prot · GE097 · 1990-10-11 00:00:00 — Det sker nu varsel ochdriftsinskränkningar inom delar av industrin ochneddragningar inom den offentliga sektorn.Det är från en extrem högkonjunktur nedgångensker. Emellertid har nedgången kommit snabbtunder , och signalernaindikerar att det bara är början på en våg avinskränkningar som kommer framöver inomsamtliga områden i samhället.Kostnadsläget, med ökade produktionskostnader,med den fallande dollarkursen medförkärvare konkurrensläge för den svenska industrinpå exportmarknaden. Det ger en komplexproblembild för just län.Stora basindustrier rationaliserar, med minskatpersonalbehov som följd. Byggsektorn, jord- ochskogsbruk samt den offentliga sektorn har storbetydelse för sysselsättningen. Inom samtliga dessasektorer kommer färre människor att sysselsättasframöver.Länets höga deltidsarbetslöshet är ett problem sominte underlättas av en vikande konjunktur medfärre fasta heltidsjobb att erbjuda. 3 000 personerär deltidsarbetslösa i . Det är ettfaktum att deltidsarbetslösheten oftast drabbarkvinnorna.Vilka åtgärder behövs? har den nästhögsta arbetslösheten i riket, den högstadeltidsarbetslösheten, den högstaförtidspensioneringen och en av de lägstautbildningsnivåerna.Länets näringslivsstruktur, med stor andel avsysselsättningen koncentrerad till de områden somnu drabbats hårdast.Länet har en av de lägsta utbildningsnivåerna iriket. Detta, samt den vikande konjunkturen, gördet angeläget att ökade utbildningssatsningarmöjliggörs.Exempel på åtgärder:Utbildningssatsningar med påbyggnad inom t.ex.,ekonomi, data, arbetsmiljöområdet.Utbildningssatsningar mot yrken som fortfarandehar brist på arbetskraft -- NC-operatörer, svetsare,yrkeslärare med naturvetenskaplig och ekonomiskinriktning, socialsekreterare och hälso- ochmiljöskyddsinspektörer.Inte ens vid en eventuell ny högkonjunktur om 3--kan man räkna med att yrken inomadministration och kontor kommer att öka.Arbetsmarknadsutbildningar, med inriktning påkontor och administration, har för länge sedandragits ner till ett minimum. Däremot fortsättergymnasieskolan att utbilda alltför många medinriktning på handel och kontor.Därför är ökad samverkan mellan olika instanser isamhället av yttersta vikt för att man över huvudtaget skall ha en chans att komma till rätta meddenna obalans.Ökade utbildningssatsningar i länet är därförnödvändiga.Här behövs också en intensifierad information iskolorna för att förhindra inflöde till yrken somförsvinner eller ytterligare reduceras.Flyktingar och invandrare är en viktig framtidaarbetskraftsresurs. När lågkonjunkturen vänderhar vi inte längre några stora arbetskraftstillskott iform av kvinnor eller ungdomar att ta till. Trotsrationaliseringar inom många branscher ochsektorer i samhället kommer vi då att behöva detarbetskraftstillskott som invandrarna utgör. Det ärdärför viktigt att under lågkonjunktur förberedadetta.Anf. 163 ():Herr talman! När jag lyssnade påpartiledardebatten så hade jag svårt att känna igenmig när allt elände presenterades av främst deborgerliga partiledarna. är det fastlagt attbarnen i har det bäst av alla världens barn.Det är väl ett bra betyg för vår välfärd. Det var nogriktigt som en ung pappa sade när vitvingades skjuta upp den utbyggdaföräldraförsäkringen: ''Jag känner inte igen mig iden bild som media skildrar av osssmåbarnsföräldrar. ''Låt oss fortsätta att bygga vidare på vårfamiljepolitik, som ger en god återbäringmed trygga barn. Men visst finns det många än somsaknar barnomsorg -- inte minst i storstäderna.Därför vill jag gärna förmedla hur brabarnomsorgen kan fungera ute i englesbygdskommun som och även ute ismåbyarna.Jag har besökt ett minidagis som vi kallaralternativt dagis. I ett litet Folkets hus hyrkommunen lokaler för dagis Kattfoten, i bynKattisavan, och pensionärsföreningen upplåter sinahobbylokaler för vävning och träslöjd.