prot · GE0945 · 1990-12-13 00:00:00 — Detinnehåller heller inte några reservationer med kravpå mera pengar.Det märkliga är att en majoritet i skatteutskottet,som arbetsmarknadsutskottet justeradesitt betänkande om tilläggsbudget I, kom överensom att uppdra åt regeringen att komma med förslagom 600 nya miljoner till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. talar också om hurpengarna skall användas.Man kan då fråga: Tänker socialdemokraternaavskaffa arbetsmarknadsutskottet, eller vad menasmed det här? Frågan bör naturligtvis ses motbakgrund av den kris som håller på att torna uppsig på arbetsmarknaden. AMS har aldrig någonsinunder den tid som statistiken har funnits noterat såhöga varselsiffror som . Denhearing som arbetsmarknadsutskottet anordnade islutet av november visade på att läget påarbetsmarknaden försämras dramatiskt. Vi stårinför ett arbetslöshetens stålbad.Arbetsmarknadsministern säger i propositionen:att den svenska ekonomin nu försvagas kraftigt,att den låga produktiviteten och det högakostnadsläget alltmer urholkar Sverigeskonkurrenskraft,att denna utveckling måste brytas om vi skall kunnabehålla och utveckla vår välfärd,att det är nödvändigt att Rehnberggruppen lyckasåstadkomma ett stabiliseringsavtal samtatt ett sådant avtal är nödvändigt för att motverkaen snabbt stigande arbetslöshet.Givetvis stiger nervositeten hossocialdemokraterna. Sysselsättningen har varitderas enda återstående försvar av den tredje vägensekonomiska politik. rämnar ocskå denbastionen, och valet närmar sig.Vad gör då regeringen? Jo, regeringen höjer ännuen gång arbetsgivaravgiften, trots att regeringen vetatt detta medför en ytterligare höjning avkostnadsläget i produktionen och att Sverigeskonkurrenskraft följaktligen urholkas -- dvs. dettaleder till arbetslöshet.Socialdemokraterna här i kammaren kan väl ändåinte tro att är ett slags trollkarl som skallkunna åstadkomma ett avtal som innebär att dettamed konsekvenserna av regeringensarbetslöshetsskapande politik upphävs.Vi kommer att satsa 600 miljoner påarbetsmarknadspolitiska åtgärder, sägeråtminstone socialdemokraterna i skatteutskottet.Men får jag då bara erinra om att en ökning avarbetslösheten kostar runt 5 à 6 miljarderkronor enbart i form av ökadearbetslöshetsersättningar. Och det är ändå enförsiktig beräkning. Man kan fråga sig hur mångaprocentenheter arbetslösheten kommer att stigamed till följd av de ökade kostnader som har lagtspå produktionen i form avutökad moms och höjda arbetsgivaravgifter.Arbetsmarknadspolitiska åtgärder är nödvändiganär det gäller att hjälpa arbetslösa till produktivtarbete. Men det finns en gräns för hur stor del avarbetskraften som kan hållas i arbete genomstatliga subventioner och program. Vi moderaterhar länge hävdat att alltför omfattande insatsermotverkar tillkomsten av riktiga produktivaarbeten. Vi ser nu framför oss arbetslöshetstal aven storlek som alla hade hoppats slippa se.Samtidigt kommer vi också i fortsättningen att haen besvärande brist på arbetskraft inom mångasektorer. Detta ställer mycket stora krav påarbetsmarknadspolitiken. Men när det gällerarbetsmarknadspolitik i traditionell mening kanman endast marginellt komma till rätta med destora strukturella obalanserna på den svenskaarbetsmarknaden. I det avseendet krävs det en heltannan ekonomisk politik än den som regeringenlyckas prestera och som vi nu får ytterligare ettsorgligt exempel på i det betänkande frånskatteutskottet som kommer att behandlas här imorgon.Herr talman! Vi moderater har en rad reservationersom är fogade till betänkandet. De flesta talar försig själva. Vi står givetvis bakom alla vårareservationer, även om jag endast yrkar bifall tillden första. Jag skall här beröra bara dem som rör enföreslagen ändring av lagen om anställningsskydd,LAS.Utskottsmajoriteten föreslår att LAS ändras i syfteatt göra det möjligt för 65-åringar att fortsätta sittyrkesarbete fram till . Detta ärnaturligtvis en riktig och bra tanke. Allt fler är jufriska och vitala långt upp i