prot · GE0929 · 1990-11-21 00:00:00 — Vi kunde därläsa att inte av de bland kvinnoranmälda belastningsolyckorna sker i denna grupp.Det är fråga om mer än 10 000 olyckor under fyraårs tid.Detta är väldigt oroväckande, och även på dettaområde krävs därför åtgärder. Det finns mångaförslag till åtgärder i de motioner som behandlas ibetänkandet men som avstyrks. Men det finns jusom sagt en möjlighet att återkomma till dennafråga.Charlotte tar upp arbetsgivarperioden.Även jag vill understryka att införandet av enarbetsgivarperiod eller sjuklön skulle kunnalösgöra personal på försäkringskassorna. Dessaskulle i stället kunna arbeta med andra viktigafrågor, exempelvis rehabiliteringsarbete. Det ärobegripligt att regeringen drog tillbaka förslaget.Regeringen hade ju här haft chansen att få stöd frånflera partier. Men det kanske var det som var felet.Anf. 92 ():Herr talman! anförde i sitt inlägg attde motioner som tas upp i betänkandet är kända,och det är väl riktigt. Det förvånar mig att jag intehar fått någon kommentar på min inledning, somtill stor del handlade om justarbetsmiljökommissionens arbete och resultat. Jagsade då någonting i stil med attarbetsmiljökommissionens ande svävar över helabetänkandet. Det funnes därför kanske anledningatt få en kommentar av fick ju t.o.m. medhåll av omatt det hela har skötts illa och att det i dettasammanhang har varit fråga om en underlighantering av rådsmedlemmarna.Jag uppfattade ändå att hade endel citat från materialet, och det kan ju hända attdet var pressmeddelanden om det digra materialsom arbetsmiljökommissionen lämnat som hanciterade. Vi kan också misstänka att man pådepartementet kanske begår mannamån ochfördelar ut material till vissa och inte till andra. Jagskulle gärna vilja ha en kommentar till detta avKjell . Jag skulle kunna tänka mig att hankänner till detta bra mycket bättre. Han kanskesjälv har fått ta del av departementetsremissmaterial, medan vi andra inte har fått göradet.Anf. 93 () replik:Herr talman! betygsätter mittarbete inom arbetsmiljöområdet. Jag skall varahuman mot och inte betygsätta honom.Jag delar hans uppfattning att det är de som jobbarute på arbetsplatserna -- i skyddskommittéer, somskyddsombud och annat -- som drar det tunga lasseti det här sammanhanget. Det är de som dagligdagsutför det stora arbetet och som gör att vi flyttarfram våra positioner.Hagberg säger också att det är vinsten som styr ochatt vi i det här kapitalistiska landet inte får pengartill en bra arbetsmiljö. Jag tycker att det är djärvtav en kommunist som -- jag förmodar atthan är kommunist fortfarande -- att säga på detsättet. Vi har i det här utskottet och i andra utskottrest runt och sett hur arbetsmiljön ser ut iSovjetunionen, i och i andra östländer. Jagkan försäkra , om han inte har upptäcktdet själv, att om det inte är vinsten som styr där, såär det i stället något anant. Sämre arbetsmiljöer fårman nämligen leta efter. De är inte på någon punktatt jämföra med arbetsmiljöerna i . Det äralltså inte enbart det kapitalistiska samhället som äravgörande. Men jag är säker på att pengar behövsför att vi skall få en bra arbetsmiljö.Jag sade inte att jag är orolig för närmandet till EG,utan jag sade att fackfolket, som jobbarmed vår arbetsmiljölag, är oroligt för att vi vid ettnärmande skall få en sämre arbetsmiljölag. Jag troratt man klarar detta, och arbetet rörandenärmandet mellan arbetarskyddsstyrelsen och EGsfunktioner har ju pågått länge.Sedan till det som sade omsjuklönen. Jag tror för min del att kunskap germycket bättre resultat. Det är ju den kunskap vi harom arbetsmiljöfrågorna som gör att vi kan flyttafram våra positioner år . inte varit med så länge i arbetarskyddsstyrelsen,men när hon har varit med litet längre kommer honatt lära sig att det är genom forskning och kunskapsom vi med jämna mellanrum gör om våragränsvärdeslistor och flyttar fram positionerna.Charlotte vill inte vara med om att skaffade 15 miljarderna och bilda arbetslivsfonden, menhon