prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — har frågat mig omjag ämnar ta initiativ till att verka för att s.k.donationskort vinner allmän spridning.Transplantationsutredningen har i sitt betänkande(SOU 1989:98) Transplantation -- etiska,medicinska och juridiska aspekter bl.a. föreslagitatt donationskort införs och görs tillgängliga förallmänheten.Transplantationsutredningens betänkande harremissbehandlats och utredningensförslag bereds inomregeringskansliet. Jag finner därför ingen anledningatt nu närmare gå in på dessa frågor.Anf. 86 ():Herr talman! Tack för svaret! Det var just medanledning av att transplantationsutredningen såentydigt tog ställning för donationskort somHuddinge sjukhus började skicka ut sådana ocharbeta med sådana. Det är utifrån det som jag villeatt vi möjligtvis skulle få reda på om socialministerntycker att det är en bra verksamhet och omsocialministern kan säga när beredningen avremissvaren är så färdig att vi kan bli helt säkra påatt verksamheten kan fortgå, via eller pånågot annat sätt.Vi har hört, senast på läkarstämmans seminarier,att njurar är det fortfarande brist på. I pressadesituationer, när det är press både påtransplantatörer och anhöriga, kan anhörigauppleva det nästan som utpressning i vissa fall, närpersonal måste fråga om den avlidnes organ fördonation.Därför är ett donationskort väsentligt, såväl för densom behöver organ och för den som skalltransplantera organ som för anhöriga. Det ärviktigt att avdramatisera hela frågan genom att vi,medan vi lever, kan tänka igenom och bestämmahur vi vill ha det.På sikt tror jag att det här kommer att ökatillgången på njurar och organ för transplantationöver huvud taget. Så min fråga är: Instämmersocialministern i att det är rätt så bråttom? Det ärdryga sedantransplantationsutredningen var färdig. TyckerIngela att har tagit ett brainitiativ och att det är någonting åt det hållet som viskall fortsätta med?Anf. 87 Socialminister ():Herr talman! Jag delar i grunden helt och hållet. När jag svarar som jaggör, beror det på att remissammanställningenpågår, och innan den är klar kan jag inte lämnanågot formellt besked.Jag tycker att det är ett bra initiativ som Huddingehar tagit. Jag vill också påminna om att utredningensade att det är viktigt att sjukvårdshuvudmännentar initiativ i denna fråga och organiserar en sådanverksamhet. Men utredningen ansåg också attstaten skall ansvara för den samlande och samladeöversikten av just donationskort.Anf. 88a ():Herr talman! Har socialministern någonuppfattning om när det kan presenteras ett förslagför att ta ställning till?Anf. 88b Socialminister ():Herr talman! Nej, tyvärr inte i dag.Anf. 88c ():Herr talman! Jag är ledsen för det.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1990/91:286 omsjuktransporter med helikopterAnf. 89 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig närregeringen ämnar förelägga enproposition som berör ansvaret för luftburnasjuktransporter enligt hälso- och sjukvårdslagen(1982:763).Regeringen avser att lägga fram ensärskild proposition om totalförsvaret. Jag avser atti detta sammanhang föreslå regeringen att ta uppfrågan om huvudmannaskapet för akuta luftburnasjuktransporter.Anf. 90 ():Herr talman! Jag ber att få tacka socialministernför svaret. Jag utgår ifrån att kommer att klara ut den här frågan underförsta halvåret nästa år.För att liksom öka på trycket kan jag tala om att jaghar ältat den här frågan . Jag hardiskuterat den med tre försvarsministrar och tresocialministrar, jag har väckt fyra motioner, och jaghar ställt fem enkla frågor och en interpellation.Dessutom har en enig riksdag 1986 och 1989 sagt attnu måste frågan om luftburna sjuktransporterbringas till en tillfredsställande lösning.Kan jag då utgå ifrån att när propositionen kommerdet blir sjukvårdshuvudmännen som får det fullaansvaret för sjuktransporter med helikopter? Kanjag också utgå ifrån att de nya reglerna kommer attgälla ?Jag tycker att det är litet märkligt att den här fråganinte har