prot · GE0926 · 1990-11-16 00:00:00 — Den är juavsedd för dem som behöver den, inte för dem sominte behöver den. Jag hoppas att vi i fortsättningenskall kunna driva analysen från denutgångspunkten att alla faktiskt har rätt ochmöjligheter till en barnomsorg som motsvararderas behov. Inom ramen för detta kan vi sedandiskutera om vi gör rätt eller fel, men jag tycker attvi skall lämna bakom oss de direkta påståendenaom att en del inte får något stöd alls.Herr talman! Det viktigaste att konstatera är att vialla har ambitionen att utveckla barnperspektivet idet sociala arbetet, att stärka barns ställning, attlyssna mer på våra barn, inte minst i konfliktfylldasituationer, och att allmänt sett arbeta för ettbarnvänligare samhälle. Jag är övertygad om attkonventionen om barns rättigheter därvid kommeratt ge oss ett alldeles utmärkt verktyg. Det gäller nuatt ta vara på de möjligheter som denna nyasituation ger när vi följer upp dessa frågortillsammans med de många organisationer somkämpar för barns rättigheter och att vi driverutvecklingen vidare utifrån de erfarenheter sominte minst dessa organisationer har.Tredje vice talmannen anmälde att IngbrittIrhammar anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare inlägg.6 § Svar på interpellation 1990/91:66 omutdelning av sprutor till personer som missbrukarnarkotika intravenöstAnf. 37 Statsrådet ():Herr talman! har frågatsocialministern vad regeringen gör för att begränsautdelningen av sprutor till endast de projekt somriksdagen föreskrivit. Interpellationen haröverlämnats till mig.Riksdagen har med anledning av regeringensskrivelse (1988/89:94) om försöksverksamhet inomhälso- och sjukvården med utdelning av sprutor ochkanyler till narkotikamissbrukare gjort vissauttalanden i frågan. Enligt mening börman genom en fortsatt noga kontrolleradförsöksverksamhet med utbyte av sprutor ochkanyler söka vetenskapligt stöd för metodens värdei kampen mot aids. Regeringen beslutade våren1989 att till överlämna riksdagensskrivelse (1988/89:212) med socialutskottetsbetänkande (1988/89:SoU21) för styrelsensbeaktande.Socialstyrelsen har med anledning härav vidtagit enrad åtgärder. Samtliga landsting har underrättatsom att all sprututdelning skulle vara avslutad senastden . Detta skedde vid en konferensdär informerade landstingen omriksdagens beslut i frågan. De landsting som varintresserade av att ingå i en kontrolleradförsöksverksamhet utifrån de av riksdagenfastställda kriterierna uppmanades att inkommamed projektansökningar till . Endasten ansökan har inlämnats, nämligen frånMalmöhus läns landsting.Den enda godkända verksamhet som förnärvarande pågår är det s.k. --. har följt projektet ochdiskussioner pågår med medicinskaforskningsrådet om möjligheterna till enutvärdering.Uppsala läns landsting har enligt uppgift beslutatatt avstå från att inleda försöksverksamhet ienlighet med beslut.Trots detta pågårvid i enverksamhet som måste betraktas somsprututdelning i organiserad form.Socialstyrelsen har med anledning härav haft fleraöverläggningar med läns landsting.Styrelsen har bl.a. påtalat att verksamheten står istrid med och regeringens uttalanden ifråga om tilldelning av sprutor tillnarkotikamissbrukare.Aids-delegationen har informerats om situationen iUppsala. Delegationen kommer att besökaUppsala för att diskuterasprututdelningsverksamheten vid Akademiskasjukhuset. Även kommer att delta ibesöket.Jag finner att den nämnda verksamheten vidAkademiska sjukhuset i strider mot deuttalanden som gjorts av regering och riksdag. Jagkommer därför att informera mig om vad somframkommer dels vid aids-delegationens besök iUppsala, dels vid aids-delegationens fortsattaöverväganden i frågan. Först därefter är jag bereddatt överväga eventuella ytterligare åtgärder.Anf. 38 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation.Min avsikt med interpellationen var att riktauppmärksamheten på den verksamhet som nubedrivs i och som strider mot vadriksdagen har beslutat. Trots förbud ägnar sigläkare i åt att dela ut sprutor tillintravenösa narkotikamissbrukare, utan att någonansvarig myndighet har försökt förhindradetta. Denna nonchalans mot de riktlinjerriksdagen givit är helt oacceptabel!Statsrådet säger att han har funnit att