vill mycket gärna vara med och avgöra hur deskall användas. Det kanske kan vara bra om detkommer några goda förslag därifrån.Administrationen av arbetslivsfondernasverksamhet är mycket liten. Det skall läggas uppbranschprogram, företagsprogram och annat, ochdet sker verkligen på en nivå som ligger näraföretagen och de lokala arbetsplatserna. Detkommer säkert att gå alldeles utmärkt.Jag har det största förtroende för dem som har fåttdessa arbeten, och jag tror att de kan göra ettmycket bra arbete.Anna säger att jag förnekarproblem, men det gör jag inte. Jag har gång på gångsagt att vi har problem och att vi alltid kommer attha problem på detta område. Men vi skall lösa demutifrån kunskap och forskning, och därför är detviktigt att lägga mycket pengar på dennaverksamhet.Kersti säger att man är orolig för EG.Men det är samma förhållande här, det ärfackföreningsfolket som verkar oroade över att viskall få en sämre lag.Anf. 94 () replik:Herr talman! Vi kan ju sätta betyg på varandra omvi vill det. Men jag försöker bara att lugnt och stillaanalysera våra roller i politiken. hartillhört etablissemanget utom mellan1976--1982 -- eller han kanske tillhörde det dåockså. Men har han varitmotsträvig och haft ungefär samma position somden han nu har i EG-frågan. Han har säkert kunnatkonstatera att fackföreningsfolk och andra har hafthelt andra målsättningar än de som han harförsvarat och som kommit från departementet,regeringen osv. Det är den roll som jag lugnt ochstilla presenterar, och kanske förhåller det sig så.Jag konstaterar att vi har förlorat påmånga viktiga områden. Det är skyddsombuden,de fackliga organisationerna och de som ärintresserade av arbetsmiljön som är basen iförändringsarbetet framöver. Jag känner därför enoerhörd besvikelse när vi i serkommissionens resultat. Man vägrar ta i en av decentrala frågorna, nämligen om skyddsombudenskall få den vidgade stoppningsrätten, vilket enbred opinion inom fackföreningsrörelsen kräver.Men icke! I denna kommission talar man också omsamma partssamverkan. En f.d. statssekreteraresade inför utskottet det begav sig att detinte blir några förändringar på detta område ominte parterna är överens. Denna anda svävar överkommissionens resultat.De citat jag tidigare gjorde är hämtade urarbetsmiljökommissionens slutsatser ihuvudbetänkande och bilagor. Jag har inte haftförmånen att få något material från annat håll. Detär naturligtvis driften efter vinst till varje pris somär orsaken till att man sliter ut människor. Om KjellNilsson har övergett den analysen är det ganskafantastiskt. Det man slåss för i våra företag är att fåpengar till förändringar, men man får inga! Dessapengar skall användas till annat än sådanaplaceringar, och det sker på annat håll än inomarbetsmiljöns område.Jag förstod att om jag ställde en fråga till KjellNilsson om huruvida han hade en annanuppfattning än regeringen i EG-frågan, så skullehan vika sig direkt. Han kan konstatera att detfackföreningsfolk som man bygger sin verksamhetpå är mycket kritiskt till ett närmande till EG iarbetsmiljöfrågan. Men likväl ställer han upp förett parti som skall ansöka om medlemskap innanman vet vad denna organisation är! Om KjellNilsson var någorlunda hederlig, och trodde på sittfackfolk, skulle han säga: Vänta , då vetni åtminstone vad det är fråga om!Anf. 95 ()replik:Herr talman! Det är riktigt att jag inte har suttitlika i arbetarskyddsstyrelsen som KjellNilsson. Jag vet i alla fall väl som gammal lärare vadkunskap betyder. Vi i hade i varje fallden kunskap som gjorde att vi ansåg att en sjuklönskulle vara bra ur arbetsmiljösynpunkt. Omsocialdemokraterna inte hade denna kunskap, elleransåg någonting annat, tycker jag att man bordevarit ärlig och rättfram och redogjort för dettainnan man träffade uppgörelsen med ivåras.Jag fick inte heller nu svar på frågan om hursocialdemokraterna ser på möjligheten för gravidakvinnor att få havandeskapspenning när det intefinns någon möjlighet för