prot · GE0917 · 1990-11-05 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:17Måndagen den 5 novemberKl. 12.001 § Meddelande om ändring i kammarenssammanträdesplanAnf. 1 TALMANNEN:Kammarsammanträdet , tisdagen den 6november, inleds med remissdebatt omregeringens skrivelse om åtgärder för att stabiliseraekonomin och begränsa tillväxten av de offentligautgifterna.Frågestunden följer efter remissdebatten medbörjan tidigast kl. 14.30.2 § ÅterkomsterTalmannen meddelade att () den 1november och () denna dagåtertagit sina platser i , varigenomtjänstgöringen som ersättare upphört för MarianneLöfstedt och § Justering av protokollJusterades protokollen för den 22, 23, 24, 25 och 26oktober.4 § AvsägelseTalmannen meddelade att ()anhållit om att fr.o.m. blientledigad från uppdraget som ledamot avriksdagen på grund av att hon utsetts tillgeneraldirektör för glesbygdsverket.Denna framställning bifölls av kammaren.5 § LedighetTalmannen meddelade att ()ansökt om ledighet --för FN-uppdrag.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att ()skulle tjänstgöra som ersättare för CatarinaRönnung.6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:42 till näringsutskottetRedogörelserna1990/91:4 till utrikesutskottet1990/91:5 till konstitutionsutskottetFörslag1990/91:11 till konstitutionsutskottetMotionerna1990/91:K1--K4 till konstitutionsutskottet1990/91:Ju6--Ju8 till justitieutskottet1990/91:N1--N4 till näringsutskottet1990/91:Ju9 och Ju10 till justitieutskottet1990/91:Jo31 till jordbruksutskottet1990/91:N5 och N6 till näringsutskottet1990/91:Ju11 och Ju12 till justitieutskottet1990/91:Jo26--Jo30 till jordbruksutskottet1990/91:So1--So8 till socialutskottet7 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1990/91:KU1och betänkande 1990/91:FiU1 ochFiU2Kulturutskottets betänkande 1990/91:KrU2Näringsutskottets betänkande 1990/91:NU198 § BordläggningAnmäldes och bordladesSkrivelse1990/91:50 Åtgärder för att stabilisera ekonominoch begränsa tillväxten av de offentliga utgifternaProposition1990/91:51 Vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen m.m.Skrivelse1990/91:15 Redogörelse för behandling avriksdagens skrivelser till regeringenFörslag1990/91:10 förvaltningskontors förslagom anslag på tilläggsbudget till statsbudgeten /91Redogörelse1990/91:1 JustitieombudsmännensämbetsberättelseMotionernamed anledning av prop. 1990/91:9 Höjning avSveriges kvot i , m.m.1990/91:Fi4 av m.fl. (c)1990/91:Fi5 av m.fl. (v)1990/91:Fi6 av ()med anledning av prop. 1990/91:13 Godkännandeav internationella avtal om jute ochjuteprodukter1990/91:N7 av ()med anledning av prop. 1990/91:14 Ansvaret förservice och vård till äldre och handikappade m.m.1990/91:So9 av m.fl. (m)1990/91:So10 av m.fl. (m, fp, c)1990/91:So11 av m.fl. (c, m, fp)1990/91:So12 av m.fl. (fp, m, c,)1990/91:So13 av och (båda c)1990/91:So14 av m.fl. (s)1990/91:So15 av m.fl. (mp)1990/91:So16 av och (bådas)1990/91:So17 av ()1990/91:So18 av m.fl. (v)1990/91:So19 av m.fl. (fp)1990/91:So20 av m.fl. (c)1990/91:So21 av ()1990/91:So22 av och (båda fp)1990/91:So23 av m.fl. (fp)med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret förskolan1990/91:Ub1 av ()1990/91:Ub2 av och (s, c)1990/91:Ub3 av ()1990/91:Ub4 av och (båda c)1990/91:Ub5 av m.fl. (m)1990/91:Ub6 av m.fl. (c)1990/91:Ub7 av m.fl. (m, fp, c, mp)1990/91:Ub8 av m.fl. (m, fp, c, mp)1990/91:Ub9 av m.fl. (m, fp, c, mp)1990/91:Ub10 av (m)1990/91:Ub11 av och (bådac)1990/91:Ub12 av ()1990/91:Ub13 av och (båda c)1990/91:Ub14 av m.fl. (v)1990/91:Ub15 av och (båda c)1990/91:Ub16 av ()1990/91:Ub17 av ()1990/91:Ub18 av m.fl. (c, s, fp, mp)1990/91:Ub19 av och (bådas)1990/91:Ub20 av m.fl. (s)1990/91:Ub21 av m.fl. (s)1990/91:Ub22 av m.fl. (s)1990/91:Ub23 av m.fl. (s)1990/91:Ub24 av m.fl. (s)1990/91:Ub25 av m.fl. (s)1990/91:Ub26 av m.fl. (s)1990/91:Ub27 av m.fl. (s)1990/91:Ub28 av ()1990/91:Ub29 av m.fl. (m)1990/91:Ub30 av m.fl. (s)1990/91:Ub31 av ()1990/91:Ub32 av ()1990/91:Ub33 av ()1990/91:Ub34 av Hans Nyhage m.fl. (m, s, fp, c)1990/91:Ub35 av m.fl. (fp)1990/91:Ub36 av ochCharlotte (båda fp)1990/91:Ub37 av m.fl. (mp)1990/91:Ub38 av m.fl. (s)1990/91:Ub39 av ()med anledning av skr. 1990/91:20 1990 årsredogörelse för de statliga företagen1990/91:N8 av ()1990/91:N9 av och (båda mp)1990/91:N10 av m.fl. (c)med anledning av prop. 1990/91:33 Ändring i lagen(1984:351) om totalisatorskatt1990/91:Sk13 av ()med anledning av prop. 1990/91:34 Nybostadsfinansiering, m.m.1990/91:Bo1 av m.fl. (s)1990/91:Bo2 av m.fl. (m)1990/91:Bo3 av m.fl. (mp)1990/91:Bo4 av Bo Finnkvist (s)1990/91:Bo5 av m.fl. (c)1990/91:Bo6 av m.fl. (c)1990/91:Bo7 av och (båda s)1990/91:Bo8 av och (båda s)1990/91:Bo9 av m.fl. (fp)1990/91:Bo10 av m.fl. (v)med anledning av prop. 1990/91:37Vägtrafikskatten för utländska fordon, m.m.1990/91:Sk14 av m.fl. (mp)med anledning av prop. 1990/91:44 Ytterligareförsöksverksamhet för förnyelse av den offentligasektorn1990/91:K5 av m.fl. (fp)1990/91:K6 av och (båda mp)1990/91:K7 av Margó m.fl. (v)1990/91:K8 av ()1990/91:K9 av m.fl. (m)1990/91:K10 av anledning av skr. 1990/91:49 Återkallelse avförslag om treårsplan för Vattenfallkoncernen,m.m.1990/91:N11 av ()betänkanden1990/91:JuU2 Ändringar ikriminalvårdslagstiftningen1990/91:JuU3 Vissa straffrättsliga frågor m.m.1990/91:JuU4 Utvidgad rätt till målsägandebiträde,m.m.Försvarsutskottets betänkanden1990/91:FöU1 Transporter av farligt gods1990/91:FöU2 Sotning1990/91:FöU3 Vissa markfrågor1990/91:FöU4 Vapenfri tjänstTrafikutskottets betänkande1990/91:TU4 Lag om tillfälliga bilförbudNäringsutskottets betänkanden1990/91:NU3 Bilindustrin1990/91:NU5 Kärntekniklagens förbud mot vissaförberedande åtgärderBostadsutskottets betänkande1990/91:BoU3 Fastighetsbildning för landsbygdensbehov m.m.9 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 26 oktober1990/91:69 av i (m) tillstatsrådet om beredskapinför en invandring från Sovjetunionen:Enligt uppgifter i massmedia kan det förväntas enmassflykt mästa år från främst pågrund av den enorma misär många människor därlever i. T.ex. är bristen på livsmedel och medicinakut i stora delar av landet. Mångasovjetmedborgare lever , på grund av kaos iekonomin, under villkor vi svårligen kan föreställaoss.Att upprätta en fungerande marknadsekonomi iSovjetunionen kommer att ta långt tid och krävamycken möda. Därför kan man ha förståelse för attmånga vill lämna landet. Men ett sådant agerandeär långsiktigt förödande för Sovjetunionensmöjligheter att bygga upp en ekonomi till gagn förhela landets befolkning.Sovjetunionen är i grunden ett rikt land, men tyvärrmisskött av en diktatoriskkommunistisk planekonomi. Det absolut värstasom kan hända är att de med god utbildning ochförmåga att aktivt deltaga i återuppbyggnadenlämnar landet.Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta ochvad har gjorts med tanke på en förväntad massflyktfrån ?den 29 oktober1990/91:70 av s (mp) till utrikesministernom svenskt stöd åt albaner i iJugoslavien:Sverige har flyktingar från ialbanska Kosovo i . Dessa jugoslav-albaner måste betraktas som politiska flyktingar.De har lämnat sitt land av politiska skäl, men iSverige bedöms de inte, utom i enskilda fall, sompolitiska flyktingar. Situationen för befolkningenmed albanskt ursprung i Kosovo är svår. Denserbiskt dominerade centralmakten vidtarsystematiskt åtgärder för att förtrycka folket ochundergräva den albanska kulturen.Det enda albanerna i Kosovo vill är att provinsenskall få samma status som landets övrigadelrepubliker, eftersom de annars fruktar att denalbanska kulturen i kommer attförsvinna.Sociala orättvisor, indragna barnbidrag, inskränkthälsovård och inskränkta övriga sociala rättigheterhar förts in i en lag som endast gäller albaner. Lagenför lindriga politiska brott har skärpts under 1989.Om någon offentligt uttalar att Kosovo skall blirepublik, kan denne förvänta sig ett fängelsestrafffrån upp till mot tidigare 30 till 60dagar. Albaner drabbas av hårdare straff än denövriga befolkningen. --1988 togsenligt officiell statistik, 500 000 albaner in för förhörav politiska skäl. Intellektuella, potentiella ledare,sätts i specialisolering. Många har sviter av dentortyr som förekommer där.Läget har ytterligare skärpts under 1989 och 1990.Serbien upplöste Kosovos parlament den 5 juli1990. Det råder direktstyre över hela provinsen avSerbiens polismyndighet. Människor somdemonstrerat mot de systematiskainskränkningarna i automin, har polisen/milisenöppnat eld mot och många har dödats. Tusentalsalbanska barn och ungdomar har tagits om hand påsjukhus för oförklarliga förgiftningar. Tiotusentalsjournalister med albanskt ursprung förvägrasarbete på tidningar och radio/TV. Inga nyheterförmedlas på albanska, med andra ord råder ingensom helst yttrandefrihet eller nyhetsförmedling fördessa grupper.I dag råder terror i Kosovo och risken förinbördeskrig är överhängande. Folket har hittillstagit till fredliga medel, men deras tålamod tryter.Man försöker skrämma kosovo-albanerna tilltystnad genom att omringa byar, skjuta påoskyldiga människor, döda, såra, misshandla samtarrestera kvinnor och barn. Många försöker flyutomlands, bl.a. till . Dessa, flyende undanterrorn, kräver att bli betraktade som politiskaflyktingar. De vädjar till regeringen ochinvandrarverket att informera sig mer om vad somhänder i Kosovo genom att skicka en delegation dit,helst inofficiellt.Ett videoband som illustrerar polismisshandel påöppen gata, skottskadade ungdomar, förgiftning avskolungdomar och barn, albanska ungdomarihjälskjutna under militärtjänstgöring finnstillgänglig och har visats för UD.1. Hur reagerar eller kommer utrikesministern attagera för kosovo-albanerna -- nationellt ochinternationellt?2. Är utrikesministern och regeringen beredd attsända en delegation till Kosovo?3. Betraktar utrikesministern och regeringenkosovo-albaner som politiska flyktingar?4. Är utrikesministern och regeringen beredd ochvillig att se videoupptagningen från Kosovo?1990/91:71 av () tillutrikesministern om det politiska våldet iColombia:I februari 1989 svarade utrikesministern på minfråga om det politiska våldet i , attregeringen självfallet även fortsättningsvis nogaskulle följa utvecklingen i och påvisadeatt på olika sätt är aktivt i frågan.I har en ny president installerats. Hanhar upprepat sitt löfte att