åldrarna. De som villfortsätta att arbeta skall naturligtvis kunna göra detutan hinder i lagstiftningen. Vi behöver deraskunskaper och erfarenhet. Ändå har vi moderatergått emot förslaget i det här avseendet.Anledningen är att den föreslagna ändrade lageninte kommer att kunna tillämpas med mindre än attgällande kollektivavtal omförhandlas. De allraflesta av dessa stipulerar nämligen avgång vid 65 årsålder.Med tanke på det arbetsmarknadsläge som vi serframför oss lär det komma att dröja innan en sådanomförhandling äger rum. Lagen skulle alltsåkomma att gälla i stort sett endast för dem som intehar kollektivavtal. Och det är inte entillfredsställande ordning att lagar av det här slagetinte gäller lika för alla. Dessutom är det redan mednuvarande regler i LAS fullt möjligt att träffa avtalom fortsatt arbete. Kunskapen om denna möjlighetbehöver emellertid spridas.Vi vill att regeringen skall återkomma med förslagi syfte att göra det möjligt att träffa enskilda avtalom fortsatt arbete efter uppnådd pensionsålderutan sådana hinder som att kollektivavtalföreskriver avgångsskyldighet.Det finns ett uppenbart behov av att vidgautrymmet för avtal mellan berörda arbetstagareoch arbetsgivare. Och varför skulle det bara handlaom ? Varför får man inte fortsätta ännu längreom man så önskar?Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1. Medtanke på den sena timmen och på övriga aktivitetersom förekommer i huset kommer jag att vararestriktiv när det gäller utnyttjandet avreplikrätten. Vi kommer ju ändå undervårsessionen att få anledning att återkomma tillarbetsmarknadspolitiken och till läget påarbetsmarknaden.Anf. 130 ():Herr talman! När det gäller arbetsmarknaden stårvi förmodligen inför den största påfrestningennågonsin. Misslyckandet med den tredje vägenspolitik avslöjas obarmhärtigt . Enligtkvällens internationella rapporter i TV är detta ettsorgligt faktum. Och mera kommer att sägas omdetta i morgon.I fråga om detta betänkande skall jag barakommentera ett avsnitt, och det gäller dålönegarantilagen.Hösten 1987 fattade beslut om enändring i lönegarantilagen. Det handlar alltså omen statlig lönegaranti vid konkurser. Regeringenföreslog då -- man gick emot den statliga utredningsom arbetade med dessa frågor och även en starkremissopinion -- att kronofogdemyndigheten skullebesluta om utbetalningar när det gällerlönegarantier. Vi i yrkade att dettaborde vara en uppgift för konkursförvaltaren.Den diskussion som vi alltså hade för ett par årsedan gällde bl.a. just frågan huruvida dennauppgift skulle ankomma på konkursförvaltareneller på kronofogdemyndigheten. I propositionenförklarade dåvarande arbetsmarknadsministern atthon senare avsåg att återkomma med ett meragenomarbetat förslag.Nu har regeringen fortsatt att utreda frågan, meninte kommit med något förslag till riksdagen.Visserligen har det bytts flera ministrar, menarbetet måste väl ändå skötas så att riksdagensintentioner kan förverkligas. Det finns ett förslagsedan lång tid, som har remissbehandlats och somgår ut på att prövningen skall ankomma påkonkursförvaltaren. Som jag sade tillstyrktepraktiskt taget alla remissinstanser det förslaget.Vad har regeringen gjort? Här följer regeringen enordning som är på väg att bli regel: Beställda ellerförutsatta förslag blir inte expedierade frånkanslihuset. Man kan undra varför. Visserligen ärfrågan komplicerad, men den troliga orsaken synesvara att hela frågan är nedprioriterad. Därtillkommer förmodligen att regeringen tycker att helafrågan är en alltför ''het potatis''.Att vi har en ordning där lagstiftningen säger ettoch tillämpningen är en annan är naturligtvis inteförsvarbart. Därför borde regeringen lägga ned stormöda på att komma med ett, som det då hette,genomarbetat förslag. I sakfrågan är vi i utskottethelt ense. skriver attnuvarande ordning är ett ''kringgående av lagen''.Det är hårda ord, men det är en korrektbeskrivning. Utskottsmajoriteten, anförd avsocialdemokraterna, vill än en gång litet blåögtsätta sin förhoppning till att