prot · GE0936 · 1990-11-30 00:00:00 — Jag är mycket intresserad av att fåhöra vem som gör den översynen, när den skall blifärdig och vad man har tänkt sig att den skall ledatill.Anf. 40 Socialminister ():Fru talman! Det är ochförsäkringsgivarna som är avtalsparter när detgäller patientförsäkringen. Det statliga ansvaretregleras på särskilt sätt. Som jag sade i mittinledande anförande pågår en översyn, och denskall presenteras vid mötevåren 1991.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1990/91:49 om EGstorskfiske i den svenska fiskezonenAnf. 41 Jordbruksminister ():Fru talman! har med anknytning tillden s.k. anpassningsöverenskommelsen mellanSverige och EG ställt tre frågor angåendeEGs torskfiske i den svenska fiskezonen iÖstersjön. Denna överenskommelse i form av ettomfångsrikt tilläggsprotokoll med bilagor ianslutning till frihandelsavtal med EG,föranleddes av att EG utvidgades till att omfattaäven och . Den del avanpassningsöverenskommelsen som särskiltåsyftas, är en brevväxling rörande jordbruks- ochfiskeområdena.Jens två första frågor berör åretsfiskekvotförhandlingar med EG avseende utbytetför . Frågorna är närbesläktade. Därför tar jagupp dem i ett sammanhang. Frågan är om jag skallverka för en instruktion till den svenskaförhandlingsdelegationen av innebörd att denna,med stöd av vissa skrivningar ianpassningsöverenskommelsens nämndabrevväxling och av senare inträffadeomständigheter, skall söka få till stånd enbegränsning av EGs torskfiske i SverigesÖstersjözon främst genom en nedskärning av EGsårliga torskkvot, vilken enligt brevväxlingen liggerpå 2 500 ton.Först känner jag mig föranlåten att göra enkommentar till interpellantens inledandebeskrivning av brevväxlingen. sägeratt bytte bort fiskekvoter mot vissatullättnader, bl.a. på frysta ärter. Det är litetförvånande att , med sin näraanknytning till fisket, förbigår med tystnad vad vifrämst uppnådde med brevväxlingen, nämligen eninte obetydlig bräsch i EGs tullmur kring fisk ochfiskprodukter. T.ex. tillgodosågs ett angeläget, oftaupprepat krav från yrkesfisket genom tullfrihet för20 svensk sill.Vidare hänvisas i interpellationen till två bilateralainternationella överenskommelser som Sverigeingått 1988, således efteranpassningsöverenskommelsen med EG 1986.Genom överenskommelsen med omden s.k. vita zonen öster om , fick Sverige75 % av denna zon. Parterna fick vissatjugoåriga fiskerättigheter i varandras delar av denf.d. vita zonen.I anslutning till denna uppgörelse träffades enöverenskommelse med EG om EGs fiske i densvenska zondelen, som ju har varitinternationellt vatten och där det rått fritt fiske avstor betydelse för EG. Inte minst med hänsyn tilldessa förhållanden blev vår del av den f.d. vitazonen föremål för en separat kvotreglering i vårtinternationella kvotutbyte.Jens hävdar nu att vår del av den f.d. vitazonen ligger utanför den egentliga svenskafiskezonen och därmed också utanföranpassningsöverenskommelsens brevväxling från1986. Detta i förening med den torsk-TAC omendast , som man för enats om försvensk zon , skulle berättiga oss att''kraftigt reducera'' EGs fasta torskkvot för nästa åri den ursprungliga svenska zonen, dvs. zonen medde gränser den hade före maj 1988.Till att börja med måste det konstateras att densvenska delen av den f.d. vita zonen ingår iSveriges fiskezon i . I och meduppgörelsen med flyttadesgränsen för zon österut. Det är visserligensant att nytillskottet i vissa avseenden är föremål försärreglering, men därmed har man inte skapat enandra svensk fiskezon.Om man studerar brevväxlingen kan mankonstatera att det endast är tal om den svenskafiskezonen i utan några reservationer.Nästa års torsk-TAC för den svenska zonen har vidden senaste sessionen med Östersjökommissionenfastställts till drygt . Därmed passerasinte den nivågräns under vilken EGs fastatorskkvot skall reduceras.Med stöd av själva brevväxlingen går det såledesinte utan vidare att gentemot EG hävda att kvoteni fråga bör skäras ned . Å andra sidan ärdet givetvis tänkbart att söka öppna en diskussionmed EG om den aktuella reduktionsklausulenunder hänvisning till att den svenska Östersjözonenutvidgats . En sådan diskussion falleremellertid utanför ramen för de årligaförhandlingarna om balanserat kvotutbyte under1977 års fiskeavtal mellan och EG.Interpellationen tar också upp ett ställe i 1986 årsbrevväxling som berör parternas ''fiskemönster''inom ramen för nyssnämnda fiskeavtal. Detta ställeuttrycker en strävan att söka bevara då rådandefiskemönster med reservation för oförutsebarabiologiska omständigheter.