omplacering. harKjell en möjlighet till att ge mig ett svar påden frågan, och det skulle vara trevligt om jag denhär gången kunde få ett positivt svar.Jag måste ta upp den personalflykt från denoffentliga sektorn som vi nu ser. Jag har inteupplevt att socialdemokraterna verkligen har fattatatt denna flykt i stor utsträckning beror på att mananser att det är en dålig miljö inom den offentligasektorn. Man har varit alltför passiv i dessa förslag.Det verkar som man inte är på det klara med attundersökningar visar att t.ex. avsocialsekreterarna känner sig psykiskt pressade ochvill ha ett annat arbete, att mängder avförskollärare söker sig från den offentliga sektornosv. Man måste ta tag i detta och se till attarbetsmiljön blir bättre, annars kommer flyktenfrån den offentliga sektorn att ytterligare öka. Detskulle vara intressant att få några klara besked omvad socialdemokraterna egentligen gör på den härpunkten.Anf. 96 () replik:Herr talman! Jag fick inget svar av påmin fråga. Antingen var min fråga för obetydlig ochför ointressant eller så fanns det fog för den. Kanvissa, t.ex. , få ut detta remissmaterial,men inte andra? Om så är fallet: Varför tillämpasdenna odemokratiska ordning? Är det möjligen så,att materialet är socialdemokraternas egen leksak?Vilken mening finns det med rådet och dessexistens när man inte har brytt sig om attsammankalla det när arbetet pågick som mestintensivt?Anf. 97 () replik:Herr talman! Jag vill börja med att be om ursäkt att jag inte besvarade hennes fråga imitt förra inlägg. Men herr talmannen tog iklubban, jag har stor respekt för herr talmannenoch därför vågade jag inte fortsätta att tala. Mintaletid var alltså slut.Jag har inte fått något annat material än det jagförmodar att alla andra har fått. Jag har inte fåttnågot av det material som härnämner. Jag delar den uppfattningen att rådet harvarit sammankallat vid för få tillfällen. Men jagförmodar att jag inte har fått något annat materialän vad andra har fått. Jag har endast hämtat ut debetänkanden som man kan få på tryckeriet. Någotannat har inte förekommit.Det jag uttalat mig om, , var omjag trodde sjuklönen skulle märkbart påverkaarbetsmiljön ute på arbetsplatserna. Något annathar jag inte uttalat mig om. Jag tror att sjuklönenkan påverka ganska litet och att det finns andrasaker som betydligt mer kan påverka arbetsmiljön,dvs. att satsa pengar på forskning påarbetslivsfondens arbetsområde och kunskap hosalla dem som arbetar med arbetsmiljöfrågorna. Jagtror att det betyder mycket mer.Jag har en gång sagt till att detstår på s. 25 vad utskottsmajoriteten anser om degravida kvinnornas rätt till havandeskapspenningom de inte kan få ett arbete föreberäknad nedkomst. Om de inte kan vara i arbeteoch blir sjukskrivna, får de sjukersättning somandra.Jag förstår att är litet bitter ochatt han tar i litet ordentligt. Han har i nästan alla defrågor vi behandlat i kammaren --arbetsmiljöfrågorna, arbetsmarknadspolitiken ochallt annat -- traskat patrull efteråt. Det året viförbjöd asbest hade vpk t.o.m. glömt att skriva enmotion. Det fungerar alldeles utmärkt att flyttafram positionerna utan vpk:s insats. Det syns ocksåom vi gör internationella jämförelser att vi intebehöver skämmas i detta land för de insatser vi gör.Men vi har mycket mer att göra.Vi skall komma ihåg att ju mer vi kan plocka ut avvinster i företagen till arbetsmiljöförbättrandeåtgärder, desto bättre arbetsmiljö får vi. Fattigaföretag brukar sällan ha bra arbetsmiljöer. Det trorjag också vet om.Jag vet inte hur ställde sig tillarbetsmiljöfonden, men jag förmodar att han interöstade emot den. Men jag tror inte heller att hanvar initiativtagare till att vi nu kan satsa 15miljarder på detta område.Anf. 98 ():Herr talman! Jag vill säga några ord om motion nrA203, som jag och väckteunder allmänna motionstiden. Där tar vi uppbetydelsen av bra och riktig belysning påarbetsplatser, och dessutom understryker viangelägenheten av forskning ochförsöksverksamhet