prot · GE0944 · 1990-12-12 00:00:00 — Det framgår attfolkpartiet har lämnat sin motionsståndpunkt omatt det finns stor risk för en politikerstyrd skola, förden ståndpunkten upprepas inte i reservationen.Reservanterna koncentrerar sig nu på enlagreglering av inflytandet för skolpersonal,föräldrar och elever, så att det skall garanteras. Detär i mitt tycke väl djärvt av reservanterna attanvända så starka ord som garantera, när man vetinnebörden i ordet -- eller är det månne så attreservanterna inte vet det?Jag vill göra den parentesen att häregentligen tog tillbaka sin gamla ståndpunkt, närhan också talade om att det finns risker förpolitikerstyrd skola. Hans ord blev därvidlag etteko av vad sade.Alltnog, som redan har påpekat,kommer längre fram i reservationen eftertankenskranka blekhet. Där medges ju att systemet medsjälvstyrande skolor kan hindra eller försvåra enkommunal skolpolitik enligt förpliktelsernagentemot skollagen. Det får alltså även ifolkpartiets kommunala värld finnas en kommunalskolpolitik. Det trodde man knappast, när man harläst alla litanior över den kommandekommunalpolitikerstyrda skolan, som skulle bliföljden av decentraliseringen ochkommunaliseringen.Reservanterna talar t.o.m. om att det lokalabeslutsfattandet vid skolenheter kan komma att ståi strid med allmänintresset, uttryckt i kommunalaoch statliga beslut. I sådana fall skall, enligtreservanterna, den lokala beslutsrätten kunnainskränkas.Reservanterna har naturligtvis helt rätt i det sista dehär skriver, nämligen att allmänintresset måste taöver särintressena, när dessa två intressenkolliderar, och att en skolpolitik inte fårhindras eller försvåras av ett system medsjälvstyrande skolor.Med dessa inskränkningar blir det somreservanterna kallar garanti för personalens,föräldrarnas och elevernas inflytande detsammasom kan härledas ur utskottsmajoritetensståndpunkt. Den ståndpunkten är nämligenföljande: Statsmakterna skall centralt enbartreglera dessa förhållanden genom stadgandet iskollagen, 1 kap. 2 § tredje stycket, som lyder:''Verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med grundläggandedemokratiska värderingar. Var och en som verkarinom skolan skall främja aktning för varjemänniskas egenvärde och respekt för vårgemensamma miljö. ''När det gäller lagen om självstyrande skolor harockså en reservation. När YlvaJohansson här med emfas säger att utskottet ärogint, vill jag påpeka för att det ipropositionen, vilken utskottet ansluter sig till, stårbl.a. följande: ''Även eleverna har berättigade kravpå att få del av ett ökat lokalt inflytande.'' Det kanju inte direkt kallas för ogint.Oenigheten mellan oss och gäller hurdet här skall åstadkommas. Propositionen ochutskottet tror inte på centrala detaljregleringar. Jagtycker att skall ta sig en funderarepå följande: Det har gjorts försökatt detaljreglera elevinflytande ochpersonalinflytande i olika slags föreskrifter, lagaroch förordningar, och med olika slags konferenser.Den vägen för att ge inflytande för elever ochpersonal har inte visat sig vara särskilt lyckosam, ivarje fall inte när det gäller eleverna. Det tycker jagatt man skall tänka på innan man bryter staven överutskottets ståndpunkt i det här avseendet.När det gäller reservation 5 från ,och om fristående skolortar jag nu inte upp en diskussion om nivån påstödet, eftersom det blir anledning att återkommatill den frågan i samband med behandlingen avbudgetpropositionen. Jag noterar bara att man ipropositionen säger att en översyn skall syfta till attnivåerna för fristående skolor blir mer jämförbaramed de kommunala.När det sedan gäller formuleringen i skollagens 1kap. 3 § om de fristående skolornas ställningjämfört med de kommunala skolornas harreservanterna invändningar. Lagrummet föreslås fåföljande lydelse:''Vid sidan av de skolformer som anordnas av detallmänna kan det finnas skolor som anordnas avenskilda fysiska eller juridiska personer (friståendeskolor). ''Specialmotiveringen till lagrummet lyder: ''Medden utformning som regeln