Östersjöns torskbestånd har minskat väsentligtunder senare år. menar nu att dennaminskning är en sådan biologisk omständighet somborde rubba EGs fiskemönster inom det årligakvotutbytet med SverigeHärmed kommer interpellationen in påkvotutbytesförhandlingarna med EG för 1991.Dessa har slutförts i Bryssel.När det gäller torsken blev resultatet följande.Jämfört med får EG vidkännas en avsevärdminskning av sitt fiske i vår Östersjözon. I EGsÖstersjözon, som utvidgats till följd av , får en kvotökning för torsksom ett led i avvecklingen av våra fiskerelationermed det forna Östtyskland.Beträffande förhandlingsresultatet i övrigt kannämnas att den ekonomiska balansen i vårtkvotutbyte med EG har förbättrats och att Sverige1991 får oförändrade fångstmöjligheter i ,trots den tidigare nämnda minskningen för EG iÖstersjön och trots aviserade ytterligare allmännafångstbegränsningar i Nordsjön.En enig svensk förhandlingsdelegation, i vilkeningår ledande företrädare för det svenskayrkesfisket, rekommenderar den föreliggandeöverenskommelsen med EG till slutligtantagande. Jag förmodar att inte haranledning att där anmäla en avvikande uppfattning.Formuleringen av interpellationens tredje och sistafråga kan förleda en att tro att helstser att man upphäver helaanpassningsöverenskommelsen med EG ,som utgör en betydande utvidgning och enintegrerande del av vårt ursprungligafrihandelsavtal med EG.Anpassningsöverenskommelsen i sin helhet, dvs. ''tilläggsprotokollet'' till frihandelsavtalet med alladärtill anslutande dokument, omfattar främst enmängd varuområden utanför jordbruks- ochfiskesektorerna. Jag förmodar emellertid att JensEriksson inte tänker sig ett upphävande av heladetta avtalskomplex utan endast av den därtillhörande jordbruks- och fiskebrevväxlingen, somdet varit tal om i det föregående.Inledningsvis påpekade jag att brevväxlingen ivågskålen till förmån har en radtullättnader för vårt fiske och vårfiskberedningsindustri. Jag har svårt att tro att detär en allmän uppfattning inom svensk fiskerinäringatt vilja borts efrån dessa tullförmåner.Slutligen vill jag erinra om följande. Som alla välkänner till håller och övriga EFTA-länderpå att förhandla om ett breddat och fördjupatsamarbete med EG inom ett europeisktekonomiskt samarbetsområde, EES. Dessaförhandlingar omfattar ett mycket brett spektrum,inkl. Innan de har slutförts, kan detfrån svensk sida knappast bli aktuellt att övervägaen begäran om omförhandling av någon del ianpassningsöverenskommelsen från 1986.Anf. 42 ():Fru talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret på min interpellation. Jag saknar tyvärr isvaret den goda viljan att tillvarata det svenskafiskets intressen gentemot EG.Jordbruksministern kommenterar i sitt svar att jag imin interpellation påpekar att har bytt bortfiskerättigheter mot vissa tullättnader, bl.a. påfrysta ärtor. Det är sanning, jordbruksministern.Jag kunde dessutom ha lagt till att vi till viss del harfrånsagt oss vår rätt att bestämma över våra vatten.Trots att vi har köpt tullfrihet för sill fickvi ändå tull . Det känner säkertjorbruksministern till. Det berodde på EGs sätt atttillämpa avtalet. Det är inte enda gången avtaletfungerat dåligt och till nackdel.När det gäller brevväxlingen, som både jag ochjordbruksministern hänvisar till, är det EG som stårbakom de formuleringar på s. 102 i propositionenrörande en neddragning av deras kvoter som jaghar citerat i min interpellation.Eftersom EG i