prot · GE0928 · 1990-11-20 00:00:00 — Den svenskaekonomin är inte betjänt av en politik som försökerskydda vissa branscher från utländsk konkurrens.Detta skulle endast medföra sämreresursfördelning, lägre tillväxt och i förlängningenen sämre välfärdsutveckling.Regeringens politik syftar i stället till att stärka densvenska småföretagssektorn och förbereda den påen ökad utländsk konkurrens.Regeringens arbete följer i princip två linjer.För det första bedriver regeringen enaktiv småföretagspolitik som genom finansierings-,utbildnings-, informations- och konsultinsatsersyftar till att öka småföretagens kompetens ochkonkurrenskraft. har dessaåtgärder dessutom kompletterats med särskildainsatser, bl.a. i form av konsekvensanalyser förenskilda företag rörande de hot och möjlighetersom ett svenskt närmande till EG kan medföra.För det andra strävar regeringen efter att ge desvenska småföretagen möjlighet att delta i EGssmåföretagsprogram. och övriga EFTA-länder diskuterar med EGmöjligheterna och formerna för en medverkan idessa program.Krister Skånberg pekar i sin fråga på två typer avsmåföretag som kommer att få det särskiltbesvärligt --underleverantörerna och de företag som levererartill den offentliga sektorn.Låt mig först ta upp frågan omunderleverantörerna. Samhället kommer underden närmaste treårsperioden att satsa ca 400milj.kr. i syfte att underlätta utveckling ochomstrukturering av den svenskaunderleverantörsindustrin.Styrelsen för teknisk utveckling, Industrifondenoch delegationen för verkstadsteknisk utvecklingbidrar med finansierings- och rådgivningsinsatserför produkt- och produktionsutveckling.Exportrådet stödjer mångaunderleverantörsföretag som vill etablerainternationella kundkontakter och utveckla sinexport. bedriver en uppsökandeverksamhet som bl.a. syftar till att få till ståndsamverkansdiskussioner mellan berördaunderleverantörsföretag.Låt mig slutligen kommentera de farhågor somKrister Skånberg framför vad gäller småföretagsom levererar till den offentliga sektorn. EGspolitik inom detta område inriktas framför allt påatt skapa ökade möjligheter för såväl inhemskasmåföretag som för utländska konkurrenter vidoffentlig upphandling och att därigenom ökakonkurrensen.För svensk del kan detta komma att innebära enökad konkurrens från utländska företag för deföretag som levererar till den offentligasektorn. Men det skapar framför allt möjligheterför de svenska företagen, såväl stora som små, attkomma in på den stora marknad som den offentligaupphandlingen inom EG utgör.Anf. 159 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret somär väl strukturerat.Jag får intrycket att vi båda inser att det finnsproblem. Frågan är hur man skall hantera dem. Jagkonstaterar att det handlar om konkurrens på olikavillkor. De företag som de svenska företagen skallkonkurrera med är ju normalt väsentligt större. Idet här fallet har jag oroat mig för småföretagen.Vi kan först se på underleverantörsföretagen. Dehotas faktiskt på två sätt. Det ena sättet är att endel av de svenska företagen flyttar ut och därmedsannolikt söker sig till underleverantörer på dennya lokala marknaden. Vissaprimärunderleverantörsföretag kan följa med. Mennormalt sett växlar ett företag underleverantör iden situationen. Det andra sättet är att man på densvenska hemmamarknaden hotas av ökandekonkurrens. Det betyder att om man haroroat sig för underleverantörsföretagen -- vilketman har gjort både i och i statensindustriverk där jag har arbetat -- blir hotetväsentligt större.Ett sätt är naturligtvis att göra företagen duktigare.Det är säkert värdefullt. I den mån man försökergöra dem större finns det vissa nackdelar. Vibehöver också genuint små företag. Ytterligare ettsätt hade varit att försöka jämna utkonkurrensförhållandena mellan små och storaföretag som ofta är till de stora företagensfördel.Jag är bekymrad, eftersom jag tror att mångasvenska småföretag bara trott att detta meden svensk EG-anpassning och eventuell anslutningblir en källa till glädje. Men det blir den inte. Jaghoppas att få en chans att tala mer om dem somsäljer till den offentliga sektorn. De kommer ocksåatt få det svårt.Anf. 160 Industriminister ():Herr talman! De resonemang som KristerSkånberg för stämmer överens med mitt