med ljusterapi --ljusbehandling -- mot depression.Forskning och försöksverksamhet bedrivs vid StGörans sjukhus, och resultatet har fallit väl ut. Detär därför viktigt att denna verksamhet får resurserså att den kan fortsätta och utvecklas.Det här är en viktig folkhälsofråga, och det ärfaktiskt litet förvånande att motionen har hamnathos arbetsmarknadsutskottet. Enligt min meningborde den ha behandlats i socialutskottet.Nu är det som det är med den saken, och utskottethar avslagit våra motionsyrkanden. Det har för alldel skett med en vänlig klapp på axeln.Utskottet anser att det i motionen inte anförtstillräckligt underlag för att bedöma i vad mån det ärpåkallat för staten att gå in med särskildaekonomiska insatser. Därför vill inte utskottet tanågot initiativ med anledning av motion A203.Herr talman! För dagen får jag nöja mig med denskrivningen, men jag vill redan nu signalera för enupprepad och ännu mer underbyggd motion isamma ärende. Jag återkommer alltså i dettafolkhälsoärende under allmännamotionstiden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )18 § Ledighet och arbetstidFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU2 Ledighet och arbetstid.Anf. 99 ():Herr talman! Jag vill redovisa några av dereservationer vi har i betänkandet. Förstreservation 1.Trots mycket skarp kritik från det svenskanäringslivet och den borgerliga oppositionenbeträffande den svenska ledighetslagstiftningen,som skapar alltför stora kostnader och försvårarden svenska konkurrenskraften på marknaderna,avvisar socialdemokraterna och regeringen år efterår en alldeles nödvändig översyn av just dessasvenska ledighetslagar. Inte heller de mindreföretagens likaledes kraftiga kritik avledighetslagstiftningen har förmåttsocialdemokraterna att inse den allvarliga situationsom föreligger. Dessutom är lagstiftningen såvälsvårförståelig som svårhanterlig -- i synnerhet förde mindre företagen.Det är anmärkningsvärt att regeringen sedan 1982inte har funnit det angeläget med den översyn somvi år begärt och som då redan hadepåbörjats. Socialdemokraterna anser tydligen inteens att det , efter den allra senaste tidens totalaunderkännande av den svenska modellen även närdet gäller ledigheter -- nu senast också från de storamultinationella företagen -- finns någon anledningatt se över ett av skälen till den låga svenskatillväxten i ekonomin.Vad behövs, , för att nisocialdemokrater skall vakna? Väntar ni påfullständigt kaos innan ni tar itu med den härfrågan? Tabellen på s. 4 i betänkandet borde sedanlång tid tillbaka ha varit en väckarklocka. Där servi tydligt att mer än 1 miljon människor är bortafrån sina arbeten -- alltså mer än 1 miljonmänniskor! Jag yrkar därför bifall till reservation 1.Vad gäller reservation 8 har lagstiftningen påarbetstidsområdet visat sig vara alltför stel för attpassa den nya tidens krav från både arbetsgivar-och arbetstagarhåll. Stora förändringar har underde skett vad gäller familjeförhållandenoch individuella önskemål.Studier, vård av anhöriga och framför allt vård avbarn liksom företagens ambitioner att nå ökadeffektivitet och bättre konkurrenskraft, kräver enannan syn på arbetstid och övriga villkor änför bara . Lagstiftningen på dettaområde behöver ersättas av fleraöverenskommelser mellan parterna på marknaden.Vidare ramar behövs för att parterna skall kunnaträffa avtal såväl kollektivt som individuellt. Detinnebär att lagstiftningen mycket väl kan få vikas åtsidan. Jag yrkar bifall till reservation 8 ibetänkandet.Vad gäller reservation 6, vill jag nämna attytterligare skärpning av omplaceringsreglerna medanledning av en ännu ej publicerad studie somberör föräldraledighetslagen inte är motiverad. Vitycker att det är en orimlighet att arbeta för enytterligare utökning av ledighetslagarna i denriktning som antyds. Den översyn vi under flera århar hävdat är angelägen måste först komma tillstånd.Några svårigheter att återfå sitt arbete efter enföräldraledighet föreligger ju inte. De