Äldreomsorgen är införlivad i dagisverksamhetengenom att pensionärerna äter lunch där, medbarnen vid samma bord.Här känner sig personalen inte instängd i ettmonopol, som någon uttryckte det här tidigare idebatten.Här har man hittat lösningar för att överbryggagenerationsklyftorna. Barnstugan har blivit encentral punkt i byn, precis vad som sades ibarnstugeutredningen. Och här är det ingen somefterfrågar vårdnadsbidrag, kvinnorna ja, ävenmän, vill ha arbete och därför är barnomsorgen utei glesbygden en stor regionalpolitisk fråga. Annarsstannar inte kvinnorna kvar -- vi har ändåunderskott på kvinnor i alla de sjuskogslänen.Regionalpolitik för 90-talet -- som antogs harredan börjat sätta spår. Att det mesta av stödet gårtill det inre stödområdet gör att de småkommunerna vågar hysa en viss framtidstro, trotsatt de aldrig riktigt fått ta del av den högkonjunktursom gällt . Dock har de fåttuppleva en viss brist på arbetskraft. behövsåtgärderna -- inte minst för utbildning -- närarbetslöshetssiffrorna tenderar att stiga.Det finns många idéer om de 200 miljoner som gårtill de tre nordligaste länen för särskildainfrastrukturåtgärder i de inre stödområdena. Härhar länsstyrelserna en stor uppgift att fastlägga braförslag. Idéerna de finns. Inte minst när det gällerkompetensutveckling -- och speciellt för kvinnor.Vi upplever faktiskt nu att kvinnorna börjar räknassom en resurs även i glesbygden, och det ärglädjande.Kulturen nämns också, och här vill jag säga attkultur och småföretagsamhet i glesbygden måste gåhand i hand. Sänkningen av den allmännalöneavgiften om i det inre stödområdet får vihoppas leder till nya investeringar och därmed ökadsysselsättning. Här finns också utrymme för attförverkliga ''det goda arbetet'' med tanke påarbetsmiljön, delaktighet och utbildning för deanställda.Men visst finns det klagomål också. Bensinprisetupplevs som högt och människorna har inte pratatom något annat . Det är glädjande attförändringar är på gång.I gruvorna är det neddragningar.Många påstår att hotell- och restaurangmomsenslår hårt mot turismen. Det finns säkert mångaandra orsaker. En kan vara att demokratiseringen iÖsteuropa har medfört att många valt att åka tilldessa länder. Vi bör nog invänta de studier somSIND gör av hur turistnäringen utvecklas och vilkaeffekter skattereformen har på densamma.Att turistnäringen ska kunna ta del av sammaregionalpolitiska stöd eller utvecklingsbidrag somall annan näringsverksamhet betyder mycket förvår landsända.Avslutningsvis vill jag säga att vi hälsarglesbygdsdelegationen varmt välkommen tillÖstersund med som chef.Anf. 164 () replik:Herr talman! Det är intressant att höra EivorHusing tala om kvinnorna i glesbygden och vadsänkta socialavgifter kan betyda. Detta innebär attsocialdemokraterna på allvar anammat folkpartietsförslag att sänka socialavgifterna i de mest utsattaområdena i landet. Vi har fått kämpa föratt detta skulle bli verklighet. Det är bra om ni nuinsett behovet.Men jag skulle vilja fråga : Varförgäller detta inte kvinnorna? Avgifterna sänks juinte för typiska företag som kvinnor bedriver -- pådet ville ni inte vara med.Eivor Husing tycker att det är viktigt att kvinnornakan få förvärvsarbeta även i inlandet. Det är viöverens om. Men skall de då inte ha sammaförmåner och samma möjligheter att bedrivaföretagsamhet i form av egen verksamhet och fåsamma möjligheter som männen har? Kvinnorbedriver inte tekniska företag och industriellverksamhet, utan de är mera inom servicenäringen,och där gäller inte denna nedsättning. Varför gör niskillnad mellan män och kvinnor i detsammanhanget?Sedan tror jag att inte har besökttillräckligt många kvinnor i inlandet för att studerabarnomsorgen och möjligheten att få välja denformen. Fråga samtliga så kanske det blir ett annatresultat. De kvinnor jag har träffat i inlandet vetverkligen vad de vill, och de vill bestämma självavilken form av t.ex. barnomsorg de skall ha. De villdessutom