sätt att sepå problemen. Vi måste naturligtvis generellt förbåde stora och små företag se till att vi harkonkurrenskraft i som gör att de blirintressanta för köpare i och i andra länder.Konkurrenskraften har många element. Det gällernaturligtvis kostnadsutvecklingen, där vi inte kanha en snabbare kostnadsstegring i änkostnadsstegringen i våra konkurrentländer. Detgäller naturligtvis många andra faktorer som vårinfrastruktur, transportsystem,telekommunikationerna, forskning och utveckling,teknikspridning och vårt utbildningssystem. Detgäller alltså hela det näringspolitiska spektrum, därdet måste vidtas åtgärder för att göra vår industri,stor som liten, så konkurrenskraftig som möjligt idet nya som växer fram. Då måste manunderlätta, särskilt för de små företagen i sinaexportansträngningar, också när det gälleroffentliga upphandlingar. Den stora volymen finnsju i EG-området, där det naturligtvis kan vara svårtför de små företagen att ta sig in på marknaden. Dågäller det att förstärka de insatser som vi gör försmåföretagen med konsultverksamhet av olikaslag, bl.a. när det gäller exportfrågorna.Anf. 161 ():Herr talman! Jag tror också att de olika åtgärdersom industriministern tar upp kan ha en effekt. Jagär tveksam till hur mycket nytta vi kan göra för attförsöka göra små svenska företag exportdugliga.Det är inte alla företag som kan ta upp den kampen.Jag är rädd för att EG-anpassningen och EG-anslutningen faktiskt försvagar oss. Vi får hellerinte samma möjlighet att genom en aktivregionalpolitik försöka hjälpa småföretagen ute ibygderna.En annan fördel hade varit att sikta mer pånärmarknader som t.ex. ett nordiskt samarbeteeller ett samarbete tvärsöver . Då blir deten mera begränsad hemmasfär som dessa företagfår arbeta inom. Jag hoppas att det på något sättkan komma till stånd. Jag tror på en nordiskhemmamarknad och på en Östersjömarknad.Anf. 162 Industriminister ():Herr talman! Av det resonemang som KristerSkånberg nu för får man intrycket att skallisolera sig, möjligen tillsammans med övrigaNorden, på en marknad. Vi skall, menar , avskärma oss från den stora EG-marknaden. Det tror jag skulle vara djupt olyckligt.I dag säljs av vad den svenska industrinproducerar på den stora marknaden. Skall vi hatillgång till den gäller det naturligtvis attfå en anknytning till denna viktiga marknad i formav ett som vi nu förhandlar om. Sedanfår vi se vad utvecklingen leder till när det gällermöjligheterna till medlemskap.Men om vi isolerar oss kommer småföretagen,storföretagen och över huvud de svenskamedborgarna att få stora problem medavsättningen av sina produkter. Det kan man varasäker på.Anf. 163 ():Herr talman! Det är viktigt att veta att jag intenämnde detta med isolering. Jag är alldelesövertygad om att vi skall fortsätta att handla medbåde och resten av världen. Vi måstenaturligtvis hålla oss konkurrenskraftiga för attkunna klara det.Jag talar om att många små företag har mestslagkraft på en hemmamarknad. För en del företagär export detsamma som att sälja tillgrannkommunen. Vi skall alltså värna omnärliggande marknader.Låt mig även ta upp den offentliga sektorn och dessupphandling. Där är jag mera direkt kritisk. Jag ärrädd för att det är ganska få svenska företag somkan vara med i den mycket storaupphandlingsdansen i . Det är värdefullt förde stora företag som det kan gälla. De kan kanskehjälpa en del svenska underleverantörer på vägen.Men framför allt är det ett hot hemma i . Jagtycker att man skall ha stor respekt för detta, detskadar också regionalpolitiken.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1990/91:205 omstödområdesindelningen i länAnf. 