prot · GE0936 · 1990-11-30 00:00:00 — Genomförandet av detnya bostadsfinansieringssystemet förvärrarytterligare situationen genom att de boende får taöver huvuddelen av räntekostnaderna genom egnalån. Det kan få till följd att vi får ett stopp pånyproduktionen mycket snart.Vad jag här har nämnt överensstämmer inte medverkligheten, säger bostadsministern i sitt svar. Hanhänvisar till den statistik från andra och tredjekvartalen över ökningen av antaletlåneansökningar. Ja, det är just sambandet mellandenna statistik och de höga boendekostnadernasom är det allvarliga just . Det är alltså ett faktumatt allt fler inte har råd att bo i nya lägenheter. I ettläge där allt fler inte har råd att bo i dyra nyabostäder fortsätter bostadsproduktionen på en nivåsom är högre än som varit fallet på mycket länge.Det innebär att vi kommer att så att säga bygga påoss en mängd nya tomma lägenheter. Vad detkostar att ha tomma lägenheter vet vi averfarenheterna . Vi kommermycket raskt att marschera in i en våldsamkostnadskris beträffande boendet, som jag sersaken, om inte regeringen är beredd att takonsekvenserna av sin egen politik -- och det ärman tydligen inte beredd att göra. Därför kan vimycket tidigt in få ett tvärstopp här.Uppgången under andra och tredje kvartalen är juen följd av att så många som möjligt vill ha ettlånebeslut det här året för att undvika dekostnadsfördyringar som kommer till följdav skattereformen.Vad tror bostadsministern är anledningen till attLB-Hus säger upp halva arbetsstyrkan på totalt 210anställda vid sin husfabrik hemma i ? Kaninte anledningen vara att man har märkt en dämpadorderingång och att man befarar ett kraftigtvikande byggande av bostäder ?Det har snart gått ett kvartal sedan den aktuellaperioden, dvs. den period från vilkenbostadsministern hämtar sin statistik. När någothänder på bostadsmarknaden, och det vet säkertbostadsministern också, går det mycket snabbt.Därför är det mycket farligt att ha för storaskygglappar på sig. Man måste ge akt på situationenoch uppmärksamma begynnande tendenser.Det som måste till, som jag ser det, är antingenatt man åtgärdar kostnadskrisen eller också attregeringen tar konsekvenserna och minskarbostadsbyggandet och fasar in en ökadreparationsverksamhet för att klarasysselsättningen och minska tvära kast här.Vi i har länge drivit kravet på en lägrebelastning på bostadssektorn som en följd avskattereformen, och vi har presenterat förslag tillandra åtgärder för att hålla nere kostnaderna ibyggandet och boendet. Det är naturligtvis denenda rätta och vettiga vägen att gå. Annars drabbasde boende, eftersom det fortfarande finns enbostadsbrist.De åtgärder för att sänka kostnaderna framöversom anges i svaret är ytterst blygsamma och ger intetillräcklig effekt.Något egentligt skäl för att inte nu släppaombyggnadsbegränsningarna kan jag inte se.Överhettningen kommer mycket snart att ersättasav ett stopp, som jag har sagt. Det tar etthalvår innan åtgärderna ger effekt.Ombyggnadsbehovet är stort. 1 100 lägenheter frånde största kommunala bostadsbolagen i Stockholmfinns i kön hos länsbostadsnämnden i väntan påbeslut. Det är nu som begränsningarna måstesläppas om vi skall kunna möta nedgångseffektenom . Vi får inte vänta tills den effektenär ett faktum. Mot den bakgrunden vill jag ställaytterligare några frågor till bostadsministern:1. Hur tänker sig socialdemokraterna att få enbättre balans mellan tillgång och efterfrågan om niinte är beredda att vidta nämnda åtgärder nu?2. Hur ser regeringen på ombyggnadsbehovet motbakgrund av vad jag här har nämnt?3. Har inte regeringen någon strävan när det gälleratt försöka undvika ryckighet påbostadsmarknaden? Om svaret är ja, vilka åtgärdervill ni då vidta för att få en jämn balans mellantillgång och efterfrågan i fråga ombostadsproduktionen?Anf. 59 Bostadsminister ():Herr talman! Jo, , jag uppfattarmycket väl det som händer på bostadsmarknaden.Jag har med fullt fog kunnat hänvisa till denstatistik