första generationenav naturresurslagen har kommit fram. Då införman ytterligare tveksamhet för gruvfolket. Man vetatt ytterligare prövning föreslås, och då kommerreglerna att ändras . När det gäller sålångsiktiga verksamheter som gruvor bör man inteändra spelreglerna ofta. Det hotar man att göra.Efter att ha hört hela debatten vill jag säga att jagtycker att tar på sig ett stort ansvar.Som enda parti samtycker till den nyalagen. Om man inte hade gjort det, skulle lagen inteha kommit igenom , trots attmotiveringarna för avslagen har varierat.Anf. 133 ():Herr talman! liksom moderaternaoch folkpartisterna uttalar sig på ett sådant sätt attdet tydligt framgår att exploatering är det enda ochprimära intresset. De berör inte med ett ord att dethandlar om knappa och ändliga naturresurser ochvilka konsekvenser man skall dra av denkunskapen.Jag vill också tillägga att vi från sidatycker att det är naturligt att gruvdrift skallgranskas på samma sätt som annan miljöstörandeindustri. Det skall inte finnas ett antalspecialbestämmelser för det området. Om jag harförstått bostadsutskottets uttalande rätt förordarman just den ordningen.Anf. 134 ():Herr talman! Till vill jag säga attinmutningen nog har låst fast gruvnäringen. När detgäller mineraljakten är det precis som KarinFalkmer säger. Det är en oerhört viktig del igruvhanteringen. Jag kan inte finna att den skullebli sämre med en ny lag.Jag är också orolig över hanteringen avnaturresurslagen. Det är viktigt att vi försöker hittaen hantering som är positiv. Men jag utgår från attden klokskap som finns även i bostadsutskottetkommer att ge vid handen att vi får en prövningsom är positiv.Lars de säger att Aitik är ett bra exempel. Detinnebär att Aitik med den nya lagstiftningen inteskulle ha prospekterats klart och brutits. Jag trorinte att det är på det sättet. Det kanske tvärtom ärså att Aitik skulle ha blivit exploaterat tidigare pågrund av att det har förekommit en konkurrens närdet gäller att ta fram nya metoder. Jag tror alltsåinte att det som säger är helt riktigt.Anf. 135 ():Herr talman! I fallet Aitik var situationen sådan attom den nya lagstiftningen hade gällt hade Bolidenblivit av med sitt utmål långt innan den nyatekniken hade kommit fram, och då hade Aitikaldrig blivit bearbetad, vilket hade varit något av enkatastrof både för bygderna runt och förlandets ekonomi. Aitik är den mest värdefullagruva vi har i med undantagav Kiruna.Anf. 136 ():Herr talman! Det drar ihop sig till votering, så jagskall inte förlänga debatten genom att upprepamina argument. Men att lita på klokskapen iriksdagen, som gör, kan nog varanågot vanskligt.Lagen skall inte träda i kraft utanförst . Är det möjligen så attsocialdemokraterna räknar med att en annanmajoritet i får sätta detta elände i sjön?Anf. 137 ():Herr talman! Nej, , vi kommer ävenefter nästa val att ta ansvaret för detta. Och jag trorinte att skall ropa hej . Visocialdemokrater kommer att driva den här linjen,och vi kommer att se till att vi får engruvprospektering och en gruvnäring som kommeratt vara framgångsrik även i fortsättningen.Till vill jag säga att det skulle habedrivits verksamhet i Aitik i alla fall. Det är intesäkert att det hade varit som hade gjortdet. Men Aitik är en av de viktigaste gruvorna, ochdet skulle ändå ha skett brytning där. Jag vill påståatt det kanske hade gått snabbare om vi hade haftden nya lagstiftningen.Anf. 138 ():Herr talman! och mina uppgifterstår faktiskt mot varandra. Jag har uppfattat att denteknik i anrikningen som man använde i Aitik komfram från Outokumpu, och den utvecklades vid entidpunkt än då fick utmål påfyndigheten. Jag tror faktiskt inte att Aitik hadekommit till stånd om de nu föreslagna spelreglernahade varit införda för 30 år sedan.