nu har fått markeras attde fristående skolorna är sidoordnade deskolformer som inom det offentliga skolväsendetför barn och ungdom anordnas av det allmänna,dvs. att utbildning vid en fristående skola i vissa fallkan ersätta utbildning inom någon av dessaskolformer. ''Reservanterna säger att de vill ha en formuleringsom jämställer de fristående skolorna med deoffentliga. Min fråga är: Kan två företeelser varamera jämställda med varandra än att stå vid sidanav varandra och vara sidordnade?Avsnittet om ett generellt bidrag till skolsektornhar alstrat tre reservationer, en från moderaternaoch , en och en frånmiljöpartiet. Av tidsskäl kommenterar jag baramoderaternas och reservation. I denkräver man ett nytt förslag till statsbidrag somberäknas per elev och år, är lika stort för kommunaloch fristående skola samt skall följa elevens val avskola. Detta är alltså kraven.Larz har varit inne på detta förut ochuttryckt sig på ett sätt som jag i stort sett kaninstämma i. Reservanterna utgår från -- som hanockså påpekade -- att alla elever på ien kommun kostar lika mycket och att allaelever i en kostnadsklass i gymnasieskolan kostarlika mycket . Det är ju, som , inte alls fallet. Elever i olika stora klasser,elever boende på olika avstånd från skolan, eleverboende i glesbygd/tätort, elever medinlärningssvårigheter, elever med annathemspråk -- alla kostar olika, även om de bor isamma kommun, går i samma skolenhet och isamma årskurs.Reservanterna tycks egentligen bara intressera sigför att bidraget skall vara lika stort för kommunalaoch fristående skolor. Men även om man löser detproblemet enligt reservanternas önskan så kvarstårju alla de avvägningar som jag nämnde, ochåtskilliga fler -- jag tog bara några exempel.Det är just den här kopplingen, att bidragen skallfölja elevens val av skola, som enligt min meninggör reservanternas förslag omöjligt. Enligtreservanterna måste ju genom den s.k.elevpenningsidén dessa elevbidrag bli manifesta ochuppenbara sig som konkreta summor som skallöverföras mellan olika skolenheter, inte baramellan kommunala och fristående, utan ocksåkommunala skolenheter sinsemellan, liksom ocksåmellan en skola i en kommun och enkommunal skola i en annan kommun.Det är i detta läge jag ställer frågan: När vi vet attelever kostar olika mycket, hur skall elevbidragetberäknas om man vill ta hänsyn till olikheter eleveremellan? Jag utgår naturligtvis från att moderateroch folkpartister som talar så mycket om individenoch dess frihet, om hänsyn till individen och desssärart, har tänkt på hur detta skall tillgodoses ideras system. hade det faktiskt varit tiden ochplatsen att närmare utveckla detta, men det hör vimycket litet om.När reservanterna skriver att bidraget skall följaelevens val av skola, är det ju för övrigt fel just ,för inte ens moderater och folkpartister yrkar nu påatt det är eleven som skall välja skola. Deaccepterar utan reservation utskottets skrivning idetta avsnitt. Där står -- som har citerats förut här ikammaren: ''Utskottet anser att utgångspunktenför placering av elever vid skola inom kommunenskall vara elevens närhet till skolan. Kommunenskall emellertid enligt utskottets mening så långtdet är praktiskt och ekonomiskt möjligt tillgodoseelevers och föräldrars önskan om placering vid vissskola. ''Jag skall inte kommentera det avsnittet mera; vårasynpunkter framgick av debatten tidigare här i dag.Folkpartiet åberopar i reservation 19, omriktmärke för klasstorlekar, ett uttalande avutskottet i betänkandet omkommunalt huvudmannaskap för lärare. Det harockså varit föremål för debatt förut här, så jag skallfatta mig ganska kort.Det är riktigt att vi nu inte knyter det riktmärket tillstatsbidragsutformningen, och det beror på att detvisat sig omöjligt att med den nu valdastatsbidragsmodellen göra detta. Därför knyter vi istället riktmärket till det nya förslaget till läroplanför . Krångligare är inte det. Detväsentliga måste ändå vara, , attriktmärket finns i något viktigt dokument som rörskolan.Eftersom