vi har att gå efter. Det ärlänsbostadsnämndernas beslut om olikalåneärenden, och det är de ansökningar somströmmar in till nämnderna. Det är det underlag vihar att gå efter. Det speglar nämligen med mycketstor exakthet vad som sker när det gällerbostadsbyggandet.Sedan säger att kostnadsläget ärmycket högt. Ja, kostnadsläget är högt. Det är vifullständigt överens om. Jag har också i mitt svarspeglat att en väsentlig orsak till det högakostnadsläget står att finna i den överhettning vi harpå bostadsmarknaden och på byggområdet överhuvud taget. De åtgärder vi satte in för att dämpadenna överhettning har medverkat till dels att vi harkunnat få upp en mycket hög nivå pånyproduktionen av bostäder, den högsta sedanmitten av 70-talet, dels, som jag redovisade i mittsvar, att kostnadsutvecklingen har dämpats.Ökningstakten har bromsats upp. Det är den enadelen.Den andra delen är naturligtvis det svar som fallerpå branschen som sådan, på dem som bygger husenoch på dem som producerar husen. verkardet på som om de över huvud tagetinte finns med i bilden, utan det skulle varasamhällets sak att se till att också den delav kostnadsutvecklingen som direkt har medbeställare och producenter att göra skulle hållastillbaka. Deras ansvar skulle över huvud taget intetas in bilden. Så är det naturligtvis inte. Det är desom har ansvaret.Det är inte regeringen eller sombestämmer vilka hus som skall byggas, sombestämmer innehållet i husen, som bestämmer alltdet andra som har med detta att göra, utan det ärbeställare och producenter. Därför är det alldelessjälvklart att ett huvudansvar måste åvila dessa.Det samhället skall göra är att sätta in åtgärder föratt se till att det finns produktionsförutsättningarför genomförandet av ett omfattandebostadsbyggande. Det är det vi har gjort genomdessa olika åtgärder.Agne säger att vi skall gå in medytterligare subventioner för att hålla nerekostnaderna. Jag har redovisat att några resurserför detta inte finns. Vi har inte ytterligare pengaratt pumpa in på bostadsområdet. Vi använderredan ungefär 43 miljarder detta år för att hållanere boendekostnaden. Mer kan vi inte ta fram. Jaghoppades att skulle vilja delauppfattningen med mig om att det ansvaret i ganskastor utsträckning måste läggas på marknadensaktörer.Agne kom sedan in på skattereformen ochdess kostnadseffekter på boendet. Ja, det blir höjdaboendekostnader. Men alla får en kraftigskattesänkning. Därför, , harhushållens disponibla inkomst, också sedan höjdaboendekostnader har betalats, ökat. Situationen äralltså förbättrad när det gäller disponibel inkomstockså sedan höjda boendekostnader har betalats.Jag vet inte vilka hus åsyftar när hantalar om hyreshöjningar på 1000--. I vart fall är det inte skattereformens effektpå boendet på detta sätt speglar.Det är riktigt, som säger, att som ettmonument över en misslyckad borgerligregeringstid hade vi en mängd tomma lägenheter ibörjan av 80-talet, inte därför att människor intehade behov av bostäder, utan därför att den högaarbetslösheten ledde till att människor inte haderåd att bo. Vi skall naturligtvis göra allt för att sökaundvika att en sådan situation uppträder på nytt.Agne undrar också om det inte är dags attsläppa ombyggnadsbegränsningarna. Jag har sagt imitt svar att vi skall släppaombyggnadsbegränsningarna när tiden för det ärinne. Ombyggnadsbegränsningarna är ett led i attdämpa den överhettning som faktiskt finns påbyggområdet. När vi har en balans på nytt mellanutbud och efterfrågan skall vi naturligtvis ta bortden sortens begränsningar som vi har satt in. Detgäller ombyggnadsverksamhet och det kan ocksågälla annat. Självfallet följer vi dessa ting medmycket stor noggrannhet. Den dag det är tid fördetta kommer vi att släppa efter på begränsningen.Anf. 60 ():Herr talman! Om nu bostadsministern, som hansäger, fattar vad som händer på bostadsmarknaden,förstår jag inte varför han inte handlar i sittdepartement.Han kommer tillbaka till ansökningarna