nuvarandeomplaceringsreglerna är till fyllest i avvaktan påden utredning som vi har begärt.Anf. 100 TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 101 ():Herr talman! Enligt arbetskraftsundersökningarvar 1 miljon människor frånvarandehela eller en del av mätveckan. Jämfört medföregående år har antalet frånvarande personerökat.De flesta av de ledighetslagar vi har i ärmycket värdefulla och något vi skall vara stoltaöver. För den enskilde innebär det valfrihet och enmöjlighet att kombinera arbetet med andraintressen och värden som man har i livet.Att människor har möjlighet att kombineraförvärvsarbete med att vara småbarnsförälder elleratt fortbilda sig är något vi skall slå vakt om. Mendet måste framgå klart när rätten till ledighetegentligen inträder.Många, framför allt småföretagare som inte hartillgång till egen expertis, framför ofta klagomål omatt det inte är så.En del anser också att ledighetslagarna är alltföromfattande och för med sig alltför stortproduktivitetsbortfall och svårigheter att planeraarbetet. I vissa fall kan vi dela den uppfattningenmed vad gäller studieledighetslagen ochförtroendemannalagen.Tycker t.ex. att det är rimligt att mankan få tjänstledighet för studier i flera omgångarom det är fullständigt klart att man inte tänkeråtergå till jobbet? Det för med sig t.ex. en kedja avvikariatanställningar, vilket bl.a. ställer till probleminom den offentliga sektorn. Det har inte hellerbetydelse vilka studier det handlar om när manbegär tjänstledighet för just studier.Vad gäller förtroendemannalagen hör man oftaklagomål på att den är svår att tolka och tillämpa.Detta gör att vi i anser det riktigt attåteruppta utredningens arbete angående översynav lagarna för att kunna bättre bedöma de samladeeffekterna.En lag som alla vi reservanter anser skall ges högprioritet är ledigheten för vård av barn. Därför harjag en viss förhoppning om att få med moderaternaoch på vår reservation angående rätttill ledighet för småbarnsföräldrar. Eftersom dethär inte heller kostar något så borde ocksåsocialdemokraterna stödja den. Det står ju inteheller i motsatsställning till deras önskan att på siktbygga ut föräldraförsäkringen. Jag vill gärna ha ettsvar på frågan: Varför vägrar staten föräldrarledighet, som de själva betalar, så att de kan varahemma hos sina små barn?Lika oförklarligt tycker jag att det är att utskottetsmajoritet år genom sin vägran att accepterarätt till tjänstledighet för biståndsarbete hindrarmånga svenskar att göra en insats i vårabiståndsländer.Staten har här gått före med långtgåendemedgivanden, men det borde faktiskt gälla helaarbetsmarknaden. Röda korset, Rädda barnen,kyrkan och frikyrkorna har behov av kvalificeradpersonal från alla områden, också från den privatasidan. Det kan inte vara rimligt att människor somsnabbt skulle vilja rycka in och göra en insats i enkatastrofsituation skall behöva säga upp sinanställning. Anser verkligen inte utskottetsmajoritet att en sådan insats är värd allt tänkbartstöd och att tjänstledighet borde vara ensjälvklarhet? Jag tycker att det är dåligt attutskottet inte kan vara överens med oss om ensådan behjärtansvärd sak.Herr talman! står naturligtvis bakom dereservationer som har skrivit under,men vi yrkar nu bifall till reservation nr 2 och 3.Anf. 102 ():Herr talman! Jag tror att de flesta av oss erkänneratt det finns ovanligt klart uttalade målkonflikterinbyggda i betänkandet AU2 beträffande ledighetoch arbetstid inkl. de reservationer som finnsbifogade.Jag tycker att det här frågekomplexet knappast kanses utan att det sker i ljuset av dagens ekonomiskakrissituation och orsakerna till den. En stor del avmotionerna handlar om insikten om att densammantagna av ledighetslagar tenderar attbli för stor. I andra motioner finns förslagom att man skall utöka vissa ledigheter. Skälentill de sistnämnda önskemålen är över lag mycketväl underbyggda och sedda ur det enskildaperspektivet.Det finns skäl att påminna om att en av