164 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig om jagämnar vidtaga åtgärder för att se över nuvarandestödområdesindelning för kommunerna iVästerbottens län.Den stödområdesindelning som gäller fattaderiksdagen beslut om för knappat ett halvt år sedan.Indelningen grundades på en ingående analys av deregionalpolitiska problemens omfattning ochsvårighetsgrad i landets samtliga kommuner. Ensammanvägning gjordes bl.a. av befolknings- ochsysselsättningsutveckling ,sysselsättningsgrader bland män resp. kvinnor,arbetslöshetssituationen samt den lokalaarbetsmarknadens omfattning. Den analys somgjordes har enligt min mening fortfarande relevans.Indelning i permanenta stödområden har gjortsbl.a. för att regionalpolitiska problem av långsiktignatur i ett sådant område skall kunna lösas. Denindelning som gjorts bör därför tillåtas vara kvaröver en längre tidrymd och följaktligen inte ändrasför ofta. Det kan naturligtvis alltid uppstå nyaregionalpolitiska problem som i ett kortsiktigtperspektiv gör den gällandestödområdesindelningen mindre relevant i någotavseende. Efter prövning från fall till fall harregeringen och statens industriverk möjlighet atttillämpa förmånligare stödvillkor än de somgenerellt gäller för ett visst stödområde.Regeringen har dessutom möjlighet att för enkommun eller del av kommun i ett stödområdetillfälligt lämna lokaliseringsbidrag med en högreprocentsats än normalt. Ett exempel på detta iVästerbottens län är det beslut som regeringennyligen fattat om att stöd med en högrebidragsprocent än vad som normalt gäller förstödområde 2 kan lämnas i iLycksele kommun.Ett område kan vidare tillfälligt inplaceras i ettstödområde. En sådan åtgärd syftar till att hastigtuppkomna strukturproblem som allvarligt hotarsysselsättningen skall kunna hanteras.Rent principiellt bör dock gruppen med tillfälligtinplacerade områden inte tillåtas bli alltföromfattande, eftersom detta kan innebära attförutsättningarna att lösa problemen inom depermanenta stödområdena då kan försämras.I undantagsfall kan dessutom regeringen lämnastöd utanför stödområdet.Anf. 165 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret. Det varungefär så som jag hade väntat mig.Målet med regionalpolitiken är dock att ge allainvånare i vårt land tillgång till arbete, service ochgod miljö. För att nå detta mål krävs olika medel,och ett av dessa medel är stödområdesindelningen.Nu gällande beslut är inte konsekvent, vilket viockså i framhöll när beslutet togs.Vi yrkade på en ny utredning och bibehållande avnuvarande indelning, i avvaktan på ett bättrebeslutsunderlag.Den nu beslutade indelningen innebär förVästerbottens del att en rad kommuner och delarav kommuner med likartade förhållanden hamnar iolika stödområden, vilket får ekonomiskakonsekvenser både för existerande företag inomtillverkningsindustrin och för restaurang- ochturistnäring, förutom negativa konsekvenser förnylokalisering.Med inplacering i stödområde 1 utfaller ett antalförmåner som påverkar konkurrensen för företag.Det gäller nedsättning av arbetsgivaravgifter,bättre utbildningsstöd, frakstöd osv. Ostridigt är --och det tror jag att industriministern håller medom -- att företagen i inland totalt harvaraktiga konkurrensnackdelar.Mina frågor blir då: Varför särbehandlasinlandskommunerna på det här sättet? Vilkagränser och kriterier låg till grund för beslutet?Låt mig ta och som exempel. Norsjökommun med sina från Malås kommungränsoch ungefär lika långt från Norrbottensgränsen ärinplacerad i stödområde 2, och , ochFällfors också i stödområde 2. På vilken nivå låganalysen bakom denna stödområdesinplacering?Anf. 166 Industriminister ():Herr talman! Jag har redovisat vilka kriteriersom låg till grund för denna analys. Det gälldearbetslöshet- och sysselsättningssituationen förbåde män och kvinnor, arbetsmarknadsläget osv.Jag behöver inte upprepa det.Det är som vi hade diskussioner omdetta här i . Under den tiden har någranya argument inte tillkommit. En ny debatt skullebli en repris på de diskussioner som vi hade i våras.Jag tycker att det är onödigt att tynga riksdagenmed en sådan diskussion. Jag hänvisar till dendebatt som vi tidigare fört i dessa frågor, för att inteförlänga dagens debatt i onödan.Anf. 167 ():Herr talman! Jag kan ge industriministern ettexempel. Det finns ett företag som heter ,som är beläget i och som är placerat istödområde 2. Om det hade legat i stödområde 1,skulle företagets ekonomiska fördel härav ha varitungefär 1,7 milj. kr. -- pengar som hade kunnatanvändas för utveckling och förändring avprodukter och marknader. Det kunde framför alltha ökat sysselsättningen och gett en mer varaktigsysselsättning. Detta är viktiga frågor när enkonjunkturavmattning nu når Västerbotten.Jag tycker att beslutet om stödområdesindelningenvilar på en orättvis grund och att de nuvarandeförhållandena måste ses över. Jag vet att det är korttid sedan beslutet fattades, men om något ärfelaktigt är det inte fel att ta upp saken igen. Jagtror att också industriministern medtillfredsställelse skulle se på att vi i Västerbottenhade varaktiga företag, som kunde räddasysselsättningen.