och att deär underlaget för bedömningarna. När manplanerar gäller det verkligen att ligga långt frammeoch se vad som just håller på att hända. Det somjust händer tyder på att allt fler är mycket oroligaför att man får ett stopp inyproduktionen, om inte kostnaderna kanbemästras.Kostnaderna beror inte enbart på överhettningen.Med anledning av den har man satt in en hel delåtgärder. Det är inte heller bara branschens fel, såatt det går att skylla i från sig på branschen, när detär besluten här i riksdag på förslag av iförsta hand socialdemokraterna, med hjälp avfolkpartiet i andra hand, som har gett de störstaboendekostnadshöjningarna. Det är klart bevisat istatistik och i de hyresförhandlingar som pågårvad det besluten innebär för de ökade kostnaderna.Det är följden av detta som har gjort att vi harhamnat i denna svåra situation. Om det inte ärproblem med kostnaderna, bostadsministern, hurförklarar då bostadsministern det fenomenet att alltfler människor tvingas byta ner sig till mindrelägenheter med lägre kostnader? Varför hållersocialbidragstagarna på att fördubblas i antal ute ilandets kommuner, om de inte har problem att fåhushållskassan att gå ihop på grund av dessaåtgärder? Varför, om inte förklaringen finns atthämta i skattereformen?Jag vill inte gå in med ytterligare subventioner, dethar jag inte sagt. Jag har snarare sagt att det ärviktigt att hitta ett finansieringssystem som ärbetydligt mer kostnadskänsligt än dagens och detsom bostadsministern har föreslagit, för att manskall kunna hålla nere kostnaderna och prioriterasubventioner och bostadsstöd. Det är av denanledningen jag vill förmå bostadsministern att selångsiktigt på vad som händer, för att just nu kopplaöver till en ombyggnadsverksamhet. När är tidenmogen för att stoppa ombyggnadsbegränsningarnaom det inte är nu? Då det tar att få effekt.Om är vi inne i mitten på 1991, närskattereformen verkligen har fått sin fulla effekt.Anf. 61 Bostadsminister ():Herr talman! undrar varför vi intehandlar. , vi skall handla den dagtiden för det är inne. Då skall begränsningen somsatts in, i ett skede då de behövdes för att dämpaöverhettningen släppas. När vi har balans påmarknaden och vi därmed kan se att vi slipperöverhettningens kostnadsdrivande effekter, då ärdet dags att handla.Jag träffade företrädare förbranschen, för fackliga organisationer och förarbetsmarknadsstyrelsen i diskussioner om justdetta.För tillfället, säger branschen, är orderböckernavälfyllda. Vad man möjligen skönjer är en vissminskning av orderingången under senare delen avnästa år.Därför kan man alltså inte påstå, som AgneHansson gör, att vi just nu skulle befinna oss i ensituation där det finns all anledning att kasta allabegränsningar över styr och brassa på för fullt. Viär inte där . Den dag då vi vid analys avtillgängliga uppgifter kommer fram till att det ärdags att lätta på bromspedalen, då skall vi ocksågöra det, !Sedan återkommer till sina farhågorom ett stopp i nyproduktionen, och hanmålar upp effekterna av skattereformen och av ettnytt finansieringssystem. Ja, , ju flersom håller på att svartmåla verkligheten, destostörre är naturligtvis risken att svartmålningen blirsjälvuppfyllande.Åter till skattereformen! Vad är det försiffermaterial har tillgång till somskulle ge de effekter för de vanliga svenskalöntagarna, boende i vanliga lägenheter, som AgneHansson söker framställa? Vi har gjortundersökningar, och hyresgäströrelsen har gjortundersökningar. Hyresgäströrelsens material -- omjag nu skall hålla mig till det som litar mer på -- visar ju att skattereformensvinnare är de vanliga inkomsttagarna i de vanligabostäderna. försöker måla upp enbild av att de skulle drabbas så oerhört hårt avskattereformen. De får, enligt det tillgängligamaterialet från hyresgäströrelsen, en påtagligt ökaddisponibel inkomst även sedan ökadeboendekostnader är betalda.Man kan inte bara se på utgiftsdelen, AgneHansson, man måste också se på de ökade intäktersom