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande kulturutskottetsbetänkande /91:KrU8 och näringsutskottetsbetänkande /91:NU7.Kulturutskottets betänkande KrU8Mom 2. (en kultur- och folkrörelsefond)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av och -- bifölls med acklamation.Mom 3. (trisslotterier)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU7Mom. 1 (ny minerallag, m.m.)Först biträddes reservation 2 av 25 röster mot 19 för reservation 3 av LarsNorberg. 250 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls reservation 1 av m.fl.med 90 röster mot 17 för reservation 2 av . 191 ledamöter avstod från att rösta.Slutligen bifölls utskottets hemställan med 173röster mot 90 för reservation 1 av m.fl.35 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (avskaffande av institutet kronoandel)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 5 av -- bifölls medacklamation.Mom. 6 (bergtäkt)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 13 av -- bifölls medacklamation.Mom. 7 (överföring i offentlig ägo av privatamineralförekomster)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 14 av -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Beslut om uppskjuten votering avkvällsärendenPå förslag av talmannen medgav kammaren att deärenden som hann debatteras färdigt underåterstoden av dagens sammanträde skulle företastill avgörande i ett sammanhang i början avmorgondagens arbetsplenum.AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.20 § betänkande1990/91:NU9 Utrikeshandel.Anf. 139 ():Fru talman! Det är inte svårt att se denfantastiska betydelsen av frihandeln. Runt omkringi världen har gamla diktaturer förvandlats tilldemokratier. Det gäller i , i ochi vår absoluta närhet i . Det är behovet avatt kunna handla, umgås och samarbeta som hardrivit fram kravet på förändringar i tidigare slutnaekonomier.Vi ser i den europeiska gemenskapen enförkroppsligad samverkan som skapar fred. Gamlaarvfiender har genom frihandel och ekonomiskintegration gjort kriget omöjligt. Vi ser hur fattigaländer som till för 10--hade varit inomden slutna ekonomin genom att övergå tillfrihandeln på en imponerande kunnat resasina ekonomier ur fattigdom och misär och kunnatge sina medborgare drägliga villkor. Vi ser förvissoockså motsatsen. Vi ser hur ekonomier som behållitsin slutenhet är efterblivna och inte bara harmisslyckats i ekonomisk bemärkelse. Det är i deslutna ekonomierna som vi ser den eländigaste ochmest människoförnedrande miljöförstörelsen.Frånvaron av konkurrens, nya kunskaper och nyteknik har gjort det möjligt för rentmiljöförstörande verksamhet att fortgå år ut och årin. Konsekvenserna får bäras av enskildamänniskor, av barn som växer upp i förgiftademiljöer.Vi ser också i hur kraven från de gamlatidigare kommunistiska slutna ekonomierna på attfå ansluta sig till den europeiska frihandeln växersig allt starkare. De ser betydelsen av frihandelnsom ett sätt att stärka demokratin, att få nyakunskaper. De ser betydelsen av frihandeln som ettmedel att skapa inte bara välfärd utan också enbättre miljö.Fru talman! Vi kan konkret se runt om i vår värld,i vår närhet och i fjärran, hur frihandeln har variten process för fred, demokrati, mänskligtsamarbete och mänsklig samexistens och enutveckling i ordets bästa bemärkelse. Det är motden bakgrunden som reservanterna bakomreservation 1 vill göra ett särskilt uttalande för attlyfta fram frihandelns betydelse, för att visa att detinte bara handlar om de ekonomiska fördelar somfrihandeln ger utan också för att visa att frihandelnbetyder något mer, något som som ett litetland med en stark ekonomi har all anledning attgöra allt för att stärka. Vi bör se det som vårviktigaste internationella uppgift att motverkaprotektionistiska strömningar, att underlätta fördet mänskliga samarbete som frihandeln medger.Mot bakgrund av frihandelns uppenbara betydelseför den fattiga världen, för tidigareförtryckta folk och för den fredliga samvaron blirman förvånad över reservation 2. Där uttalas attfrihandeln inte är ett mål i sig. Det är, fru talman,mot bakgrund av