återkommer gång pågång till den här punkten och kritiserar oss ochvänsterpartiet, tycker jag att han skall fundera överen sak. Han säger att det tillförs inga resurser.Folkpartiet tillför ju heller inga resurser. EftersomLars är så enveten på den här punkten,måste jag säga att hade en gyllene chansatt haka på yrkande, som finns i enreservation.Lars höll faktiskt på att göra det, menhyggliga som vi är frågade vi om skullereservera sig där också, och då hoppade LarsLeijonborg snabbt av. Det går att ändra på det häri kammaren och göra en vändning till. Om LarsLeijonborg inte gör det, tycker jag att han skall talatyst om resurser. Det är möjligt att har700 à 800 miljoner att lägga på här. Men gör det då!Sedan till reservation 21 av och ,som gäller gymnasieregionerna -- upp detta förut. Reservanterna vill omedelbartavskaffa gymnasieregionerna och låta varjekommun själv besluta om att anordnagymnasieskola. Utskottet anser att man på litetlängre sikt kan göra som reservanterna säger.Däremot anser inte utskottet att man omedelbartbör göra det. Huvudskälet är att kommuner mednyetablerade gymnasieskolor och därmed drygainvesteringskostnader inte skall kunnafå sin gymnasieskola starkt reducerad genom attgrannkommuner öppnar nya skolor. Vi tycker atten övergångstid skulle ge kommunerna i engymnasieregion tid att förbereda sig för den friaetableringen, som även utskottet anser att man påsikt bör tillåta, när man nu ändrarstatsbidragssystemet.Reservanterna säger att de inte delar farhågornasom kommit till uttryck i det här sammanhanget. Vitycker icke förty att det finns sådana farhågor. Dehar, för att ta ett exempel, manifesterat sig i ett brevtill utskottet från Åmåls kommun, där engymnasierektor bedömer att det kan vara sannoliktatt några grannkommuner skulle kunna starta egengymnasieskola, och därför känner man sig hotad.Det är bakgrunden till att utskottets majoritet påden här punkten inte nu går så långt somreservanterna vill.I reservation 30 yrkas avslag på propositionen närdet gäller att inrätta ett särskilt institut förhandikappfrågor inom skolväsendet. Det är välegentligen främst renodlingen av skolverketsuppgifter och koncentration påläroplansutveckling, tillsyn och utvärdering somhar gjort att utskottet ansett sig kunna accepterapropositionens förslag beträffande ett särskilthandikappinstitut. arbete medläroplansutveckling, tillsyn och utvärdering skallsjälvfallet gälla också de handikappade eleverna.På den punkten finns det ingen tveksamhet.Utskottet kan också se fördelar med att samordnalänsskolnämndernas stödorganisation,specialskolorna och den del av SILs uppgifter somhar gällt handikappade, t.ex. produktion avspeciella läromedel.Vi betonar också från utskottets sida att det nyainstitutet och det nya skall etablera ettnära samarbete som också borde borga för att dehandikappade eleverna inte kommer i en sämresituation än nu utan i en bättre.Herr talman! Det här var några korta kommentarertill en del av reservationerna. Jag har inte kunnat taupp alla reservationer, för det medger helt enkeltinte tiden, utan jag ber med detta att få yrka bifalltill utskottets hemställan som helhet.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Jag vill först säga att jag tycker att detvar bra att vi äntligen fick en debatt om innehålletoch om begreppet likvärdig utbildning och omkunskaper och färdigheter. Det var bra att LarsGustafsson försökte reda ut vad man menar med''likvärdig'' och ''likvärdig utbildning''. Det visar attdet behövs en ganska omfattande bevisföring för attklarlägga vad man menar med ''likvärdig'', som ipropositionen används i en mängd olika betydelser.Därtill kommer andras tolkning, skolöverstyrelsenst.ex.Jag instämmer i mycket av det som . Däremot anser jag inte att vårt krav ärtillgodosett. Självklart skall skolan stödja varjeelevs utveckling, men det är inte detsamma som attlåta varje elev utvecklas maximalt. Ett avgrundfelen med vår skola är ju att den inte har haftinriktningen att låta varje elev utvecklas