regeringen ändå skallkomma med en reform när det gällerlönegarantilagen. Hos reservanterna har tålamodettagit slut. Vi vill få en regelrätt beställning och villatt regeringen skyndsamt kommer med förslag tillriksdagen.Herr talman! Jag ber därför att få yrka bifall tillreservation nr 6.Anf. 131 BO ():Herr talman! Jag vill yrka bifall till hemställan iarbetsmarknadsutskottets betänkande 15 ochavslag på alla reservationerna.Nu trodde jag att den här debatten skulle handlaom det som stod i propositionen och i betänkandet.Men det var naturligtvis inte så enkelt, utan manmåste gå utanför för att hitta angreppspunkter. Jagskall försöka att mycket kort säga några ord om dehär grejorna som det inte står något om ibetänkandet, men inte fördjupa mig alltför mycketi dem. Jag tycker att det är rätt onödigt.Sonja Rembo sade att det var positivt att vi villelämna mer pengar till arbetsmarknadspolitik, ävenom det var i ett annat utskott. sade honatt det är farligt att satsa för mycket. Jag trorfaktiskt att det sistnämnda brukar segra hosmoderaterna. Det blir alltså inte så mycket pengarfrån det hållet om det skulle behövas.Elver nämnde tredje vägens misslyckande.Jag måste en gång till påminna omatt när ni satt vid makten lovade ni 400 000 nyajobb. Det blev ett stort minus. har vi, kanskemed tredje vägens politik, skapat 450 000 nya jobbi vårt land, och talar om att det är ettmisslyckande. Jag tycker att siffrorna talar för sigsjälva.Herr talman! Regeringen föreslår i tilläggsbudget ändring i lagen om anställningsskydd, populärtkallad LAS. Ändringen betyder att åldersgränsen i33 § första stycket höjs från till samt attavtal om tidsbegränsad anställning enligt 5 § tillåtsefter pensionering om arbetstagaren uppnått densistnämnda åldern. Innebörden av den höjdaåldersgränsen är att arbetstagare har rätt attfortsätta förvärvsarbeta med bibehållet skydd motuppsägning utan saklig grund fram till ålder.Denna åldersgräns skall gälla i det fall någonavgångsskyldighet inte finns föreskriven enligtkollektivavtal eller enskilt avtal. Reglerna föreslåssåledes alltjämt vara dispositiva. I propositionenföreslås också -- för de fall avgångsskyldighet inteär föreskriven -- att den åldersgräns vid vilkentidsbegränsad anställning är tillåten höjs från 65 till67 år. I propositionen anges som främsta skäl att enhöjd medellivslängd och en förbättradhälsosituation för äldre innebär att många äldrepersoner har krafter, förmåga och vilja att fortsättasom yrkesverksamma.Herr talman! Utskottet föreslår att ändringarna ilagen träder i kraft först den 1 april 1991.I några moderata reservationer föreslås avslag påpropositionen i dessa delar, men om moderaternafår avslag på detta förslag kräver de senareläggningav ikraftträdandet. Det verkar som ommoderaterna vill både äta upp kakan och ha denkvar. Men sedan har deras vanliga ensidiga stöd tillarbetsgivarna segrat, och de föreslår avslag påpropositionen. Jag är dock inte säker på attmoderaterna ens har rätt i detta ställningstagande.Det finns säkert väldigt många företagare som villutnyttja sina duktiga medarbetare så länge sommöjligt. Vi menar dessutom attikraftträdandedagen i utskottets förslag är välavvägd.I motion 748 från den allmänna motionstiden ivåras och i reservation nr 6 av de borgerligapartierna begärs en ny lag om lönegaranti.Utskottet har emellertid inhämtat att dessa frågorredan bereds i . Vi förutsätterdärför att ett förslag i detta ämne, oavsett dessareservationer eller motioner, är att vänta.I en annan moderat reservation klagarmoderaterna på att AMS får tillstånd attomdisponera vissa anslag till mera offensivaåtgärder. Det är förvånansvärt att sammamoderater, som begär en friare användning avmedel och större frihet för de statliga verken inomvissa ramar och givna politiska mål, petari dessa nödvändiga omdispositioner. Det kan välinte vara så att målstyrning bara gäller ommoderaterna får vara med och bestämma i alla smådetaljer?I reservation 7 menar att det ärineffektivt att stödja utbildning i företag. Dessutomifrågasätter