mänsklighetens mycket dyraerfarenheter -- tänk bara -- enmycket besynnerlig tanke. Det går inte att finnanågot stöd för den tanken bland människorna i detidigare östeuropeiska länderna. För dem ärfrihandeln ett mål i sig. Den är faktiskt ett medelför att förverkliga drömmen om den stabilademokratin, om en bättre miljö och uppnåendet avvälfärd, som är en förutsättning för att man skallkunna resa sig från förnedringen.Detta är ingenting att förvåna sig över attvänsterpartiet, tidigare vänsterpartietkommunisterna, vill anföra ett antal undantag.Man säger att undantag kan vara angelägna ochnödvändiga. Man blåser därmed under litet grandav de protektionistiska strömningar som håller påatt sprida sig i vissa länder, inte minst i tider avlågkonjunktur. Det betyder också att man inte villatt skall spela den aktiva rollen. Jag måstesäga att jag också är förvånad över de andrareservanterna. Det må vara att de tolkar in andrasaker i denna reservation än vad de tidigareanhängarna av den slutna ekonomin gör.Fru talman! Frihandelns betydelse gäller inte baravaror i den traditionella bemärkelsen utan ocksåtjänster. Vi har velat lyfta fram betydelsen av attSverige aktiverar sig för frihandeln när det gällertjänstesektorn. Vi har också i en annan reservationlyft fram vikten av att vi i , inför svenskafolket, kan visa på frihandelns betydelse genom attkostnadsredovisa vilka kostnader det faktisktinnebär när man inskränker frihandeln, vad detfaktiskt innebär i form av minskadkunskapsökning, i form av minskade möjligheteroch minskad materiel standard. Det är viktigpedagogik i arbetet på att föra i frihandelns talan.Det är mot denna bakgrund tråkigt attutskottsmajoriteten inte har velat följa moderataoch folkpartistiska ledamöter i utskottet.Fru talman! ytterligare en fråga i raden avreservationer. Reservationerna för förbud motexport av kärnteknologisk utrustning är i all sinenkelhet ett uttryck för cynism. Vi vet att i våromedebaranärhet finns det länder och ekonomiersom är i ett våldsamt behov av att sanera sin miljö.Dessa länder kommer inte att vilja bygga utytterligare den fossila kraftanvändningen. De harsett hur det har förstört deras ekonomier och miljö.De har sett vad det innebär. De söker i dagmöjligheter att på ett bättre sätt än tidigare, utankonsekvenser för miljön av de slag som de harskådat, producera elektricitet under säkrareformer. De har varit beroende av sovjetiskkärnkraftsteknik.När dessa länder nu vill bygga utkärnkraften för att kunna försörja sig med elhänvisar reservanterna faktiskt dessa länder tilldem som kan saluföra en kärnteknologi vi i Sverigeoch i den övriga västvärlden finner oacceptabel.Det är ur miljösynpunkt fördärvligt. Det är ursäkerhetssynpunkt och ytterst också ur moralisksynpunkt cyniskt att göra den svenskakärnkraftsdebatten till någonting som länderna iÖsteuropa skall få lyda under.Fru talman! Frihandelns betydelse kan inteöverdrivas. Det bör vara viktigt för att i sinutrikespolitik ständigt värna frihandeln motprotektionistiska strömningar runt om i världen,mot vänsterpartister och miljöpartister här hemma,som ständigt försöker ge sken av att man är förmarknadsekonomin men som faktiskt i all sinenkelhet varje gång det kommer till avgörandeföredrar den slutna ekonomin utan att vara bereddaatt ta den slutna ekonomins konsekvenser.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillreservation nr 1.Anf. 140 ():Fru talman! Det kan kännas litet konstigt att infören församling som består av sex ledamöter hållahögstämda anföranden om frihandeln ochfrihandelns betydelse.Jag vill gärna säga att jag tycker att det som GunnarHökmark sade var tungt och riktigt, och jag kan iväsentliga avseenden instämma i det.Det är alldeles uppenbart så, fru talman, attfrihandeln har betytt mer för utvecklingen avvälståndet i världen än nästan någonting annat. Jagtänker då inte bara på handeln med varor utanockså och inte minst på det utbyte