bekämpanarkotikamaffian. Detta är gott och väl, mennarkotikavåldet har i alltför hög grad fått präglarapporteringen om tillståndet i landet. Att en vissmobilisering mot narkotikan genomförs får intedölja det faktum att huvudproblemet i äratt vänstersympatisörer, fackliga företrädare,lärare, bönder och kämpar för mänskligarättigheter dödas eller försvinner i förfärandeutsträckning. Föreställningen attnarkotikakartellerna och gerillan samarbetar inågon högre utsträckning är osannolik, eftersomderas intressen inte sammanfaller till någon del.Våldet i är av gammalt datum.Narkotikakartellerna blev inte en maktfaktorförrän , och först då blev de också enkälla till våld.Narkotikavåldet är inte renodlat kriminellt utan gårofta hand i hand med det politiska våldet, utövat avmilitär, polis, jordägare, gerilla och paramilitärer.De senare är ofta finansierade av narkotikapengar.Tills kunde också militären helt lagligtförse paramilitärerna med vapen.Colombia uppfyller i stort de formella kraven på endemokrati, man har flerpartisystem och ''hemliga''val. Man har rättsvårdande myndigheter av typ JK,med betydligt större personella resurser än här iSverige. Men i praktiken har man ingen frihet attarbeta fackligt och politiskt. Vid ett besök i jag konstatera att M 19-gerillan, som blev ettpolitiskt parti efter en uppgörelse med den förrepresidenten, har sitt kontor vid en gata som äravspärrad av poliser, i ett hus som är omringat avpolis, med ett helt gäng automatvapenbeväpnadeegna vakter i förrummet. Att Union Patrioticosföreträdare bär skottsäkra västar när jag träffardem, att de parkerar bilar utanför sitt högkvarterpå ett sådant sätt att ingen skall kunna komma näramed en bilbomb, att ingen taxi törs stanna utanför,att 1 000--1 500 av partiets företrädare dödats, är ettfaktum. har fyra ur ledningen ochmassvis av medlemmar i småbondeorganisationenANUC dödats.I förra veckan, vecka 43, dödades ytterligare enföreträdare för , två fackliga förtroendemänför oljepalmsarbetarna och nio civila i ,varav fem barn som halshöggs. Ett attentat begicksockså mot en företrädare för livsmedelsarbetarna.Det är med livet som insats man kan delta isamhällsarbete i löser i bästa fall ett problem, menskapar flera nya. Det är ett omvittnat faktum iColombia att de vapen som bistår dencolombianska regeringen med är mer användbaraför gerillabekämpning än för narkotikakrig.Dessutom används de för ''gerillakrig'' där ingengerilla finns. I stora områden harbondebefolkningen tvingats fly, och människorvistas nu i flyktingläger med ännu mindremöjligheter att klara sin försörjning än tidigare.USAs inblandning bäddar också för andra framtidaproblem på den politiska och fackliga arenan.Kriget mot narkotikan går knappast att vinna annatän lokalt, men ger utomordentligt goda möjligheteratt mörda och förfölja alla som arbetar för degrundläggande mänskliga rättigheterna iColombia.President blir inte trovärdig för de krafterinom rättsväsendet som stått emot korruption ochhotet att bli mördade förrän han driver igenomlagar som gör det möjligt att komma åtmördarpacken. Några exempel på åtgärder sommåste genomföras är:-- Militärer skall dömas av civila domstolar, inte avsina egna.-- Ansvariga måste ställas till svars oavsett var iden militära hierarkin de befinner sig.-- Att vara ansvarig för personers försvinnandemåste kriminaliseras.-- Mordhotade måste ges skydd av staten -- dettycks inte saknas resurser för att bevaka ochbeskydda överklasskvarteren.