om det är företag i krissom bör stödjas. Detta är ett mycket torftigtsynsätt. Det är mycket viktigt att öka kompetensenför alla på den svenska arbetsmarknaden. måstevi passa på att utbilda arbetskraften för att den skallklara framtidens jobb. Men det har väl aldrig fallitmoderaterna in att det finns skäl att ökakompetensen hos de anställda, utan att man för denskull direkt stödjer företag i kris. Om företagetskulle klara lågkonjunkturen, kan det mötaframtiden med en personal som har betydligt högrekunskap och kompetens. Om företaget inte klararsig, har de anställda ändå fått utbildning för attmöta framtiden på ett bättre sätt.Jag tror att det blir en av 90-talets viktigaste frågoratt ge arbetskraften större möjligheter att medkunskap och skicklighet möta framtiden i gamlaoch nya företag. Lyft blicken, moderater, för här ärni verkligen konservativa bakåtsträvare. Får jagockså upplysa er om att ni är alldeles ensamma i eruppfattning. Detta om något borde mana tilleftertanke.Till sist skall bara kort nämnas att det redan pågårförhandlingar mellan facken och staten somarbetsgivare om ett nytt avtal förföretagshälsovården. Dessutom kommervårriksdagen 1991 att få ta ställning till enproposition om just företagshälsovården.Sammanfattningsvis kan konstateras attmoderaterna mycket ofta blir ensamma när detgäller praktisk politik, i vart fall iarbetsmarknadsutskottet. Då får de faktiskt sällanstöd av sina s.k. borgerliga bröder och systrar.Herr talman! Jag yrkar bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i dess helhet ibetänkande 15.Anf. 132 ():Herr talman! Jag blir tvungen att begära replik,trots det jag sade i mitt anförande.Bo Nilsson vill inte ta upp det märkliga faktum attarbetsmarknadsutskottet inte har krävt några nyapengar till arbetsmarknadspolitiska åtgärder, trotsatt skatteutskottet kräver pengar förarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detta är enanmärkningsvärd hantering, Bo Nilsson.Arbetsmarknadsministern säger i propositionen attden ökning av arbetslösheten som har ägt rum harskett från en mycket låg nivå och för närvarandeinte motiverar att ytterligare medel avsätts förarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Han anförvidare att en hög beredskap emellertid måste hållasför att kunna möta en snabb försämring av läget ochatt det därför kan finnas anledning att senareåterkomma till , eller, om läget så kräver,att utöka finansfullmakten.Det finns alltså pengar på kort sikt för att klaraeventuella satsningar på olika åtgärder. Det skullevara intressant att veta varför socialdemokraterna iskatteutskottet egentligen gjorde en helt annanbedömning och vilket statsråd som stödde denbedömningen. Var det bara för att man skulle fåigenom förslaget om höjd avdragsrätt förfackföreningsavgifter? Tanken går osökt till att detfanns en koppling, eftersom den motion som ladestill grund för beslutet om avdragsrätten varundertecknad av ,arbetsmarknadsutskottets ordförande. Det är enmycket märklig hantering. Det var därför jagfrågade om socialdemokraterna avser att avskaffaarbetsmarknadsutskottet.Lagen om anställningsskydd, , gör detredan nu möjligt att träffa avtal om fortsattanställning enligt 5 §. Det finns inga hinder. Detfinns heller inga hinder för anställning efter 67 årupp till eller vilken åldersgräns som deberörda arbetstagarna och arbetsgivarna än väljer.Den möjligheten finns. Lagändringen är onödig,eftersom den bara, tycker jag, ställer i engenant situation genom att den inte kommer att fåfull effekt. Eftersom den görs dispositiv och vi vetatt kollektivavtal förhindrar anställning efter skall vi inte heller stifta den typen av lag.Anf. 133 ():Herr talman! tycker inte om att höra attdet sägs att jobben är i fara. Den ljuvliga musikenringer väl fortfarande från i septemberdå partiordförande sade: Vi har klaratproblemen. Därför vill han inte vare sig lyssna ellerbegrunda vad statsminister ochfinansminister har att säga i regeringensdokument som når och där det talas omett utomordentligt