blivit löst i . I vårt grannland Norgefungerar de luftburna sjuktransporterna mycketmycket tillfredsställande. , oavsettvar en olycka eller något annat akut fall inträffar iNorge, finns det en helikopter där. Samma ärförhållandet i och Västtyskland.Så det är inte omöjligt att lösa frågan. Därför utgårjag ifrån att frågan får en tillfredsställande lösningunder nästa år.Anf. 91 Socialminister ():Herr talman! Två saker är viktiga för möjligheternaatt lösa upp frågorna kring akuta luftburnasjuktransporter. Den ena är att vi i ett avtalangående sjukresor m.m. i anslutning tillDagmarförhandlingarna har kommit överens medsjukvårdshuvudmännen om att deras ansvar skallgälla . Vi har också kommit överensmed sjukvårdshuvudmännen om ett rambeloppsom ersättning just för akuta ambulansflygningarmed helikopter eller flygplan.En annan väsentlig sak är atthelikopterdelegationen har infordrat anbud påanskaffning av helikoptrar för sjuktransporter tillvissa orter. Svar skall lämnas senast den 11 januari1991. Enligt vår uppfattning börhuvudmannaskapsfrågan naturligtvis lösasoberoende av hur helikopterdelegationens arbetefortsätter. Men vi räknar med att det skall gå attåstadkomma en lösning enligt deöverenskommelser vi har gjort i anslutning tillDagmarförhandlingarna.Anf. 92 ():Herr talman! Då innebär det att i stället för den 1juli 1991 kommer frågan att få sin lösning /92.Att frågan löses är ofantligt viktigt, för det handlarom människoliv. Jag skulle kunna för många exempel på värdet av att snabbt kommaunder kvalificerad sjukvård när det inträffar enolycka.Jag har ett exempel från min hemkommun. En mani 25-årsåldern fick sin hand avklippt. Han kundesnabbt komma under vård på Akademiskasjukhuset i beroende på att det fanns envertolhelikopter till hands på flygflotiljen iSöderhamn. Man kunde sy fast handen så att denfungerar . Skulle han ha tagit sig till sjukhuseti med ambulans hade det inte funnits enchans att sy ihop handen igen.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1990/91:272 om patent pålivAnf. 93 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migom regeringens uppfattning om rätt att få patent påliv. Bakgrunden till frågan är ett beslut meddelat aven besvärskammare i det europeiska patentverketrörande den s.k. onko-musen.Jag har tidigare här i kammaren besvarat frågor avliknande innebörd. Jag har då förklarat att jag äremot tanken på patent på levande varelser. Minuppfattning har inte ändrats på grund avbesvärskammarens uttalanden i onko-musärendet.Jag vill betona att det europeiska patentverketännu inte har slutligt avgjort ärendet.Besvärskammaren har återförvisat ärendet tillprövningsavdelningen för ytterligare prövning.Som vet tillsatte regeringen ivåras en parlamentariskt sammansatt beredningsom har att bereda frågor med anknytning tillanvändning av genteknik. Det gäller bl.a.patentfrågor. Jag räknar med att de kompliceradespörsmål av såväl etisk som rättslig natur som görsig gällande i samband med patent på biotekniskauppfinningar härigenom får en genomträngandebelysning.Anf. 94 ():Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret på min fråga.Bakgrunden är, precis som justitieministern säger,att EPOs tekniska besvärsnämnd anser att det inteföreligger något generellt förbud mot patent pådjur, då det i texten i patentlagstiftningen stadgasom djurarter. Med det som hänvisning tycker manatt det kan finnas skäl att titta ytterligare på detta.Dessutom anses att denna cancermus är framtagengenom ett mikrobiologiskt förfarande, varför detskulle vara möjligt att meddela patent på detta. Detsom då skulle stå mellan ja eller nej till patent pådjur skulle vara det man kallar för goda seder ellerallmän ordning, som i så fall skulle vägas emotdetta.Det skulle vara intressant att få justitieministernssyn på frågan om det bara skall vara goda seder ochallmän ordning som skall vara avgörande i ettsådant fall. En sådan prövning kan man betraktasom en prövning ur moralisk synvinkel. EPO hartidigare hävdat att detta ligger