dennämnda verksamheten i strider mot deuttalanden som gjorts av regering och riksdag. Jagber att få tacka statsrådet för denna bestämdamarkering till förmån för vad som skall gälla. Dettabesked är dessutom en tydlig signal tillsocialstyrelsen. Vad som kvarstår äråtgärdsdelen. På den punkten hänvisar statsrådettill aids-delegationens besök i . Jag tolkarstatsrådet så, att han är beredd att överväga ettingripande om det nyssnämnda besöket inte ledertill att verksamheten avbryts. Om statsrådet germig rätt i denna tolkning, förklarar jag mig nöjdmed svaret.Herr talman! I detta sammanhang vill jag påminnaom den mening som jag företrädde dåriksdagsmajoriteten medgav denförsöksverksamhet som statsrådet nämner i sittsvar. Vi reservanter hävdade då, och gör såalltjämt, att det inte finns några entydiga resultatsom försvarar en utdelning av sprutor. De somverkligen berörs, föräldrar tillnarkotikamissbrukande ungdomar,narkomanvårdsläkare, ansvariga inom socialtjänstm.fl., har liksom vi sagt bestämt nej.Hur skall staten förklara sitt förhållningssätt atttillåta utdelning av sprutor men inte det som skallfinnas i de sprutor som narkomanerna skallanvända? Innehållet skall alltså narkomanernaskaffa sig på annat sätt, eller hur?Vi måste vara väldigt försiktiga med vilka signalervi sänder ut. Att tillåta utdelning av sprutor är attindirekt säga att vi har gett upp kampen, att vitolererar att människor går under i missbruk.Det är genom ett omfattande informations- ochopinionsarbete som vi hindrar att nyrekryteringsker. Det är genom ett utökat antalbehandlingsplatser och utökade resurser förrehabilitering som vi verkligen visar att vi inteaccepterar narkotikamissbruket. Det är också detenda sättet att verkligen förhindra att HIV-smittansprids bland narkomaner och vidare till andramänniskor. Och det är väl ändå det som är detviktigaste!Narkotika är ett dödligt gift. Faktum är att det ärfler som dör av överdoser av heroin än av HIV ochaids. Narkotikaanvändningen har dessutomförorsakat det svenska samhället en dysterbrottsutveckling. Denna insikt har givit riksdagenanledning att fatta beslut om kriminalisering avnarkotikakonsumtion. Jag anser detverklighetsfrämmande att samma riksdag skullemedge att man tillhandahåller verktygen åtmissbrukarna, vilket underlättar fortsatt missbrukoch fortsatta brottsliga handlingar för att kunnaskaffa det som man skall fylla sprutorna med.Jag har inte uppfattat några hårddata som bevisaratt sprututdelningen skulle ge någon preventiv,förebyggande effekt på narkomanerna. Vad jagdäremot vet är att det försvinner sprutor. Detta ärmycket allvarligt.Verksamheten i , som jag slog larm om imin interpellation, har ytterligare styrkt mittställningstagande att all försöksverksamhet snarastskall avbrytas.Kampen mot narkotikamissbruket måste föras medsamma kraft och envishet som kampen mot aids.Samhället får inte, vare sig i ord eller handling,agera så att den ena kampen uppfattas som mindreviktig än den andra.Anf. 39 ():Herr talman! Vi talar mycket om vårsamhörighet med . Men i den här frågan hardet uppstått en klyfta mellan den svenska debattenoch den europeiska. Ute i råder mycketstor enighet om att en av de många metoder sommåste användas i kampen mot HIV och aids är gör rena verktyg tillgängliga för denarkomaner som inte kan förmås upphöra med sittmissbruk.Självfallet är målet för all narkotikapolitik ettnarkotikafritt samhälle, men realister inser attdetta mål inte kan nås . Och uppstården sekundära frågan: Hur skall vi förhindra att denarkomaner som inte kan förmås attupphöra med sitt missbruk ändå inte smittar sigsjälva och andra med det dödliga virus som kallasHIV? Det är mot den bakgrunden som det på dettaområde råder en mycket stor enighet blandexperter och regeringar om att en sådan metod äratt se till att rena verktyg är tillgängliga.Europarådet antog en rekommendation, dären av punkterna lyder på följande sätt. Manrekommenderar regeringarna att noga övervägaicke-tvingande, pragmatiska ansatser, t.ex. attfrämja tillgängligheten av sterila nålar och sprutorför narkotikamissbrukare, att se till att det finnsinstruktioner för hur man rengör verktyg och att setill att kondomer finns tillgängliga i fängelserna.Syftet med detta är att