allvarligt läge. Därtill kommerOECD-rapporter och uppgifter från andrasakkunniga som har samma synpunkter. Och manbehöver väl inte precis vara profet för att vara rättövertygad om att den budgetproposition som ärunder utarbetande kommer att ha ett mycket kärvtbudskap och ge besked om att regeringen inte harlyckats med de goda föresatser som den säkert hadeoch har.När det gäller den punkt som jag kommenteradeoch som finns i betänkandet sade intenågot om det som jag anförde om utskottets myckethårda dom över sakernas tillstånd, nämligen att dethandlar om ett kringgående av lagen när det gällerlönegarantiärenden. Jag sade tidigare att det varhårda ord men en korrekt beskrivning. talar BoNilsson om att regeringen skulle få utreda. Det ärju det som regeringen har fått chans att göra utanatt kunna komma med något förslag. Regeringenhar inte orkat handla. I det fallet följer regeringenmönstret. Den har på många punkter slutat attregera. Den reagerar först då det blir ett tryck frånverkligheten eller från . Det är därför,herr talman, som jag ser det som så angeläget attriksdagen gör en bindande beställning så att vi fåren reformerad lönegarantilag. Jag yrkarfortfarande bifall till reservation 6.Anf. 134 BO ():Herr talman! Jag blev litet förvånad över SonjaRembos inledningsanförande. Hon var mycketupprörd. har jag fått förklaringen, och nuförstår jag. Det gällde tydligen att hitta på någotsom kunde vara till förmån för de fackligaorganisationerna. Och förstår jag både ilskanoch annat som tog sig friheten attsyssla med i sitt inledningsanförande. Menavdragsrätten för fackföreningsavgifter skall vi välinte behandla i kväll.Jag vill säga till och attvi säkert kommer att ta upparbetsmarknadspolitiken igen. Det parti som jagtillhör har alltid värnat om jobben, att alla som villoch kan också skall ha ett jobb, och det kommer viatt göra även i fortsättningen.När det gäller ändringen av pensionsåldern, SonjaRembo, så finns möjligheten men inte rätten. Ochdet är kanske en viss skillnad.Till vill jag säga att det står iutskottets betänkande att det redan pågår ettarbete i departementet när det gäller lönegarantin.Det finns alltså inget skäl att göra nya beställningar.Anf. 135 ():Herr talman! , politik måste ju ändåhänga ihop. Vi kan ju inte hålla isär vad som sker iett utskott i från det som sker i ett annatutskott. Det kanske är det som är problemet medsocialdemokraternas politik: den hänger inte ihop.I stället för en ekonomisk politik som gerförutsättningar för en väl fungerandearbetsmarknad med hög sysselsättning sätter manin olika former av bidrag. Man kan fråga sig hurmånga jobb avdragsrätten för fackföreningsavgifterger? Det borde vara en central uppgift förarbetsmarknadsutskottets ordförande att arbeta försysselsättning och hålla den på en hög nivå. Mendet var tydligen inte det främsta motivet i det härfallet.När det gäller utbildning i företag vill jag säga attutbildning är nödvändig. Där har ochjag helt rätt. Vi moderater har hävdat attarbetsmarknadspolitik och passiva åtgärder skallersättas med aktiva åtgärder, framför alltutbildning. Det är alldeles nödvändigt. Men vi harsett alltför många exempel på hur den här typen avåtgärder sätts in i krisföretag som saknarframtidsutsikter. Då skjuter man bara problemenframför sig och förhindrar den nödvändigastrukturomvandlingen. Det gäller att hitta enbalans i detta sammanhang, och det krävs ettnytänkande, . Det går inte längre atttrampa på i gamla vanliga ullstrumpor. Vi måstetänka till betydligt djupare än så här iarbetsmarknadsutskottet och se till att åtgärdernadels stöder de arbetslösa, dels utgör ett led i denallmänna politiken för fler jobb, produktivitet ochen bättre ekonomisk utveckling. Men då får maninte göra som skatteutskottet har gjort, nämligenföreslå höjningar av arbetsgivaravgifterna ochlägga ytterligare pålagor på produktionen. Detmotverkar direkt sysselsättningen. Jag tror att detär den kopplingen som även måste lärasig att göra i dessa sammanhang.Jag vill kortfattat säga