-- Röda Korset och andra organisationer förmänskliga rättigheter måste få fritt tillträde tillfängelser och andra platser där aktivister av olikaslag kan hållas fångna.-- Reglerna för frihetsberövande måste få en sådanutformning att godtycke och övergrepp upphör.Detta torde knappast vara möjligt om man intelyckas få till stånd ett institutionellt ansvar när våldutövas av företrädare för staten.-- Och, inte minst, den lagstiftning som redan finnsmåste följas och respekteras.Vid rättsvårdande myndigheter sprider sig nuinsikten om att problem har sittursprung i den socioekonomiska situationen.Av de colombianska arbetarna arbetar i densvarta eller gråa sektorn. Av dem som återstår ärhälften inte tillsvidareanställda (vilket är enförutsättning för att få organisera sig) -- det återståralltså som över huvud taget kan anslutas . Förutsättningarna för fackligtarbete är utomordentligt dåliga. Arbetsministerietavgör om en fackförening får bildas och kan ävenupplösa den och konfiskera dess tillgångar.Arbetsministeriet skall också godkänna denfackliga styrelsen. Protokoll och medlemslistorskall också sändas dit. Korruptionen gör attföretagen har goda möjligheter att motverka allmeningsfull facklig verksamhet. Som om dessaförhållanden inte vore nog, förbereds nu en nyarbetslagstiftning som tar sikte på att ytterligareförsämra förutsättningarna för fackligt arbete iColombia.-- Den klart antifackliga lagstiftningen måstereformeras till det bättre, och inte -- som föreslåsav regeringen -- försämras.-- Arbetsrätten måste i grunden förändras.-- Den mycket svåra process som ligger bakombildandet av landsorganisationen måstepremieras med ett massivt stöd från bl.a. Sverige.Den 9 december skall en konstituerande församlingväljas i allmänna val. Detta har varitett starkt krav från de progressiva krafterna ilandet. Man ser detta som den enda möjligheten attkomma ur våldsspiralen. Striden har stått het omförsamlingens sammansättning och uppgift.Regeringens linje har varit en smal bas beståendefrämst av parlamentariker. De progressivakrafterna har slagits för en församling med bredastmöjliga bas. har förklaratregeringens linje olaglig och därigenom möjliggjorten bredare sammansättning och vidgadebefogenheter för den konstituerande församlingen.Tyvärr får nog ändå församlingen för smal bas ochkommer att i alltför hög utsträckning präglas avetablerade krafter för att kunna åstadkomma deförändringar som situationen kräver.Ännu återstår en lång mödosam väg för att skapamänniskovärdiga förhållanden för Colombiasfattiga och förtryckta. Den uppgiften klarar inte detnuvarande politiska etablissemanget.Öststatsdiktaturerna har misslyckats med att medborgare ett anständigt liv, därför har destörtat samman. I det fallet är makten starktkoncentrerad och lätt att identifiera. När det gälleren formell demokrati som , där så mångagrupper och krafter skapar en fullständigt absurdsituation för befolkningen, är måltavlan mycketsuddigare. Det liberal-konservativaetablissemanget som sitter i knäet på deekonomiska intressena är betydligt segare till sinstruktur, och är svårare att mobilisera motståndmot.Nyligen publicerade organisationen för mänskligarättigheter, Watch, en rapport av vilkendet framgår att 23 000 mord begås i varjeår, och att situationen förvärras av att ökar sittstöd till polis och militär.Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för attmotverka det politiska våldet i ?1990/91:72 av () tillindustriministern om den långsiktigaenergiplaneringen:Vi befinner oss i den besynnerligasituationen att såväl miljörörelsen,antikärnkraftrörelsen och de grönasom moderata samlingspartiet och storindustrinsföreträdare anklagar regeringen för brist på klarabesked om den långsiktiga energiförsörjningen iSverige. Givetvis har dessa två grupperingar vittskilda uppfattningar om vad som är en önskvärdframtid för , men de är eniga om en sak. Detbehövs en klar och långsiktig energipolitik.Jag skall inte i denna interpellation ta uppkärnkraftsfrågan trots att den är en huvudorsak tillavsaknad av energipolitik, eftersom den är föremålför förhandlingar i skrivande stund. I stället vill jagta upp den långsiktiga målsättningen för svenskenergipolitik, helt oberoende avkärnkraftavvecklingen. En sådan målsättning kanfastställas oberoende av kärnkraftsavvecklingen, iall synnerhet om det långsiktiga målet ligger efterår 2010.FNs kommission för miljö och utveckling, den s.k.Brundtlandkommissionen, rekommenderade 1987de industrialiserade länderna att halvera sinenergiförbrukning. Målet borde uppnås inom entidsperiod på 40 á 50 år.I detta har miljöministern och tidigareenergiministern instämt.Jag citerar:''Vi vet att världen inte överlever om alla använderlika mycket energi som . Vi kan och måsteklara oss på hälften så mycket som . ''Uttalande på . )''Om en global klimatkonvention skall bli effektivmåste rika industriländer som minska sinenergianvändning med under denärmaste decennierna. Vi måste höjaenergihushållningsmålen.'' )FNs miljöexperter har uttalat att utsläppen avväxthusgaser måste minska med 80 á ommänskligheten skall kunna förhindra stora ochsvårbedömbara men sannolikt katastrofalaklimatförändringar. om Thechanging Atmosphere krävde 1988 att CO2-utsläppen globalt skall minska med tillår 2005.Den danska regeringen har tagit dessa välgrundaderekommendationer på allvar och fastställt enenergiplan som har som första mål att fram till år2005 reducera den totala energianvändningen med15 % och utsläppen av CO2 . Detta avserman åstadkomma genom ettenergihushållningsprogram med: av den totalaenergianvändningen , en fördubbling avbiobränsleanvändningen, satsning på vindkraft,byte i stor utsträckning från kol och olja tillnaturgas. Denna inriktning avser den danskaregeringen att söka få genomförd på nordisk nivå.Miljöpartiet de gröna har alltsedan sittriksdagsinträde i motioner krävt en långsiktigenergiplan baserad på:1. En årlig reduktion av energiförbrukningen om2 % genom effektivisering samtstrukturförändringar av trafiken, vilket gerreduktion och en halvering på 35år.2. En reduktion av fossilbränsleanvändningen med85 % på 25 år.3. En fördubbling av biobränsleänvändningen på25 år.4. En satsning på vindkraft som ger på 25år.Vi har också anvisat ekonomiska styrmedel ochlagförslag för att förverkliga dessa målsättningar.Ovannämnda fakta föranleder mig att ställaföljande frågor till industriministern.1. Kan industriministern bekräfta att statsrådetBirgitta Dahls uttalanden enligt ovan representerarregeringens långsiktiga målsättning?2. Avser regeringen att lägga fram konkreta planerför reduktion av total energianvändning ochminskade koldioxidutsläpp?3. Eftersom jag utgår ifrån att svaret bli ja,fullföljer jag frågan: När kommer dessa planer, ochhur kommer den övergripande målsättningen att seut i kvantitativa termer?1990/91:73 