dessaförhandlingar tidigare hävdat att vad som stått ideras brev gäller, torde det inte vara någonsvårighet för jordbruksministern att hävdadetsamma.Det är alltså EG som fastslagit att EGs kvot skallminskas om vår kvotandel understiger 40 000 tonoch att EGs fiske skall, med reservation föroförutsebara biologiska omständigheter, behålladet tidigare fiskemönstret. Jag hävdar attoförutsebara biologiska omständigheter talarför att vi mot bakgrund av avtalet kan reduceraEGs fiske. Med kännedom om torskbeståndet iÖstersjön kan jag inte vara ensam om dennauppfattning.Det är rätt som jordbruksministern säger, att det ibrevväxlingen endast är tal om densvenska fiskezonen. Det är därför med rätta jaghävdar att utökningen genom överenskommelsenom vita zonen inte omfattas av avtalet med avtal med EG som underskrevs ,framgår att EG oreserverat erkänner Sverigessuveräna fiskejurisdiktion över ifrågavarandespeciella område av . Därav följer attEGs fartyg i princip måste ha licens för att opererainom området. De har ocksårapporteringsskyldighet när det gäller fångster samtin- och utpassering.Den svenska delen av den f.d. vita zonen utgör enseparat del av svenska fiskezonen i medsärskild fiskereglering. Därom torde vi kunna varaense. Beträffande kvotförhandlingarna för 1991säger jordbruksministern att EG fått vidkännas enavsevärd minskning och att har fått enökning i anledning av . Jaghar ingen möjlighet att bedöma detta, då jag intekänner till resultatet av förhandlingarna. Jag vetinte om EGs fiske i vita zonen skurits ned. I så fallär det i överensstämmelse med riksdagensuttalande. Det tycker jag är bra, och jag sättervärde på att uttalande respekteras.Om en ändring av EGs fiskemönster ocksågenomförts är detta också bra, och det tillmötesgåri så fall ett av mina krav. Jag vill dock göra klart förjordbruksministern att det förhållandet att fisketsföreträdare rekommenderat den föreliggandeöverenskommelsen inte fråntar mig rätten att ha enuppfattning om avtalet är bra eller dåligt. Jagförstår inte vad jordbruksministern menar när hansäger att jag inte har anledning att ha en avvikandemening. Det beror på avtalet, --jordbruksministern. Man har tidigare träffat avtalvare sig fisket tyckt si eller så. EG-rädslan har oftavarit större än hänsynen till svenskt fiske.Den ekonomiska balansen har förbättrats, sägerjordbruksministern. Jag tolkar detta så, att detfortfarande är obalans till nackdel. Det ärsnart att vi får balans i avtalen. EGstorskekvivalent, där vi fått betala med torsk föratt få sill, som vi bytt till oss torskhos östsstaterna och betalat varje kilo torsk med 4--sill, kan man inte med bästa vilja i världenpåstå är bra för svenskt fiske.Jag var med innan anpassningsavtalet kom tillstånd. Det var bättre för svenskt fiske då. Därförser jag gärna att avtalet upphävs. Jag har interäknat med att jordbruksministern skall hålla medmig om att anpassningsavtalet är olyckligt. Men jagär besviken på att inte är beredd attutnyttja avtalet till fördel på punkter därEG har gett direktiven. Det minskar inte min oroför fiskets framtid och kommande EES-avtal.Anf. 43 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är mycket tråkigt att från verklighet och realiteter när han såperspektivlöst framställer det som att skullege efter för EG i en situation där de flesta länder,inte minst inom EG, har utomordentligt storabesvär i sina fiskeförhandlingar med varandra.Sverige är ett av de få länder som har lyckatsutvidga sitt fiske, trots de biologiska begränsningarsom också vi måste ta hänsyn till. Vi har kommittillbaka i och fått ett avtal om Östersjönsom medger oss själva ett torskfiske, somländerna inom EG får minska sitt torskfiske iÖstersjön.Den senaste kvotförhandlingen innebär att EG fårminska sitt torskfiske både i denursprungliga delen av zonen och i den f.d. vitazonen. har , som måste känna till, i förhandlingar för kunnat öka vårandel av torskfisket i från till23,. Det har vi kunnat göra trots debegränsningar som råder, och trots den mycketbesvärliga