själva bestämma inom vilka branscher deskall arbeta.Anf. 165 () replik:Herr talman! går förbi vad jag sa närjag tog upp sänkta löneavgifter. Jag hoppades attden sänkta avgiften skulle leda till nya investeringaroch därmed även sysselsättning som kvinnor kan tadel av.Jag har varit ute mycket i glesbygden och sett vadkvinnor arbetar med. Jag har även sett annanverksamhet inom dagisverksamheten än den jag nuskildrade. Jag skulle kunna berätta mycket.Det finns många kvinnor som startar eget. Fleraprojekt är på förslag i kommunerna i Västerbotten.Jag tror emellertid att helt har bitit vid att människor skall starta eget inomverksamhet som knyter an till den offentligasektorn, främst när det gäller sjukvård. Kvinnorkan mycket mer än vård och omsorg!Anf. 166 () replik:Herr talman! Vad jag försöker säga till EivorHusing är att kvinnor inte har möjlighet att välja,eftersom de inte blir behandlade på samma sätt sommän. Enligt modell måste kvinnoralltid ägna sig åt industriell verksamhet. Service ochtjänsteproduktion, vilket jag nu tänkte mig, är judet viktigaste som kvinnor brukar ägna sig åt ochhar erfarenhet och utbildning för.Ska kvinnorna inte ha samma förutsättningar sommännen? De har de ju faktiskt inte . Det är detsom jag opponerar mig mot. Jag har inte sagt att deenbart ska ägna sig åt vård och omsorg. Det skallde kvinnor och män göra som är intressade och harutbildning och fallenhet för det. De andra skall frittfå välja att forma en förvärvsverksamhet som detycker är bra.Jag tycker att det här är lite beklämmande att nisocialdemokrater inte inser detta. Människor måsteha möjligheter att fritt välja och skapa sig enframtid, och dessutom skapa en framtid för denregion och ort där de arbetar. Det är viktigt framförallt om vi ska få inlandet att kunna leva vidare, ochdessutom kunna intressera kvinnor för att stannakvar -- många kvinnor flyttar tillbaka. Det behövskvinnor med kompetens, välutbildade kvinnor,som verkligen satsar på inlandet. Det finns någraexempel, men med socialdemokratisk politik får deinte samma förutsättningar som männen.Anf. 167 () replik:Herr talman! Visst får kvinnor välja! Det är väl dådet här med omsorg kommer in i bilden, eftersomSigge Godin tror att alla vill starta eget. Jag träffarmånga kvinnor -- senast här när jag var utei , där jag träffade kvinnor i åldern . Där fanns det ingen som pratade om att de hadeönskemål om att starta egen verksamhet inomsjukvården eller äldreomsorgen. Det fanns helleringen som pratade om vårdnadsbidrag. I stället villkvinnorna ha bra barnomsorg, och då är det dagisman vill ha. Det är inte ens dagbarnvårdare somefterfrågas.Det har kommit fram många förslag nu vad gällerkompetensutveckling för kvinnor. Vi kommersäkert att starta upp något. Det är bara att kommafram till vad som blir det bästa när det gällerkompetensutveckling för kvinnor.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 168 ():Herr talman! har på mångabetydelsefulla områden haft en positiv utvecklingunder praktiskt taget . Grunden tilldetta lades med den socialdemokratiskaregeringens proposition ''Utveckling i ''.Genom de åtgärderna och insatserna skapades enbättre situation för länets basindustrier, vilketockså medfört att dessa kunnat hålla en hyggliginvesteringsnivå. Det har i sin tur lett till att de småföretagen kunnat utvecklas bl.a. somunderleverantörer. Det har också startats månganya företag. Aldrig har vi haft så högsysselsättningsgrad som vi har i vårtlän.Den beskrivning som jag nu gett kan kanske få denoinvigde att tro att allting är bra i vårt län, men detfinns många problem. Faktum kvarstår att länet största arbetslösheten i landet. Det finns ocksåstora regionala skillnader inom länet mellanarbetslösheten i kustregionen och inlandsregionen.Dessutom finns nu tendenser till en vikandekonjunktur. Det är ju så att reaktionen vidlågkonjunktur kommer i regel först till ,och därför gäller det