något om LAS. Möjlighetenfinns, säger , men inte rätten att arbetaefter . Men, , det är jukollektivavtalen som hindrar människorna attfortsätta att arbeta efter , inte lagen.Anf. 136 ():Herr talman! Jag har blivit apostroferad ett antalgånger av . Jag vill därför bara geupplysningen att debatten om min motion kommeratt föras , och då får vi möjlighet attdiskutera detta.Anf. 137 BO ():Herr talman! Jag vill allra sist säga något omutbildning. I ett pressmeddelande från somjag har står det:Arbetsmarknadsutbildningen nådde rätt personer.Det fortsätter sedan: Utbildning är en viktig del i enaktiv arbetsmarknadspolitik. Det finns många skälför det. Genom arbetsmarknadsutbildningentillförs marknaden personer med efterfrågadyrkesutbildning, vilket gynnar prisstabilitet ochmotverkar inflation.Sonja Rembo, det är ju ni som har sagt nej till attdessa pengar skall få användas mer flexibelt, ochdet är konservativt och bakåtsträvande.Anf. 138 ():Herr talman! , vi säger inte nej till attpengar används flexibelt. Vi stöder en flexibelanvändning av medlen. Det hör till det intressantai vad som sker när det gäller budgeteringen inomden statliga sektorn.Herr talman! Jag noterar att inte heller LarsUlander förmår se helheten.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )13 § förvaltningskontorsverksamhetFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU15 förvaltningskontorsverksamhet (prop. 1990/91:5).Andre vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 16 §).14 § förvaltningskontors förslag omanslag på tilläggsbudget till statsbudgeten /91Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU19 förvaltningskontorsförslag om anslag på tilläggsbudget tillstatsbudgeten för /91 (förs.1990/91:10).Anf. 139 HANS ():Herr talman! Det är inte fråga om några storapengar. Det gäller 5,5 milj. kr., alltså bara drygt 1kr. Jag har ändå väckt enmotion där jag tar upp en fråga som jag tycker ärprincipiell, nämligen vad man skall ta upp påtilläggsstat. Idén bör vara att man väger alla utgiftermot varandra och ser efter var varje krona gör mestnytta.Om det sedan inträffar en jordbävning eller någotannat, är det klart att saker och ting kan förändras.Då tycker jag att det här är en viktig princip förstatsförvaltningen och att den bör gälla också förriksdagen själv. Det är särskilt viktigt eftersom vialldeles har beslutat att inte längre jämföraoss med statstjänstemän på en viss kompetensnivåoch sagt att riksdagsmän skall ha mindre betalt. Detskulle vara en signal ut till det ekonomiska livet. Dåtycker jag att det också är en signal ut till detekonomiska livet hur själv behandlar sinbudget. Då är det inte något bra argument att fåmer pengar på tilläggsstat och att man konstateraratt bostäder är . Det kanman inte, eftersom de var vidpetitatillfället.Jag har efteråt erfarit att behovet av den nya tjänstsom skall inrättas inte bara har dykt upp plötsligt,utan det finns ett behov av att placera en avriksdagens tjänstemän. Det stod mycket högtidligtatt det var fråga om framtidsinriktade utredningaravseende inriktning, resursutnyttjande ochsamordning på skilda områden inom den inreriksdagsförvaltningen. Jag tycker att det kan varaett argument, eftersom den tjänstemannensförhållanden kan ha förändrats. Men varför ickeberätta det för ? Jag anser att det finns ettbehov av att samhället skall vara öppet även inomden här kåken. Varför kan man inte säga att manvill ha ett arbete till den här personen? Personenfinns och man får skapa ett jobb efteråt. Om det ärpå det sättet, varför kan man inte säga det?Herr talman! Den här motionen är litet märklig påett sätt. Jag har motionerat om saker som har gälltmiljarder. Men det finns ingen motion som påsamma sätt som denna har fått kolleger ochledamöter från olika partier att komma ochuppmuntrande säga att det är skoj att jag harmotionerat om detta och att det är bra att jag hargjort det. Det är en intressant iakttagelse.Jag har dessutom fått uppmärksamhet genom attvårt eget lilla har ägnat en hel sida åtmotionen.