situation som råder både när det gällerbestånden och konflikter mellan olika länder. Attsedan komma och säga att regeringen inte skulletillvarata svenska intressen gentemot EG ärverkligen perspektivlöst, . Det varnågot av ''surt, sa räven'' över detta inlägg. Jagbeklagar att , som är väl insatt ifrågorna, behöver ta till den typen avargumentering.I sak förhåller det sig så, att anpassningsöverenskommelsesom om ingenting hade hänt därefter. Också dettaär någonting som jag beklagar. Efteröverenskommelsen med om denvita zonen har fått helt andra möjligheteratt förhandla med EG. Vi har kommit tillbaka iNordsjön och fått kontroll och ordning på det somtidigare var ett utbrett rovfiske i den f.d. vita zoneni , och vi har dessutom kunnat öka vårandel i Östersjön.Sammanfattningsvis menar jag att regeringen vältillgodoser svenska intressen. Fiskets företrädarerekommenderar också den förhandlingslösningsom våra förhandlare i på ett skickligt sätthar kommit fram till för slutligt antagande dennavecka. tolkning att det skulle varatvå zoner i är felaktig, vilket jag ocksåsagt i mitt interpellationssvar. Överenskommelsenger inte utrymme för tolkning.Anf. 44 ():Fru talman! Jordbruksministern tar upp deproblem som man har inbördes inom EG. Jag anserinte att vi för del kan lösa de problem manhar där, och vi har inte råd att betala för att de löses.Vi har alldeles tillräckligt med våra egna problem.Det svenska fisket har så stora problem att vinästan behöver EGs stöd i stället för att lösa problem genom att ge dem stöd.Jordbruksministern tar upp det avtalsom har träffats. Jag kan inte diskutera detta avtal,eftersom jag inte vet vad det innehåller. Om jaghade vetat det, skulle jag ha diskuterat avtalet. Menjag litar på det jordbruksministern säger, nämligenatt man har minskat EGs fiske i den vita zonen ienlighet med uttalande, och det anserjag är bra. Man har också minskat det utbyte somEG haft i den tidigare svenska fiskezonen, och dettillmötesgår i så fall ett av mina krav, nämligen skall skära ner EGs fiske i den svenska zonen.Sverige har fått en ökad andel av torsken iÖstersjön genom förhandlingarna i . Detberodde på att vi fått ett ytterligare tillskott till densvenska fiskezonen. Vi har alltså fått ytterligare ettpar procent av fiskerika vatten. Detta anser jag merbekräftar min inställning att den vita zonen hartillkommit tidigare och att den utgör enspeciell del av den svenska fiskezonen genom detavtal som träffats med ,där vi reglerar fisket på ett helt annat sätt än vadhar gjort tidigare.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1990/91:75 omrotdeformation på barrträd m.m.Anf. 45Jorbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att tillsätta en utredning somundersöker omfattningen av sådanarotdeformationer hos barrträden som orsakarinstabilitet, s.k. rotsnurr, och om jag är beredd attlåta göra tillräckligt många fältundersökningar föratt få en överblick av omfattningen av dessa skador.Föryngringen av skogen är en viktig del i detsvenska skogsbruket. Redan i 1903 årsskogsvårdslag fastslogs principen om långsiktighushållning som grundläggande för svensktskogsbruk. Regler om återbeskogning efteravverkning har alltsedan dess spelat en central rolli skogslagstiftningen.Varje år anläggs i ny skog på drygt 200 000hektar. En stor del sker genom plantering.Närmare 500 miljoner plantor sätt ut . Föratt skapa goda skogar för framtiden krävs att manär noga med valet av föryngringsmetod så att mananpassar åtgärderna till rådandemarkförhållanden. Vidare krävs att man sätter uttillräckligt många och tillräckligt bra plantor och attskogsskötseln därefter blir sådan attåterväxtresultatet blir det bästa möjliga.Frågan om rotdeformation hos skogsplantor, ellerrotsnurr, är ett känt problem. Det haruppmärksammats av såväl forskarna vid som ochskogsägarna själva. Det problem som RagnhildPohanka tar upp avser s.k. täckrotsplantor som, dåde började användas i stor utsträckning, odlades ipapperskrukor som gav plantan sämre möjlighet attutveckla rötterna på ett normalt sätt i skogsmarken.