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:61 till bostadsutskottetMotion1990/91:K11 till konstitutionsutskottet34 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionernamed anledning av förs. 1990/91:11 Riksdagensförvaltningskontors förslag till Lag om avvikelserfrån vissa bestämmelser i lagen (1988:589) omersättning m.m. till ledamöter:1990/91:K12 av ()1990/91:K13 av m.fl. (m)1990/91:K14 av ()35 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 19 november1990/91:209 av () tillindustriministern om tillfälligstödområdesplanering av Hallstahammar:Hallstahammar har åter drabbats av varsel omminskad sysselsättning. vill säga uppytterligare 100 arbetare och 40 tjänstemän.Tidigare i år har företaget varslat sammanlagt ca130 anställda. Snickers, som i tillövervägande del sysselsätter kvinnor, har i årvarslat ca 50 personer. AMU har också minskat sinverksamhet i kommunen.Varslen slår hårt mot arbetsmarknaden mendrabbar också hårt dem som mister sina jobb.Stålkrisen har härjat hårt i under1970- och 1980-talen. Till följd av att ca 3 000 jobbförsvunnit har befolkningen minskat med närmare2 400 personer.Är industriministern beredd att, utöverarbetsmarknadspolitiska åtgärder, medverka till attHallstahammar tillfälligt placeras i stödområden?1990/91:210 av () tillutrikesministern om SIPRIs resurser:I utredningen (SOU 1990:69) föreslås attSIPRIs verksamhet skall finansiersamed UDs F 3-anslag. Detta innebär att SIPRIsekonomi skall förbättras med hjälp av det anslagsom använts till fredsorganisationer och tillfredsforskningen. Jag vill fråga utrikesministern omhan anser att det är rimligt att SIPRIs behov avökade resurser skall tas från fredsorganisationersom ,Kristna Freds- och Arbetarrörelsens fredsforum?1990/91:211 av () tillutrikesministern om Sovjetunionenskärnvapenprov:Sovjetunionen har återigen utförtkärnvapensprängningar på höjs nu kraftiga protester mot dessasprängningar. Norrmännen är bl.a. oroliga för attfisket i skall förstöras.Med anledning av sprängningarna vill jag frågautrikesministern:Vad tänker regeringen vidtaga för åtgärder?1990/91:212 av Tom () tillkommunikationsministern om Södertäljebron:Den 13 maj havererade motorvägsbron iSödertälje. Sedan den provisoriska bron kom påplats har intet hänt och trots att det nu har gått etthalvt år sedan olyckan inträffade harreparationsarbetena inte ens påbörjats.Sjöfarten i kan inte längre utnyttja dettonnage som man behöver för framtida utvecklingav trafiken.Avser regeringen vidtaga några åtgärder för attpåskynda reparationen av bron så att statenkommer att uppfylla föreskrifterna i vattendomenfrån 1962 för passage till ?1990/91:213 av () tilljustitieministern om uttag från privatpersonersbankkonton:Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidtaga för attförhindra att kontoföretag kan göra uttag frånprivatpersoners bankkonton utan den enskildesgodkännande?1990/91:214 av () tillindustriministern om typgodkännande av svenskaindustriprodukter:Vid en information för länets riksdagsmänanordnad av ochVärnamo , framkom atttypgodkännande av svenska industriprodukter oftahandläggs så långsamt att konkurrens påinternationella marknaden allvarligt motverkas.Forsheda AB ansökte t.ex. 1988 omtypgodkännande av renoveringssystemet Tuba-Inför dricksvattenledningar hos (). För godkännandefordras ett yttrande från livsmedelsverket. Efter 2,5års väntan har fortfarande inte detta yttrandeinkommit. Däremot har godkännande för Tuba-Inerhållits i , , , ,, och Holland.För svensk industri är det av vital betydelse att haprodukterna godkända i när man går utinternationellt.Med anledning av det ovan anförda vill jag ställaföljande fråga:Vilka åtgärder avser industriministern vidta för attlösa problemet med långa väntetider förtypgodkännande av svenska industriprodukter?36 § Kammaren åtskildes kl. 19.45.Förhandlingarna leddesav andre vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. ajourneringen ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.