utanför desskompetensområde.Jag skulle därför vilja veta på vilket sätt regeringenavser att agera så att djur ej kan bli patenterbara,liksom om man ämnar agera gentemot EPO så attdess tidigare beslut om att avvisa patent på djurskall stå fast.Anf. 95 Justitieminister ():Herr talman! Denna fråga har behandlats i flerafrågestunder här i . Jag har varje gångsvarat att min inställning till möjligheten attpatentera levande varelser är mycket negativ ochatt detta är den ståndpunkt intar iinternationella sammanhang där denna frågaövervägs, bl.a. när patentlagstiftning diskuteras.Sverige har agerat aktivt i flera internationellasammanhang där den här frågan är aktuell medutgångspunkt i den uppfattningen. Det kommer viatt fortsätta göra.Anf. 96 ():Herr talman! Jag noterar att justitieministern ärnegativ till patent på djur. Jag delar statsrådetsuppfattning i denna fråga.En sak som dykt upp i dessa sammanhang när detgäller patentering av levande organismer, djur ochväxter är USAs hållning i GATT-förhandlingarna.USA har hårt drivit frågan att avsaknaden av patentpå exempelvis djur skulle betraktas som etthandelshinder.Man blir en aning fundersam om detta kanske är ettsätt att bakvägen möjliggöra patent på djur för attundvika en strid i denna fråga inomförhandlingarnas ram.Jag undrar om statsrådet har någon uppfattning iden frågan.Anf. 97 Justitieminister ():Herr talman! I de förhoppningsvis tillfälligthavererade GATT-förhandlingarna har ,liksom övriga västeuropeiska länder, vidhållit sinuppfattning att vi skall ha den s.k. EPC-lösningen,dvs. förbud mot patent på växtsorter och djurarteroch väsentliga biologiska förfaranden förframställning av växter och djur.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1990/91:280 om ekonomisktstöd till politiskt partiAnf. 98 Justitieminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till åtgärder såatt inte någon mot sin vilja tvingas ekonomisktstödja ett politiskt parti man inte sympatiserar med.Frågan har ställts mot bakgrund av att enfackförening beslutat om ett ekonomiskt bidrag arbetarkommun.Jag har själv tidigare här i kammaren förklarat attden föreningsfrihet vi har här i innebär attmedlemmarna i fackliga och politiskaorganisationer -- likaväl som medlemmar i andratyper av ideella föreningar -- själva bör fåbestämma vilka andra organisationer föreningenskall samverka med och hur föreningens medelskall användas. Regeringen avser inte att medverkatill någon begränsning av den friheten.Anf. 99 i (m):Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Egentligen skulle jag ha skrivit till statsministern,för jag kan förstå att det kan vara svårt att lagstiftaom vad man inte skall få anslå pengar till.Men detta handlar om moral och anständighet. Iriksdagen har vi haft en debatt som utmynnat i från majoritetspartiets sida sagt att man intelängre skall acceptera kollektivt anslutnamedlemmar. Då borde man inte heller accepterakollektiva pengar. Men det gör man nu när dekommer från vissa fackförbund.I dag är man inte längre tvingad att vara medlem isocialdemokratiska partiet, men man tvingas attbetala. Jag tycker socialdemokraterna borde göraett uttalande om att de inte skall ta emot sådanapengar.Som det nu är har man accepterat att man fr.o.m.1991 förlorar en massa medlemmar, men manbehåller i stort sett det stora ekonomiska stödetman haft . kan man på goda grundersäga att många av LOs medlemmar intesympatiserar med socialdemokraterna, men detvingas ändå att betala.Jag tycker att man i anständighetens namn skullesäga att pengar som är kollektivt uttaxerade inte tasemot av partiet. Om partiet får . somfrivilligt skänks av medlemmar iMalmö kan man bara gratulera. Men tvingarman dem att betala. Enda sättet att slippa betala äratt gå ur fackföreningen, och det är tyvärr än sålänge ett dåligt alternativ.Var finns moralen i detta sammanhang?Anf. 100 Justitieminister ():Herr talman! Om jag har förstått saken rätt är inteSten i längre ute efterlagstiftning. Det gör saken något annorlunda.Får jag