maximaltefter sina förutsättningar.Sedan tycker jag inte att det anges tillräckligt tydligtatt skolans huvuduppgift är att ge kunskaper ochfärdigheter och att denna huvuduppgift äröverordnad andra uppgifter.Att inte denna skolans överordnade uppgift klartoch tydligt anges medför att det blir en sortsdubbelt budskap. Det är svårt för dem som ärverksamma i skolan att tyda detta. Denövergripande signalen måste vara klar ivalsituationer, för både lärare och skolledare, atthuvuduppgiften är att ge kunskaper ochfärdigheter.Ett resultat av att den signalen inte ges i dagensskola är stoffträngseln. Vi har krävt att ämnenaskall ses över, att sådant som är mindre viktigt tasbort och att man när något nytt förs in skall ta bortnågot annat. Det är en utomordentligt grannlagauppgift, men det är särskilt viktigt i en situation närman decentraliserar och avreglerar att det är klartutsagt att skolans huvuduppgift, överordnad andra,är att ge kunskaper och färdigheter.När det gäller våra synpunkter på fristående skolorvill jag understryka att det klart skall sägas att deskolorna är jämbördiga med andra. Det görs inte,och därav vår reservation och vårt krav på ett nyttlagförslag.Till sist vill jag säga något om klasstorlekarna somjag inte har kommenterat förut. Moderatasamlingspartiet har ett särskilt yttrande där vi anseratt undervisningsgrupperna självfallet skall vara såsmå som möjligt men att detta är någonting somskall avgöras lokalt efter de olikaförutsättningarna.Anf. 44 () replik:Herr talman! Det var bra att vårt tillkännagivande om lektorer. Det hörockså till den här listan som gör att jag satte ettnågot högre betyg på utskottets betänkande än påpropositionen.När det gäller klasstorlekar finns i minargumentation ett drag av ''vad var det jag sa'' eller''betalt och kvitterat''. fick vi här en prislapp påvad det kostar att minska klasstorlekarna, om maninte skall ta pengarna inom systemet: ungefär 800miljoner.Att jag är så envis med detta beror på att jag i ettantal debatter , närjag drev tanken att det är möjligt att omfördela,fick höra att det är socialt oacceptabelt, för detkommer att drabba de svagaste eleverna för hårt.Jag tänkte ägna huvuddelen av den här repliken åtfrågan om självstyrande skolor, för jag tycker attden är intressant. Vi är överens om att mera skallbestämmas lokalt. Det finns formuleringar om detbåde i propositionen och i utskottsbetänkandet.Att det då emellanåt kan inträffa intressekonflikter,det vet vi av verkligheten, och det är lätt attföreställa sig att det uppstår sådana i framtiden.Föräldrar, elever och lärare på en gymnasieskolatycker att verksamheten är ganska bra som den är.Den kommunala skolstyrelsen anser attgymnasieskolan skall tillföras en viss yrkesinriktadlinje därför att det vore bra för orten. Det är alltsåtvå åsikter som står emot varandra. Jag tycker attdet inte är alldeles enkelt att tala om vilken av debåda åsikterna som skall få göra sig gällande. Minpoäng med en lagstiftning som ger stöd åt de lokaltverksamma är att sådana intressekonflikter pånågot sätt skall kunna överprövas. Jag ser framförmig att konflikter av den här typen får hanteras avt.ex. förvaltningsdomstol, där skolstyrelsen medsina politiska målsättningar och med stöd avlagstiftning driver sin uppfattning och där de lokaltverksamma med stöd av lagen om självstyrandeskolor hävdar sin mening. Därefter får en tredjepart slita tvisten. Vi kan polemisera om detta. Bådesocialdemokraterna och t.ex. folkpartietliberalerna strävar både i fråga om resurser och valav skola i en riktning som gör att dessa problemuppkommer. Det är därför riktigt med en positivdialog.Anf. 45 (mp) replik:Herr talman! Jag vill än en gång ta upp förslagetom att överlämna till en juridisk person, t.ex. enekonomisk förening där föräldrar ingår, att drivaexempelvis en Montessoriskola eller annanfristående skola. Att utreda hur detta juridiskt skallkunna ske det bör väl inte vara farligt. Alla bordeenligt betänkandet ha rätt att starta profilskolor.Lars säger