familjen får i form av skattesänkning.Men det är klart att fortsätter den härsvartmålningen, så skapas en allmän oro hosmänniskor. Och är det det villuppnå, vilket jag inte trodde, så skall mannaturligtvis fortsätta att ge felaktig information tillfolk.Så säger att allt fler tvingas byta nersig och att socialbidragen ökar som en effekt avskattereformen. Ja, det skulle i så fall vara som eneffekt av den del av skattereformen som redangenomförts. Den stora delen kommer ju ,och de skadeverkningar som målarupp av det som skall komma -- de kan ju rimligeninte ha påverkat situationen redan i nuet.Socialbidragen ökar, säger . Om degör det -- det finns många exempel på kommunerdär det har gått i den andra riktningen -- så berordet som regel på att man har vissa problem medsysselsättning osv. ; då brukar det bli en uppgång.Avslutningsvis, herr talman, vill jag ännu en gångsäga att vi skall ta bortombyggnadsbegränsningarna när tidpunkten fördet är lämplig.Anf. 62 ():Herr talman! Jag avser nu ellerbörjan av , ochbostadsministern utgår från ; det är därvidlagvi skiljer oss i våra bedömningar. Jag tror att detmåste vara en god framförhållning i planeringen avbostadspolitiken för att vi skall få jämnbyggsysselsättning och kostnadsutveckling.Branschen har sitt ansvar, det vill jag inte förnekapå något sätt. Men det finns anledning att noteravarför branschen får så höga kostnader. En avanledningarna är just ryckigheten påbostadsmarknaden, de tvära mellan enmycket stor, ökad nyproduktion av bostäder och enökad ombyggnadsverksamhet. Det är ju för att viskall undvika ett sådant kast 1991 som jag försökerförmå bostadsministern att inse att han måste vidtaåtgärder nu -- och inte om ett halvår.Har inte bostadsministern sett den oro som nufinns, och ökningen av antalet tomma lägenheter?Vi håller på att få den situation som vi hade , och det blir än värre om ingenting händer nu.Jag svartmålar inte; det är inte min avsikt. Deuppgifter jag fått har inte minst hyresgäströrelsengett mig. Jag kan referera till den uppvaktning av700 hyresgäster som i elva länkbussar invaderadeGamleby . Deras entydigabudskap var att de åtgärder på skatteområdet somhar vidtagits kommer att innebära betydandesvårigheter att få hushållskassan att gå ihop iframtiden. Och varför ökar antaletsocialbidragstagare, om inte kostnadssitsen harblivit en annan?Jag tror att det är mycket viktigt, för att intebelastningen på de boende skall öka ytterligare, attvi får en jämnare planering och en väl fungerandebostadsmarknad. Annars blir det ytterst de boendesom kommer att drabbas. Det är det jag villundvika -- och det är detta jag försöker få ävenbostadsministern att inse.Anf. 63 Bostadsminister ():Herr talman! Jag delar bedömningatt ryckighet inte är bra. Därför skall man försökaha en så jämn byggproduktion, totalt sett, sommöjligt.Agne har ju vissa erfarenheter avryckighet. Det har tagit för den svenskabyggmarknaden att ta sig ur den enorma svackasom byggverksamheten i vårt land råkade in i somen följd av den borgerliga regeringspolitiken i slutetav 70-talet och . Det är alldelessjälvklart att det var kostnadsdrivande när manskulle ställa om sig från den djupa svackan till enhög produktionsnivå i olika delar avbyggverksamheten. Inte minst följderna förmaterialindustrin hade ju blivit katastrofala.Mängder av företag fick slå igen därför att ingenbehövde deras produkter. När sedan efterfrågan påprodukter steg snabbt, så var det givetviskostnadsdrivande att börja ta igen vad someftersatts. Det är riktigt att detta är en av orsakernatill dagens höga kostnadsläge. Men rannsaka, AgneHansson, de borgerliga partiernas, och det egnapartiets, insatser , för det ärsviterna av detta som vi har fått dras med.Sedan talar om tomma lägenheter.Jag förmodar att han då lutar sig mot det materialsom de allmännyttiga botadsföretagen lämnade förett tag sedan om en viss uppgång av antalet tommalägenheter. Om jag inte minns alltför fel, så hadeantalet tomma