ställa en fråga till : SkallMedborgarskolan vägra att ta emot de kollektivabidrag som moderata samlingspartiet ger den?Anf. 101 i (m):Herr talman! Jag förutsätter att de som läser ellerstuderar i accepterar att dennaskola är en del av moderata samlingspartiet. Mennär det gäller medlemmar i ärdet annorlunda. Där finns protestlistor medtusentals namn. Den enda chans man har attprotestera är att skriva på en sådan lista. Men mantvingas betala om man inte väljer att ställa sigutanför fackföreningen, och det är tyvärr ett alltfördrastiskt steg att ta.Jag tycker att ni socialdemokrater borde ha såmycket moral i kroppen att ni , när ni sagt nej tillkollektivanslutningen, inte heller accepterarkollektivt uttaxerade pengar, där medlemmarnainte har en möjlighet att välja.Anf. 102 Justitieminister ():Herr talman! Jag noterar att iMalmö anser att det är omoraliskt att frivilligaideella organisationer på demokratisk väg beslutarom på vilket sätt de skall använda sina medel.Anf. 103 i (m):Herr talman! Det enda jag begär är enkelt ochlogiskt och något jag tror att de flesta ställer sigbakom. Vem som helst skall få lov att skicka pengartill och göra insatser för ett politiskt parti. Men låtdet ske utifrån den egna övertygelsen.I dag tvingas man av i att betalatill socialdemokraterna även om man sympatiserarmed , ellerkommunisterna. Alternativet är att lämnafackföreningen.När socialdemokraterna nu kände sig tvingade attsäga nej till kollektivanslutningen, skulle ni då intei samma veva kunna ha lika mycket moral i koppenså att ni sade nej till de pengar ni inte har fåttfrivilligt? Vi moderater tjänar rent politiskt påsocialdemokraternas ställningstagande, menmoraliskt tycker jag att ni borde ändra er.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:275 om uranbrytningi nationalparkerAnf. 104 Miljöminister ():Herr talman! s har frågat mig vad jag avseratt göra för att hindra att vi i bidrar till atturan börjar brytas i nationalparker.Huvuddelen av det uran som används i Sverigeköps från och enligt långsiktigakontrakt. Vissa kvantiteter köps från andra länderför leverans , s.k. spotköp.År 1990 kom de svenska uranköpen från följandeländer:t10,5 > tCanadat680 ton uranttAustralient470 ton uranttUSAt320 ton uranttSovjett150 ton uranttNigert125 ton urantUranet som enligt långtidskontrakt levereras frånAustralien kommer från Rangergruvan iNordterritoriet och Olympic iSydaustralien. Det är de enda urangruvor som är idrift i Australien.En mindre gruva, Nabarlek, som är belägen iNordterritoriet, har upphört med sin produktionoch avslutat exporten av sina tillgängliga reserver.Ingen av urangruvorna är belägen inomnationalparksområden.För brytning av uran i gäller striktamiljöskyddsregler. Gruvföretagen är underkastadeomfattande miljökrav enligt såväl nationelllagstiftning som av internationella organrekommenderade hälso- och säkerhetsregler.Tillstånd till uranbrytning ges av den federalaregeringen. I samband med ansökan om tillståndför uranbrytning måste gruvföretaget, i enlighetmed de regler som gäller enligt den federalamiljöskyddslagstiftningen, bl.a. redovisa enmiljökonsekvensbeskrivning. Denna utgör sedanett av underlagen för den prövning som sker isamband med hörande av allmänheten (s.k. ''publiccomment'') samt för de överväganden som denfederala regeringen gör i anslutning tilltillståndsprövningen.Om tillstånd ges är gruvföretagen, enligt de villkorför tillstånden som meddelas, skyldiga attsvara för miljöskyddsåtgärder inom områden övervilka de har kontroll. Myndigheterna kontrollerarnoggrant att tillståndsvillkoren efterlevs avgruvföretagen.Mot bakgrund av den intensiva politiska debatt omuranbrytning som förts i harlabourpartiet, som är i regeringsställning, fattat ettprincipbeslut som innebär att brytning avuranmalm enbart tillåts i de tre gruvor som dåbeslutet fattades var i drift (three mine decision).Labourpartiet har också tillsatt en utredning meduppdrag att belysa alla aspekter av uranbrytning.Denna utredning beräknas bli färdig så