att vara lyhörd och bromsaarbetslösheten för att inteförsämra de positiva effekter som nåtts i vårt län.Skogsbruken i är en väldigt viktignäring. Skogen, skogsarbetet har av tradition variten av de stabilaste näringarna i länet med högsysselsättningsgrad till gagn för framför allt lands-och glesbygd.Nu friställs skogsarbetarna på löpande band, främstfrån domänverket och de stora bolagen. Om dettafår fortsätta kommer landsbygden att ytterligaretunnas ut, och ett helt kunnande kommer attförsvinna. Här borde i första hand de stora bolagen,som domänverket, känna ett större ansvar förframtiden.Jordbruket är en annan näring, som har mycket storbetydelse för vår landsbygd. togs ett stortoch historiskt beslut när beslutade attavreglering av jordbruket skulle inledas ochgenomföras. Dessutom skedde detta med mycketstor majoritet i kammaren.Man var också överens om att slå vakt om detnorrländska jordbruket och att lönsamheten ochproduktiviteten i stort skulle bibehållas. Allt dettaär bra. Men, när det gäller är nuutvecklingen mycket negativ.På grund av att mjölkproducenterna fortfarande fårbidra till överskottsproduktionen, fast man intebidragit till överskotten, viker lönsamhetendrastiskt. Om detta får fortsätta hotas bådenäringen och förädlingsindustrin. Det är därför nunödvändigt att det beslut som vi fattade i vårasomsätts i praktiken för att man skall komma bortfrån överskottsavgifterna och att den nyaberäkningen av Norrlandsstödet omedelbartfullföljs. Om inte detta sker, riskerar vi attjordbruksnäringen utarmas totalt i dessa områden.Jag vill uppmana de lantbrukare som gåri tankar att lägga ned: Invänta resultatet av detbeslut vi fattade innan ni avvecklar!Herr talman! har debatten ombensinskatt och höjningarna av bensinpriset isamband med krisen i gått varm.Därför är det naturligtvis tillfredsställande attfinansministern nu gått in för en höjning avreseavdragen på arbetsresor. Om den unga,arbetsföra befolkningen inte anser sig ha råd att boute på lands- och glesbygd skulle det ju fåförödande konsekvenser för framför allt äldremänniskors service och omvårdnad. Men mycketåterstår att lösa för att inte de höga bränsleprisernaskall slå enormt orättvist.I förra veckan besökte jag , längstupp i kommun. Där finns i stort sett ingenkollektivtrafik, ingen läkare, ingen tandläkare ochi stort sett inget, eller väldigt litet, kultur- ellerfritidsutbud. All denna service som människornaoch kanske framför allt barnen är i behov av finnspå elva mils avstånd, enkel väg. Liknande exempelskulle kunna tas från andra kommuner ochområden i vårt land. Det finns alltså ett annatbehov, nämligen den sociala servicen ochkontakten människor emellan, som är så viktig förmänniskors utveckling.Vad tjänar det till att vi genomför kampanjer somLandsbygd -90 och Hela skall leva samttillsätter glesbygdsdelegationer, om vi inte följerupp och ser till att människorna också har råd attarbeta och bo och åtminstone får dennödvändigaste servicen? Därför måsteresekostnaderna för glesbygden ses över. Men låtoss också dra lärdom av krisen i , såatt vi skyndar på utbyggnaden och förbättringen avkollektivtrafiken på såväl landsväg som järnväg.Då kan mycket av de negativa effekterna mildras.Anf. 169 ():Herr talman! Jag hade från början tänkt tala omBergslagens positiva utveckling, men den senastetidens händelser med besked omföretagsnedläggningar, varsel på grund avminskade orderingångar m.m. gör att den optimismsom man känt har dämpats en aning.Bergslagen har i stort sett haft en positiv utvecklingunder , och de regionalpolitiskainsatser som gjorts har gett resultat.Högkonjunkturen har naturligtvis haft sin del i denpositiva utvecklingen, och en del rationaliseringarhar därför skjutits på framtiden.Nu är vi på väg in i en lågkonjunktur och börjardet komma, det som vi fruktat: rationaliseringar,varsel, nedläggningar och arbetslöshet. Men detfinns en skillnad jämfört