att vi inte kan få det bättreoch att dessa fristående skolor skall stå sida vidsida. Men det finns ju fortfarande hakar kvar, ochvi har genom vår reservation på denna punkt velatpeka på dessa.Som jag tidigare sade arbetar rätt mångakommittéer, utredningar och beredningar, somskulle kunna se över också denna fråga. Vi behöveralltså inte arbeta fram något förslag här och nu.Vår reservation nr 18 går ut på att förenklastatsbidragssystemet genom att dela upp statensbidrag till kommunerna på dels ettutjämningsbidrag, dels en elevpeng, dels ettbarnomsorgsbidrag, som går till institutionerna.Jag skulle gärna vilja ha en kommentar till detförslaget. Vi anser att det innebär en förenklingjämfört med det nuvarande systemet, sominrymmer en hel del viktningsvariabler.Anf. 46 () replik:Herr talman! säger att vikanske är överens om att vi vill öka inflytandet.Men socialdemokraterna och skiljersig åt när det gäller hur elevinflytandet skall öka.Det är något förvånande att utskottets ordförandenu anger detta skäl för att våra partier inte kunnatkomma överens i denna fråga. Vi i vänsterpartietanger ju inte i vår motion eller reservation hurelevinflytandet skall öka. Anledningen härtilltrodde jag att jag hade klargjort i mitt anförande.Vi tror inte att vi har några universallösningar. Menjag anser att det borde vara möjligt att föra endiskussion om hur elevinflytandet skall kunna ökas.Därför borde man kunna bifalla vårt yrkande attriksdagen skall begära ett förslag från regeringen.Också i en decentraliserad skola måste det varamöjligt att diskutera vad vi tycker är ett mycketallvarligt problem, nämligen denväldokumenterade bristen på elevinflytande. Manborde därför föreslå åtgärder för att underlätta ochöka elevinflytandet. Detta skall inte förväxlas meden central reglering. Jag förstår uppriktigt sagt intevarför använder argument motcentrala reglers begränsade betydelse för ettelevinflytande. Vi har inte föreslagit någon centralreglering av hur elevinflytandet skall gå till. Vad vihar föreslagit är att elevernas rätt till inflytandeklart skall framgå av skollagen. Det gör vi eftersomvi anser att skollagen bör vara ett centralträttesnöre för all verksamhet i skolan.Jag vill upprepa vad jag sade i mitt anförande:Riksdagen kan aldrig kommendera fram en braskola. Det kommer an på dem som har sindagliga verksamhet i skolan. Men vi kan genomolika beslut försvåra eller underlätta en positivutveckling i skolan.Det är en sådan diskussion jag efterlyser, och jaghade hoppats att vi skulle ha kunnat kommaöverens om att inleda en sådan diskussion ochutifrån den komma fram till de åtgärder som skullekunna underlätta och öka elevinflytandet.Anf. 47 () replik:Herr talman! Till vill jagsäga att jag citerade ganska mycket därför att jagville visa att de formuleringar som hari sina reservationer och i ett särkskilt yttrande ochformuleringarna dels i utskottsbetänkandet, dels iandra dokument som är viktiga i det härsammanhanget ligger oerhört nära varandra i vissaavseenden. Jag förstår att jag inte kan övertygaAnn-Cathrine på den här punkten, utanhon får tycka att uttrycket ''att utvecklas maximaltefter sina förutsättningar'' är någonting annat änvad som står i dessa dokument. Min förhoppning ärbara att vi genom en sådan här debatt för andraskall kunna påvisa skillnaderna i valörerna. Jagtycker nästan att vi närmar oss en semantiskdiskussion på den här punkten.Det glädjer mig att tonadened det annars så vanliga kulsprutemässigahamrandet om hur dålig den svenska skolan är.Hon gjorde det i varje fall i sin replik.Låt mig sedan till säga att det intevar jag som satte upp någon prislapp. Jag barakonstaterade att har en reservation,där man anger den summa som partiet vill lägga på.Den summan var nära att halkapå. I sista stund vek han av, men han kan ju hoppapå den summan igen. Jag hade alltså ingaprislappar, utan jag bara konstaterade att det finnsen reservation som kan ansluta sigtill om han kan få sitt parti bakom sig i fall han villlägga på mellan 700 och 800 