lägenheter ökat med ungefär enpromille av de allmännyttiga bostadsföretagensbestånd. Det var alltså 800--1 000 fler tommalägenheter nu än -- och dessaföretag har 700 000--800 000 lägenheter totalt sett.Jag tycker inte att man skall ta den sortens tal tillutgångspunkt för påståendet att antalet tommalägenheter snabbt ökar.Jag hoppas att vid den storauppvaktningen i utnyttjade tillfället attför dem som var där tala om vilka positiva effekterde skulle få av skattereformen, så att deras orokunde dämpas och så att de fick en korrekt ochsaklig information om den situation som skulle rådaunder . Då har verksamtbidragit till att föra ut informationen omskattereformen på ett riktigt sätt. Men jag är räddför att inte utnyttjade tillfället tilldetta.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.12 §BordläggningAnmäldes och bordladesFinansutskottets betänkanden1990/91:FiU5 Ändrade kassakravsavgifter1990/91:FiU6 revisororers verksamhetunder /901990/91:FiU7 Ändringar i allemanssparandet1990/91:FiU9 Uppbörden av tillfälligarbetsmiljöavgiftSkatteutskottets betänkanden1990/91:SkU3 Deklarations- och kontrollfrågor ianslutning till skattereformen, m.m.1990/91:SkU5 Ändringar i vägtrafikskattelagenJustitieutskottets betänkanden1990/91:JuU5 Fortsatt giltighet av 1952 årstvångsmedelslag1990/91:JuU6 Teleavlyssning m.m.1990/91:JuU7 Fastighetsdomstolar, m.m.Lagutskottets betänkande1990/91:LU14 Ändring i lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafikKutlturutskottets betänkande1990/91:KrU8 betänkanden1990/91:TU8 Uppskjutande av ikraftträdande avvissa ändrade bestämmelser om motorredskap ochtraktorer, m.m.1990/91:TU9 Säkerheten vid järnväg, tunnelbanaoch spårväg, m.m.Näringsutskottets betänkanden1990/91:NU7 Minerallagstiftning m.m.1990/91:NU9 Utrikeshandel1990/91:NU11 Ersättning för inkassokostnader1990/91:NU13 internationella avtal omjute och juteprodukter1990/91:NU14 Tillfällig försäljning13 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 29 november1990/91:110 av () till statsrådetMargot om kommunernaskonsumentvägledning:Konsumentprisindex är 213. Detinnebär att priserna stigit sedan 1980.Omsatt till vardagsspråk betyder det att inte enshälften av penningvärde finns kvar i dag.Det är självklart att konsumenterna känner avprishöjningarna och försöker rätta mun eftermatsäcken, men tyvärr finns det också en gruppindivider som har svårigheter med att planera sinekonomi.Inte mindre än 200 000 familjer levde påsocialbidrag enligt vissa undersökningar. Det är enalarmerande stor grupp som med dagens problempå arbetsmarknaden -- med många varsel -- kanförväntas växa.Om dessa konsumenter fick tillgång till en brabudgetrådgivning, som kan ge råd och anvisningarom bästa köp och allmänt se över möjligheten förkonsumenten att leva på sina tillgångar, kunde del av de ekonomiska problemen saneras. Församhället i stort är det en katastrof att låtamänniskor hamna i skuldfällan.För att åstadkomma detta måste det finnas enkonsumentvägledning på nära håll. När riksdagen1986 fastslog riktlinjerna för konsumentpolitiken,var målsättningen en fortsatt snabb utbyggnad avden lokala verksamheten. Det räcker inte enbartmed centrala verk som ochallmänna reklamationsnämnden, det bör finnaslokalt förankrad konsumentvägledning.Under verksamhetsåret 89/90 fannskonsumentvägledning i 271 av landets 284kommuner. Läget var relativt gott. Men har detskett en dramatisk neddragning av verksamheten.Ett 20-tal kommuner, därav t.ex. , sloparkonsumentvägledningen.Det betyder att inte enbart budgetrådgivningendrabbas utan även reklamationshantering,marknadsbevakning, utbildning till ungakonsumenter m.m. Om inte exempelvisreklamationshanteringen kan av snabbt ochbilligt på orten genom den lokalakonsumentvägledningen, måste konsumentenvända sig till , varsresurser knappast är tillräckliga. Eller skallkonsumenten lämnas utan hjälp?För att på effektivaste och mest ändamålsenliga sättanvända samhällets resurser och spara medallmänna medel genom en på ett tidigt stadiuminsatt budgetrådgivning och över huvud tagettillvarata konsumenternas intresse behövs en lokaltförankrad konsumentvägledning.Med hänvisning till ovanstående vill jag ställaföljande frågor:1. Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidtaga för attinformera om betydelsen av den lokalakonsumentvägledningen?2. Eftersom konsumentvägledningen är enkommunal uppgift blir frågan också om statsrådetämnar samråda med ?3. Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidtaga förallmänna reklamationsnämndens del med hänsyntill den förväntade ökade ärendetillströmningen?1990/91:111 av () till statsrådetMaj-Lis Lööw om flyktingar iGenèvekonventionens bemärkelse:Psykologer och läkare på en flyktingförläggning harslagit larm att ett stort antal turk-bulgariskakvinnor blivit våldtagna och misshandlade avpolisen i hemlandet.Dessa fakta har inte kommit fram under polisförhöreftersom övergreppen varit så djupt kränkande förkvinnorna. Inte förrän några advokater förhördemaka och make var för sig kunde dessa kvinnorförmå sig att berätta om övergreppen.Det har framkommit att ett stort antal turk-bulgariska kvinnor blivit utsatta för våldtäkter ochmisshandel, ibland i sina barns åsyn. Förövarna harvarit bulgariska polismän, och överfallen har sketti samband med polisförhör eller hämtningar ihemmet. Ofta har maken varit fängslad, ochpolisen har då kunnat utnyttja hans frånvaro.Enligt muslimsk tro betraktas en kvinna som blivitvåldtagen därigenom också som en prostituerad.Vissa män har därför övergivit sina fruar när de fåttveta om våldtäkterna, andra män är fortfarandeokunniga om övergreppen.Några typiska fall kan se ut som följer:En kvinna med två barn blev hämtad av polis närmannen satt i fängelse. Hon blev våldtagen av tvåpoliser. De brände henne med droppande plast påbrösten. Hon vaknade utanför huset efter att havarit före flykten väcktes en annan kvinnamitt av att fyra poliser bankade påytterdörren. Två av poliserna undersöktelägenheten, och två våldförde sig på kvinnan i detvå barnens åsyn. Maken var inte hemma vid tidenför våldtäkten, men gick senare ut och letade efterpoliserna, fann och misshandlade en av dem. Efterdetta var familjen tvungen att fly. Särskilt det enabarnet har blivit svårt stört av upplevelsen.Uppenbarligen är dessa händelser inteengångsföreteelser, utan har drabbat ett stort antalturk-bulgariska kvinnor. En kvinnojour uppskattaratt det kan röra sig om ett hundratal kvinnor.Överfallen förefaller utgöra en del av förföljelsernamot den turk-bulgariska minoriteten, inte minst föratt den ofta sammanfallit med att maken suttitfängslad, eller i samband med polisförhör avkvinnorna. Om så är fallet torde överfallen styrkaatt de utsatta kvinnorna är flyktingar iGenèvekonventionens bemärkelse.I vilket fall som helst utgör våldtäkterna starkahumanitära skäl för att kvinnorna och derasfamiljer borde få uppehållstillstånd i Sverige.Eftersom paragrafen om uppehållstillstånd påhumanitära grunder är tagen bruk sedan den 13december 1989 har naturligtvis de överfallnakvinnorna betydligt sämre skydd än tidigare.Jag vill mot denna bakgrund frågainvandrarministern:1. Är kvinnor, som i samband med polisförhör isitt hemland utsatts för våldtäkter och misshandel,att betrakta som flyktingar i Genèvekonventionensbemärkelse?2. Hur avser invandrarministern garantera skyddåt de turk-bulgariska kvinnor som utsatts förmisshandel och våldtäkter, mot bakgrund av dennuvarande inskränkningen avflyktinglagstiftningen?14 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 29 november1990/91:253 av () tillstatsrådet omhemspråksundervisningen:Regeringen aviserar nedskärningar avstatsbidragen till skolsektorn med ca 1 miljard detkommande budgetåret. Statsbidraget tillhemspråksundervisningen minskas med 300miljoner från 467 miljoner till 167 miljoner.Nu aviserar kommunala skolpolitiker ochKommunförbundet stora förändringar ihemspråksundervisningen.