med förra gångensom Bergslagen drabbades av en lågkonjunktur. Vikänner problemen och har lärt oss vilka insatsersom behövs. Vi kräver också att få dem, och detsnarast.Bergslagskommunerna har vid uppvaktningar pådepartementen kommit med olika förslag och idéer,som ofta bemötts positivt därför att det var välunderbyggda och realistiska förslag.Departementen säger att de skall titta vidare påförslagen, men sedan händer ingenting. Vi undrar varför?Bergslagen är fortfarande i behov avregionalpolitiska insatser för att klara de hot somfinns mot en fortsatt positiv utveckling. Hoten ärframför allt det ensidiga näringslivet, som det tar tidatt förändra, samt infrastrukturen, avsaknad avhögre utbildning och utflyttningen framför allt avunga kvinnor.Det finns alltför stora skillnader när det gällerarbetsmarknaden för kvinnor. De större orterna,dvs. länscentra, har en relativt sett braarbetsmarknad, medan småorterna har enbristfällig, för att inte säga mycket bristfälligarbetsmarknad ur kvinnosynpunkt. De kvinnorsom inte vill ägna sig åt vård- och omsorgsyrken harinte mycket att välja på. Det här har lett till attkvinnorna har flyttat.Men en differentiering av arbetsmarknaden krävernaturligtvis utbildning och möjligheter tillutbildning. Det behövs och kommer att behövassatsningar på alla nivåer, inte minst när det gällervuxenutbildningen.Vi tycker att den satsning som gjorts på är bra och av stor betydelse, ochden måste få fortsätta.Helt klart har varitframgångsrik. Tyvärr finns det förespråkare somvill upplösa nuvarande organisation och som ocksåanser att de medel som är öronmärkta förBergslagens tekniska högskola skall fördelasmellan berörda högskoleenheter.Det här motsätter sig Bergslagskommunerna ochmenar att utbildningen i stället borde vidgas till attomfatta fler områden. Det har t.ex. visat sig attframför allt småföretagare har behov avkvalificerad fort- och vidareutbildning, men de harofta svårt att kunna delta i utbildning på annan ort.De har ingen som sköter företaget.Därför måste utbildningen ske på hemorten och påtidpunkter som passar för arbetets gång.Utbildningen skall helt enkelt vara vad man kallarkundanpassad.Det finns i Bergslagen egentligen ingen traditionnär det gäller högre studier, och därför är det branär kvalificerad utbildning kan ges på hemmaplan.Ett alldeles utmärkt exempel på hur man kanutnyttja tekniken och högskolan fördistansutbildning får vi iLjusnarsberg. Via en TV-skärm följerkursdeltagarna hemma i Ljusnarsbergundervisningen vid högskolan i . Precis somstudenterna i föreläsningssalen kan de ställa frågordirekt till läraren. Detta kan ske tack vare entvåvägs bild- och ljudkommunikation. Teknikenöppnar verkligen nya utbildningsvägar, men dettaunder förutsättning att telenätet är tillräckligtutbyggt. Trots att Bergslagen geografiskt sett liggercentralt i landet är telenätet otillräckligt utbyggtoch behöver med det snaraste förbättras. Bra ochtillförlitliga datakommunikationer är av betydelseför regionens utveckling.Teleavgifterna kommer också att spela enavgörande roll. Kommer en eventuellaktiebolagsbildning och privatisering att göra detdyrare för företag att existera i glesbygden? Vilkaregionalpolitiska hänsyn kommer att tas? Blir detsamma regionalpolitiska hänsyn som SJ tar, då ärrisken stor att våra företag i går en svårframtid till mötes.Bra kommunikationer när det gäller såvältelekommunikationer som vägar och järnvägar ärett livsvillkor för Bergslagen.Det samarbete mellan kommunerna somBergslagsdelegationen inledde och som nukommunerna själva fortsätter med efterdelegationens nedläggning bygger på en vision församverkan och samarbete, som jag gärna villförmedla: Ett Bergslagen där det är bra att leva, bo,arbeta och driva verksamheter, ett Bergslagen därmänniskor kan identifiera sig med och kännastolthet över sin bygd.Anf. 170 ():Herr talman! Regionalpolitiken omfattar inte baraglesbygden utan