milj.kr.Så till frågan om självstyrande skolor. LarsLeijonborg säger att lagstiftningen är ett stöd i detsammanhanget. Men om man jämför helaformuleringen i reservation medutskottets formulering finner man att det inteföreligger någon skillnad i sättet att förankra dethela. förslag är inte säkrare, sett ur deberördas synpunkter, än utskottets formulering.Det tycker jag att man skall göra klart för sig.Jag sade, , att försöken attlagreglera centralt inte varit särskilt framgångsrika.Det har erfarenheten visat, och det borde mankanske ta till sig. Den generella regleringenhänvisade jag till genom citatet ur skollagen om dedemokratiska grundvärderingarna. Det är detgenerella man kan säga centralt. Sedan får man pålokal nivå tolka lagen. Genom att det står i lag kandet prövas i olika sammanhang. Det borde räcka ifråga om central reglering. Annars blir återigenallmänna formuleringar, som inte är särskilt mycketatt hålla sig i när man kommer till den konkretasituationen i skolan.Anf. 48 ()replik:Herr talman! Det är riktigt att kan övertyga mig. Det är inte bara ensemantisk skillnad, utan det gäller frågan om attvara tydlig när man formulerar mål och vad skolanskall innehålla, hur läroplanerna skall utformassamt vilka kunskaper och färdigheter eleverna skallfå, vilken kvalitet vi skall ha på skolan.Jag håller förvisso med dem som sagt att det finnsmycket fint i den svenska skolan. Det görsfantastiska insatser av elever och lärare och även avväldigt många föräldrar. Men det finns problem,och de flesta av problemen bottnar just i att maninte varit tillräckligt tydlig när det gäller skolanshuvuduppgift, dvs. att det inte ses som skolanshuvuduppgift att bibringa kunskaper ochfärdigheter. Det är så väldigt mycket annat somskolan skall göra. Man får tecken på det när manundersöker lärarnas attityder till sitt arbete.Lärarna talar då om stress och en känsla att intehinna och orka med. Man märker att lärarna flyryrket och lärarutbildningen inte är tillräckligtattraktiv. Det är precis detta det handlar om. När vinu skall lägga ut ansvaret till verksamheten, är detsärskilt viktigt att man är tydlig på de härpunkterna, så att det blir en klar signal om vadlärarna skall ägna sig åt i sitt arbete. Det är därför vihar krävt en definition av begreppet ''likvärdighet''och att skolans huvuduppgift skall anges somöverordnad, nämligen att bibringa kunskap ochfärdigheter.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag anser att det kvarstår en skillnadi majoritetens och minoritetens skrivningar när detgäller de lokalt verksammas möjligheter att hävdasin rätt. Enligt modell har den enaparten, kommunen, rätt att avgöra vad somskall gälla. Enligt den modell som jag har anslutitmig till blir det två parter som får framföra sinaåsikter. Även de lokalt verksamma har juridiskuppbackning, och sedan får en tredje part, t.ex. enförvaltningsdomstol, slita tvisten.När det gäller de 800 milj.kr. som vpk föreslår i sinreservation minns jag inte riktigt den incidenten attjag skulle ha varit på väg att ansluta mig till detförslaget. Det måste i så fall ha varit ett olycksfall iarbetet. Vi har alldeles avgjort inte 800 milj.kr. Vi har fullt upp med att diskuterahur vi skall ställa oss när parti förfram förslag om besparing med samma summa påskolområdet.Anf. 50 (mp) replik:Herr talman! Jag vill upprepa min fråga när detgäller det generella statsbidraget kontra enelevpeng. Vi har alltså föreslagit att det skall införasett generellt statsbidrag till kommunens helaverksamhet i form av ett utjämningsbidrag, varsstorlek blir beroende av kommunens skattekraftoch struktur. Detta bidrag skall alltså täcka helaområdet. Dessutom skulle det utgå en elevpengsom följer eleven till skolan, vare sig det är enkommunal, kooperativ eller fristående skola, somär godkänd enligt skolplanen. Jag vill ha enkommentar till den idéen, som skulle förenkla helastatsbidragssystemet.Anf. 51 () replik:Herr talman! talade i sinsenaste replik mycket om att läroplanerna skallvara tydliga.