orsakerna,och kanske den dominerande orsaken, till dagenskris för svensk ekonomi och folkhushåll kanhärledas till den överhettning som kännetecknatarbetsmarknaden i under ovanligt lång tidav senare delen av 80-talet. Det har med andra ordrått en så stor efterfrågan på arbetskraft attkostnadsinflationen inte har gått att stå emot.Utbudet på arbetskraft har varit för litet, vilket harlett till de beskrivna konsekvenserna.Att i det läget gå ut och föreslå en kraftig generellarbetstidsförkortning -- vilket görs i någramotioner, särskilt -- ärekonomiskt ansvarslöst. Jag tror att det är helt galeti det här sammanhanget, såvida man inte får det attgå ihop att som man har ett sänkt utbudav arbetskraft och en hög efterfrågan skallekonomin kunna hantera båda motpolerna. Ingenhar kunnat visa hur man på ett bra sätt skallkunna förena detta.I stället är vi nu på väg in i en period med stigandearbeslöshet. Jag tror att det sker helt i onödan ochsom en följd av en felriktad ekonomisk politik.Målsättningen att man skall kunna få en generelltkortare arbetstid, måste ses som ett mycketlångsiktigt politiskt mål. måstetvärtom arbetet gå ut på att via en högre tillväxt iekonomin få produktionsresurser för att någongång kunna tillgodose dessa önskemål.Med de förslag till utökad ledighet för särskildagrupper som finns i några motioner förhåller det sigdelvis annorlunda. De riktar sig till de grupper somhar speciella problem med att ta sig ut påarbetsmarknaden. Dit hör i hög gradsmåbarnsföräldrar. De är beroende av flerafaktorer i sin omgivning. Barnomsorgen är en viktigfaktor. Vi vet att det fortfarande finns stora bristerpå det området. Men även familjelivets ocharbetslivets krav kan vara utomordentligt svåra attförena för de enskilda människorna. En generösarerätt till ledighet kanske inte blir ett utbudshinder,om småbarnsföräldrarna därmed bättre skullekunna orka med både familjeliv och arbetsliv.Kanske skulle frånvaron från arbetsplatsernaminska av andra skäl.Jag för den här diskussionen utifrånfrågeställningar eftersom erfarenheterna ärganska små. Man kan nog inte dra några generelltsäkra slutsatser.Centerpartiet har reserverat sig för rätten tillförkortad arbetstid och för att den rätten skallutsträckas tills barnet har fyllt . Denmöjligheten finns som regel inom den statligasektorn. Vi menar att den bör kunna utsträckas tillatt gälla alla småbarnsföräldrar. Som CharlotteBranting har sagt är det en reform som förovanlighetens skull inte direkt kostar statskassannågonting. Det här tas upp i reservation nr 4, vilkenjag härmed yrkar bifall till.Herr talman! Som jag nämnde i min inledning finnsett flertal olika lagar som reglerar ledighet. I engemensam reservation yrkar de borgerligapartierna på att det bör ske en översyn av lagarnassamlade effekter. Effekterna för de små företagenbör inte minst särskilt uppmärksammas. Jag yrkaräven bifall till reservation nr 1.Jag vill ta upp ytterligare en frågeställning,nämligen sextimmarsdag inom vården. Ibetänkandet redovisas synen på sextimmarsdaginom just vårdsektorn. Det finns ganska mångamotioner som behandlar samma tema.Debatten här i kammaren bör kunna redovisa varsocialdemokraterna står i den här frågan. Detbörjar nämligen bli ganska många bud vid det härlaget. I har man varitoch är negativ även till försök på det här området.Med samma socialdemokratiska majoritet i ettflertal landsting står man däremot i färd med attgenomdriva en sådan försöksverksamhet. Jag villdärför fråga -- som företrädersocialdemokraterna här, och vars svar möjligen kanbli något av en riktlinje för socialdemokratin iövrigt i den här frågan -- om det finns ensocialdemokratisk linje som är möjlig att uppfatta.Utredningen om arbetstid och välfärd, som detflera gånger hänvisas till i betänkandet, har hittillsmynnat ut i en ny utredning med vidare direktiv.Bl.a. skall frågan om årsarbetstid utredas.Frågeställningen bereds vidare. Jag kan nu nämnanågra av de synpunkter som har i det härsammanhanget.