av idéer, tankar,teknologier och nya kunskaper som alltid har följt ihandelns spår.Detta är inga nya erfarenheter. Vi kan underhistorisk tid konstatera att relativt välstånd alltidhar varit en följd av ökad handel, medan det utanhandel har varit tillbakagång, stagnation ochfattigdom som blivit resultatet.Fri handel måste det vara. Det innebär att det skallvara en handel som inte bygger på slaveri,kolonialism eller socialistiskt förtryck utan enhandel som blir till gagn för alla deltagande parter.Som liberal är det alldeles självklart att jag känneren extra stolthet över att företräda en idétraditionför vilken frihandeln alltid varit någonting centralt.Det är mina företrädare i den svenska och andrariksdagar och på övriga områden av det politiskafältet som har försvarat och utvecklat frihandelnsprinciper, ofta i hård strid med konservativa ochsocialistiska företrädare. Efter att ha hört GunnarHökmarks anförande räknar jag avgjorthonom inte till dem som motsätter sig en vidgningav och en fortsatt satsning på fri handel.Även området för frihandeln har successivt vidgatsefter världskriget. Detta har lett till en kraftigstegring av levnadsstandarden i många tidigarefattiga länder. Undantagna är just de länder iÖsteuropa och i u-världen som har satsat på ensocialistisk planekonomi. Bortser man från våragrannar i är det och Cubaoch, vill jag gärna tillägga, flertalet av de afrikanskahuvudmottagarländerna för svenskt bistånd.Handelns betydelse för välståndet får aldrigundervärderas. Om man jämför handeln medbistånd är det inget tvivel om vad som betytt mest.När jag säger det, fru talman, är det utan att i någotenda avseende göra avkall på starkaförsvar för ett omfattande och växande svensktbistånd.Två internationella organisationer har spelat ensärskilt stor roll för att vidgaområdet för den fria handeln. I har det varitEuropeiska gemenskapen, som genom sin satsningpå att öppna gränserna har ökat förutsättningarnaför ett idé-, tanke- och varuutbyte, som har lett tillatt länder som efter kriget var djupt förtrampadeoch förtryckta och i ekonomiskt armod har kunnatresa sig och bli ledande välståndsländer i världen.På det globala planet spelar en oerhört storroll. är viktigt som ett instrument för att geden rättsliga stadgan åt dem som vill bedriva frihandel. är nu inte i ett oerhört spännandeoch dramatiskt skede. Alltifrån det att nuvarandeGATT-förhandlingarna började i Punta del Estehar vi fått många rapporter om de framsteg somman tycker sig ha gjort. Jag vill inte anklaga någonför att ha varit optimistisk -- en viss optimism är nognödvändig för att man skall nå framsteg -- men nuhar vi kommit till sanningens ögonblick; nu får vi sevad dessa GATT-förhandlingar kan komma att ge.Självfallet kan jag som svensk glädja mig åt att densvenska regeringens representanter i spelaren viktig roll där och att de gör det på ett sätt somjag inte har anledning att skämmas för. Jag tyckeratt de företräder frihandelsintressen. Jag tänker påAnita och . Det ärsjälvfallet en glädje att inte behöva känna annat äntillfredsställelse över att de kan spela en sådan roll.Men vi som i den här kammaren har haft anledningatt föra debatter med dem -- jag vet inte hur mångagånger jag har haft debatter med omden svenska tekopolitiken -- tycker nog också att vikan glädja oss åt att vi lyckats ''baxa dem ända hit'',för att citera en tidigare minister.GATT-förhandlingarna är viktiga.Jordbrukspolitiken är en nödvändig förutsättningför en ökad frihandel i världen -- inte minst om manser det ur de fattiga ländernas synpunkt. Det ärorimligt att ett land som skall hamna i ettslags internationell fattigdomsfälla därför att dessprodukter inte gått att sälja på världsmarknadenutan landet måste skuldsätta sig för att kunnaimportera de industriprodukter som man självfalletväl behöver även där. För är naturligtvisförutsättningarna att vidga området förtjänstehandeln central i de förhandlingar