också storstaden. Vi är ganskamånga, vi som bor och jobbar här iStockholmsområdet. Tillsammans är vi, kvinnoroch män, barn och ungdomar, gamla tanter ochfarbröder, ungefär en femtedel av Sverigesbefolkning. Många av oss har vuxit upp på annathåll: i , , eller . Mennu är vår hembygd, som viuppskattar och t.o.m. älskar.Vi vet att i dåliga tider får vi en nettoinflyttning tillStockholmsregionen från andra delar av ,medan vi i goda tider har en utflyttning till detövriga . Därför är det för oss särskiltangeläget med en god tillväxt och en fastekonomisk politik, genomförd av ensocialdemokratisk regering.Jag åker ofta tunnelbanelinje 23 mellan Danderydoch i . Man kan jämföra denlinjen med spårvagnslinje 5 i Göteborg.På ungefär tre mils färdsträcka eller 45 minutersrestid åker jag igenom ett tvärsnitt av . Närjag kliver på i träffar jag människorsom är de mest välsituerade, välformulerade ochvälutbildade i världen. Jag passerar ,och skulle jag kunna kliva av och taen sväng kring de tusentals affärer som ligger runtDrottninggatan, gå på bio eller besöka någon avalla de teatrar som finns i innerstaden. Mellan och ser jag enflik av vår fantastiska skärgård, som vi också har istorstaden. Men sedan kommer jag till den del avStorstockholm dit det sällan kommer någrayuppisar eller limousinebilar. I ochnorra bor fattigaste människor ihyreslägenheter i ganska stereotypa miljöer. Oftaär det ensamstående mödrar, som har ett tungtknog med att få pengarna att räcka till, att pusslamed tider så att både jobb och ungar får sitt. Ochinte hinner de åka in till det glittriga city mer änkanske om året.Det som gör mig glad i , det är mötenamellan olika människor, mellan språken ochkulturerna. Det kan skapa möjligheter, vitalitet ochtolerans och vilja att hitta lösningar på problem.Det är detta som är vår region, ett rikt utbud avvaror och tjänster, en god arbetsmarknad, ett riktkulturutbud, möjlighet till utbildning och fin naturmed en levande skärgård.Men här finns också bilismen i sin extremaste formmed buller och avgaser. Här finns trängsel ochkonkurrens om de knappa markresurserna. Härfinns ensamhet, alkoholism ochnarkotikamissbruk. Här finns en utslagning frånarbetsmarknaden som är större än någonannanstans.Utvecklingen har gått fort, vii har blivit en del av en s.k. K-region. K står för kunskap och kreativitet bl.a.Mycket har varit positivt, men vi har också fått enhel del negativa effekter på köpet.Vi som representerar socialdemokraterna iStockholms län i den här församlingen menar, attdet är ett antal problem som vi måste lösatillsammans rikspolitiskt och regionalt i landstingetoch kommunerna i vårt län.Det finns många exempel. T.ex.trafikinvesteringarna har blivit eftersatta.Kollektivtrafiksystemet måste moderniseras ochrustas upp. behöver den spårbundnatrafiken byggas ut. Även vägsystemet behöverrustas upp och byggas ut för att klara vår regionstransportbehov, men också för att lösa problemmed avgaser, buller och framkomlighet.Vi måste få en bättre inomregional balans. Detgäller t.ex. att sprida arbetstillfällena ut i regionen.Genom en konkret samverkan mellan riksdagenoch har man, genom deninomregionala skatteutjämningen, just i dagarnakunnat fatta beslut om att föra över ungefär en halvmiljard kronor från de rikaste till de fattigastekommunerna i länet. Det är en sådan samverkanmellan riksdag och landsting som vi behöver mer avi fortsättningen.Men det är också nödvändigt att vi får till stånd enomfördelning i länet som gör att vi kan bygga ut denhögre statliga utbildningen och forskningen i desödra länsdelarna. Här behövs en starkare och mermedveten strategi för de statliga investeringarna.Bostadsbristen är ett akut problem. kommerdet i gång ett byggande på inte mindreän 10 000 lägenheter i regionen och det är bra. Menhyrorna får inte bli så astronomiska att folk inte harnågon praktisk möjlighet att flytta in i en nybyggdlägenhet.