Även om plantan inte dör kan missbildningenmedföra att de växande träden inte utvecklar denstabilitet som krävs för att klara klimatiskapåfrestningar såsom vind och snö.För att få en översiktlig bild av omfattningen avplantor med dålig rotutveckling och stabilitet i äldretäckrotsplanteringar har låtitundersöka planteringarna av tall --1983 hos markägarna i norra och mellersta Sverige.Undersökningen visar att av den planteradearealen i de berörda länen var iså dålig kondition att den borde planteras om. Flerafaktorer än rotdeformation kan vara orsak till dedåliga planteringsresultaten, t.ex. fel härstamninghos plantorna, fel trädslag, olämpligmarkberedning, dålig plantering eller uppfrysningpå finjordsrika marker.Genom nya och bättre plantodlingssystem kanrisken för rotdeformation minskas. Vidproduktionen av täckrotsplantor påverkas plantansmöjlighet att utbilda ett bra rotsystem framför alltav typen av odlingsbehållare och av odlingstidenslängd. Inom har manför avsikt att i ett större forskningsprojekt närmareundersöka vilken inverkan dessa två faktorer har.Också i plantskolorna bedrivs utvecklingsarbeteinom detta område.Men det är också viktigt att skogsplanteringarnautförs omsorgsfullt. För att få en god rotutvecklingefter planteringen krävs dels att man väljer rättträdslag, dels att man gör en lämpligmarkberedning och planterar plantan på rätt ställe.I skogsvårdsorganisationens rådgivning tillskogsägarna lägger man stor vikt vid dessa frågor.Tjänstemännen har fått särskild utbildning iskogsmarkens ekologi, och motsvarande utbildningges nu till tusentals skogsägare runt om i landet istudiekampanjen ''Rikare skog''.Mot bakgrund av de erfarenheter vi har är detenligt min mening av betydelse att alla skogsägareoch de som säljer skogsplantor uppmärksammarbehovet av god plantkvalitet och omsorgsfullplantering. Det är också viktigt att de nyakunskaper som kommer fram snabbt förs ut tillskogsägarna och plantproducenterna.Jag har i mitt svar försökt redovisa en del av detarbete som redan pågår för att klarlägga dennafråga. Omfattningen av problemet är relativt välkänd. Däremot kan det vara motiverat att ökakunskapen om konsekvenserna, och sådant arbetepågår också. De åtgärder som är alltså redan påbörjade.Anf. 46 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret.Jag delar inte jordbruksministerns uppfattning omatt detta förhållande är väl känt. Vissa årskullar avträd har undersökts, men eftersom det fortfarandeplanteras täckrotsplantor som genererar rotsnurrbetyder det att omfattningen inte är väl känd.Sedan 1970-talets början och fram till haranvänts plantor och planteringsmetoder somorsakar s.k. rotsnurr. Rotsnurr innebär att rötternasnurrar runt rothalsen på ungträdet. ,eller , blir trädet så försvagat att detkan angripas av bl.a. Griminellasvampen ellertippar omkull av snö och blåst.Svensk tall liksom contorta och gran drabbas nu iohygglig omfattning av denna rotsnurr. Deekonomiska skadeverkningarna för rör sigom mångmiljardbelopp. Det är en stor omfattning.Är jordbruksministern beredd att personligen medskogsexperter på skadeplatser ta del av dennakatastrof?Jag har själv besökt hygge efter hygge där två till tremeter höga träd faller omkull om jag bokstavligenbara knuffar dem. Lika lätt har jag ryckt upp två tillsexåriga plantor på andra hyggen. De har ocksåhaft rotsnurr. Visst är paperpot en av orsakerna tillrotsnurr, dvs. att rötterna växer runt stammen ochtill slut stryper vätske- och näringstillförseln.Meningen var att papperskrukan skulle förmultnaefter . Metoden infördes på allvar inomskogsbruket och blev snabbtpopulär eftersom hanteringen var smidig och deömtåliga rötterna skyddade. Det kan dröja 10 till 15år innan problemet blir tydligt. Virket är då ändåvärdelöst, och alla år av tillväxt är bortkastade.Enligt domänverkets huvudkontor i hardomänverket planterat ca 100 000--150 000 ha medpaperpot bara i , och först --1988upphörde man helt med detta. Därtill skall läggasde