som nuförs. Det är att hoppas att man kan nå framgångari det avseendet.Uppnår man inte dessa framgångar ökar betydelsenför av ett medlemskap i . Om det blir ett sammanbrott iGATT-förhandlingarna -- något som man möjligenkan frukta men som vi alltjämt hoppas inte skallske -- är det viktigt att vi får den trygghet irelationerna med våra viktigaste handelspartnersom ett medlemskap i gemenskapenkan ge. Men det blir faktiskt också ännu viktigareför Europeiska gemenskapen att länder somSverige kommer med, länder som vill medverka tillatt världens största handelspartner vill fortsätta attvara öppen för omvärlden.Sverige skall fortsätta att internationellt spela enpådrivande roll för att alla i en värld där vi kommerallt närmare varandra skall inse, ta vara på och få ifull grad fägnas av de fina frukter som följer med frihandel.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 5.Anf. 141 ():Fru talman! Det är ett i allra högsta grad aktuelltärende vi nu behandlar, ett ärende ''i tiden''.Behandlingen av betänkandet sker ju i dåreglerna för världshandeln står under debatt vidGATT-mötet i , som nyssberörde och som kan betecknas som slutpunkten,upploppet, för Uruguay-rundan. Alla här ikammaren kan nog hoppas på, åtminstone gör jagdet, att GATT-rundan och mötet i leder tillpositiva resultat, så att vi får stabila handelsregleroch inte ett sammanbrott -- något som var inne på. Jag delar alltså på den punkten.Allvarligast vore det om GATT-förhandlingarnaslutade i ett kaos och det blev en uppgörelse mellanett antal större handelspartner, t.ex. , Japanoch någon annan, som fastställde reglerna ochdelade upp världsmarknaden. Viktigast är att vi fårett handelsavtal som är hållbart över tiden och somalla deltagare i GATT-rundan kan ställa upp på.Sverige och svenskt näringsliv är ju mycket export-och importberoende. Därför är utrikeshandelnsärskilt viktig för oss. Vidare ökar behovet avinternationellt samarbete från decennium tilldecennium.Vi i eftersträvar en omfattandeinternationell handel, en fri handel -- men utan attvi behöver underkasta oss den starkes rätt. Jagtänker då på läget om GATT-förhandlingarnaskulle leda till sammanbrott och ett antal starkaländer eller ländergrupperingar skulle stå somsegrare när GATT-rundan är slut.Isolering föder inte framgång. Därför kan, ochskall, inte vi i resa murar runt landet i tronatt kan vara oberoende av omvärlden. Enöppen internationell handel är ett avgörandevillkor för vårt land. Vi i vill betona attekonomisk utveckling i längden är hållbar endastom den kombineras med och om hänsyn tas tillmiljö och ekologiska villkor. Därför behöversambanden mellan handel, miljö,resurshushållning samt social och ekonomiskutveckling bättre belysas i handelspolitiskasammanhang.Jag reagerade litet grand när --utan att nämna vare sig mitt namn eller --angrep reservation nr 2. Han valde ut vissa delar avden som han citerade här. Men jag tycker attGunnar skall läsa hela det aktuellastycket. Skillnaden mellan reservation 1 ochreservation 2 är inte särskilt stor, om vi nu skall varariktigt ärliga och uppriktiga. Vi i har velatbetona sambandet mellan miljö ochresurshushållning i handelspolitiska sammanhang.Jag tror att också vid närmareeftertanke kommer att dra samma slutsats som vi.Jag är övertygad om att vi, med litet merapedagogik, som var inne på,kommer att kunna finna varandra på den härpunkten.Jag tror att det är viktigt att framhålla följande. Närhandelsregler eller resultatet av handeln kommer ikonflikt med miljömålet, måste faktiskt miljömåletöverordnas de ekonomiska intressena. Det börenligt min mening inte finnas någotmotsatsförhållande mellan viktiga miljökrav å enasidan och handel och industriellt samarbete å andrasidan. Det är egentligen två grenar på ett ochsamma träd.Jag vill ge ett konkret exempel. Ommiljöförstöringen här hemma delvis kanske tillföljd av våra egna åtgärder eller bristfälligamiljöåtgärder eller till