att den kandiskuteras på partiets kongress i mitten av nästa år.Som jag nämnt krävs den federala regeringenstillstånd innan uranbrytning får ske. Den federalalabourregeringens policy är att brytning av uran fårfortsätta i de två gruvor som är i drift men attinga nya tillstånd till uranbrytning kommer att ges.Anf. 105 (mp):Herr talman! Tack för svaret, miljöministern.Jag grundar min fråga på en artikel i där att landets gruvindustri har fåttklartecken att börja bryta i tre av Australiensnationalparker. Det skedde i samband med eninternationell konferens världens störstanaturvårdsförening. Där säger man attaboriginerna, urinnevånare, var medoch protesterade mot att man skulle börja brytauran i där de berörs i allra högstagrad. säger att det inte skall blinågot starttillstånd.Det går stick i stäv mot vad jag har hört. Jag undrardärför om har kontrollerat detta efterdet att artikeln skrevs.Om man nu säger att detta är miljövänligt enligtmiljökonsekvensbeskrivning osv., förstår jag intevarför vi inte har börjat bryta uran i . IRansta gick uranbrytningen ut på att vi skulle tjäna2 miljoner per svensk genom att bryta uran i vårteget kulturlandskap under uranbrytningensekonomiska storhetstid.Av någon underlig anledning stoppade man det,och det måste bero på att det icke är miljövänligtatt bryta uran. Det enda vettiga är naturligtvis attstoppa kärnkraften och inte behöva importerauran. Importen av uran drabbar både urinvånarnai och indianerna i varifrån viimporterar mest uran, vilket deklarerats här.Dessutom importerar vi uran från och enligtdenna skrift också från . Då frågar man sig omKina exploaterar Tibet.Jag upplever det så, att det mest är små folkgruppersom blir utsatta och får sin mark exploaterad. Jagundrar om har något svar på dessafrågor.Anf. 106 Miljöminister ():Herr talman! Ett av skälen till att vi skall avvecklakärnkraften är ju att den är och förblir miljöfarligfrån början till slut. För den verksamhet somfortfarande finns kvar gäller det att vi måste beteoss så försiktigt som möjligt. Av det skälet skerhuvudmängden av våra inköp från länder som harlikartad syn som på miljöskyddsfrågor ochsom är pålitliga ur icke-spridningssynpunkt. Dettaär väldigt viktigt. Det är också därför som inköpenhuvudsakligen sker från och Australien.Det är riktigt att i västraAustralien har gjort detta ställningstagande, mendet är den federala regeringen som avgör. Jag harmycket noggrant kontrollerat dessa uppgifter somkommer direkt från myndigheterna i den australiska ambassaden i , och denredovisning jag lämnade bygger på uppgifter jaghar fått därifrån. Givetvis har vi också tidigareförsäkrat oss om att brytning inte sker t.ex. inationalparker eller på annat sätt som skulle kunnastrida mot de krav som vi självfallet måste ställa.Anf. 107 (mp):Herr talman! I IUCN, den internationellanaturvårdsunionen, har vi med representanter frånSIDA och . Om denna fråga gårvidare från delstatsnivå till statlig nivå, har vi dånågon chans att genom dessa representanterpåverka från regeringshåll och ingripa för attstoppa uranbrytningen?Det är ju ändå vi som indirekt skall importera uranfrån . Jag kan inte tänka mig attmiljöministern vill bidra till att vi skulle medverkatill att dessa marker exploateras. En nationalparkmåste fredas. Det var vad min första fråga gällde.Även om man följer reglerna för uranbrytning vetvi ju att när, bryter uran häller man på svavelsyraoch det bildas slaggprodukter. Om man igenomsnitt bryter malun kanske man får ut600 gram uran.Det får enorma konsekvenser för miljön. Vi vet attindianernas marker i är förstörda förtusentals år framåt.Anf. 108 Miljöminister ():Herr talman! Detta är en mycket viktiginternationell miljöskyddsfråga. Vi har därföranledning att följa verksamheten, inte bara medtanke på att vi själva , förkärnkraften skall ju avvecklas i , kommeratt importera uran.Det är också en mycket viktig fråga att kontrolleraur kärnvapenspridningssynpunkt. Vi kommer attfölja vad som händer på området utomordentligtnoga, såväl nu som när kärnkraften är avvecklad iSverige.Anf. 109 (mp):Herr talman! Jag tar det som en intäkt för attmiljöministern kommer att aktivt delta i deöverläggningar som sker på internationell nivå föratt stoppa uranbrytning och för att kärnkraftenockså kommer att avvecklas väldigt snabbt iSverige, eftersom den inte hör hemma i ettciviliserat samhälle.