andra Norrlandslänens skogsbolagens ochprivata skogsägares planteringar. Jag kan inte göranågon beräkning, eftersom jag inte har fått framuppgifter på hur stor andelen är med rotsnurr. skogsbolag har aldrig använt paperpot, men harändå drabbats av rotsnurr.Många bolag har köpt sina paperpot avskogsvårdsstyrelsen som har en märklig dubbelrollbåde som tillsynsmyndighet och plantförsäljare.SCA har inte använt paperpot men har ändåliknande problem. SCA använde till en börjanKopparforsmetoden i små plastkrukor som varsläta inuti. Men har krukan modifierats medstyrlister, s.k. HIKO. Resultaten har då blivitbättre. Dock fortsätter rötterna att ''snurra''. Jaghar med egna ögon sett de planteringar som har''snurrat''.På t.ex. en plantering, ca 200 ha,som hade planterats med täckrotsplantor haderedan var och varannan planta dött. Skogsfacketville slå larm. Medlemmarna har ju genomsitt arbete tvingats se dessa fruktansvärdaskandaler. Men jag vet inte om man har agerat i denomfattning man ställde i utsikt --september. Om facket skulle agera är det enmaktfaktor att räkna med.Att det även finns andra orsaker som ger plantornadålig stabilitet och överlevnad är väl känt, t.ex.humustäckets tjocklek, vattenstress, frost,älgskador osv. Jag har här en rapport från en kändundersökning gjord av påSvenska . Han har dåkommit fram till att bäst resultat blir det av naturligföryngring. Där finns i stort sett inga plantor medrotsnurr. Om det finns är det så litet att tillväxteninte påverkas. Barrotsplantor finns inte med iundersökningen, men de har en bättre tillväxt omde sköts och planteras på rätt sätt. Näst bäst ärPlantsystem 80. I övrigt har sex planttyper väsentligomfattning av rotsnurr.Ser man till de plantor som står på ''normal'' mark --inte de dåliga markerna där siffrorna är ännuhögre -- blir ändå andelen rotbrott och lutande trädefter nedböjning onormalt hög. Paperpot 308 ärden planttyp som tillsammans med några andraplanttyper har kraftiga snurrdeformationer -- 25 %.När man värderar ett rotsystems stabiliserandefunktion spelar den totala rotarean en stor rollliksom rotsystemets deformationsgrad. Man skullekunna uttrycka det som att förutom kvantitet krävsdet också god kvalitet på rotsystemet för att få ettstabilt träd. Naturligt föryngrade plantor uppfylleralla kriterier. Det är den planttyp som har bästförutsättning att klara stjälpande moment.Barrotsplantor och naturlig föryngring med enplantering utan ackord skulle oerhört väl förhöjadenna föryngring och ge stabila plantor. Vidackordsplantering händer det också att rötterna blirdeformerade -- man trampar ju till runt roten -- ochroten växer i en vinkel.Det kostar . per ha att beskoga ett nyttområde. Lägger man till förlorad tillväxttid igenomsnitt, vad kostar inte det?Anf. 47 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag har liksom svårigheterna med rotsnurr. Det är ettmycket allvarligt problem. Jag tror inte att det finnsnågon som helst skillnad i vår beskrivning avproblemet. Det innebär att på dåliga marker,särskilt i , där tekniker har använts somleder fram till rotsnurr, behöver det görasomplanteringar. Det handlar om stora skador. Utanatt vara fackkunnig tror jag att det inte bara handlarom paperpot eller vilken typ av planta som haranvänts.Det kan också ha att göra med att i näringsfattigmark söker sig rötterna till det som är mestnäringsrikt. Har man då ett näringsrikt hölje kringsjälva roten, vecklar roten in sig i sig själv. Markenkan ha betydelse. Jag tror att vi är överens om dettaoch att det är ett mycket allvarligt problem.Ragnhild Pohankas frågeställning i interpellationenberör dels om vi skall undersöka omfattningen avrotdeformationerna, dels om vi vill göra tillräckligafältundersökningar -- skogsbolagen, privataskogsägare och jag -- för att få en överblick avomfattningen. Jag har svarat på detta. Eftersomalla är överens om att det här är allvarligt är detmånga som arbetar med det. Jag har redovisatlantbruksuniversitetets arbete, som RagnhildPohanka känner till.