följd av påverkan från andraområden i slog ut delar av vårt skogsbruk,skulle det få konsekvenser för vår skogsindustri.Detta skulle i sin tur få konsekvenser för vår exportoch våra exportinkomster. Svensk skogsindustrisvarar för 60 miljarder i exportintäkter, ochdet är en betydelsefull andel. Det är naturligt , när den frågan diskuteras, också anläggermiljöaspekter i de här sammanhangen.För oss i är det en självklarhet att ekonomi,handel och miljö kan, och måste, förenas. Jag trorfaktiskt att och jag i det långaloppet är överens på den punkten.Närmare 90 % av utrikeshandel sker medde övriga industriländerna, varav medde västeuropeiska länderna. Den svenska exportentill har ökat mycket kraftigt under desenaste åren, delvis som en följd av ökadeinvesteringar i . Däremot är handelnmed ett orosmoment. Jag tycker att detfinns anledning att hissa en varningens flagg vadgäller just den minskade handeln med ,något som är allvarligt både för självaoch för den ekonomiska utvecklingen i världen somhelhet.För , som är ett litet land med enomfattande utrikeshandel, är det viktigt att bedrivahandel med så många länder som möjligt. Vi icentern anser att det är nödvändigt att ochsvenska företag kan samarbeta och handla medländer i alla delar av världen. Men för det behövsdet ett stabilt handelssystem, som jag hoppas blirresultatet av GATT-förhandlingarna -- ett stabilthandelssystem som också omfattar ochdär vi genom en ökad handel med dessa länder kanfrämja deras utveckling.Fru talman! Så här på tröskeln till ett nytt årtusendeär på nytt i stöpsleven, och det är positivt.Det innebär en öppning när det gäller nyaperspektiv och möjligheter för svenskt näringslivoch för svensk utrikeshandel. Det är mycket somhänder på kort tid.När vi diskuteradeutrikeshandeln gällde debatten nästan uteslutandeden västeuropeiska integrationen och Sverigesrelationer till EG. Även om detta alltjämt är ettcentralt ämne måste debatten föras i vidaretermer. Den snabba utvecklingen mot demokratioch fria marknader i de östeuropeiska länderna ärlika imponerande som den är välkommen. Varkenmurar eller ridåer av järn kunde i längden hejdamänniskornas frihetslängtan i Öst- ochCentraleuropa. I land efter land i Öst- ochCentraleuropa har man tagit, och tar fortfarande,initiativ för att skapa verkligt fria marknader. Manbyter ut ett statskommenderat ekonomiskt systemmot ett system med marknadsekonomi ochfrihandel.I introduceras mekanismer förmarknadsekonomi och för ökad handel med väst. ISovjet, liksom i en del andra öst- ochcentraleuropeiska länder, ersätts förtrycketskommunism med ett öppnare, friare och rikaresamhälle. Vi i , som tillhör denvästeuropeiska delen, kan inte annat än hälsa denhär utvecklingen med tillfredsställelse. Men det ärockså viktigt att främja handeln med just dessaländer som befinner sig i en marknadsekonomisktny tid.De riktigt stora svenska företagen är redan ''pågång''. Man är nämligen i färd med att göra nyaprioriteringar som kan komma att påverka såvälhandel och utrikeshandel som näringslivetsutveckling här hemma samt i Öst- ochCentraleuropa.ABB exempelvis har ju, och det är glädjande, visatsnabbhet när det gäller att ta till vara Östeuropasnya möjligheter. från haren rad nyetableringar på gång i . Hanuttryckte för : Vi har rätt varortill rätt pris.För och för svenskt näringsliv innebär detnya många nya möjligheter. En friarehandel i hela innebär också att deösteuropeiska länderna får tillgång till ny teknik,till kapital och till konsumtionsvaror -- till gagn förmänniskornas levnadsstandard. Det är enutveckling som vi här i har anledning attglädjas åt.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 2samt till reservation nr 18, vilken vi har gemensamtmed och moderata samlingspartiet.Reservation nr 18, som behandlar somturistland, är viktig. Turismen är ett betydelsefulltled i främjandet av utrikeshandeln.Genom olika åtgärder kan vi främja turismen iSverige.