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:290 om säkerhetenvid kärnteknisk hanteringAnf. 110 Miljöminister ():Herr talman! s har med anledning av tvåhändelser i Studsvik och frågatindustriministern om hur incidenter och säkerhetenvid kärnteknisk hantering följs upp. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som skallsvara på frågan.Jag kan först konstatera att all kärntekniskverksamhet i landet kräver tillstånd enligt lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet och, när detgäller hantering av radioaktiva ämnen,strålskyddslagen (1988:220).Statens kärnkraftsinspektion resp. statensstrålskyddsinstitut är de myndigheter som utövartillsyn enligt dessa lagar och som uppställer devillkor som krävs från säkerhets- ochstrålskyddssynpunkt. Regeringen följerregelbundet myndigheternas arbete.När det gäller incidenter i kärnteknisk verksamhethar dessa myndigheter utarbetat ett detaljeratsystem för hur sådana skall rapporteras ochredovisas av tillståndsinnehavarna samt metoderför analys och bedömning av händelser bl.a. medavseende på behov av eventuella åtgärder som kanerfordras.Den händelse i Studsvik som s refererar tillinträffade vid föreskrivna rutinmässiga prov avstyrstavssystemen vid R2-reaktorn. Två avsammanlagt sex styrstavar felfungerade vid ettfallprov för att verifiera reaktornssnabbstoppsfunktion. Dessa prov genomförs dåreaktorn är avställd.Kärnkraftsinspektionen har utrett händelsen ochhar genomfört två inspektioner vid anläggningenmed anledning av det inträffade. Åtgärder för attförhindra att denna typ av felfunktion upprepas harvidtagits, och skärpta rutiner för kontroll ochrengöring av reaktorsystemen har införts.Kärnkraftsinspektionen har godkänt att reaktornåterstartas.När det gäller händelsen i , där trebehållare med uranhexafluorid föll av ettlastbilsflak under transport mellan hamnoch ABB Atoms bränslefabrik, pågår fortfarandemyndigheternas utredning av det inträffade.Jag kan dock rent allmänt konstatera att debehållare som används för transport avuranhexafluorid är utformade och anpassade för attkunna motstå olyckstillbud liknande det sominträffade i . De är också utformade för attkunna motstå större påfrestningar vid en olycka,inkl. en brand.Avslutningsvis vill jag understryka att regeringensjälvfallet följer såväl pågående säkerhetsarbetesom inträffade olyckstillbud och oförutseddahändelser inom det kärntekniska området.Anf. 111 (mp):Herr talman! Jag tackar även för svaret på dennafråga. Jag ställer mig litet tveksam till om manverkligen följer upp dessa händelser. Varje gång dethänder sådana här incidenter -- det har ju hänt föruti när snabbstoppetkopplades ur -- säger man att personalen behövermer utbildning osv. När nu incidenten i Studsvikinträffade sade man att det var det allvarligaste feletnågonsin men att man skulle se över det.Sedan hände detta med behållarna som ramlade avi transporten, och då säger ,produktionschef på , att de ställer högre kravhädanefter. Antingen skall man avvakta och titta,eller också skall man vänta med att utbildamänniskor. Detta är inte så lätt. Jag tror att dethandlar om den mänskliga faktorn . Denkan man inte operera bort. Det går inte att görasäkerheten säkrare, eftersom det alltid finns enmänniska bakom knappen, bakom datorn ellerbakom ratten.När det gäller dessa behållare har jag också hört attde kan ramla ner , de skullehålla för detta. Men tänk om det hade blivit enkrock och en bil hade kört in i den. Då hade deträckt med en brand där temperaturen hade stigitupp till för att de skulle explodera.På kärnbränslefabriken har det hänt fem allvarligaincidenter. Det kunde man läsa i kvartalsrapportenför .