av Hans Leghammar (mp) tillutbildningsministern om skolutbildningen i EG-frågor:Får elever i dagens skolor kunskaper för att sätta sigin i dagsaktuella frågor?En levande demokrati, liksom demokratier överhuvud taget, kräver bl.a. kunskaper,informationsfrihet och fri opinionsbildning. Det ärde flesta av oss som arbetar politiskt överens om.Men hur är det i verkligheten?Under en vecka var jag ute och besökteen verklighet, nämligen gymnasieskolorna iHalland. Jag höll lektioner och gav politiskinformation under rubriken: ''Är det meningsfulltatt engagera sig i politiken? ''Det blev många spännande möten med pigga ochintresserade elever, men dess värre också mycketfrustrerande, eftersom eleverna ansåg att de intefår tillräcklig information för att kunna engagera sigi dagsaktuella frågor.Ett exempel var elevernas kunskapsbrist i EG-frågan. När jag frågade dem om deras kunskaperom t.ex. EGs beslutsprocess, var det bara en killeav flera hundra elever som jag träffade underveckan som kunde redogöra någorlunda förbeslutsprocessen i EG. Ännu värre var att bara ettfåtal av lärarna i samhällskunskap på gymnasienivåhade kunskap om hur EGs beslut fattas, och ingenkunde redogöra för hur beslutsprocessen verkligenser ut. erkände de att den enda litteratursom fanns i ämnet kom från SAF.Jag har i efterhand fått reda på att SÖ har gettut en bok som ger en litet bredare bild än den somSAF presenterar i sina publikationer, men den finnstydligen inte ute på skolorna och gör därför ingennytta.Min fråga till utbildningsministern blir därför:Anser utbildningsministern att ministern har tagitsitt ansvar för att lärare och elever får denutbildning de bör få i EG-frågor och andradagsaktuella frågor?1990/91:74 avGudrun () tillutrikesministern om svenskt EG-medlemskap ochneutralitetspolitiken:Vid en presskonferens den 26 oktober 1990meddelade statsminister :''Regeringen eftersträvar ett nytt riksdagsbeslut omEuropapolitiken som tydligare och i mer positivaordalag klargör ambitioner att bli medlemav Europeiska gemenskapen. ''I kunde man läsaföljande:''Den europeiska gemenskapen EG tog påsöndagen det första konkreta steget mot en politiskunion. I slutkommunikéen från toppmötet i fast att inget område inom utrikespolitiken skaundantas.'' Beslutet går betydligt längre än vadmånga hade väntat sig. Den politiska unionen skallinnehålla både säkerhetspolitiskt ochutrikespolitiskt samarbete.Grundidén är att flytta stora delar av ländernassäkerhetspolitiska och utrikespolitiska beslut frånnationell nivå till EG-nivå. Det kan t.ex. gällasanktioner mot ett land eller åtgärder vidinternationella kriser, som senast i . Ett problem blir att avgöra vilka frågor somskall flyttas upp på EG-nivå, men enligt ett förslagi kommissionen skall alla frågor som inte berörmedlemsländernas före detta kolonier betraktassom gemensamma EG-frågor.När det gäller säkerhetspolitik diskuteras attutvidga samarbetet, som begränsat tillpolitiska och ekonomiska aspekter. Här finns fleraförslag: samordning av militära initiativ vidinternationella kriser, industriellt och teknologisktsamarbete på det militära området, exportkontrollav militär utrustning m.m. Det finns också förslagom att samordna försvarspolitiken genom attinlemma Västeuropeiska unionen (WEU) medEG.Regeringens deklaration om ett nytt och mer''positivt'' riksdagsbeslut vad gäller EG-medlemskap har hälsats med stor entusiasm av deflesta EG-företrädarna.