minska riskerna föröverföring i högrisksituationer. Det sägs också attsådana här åtgärder självfallet måste vara en del avett övergripande, preventivt program som ocksåinbegriper information, rådgivning och behandling.Jag skulle vilja fråga : Ärregeringen också beredd att följa derekommendationer som har givit ochsom regeringen själv har varit med om att ge?Sten påpekade att har gjort ettuttalande i den här frågan, och det är fullkomligtriktigt. Jag tror emellertid att mankonstitutionellt -- jag ser att det är en bemärktledamot av som sitter italmansstolen -- måste bedöma vad ett uttalande avriskdagen innebär. När vänder sig tillregeringen, använder vi uttalanden som form. Närvi vänder oss till medborgarna eller tillyrkesutövare inom olika yrken, använder vilagstiftning som form. Ett uttalande av riksdagenhar följaktligen inte någon bindande rättslig verkanför läkare. De är bundna avläkarinstruktionen, de är inte bundna av ettuttalande av riksdag.Anf. 40 Statsrådet ():Herr talman! Det är intressant att konstatera attSten och jag förefaller utomordentligtöverens när det gäller inställningen i den härfrågan. Följaktligen är jag ganska oense medDaniel Tarschys.Daniel Tarschys gör jämförelsen med , ochden är intressant. Den kan vi gärna fördjupa litetgrand. Det är ju en avsevärd skillnad i helheten, isättet att arbeta med och möta narkotikafrågan iSverige och i . Dessutom finns engradskillnad i fråga om hur långtnarkotikamissbruket har utvecklats i delar avEuropa och i , och denna skillnad är tillsvensk fördel.När man skall bedöma fria sprutors betydelse ochmöjligheter i måste man göra det inomramen för den helhet som narkotikabekämpningenoch narkomanvården hos oss innebär. Jag menaratt det finns avsevärda skillnader mellan densvenska verksamheten och den vi möter i andraländer. I själva verket är vi ganska unika på flerapunkter. Det gäller kraften och bredden i vårt sättatt arbeta.Det allra viktigaste i kampen mot spridning av aidsär naturligtvis att man når alla missbrukare medvård men också med information för att kunnapåverka dem och deras beteende. Jag vill därförpeka på den stora satsning som aidsprogrammet harinneburit och den utveckling av insatser som harskett inom narkomanvården. Det rör sig om ettsjuttiotal nya öppenvårdsenheter ochytterligare ett par hundra platser inomnarkomanvården -- och fler kommer. Det rör sigvidare om intressanta projekt där narkomanvårdoch kriminalvård samverkar.Många av dessa satsningar är faktiskt, som jag sadetidigare, unika i förhållande till resten av världen,och av den anledningen blir diskussionen om de friasprutorna litet speciell här i Sverige.Jag tror att vi nu är inne i ett skede där det gäller attse upp med en gradvis glidning in i ett läge där alltfler börjar betrakta inslaget av narkotika ochnarkotikamissbruk i samhället som en normalföreteelse, en företeelse som vi måste acceptera.Om man vill upprätthålla det otvetydiga och -- somjag hoppas -- oomstridda målet ett narkotikafrittsamhälle, utgör naturligtvis utdelningen av sprutorett problem.Detta problem borde vara särskilt stort förfolkpartiet, som så hårt har drivit kravet på enkriminalisering av bruket av narkotika. Hur kan nifå detta att gå ihop när ni är så stränga i detavseendet och är beredda att i ettavseende underlätta hanteringen av narkotikagenom utdelningen av fria sprutor? Jag blirbekymrad när jag försöker göra den analysen.Kanske kan hjälpa mig med det.Jag skall säga att vi i haraccepterat genomförandet av en begränsadförsöksverksamhet. Anledningen är just att vi,under strängt kontrollerade former, vill prövavilket värde en verksamhet av det här slaget skullekunna ha. Det är naturligt att vi först avvaktarresultatet av denna försöksverksamhet innan vi tarett enda steg vidare.När det gäller den konstitutionella frågan är detsom säger riktigt. Det rör sig omuttalanden från . Men jag antar att DanielTarschys inte vill gå ett steg längre och säga att viinte behöver rätta oss så mycket efter riksdagensuttalanden. Det är ju ändå en mycket kraftigmajoritet som har ställt sig bakom den härinriktningen och den här policyn när det gäller hurdenna fråga skall hanteras. Detta måste självfalletrespekteras, inte bara av regeringen utan också avdem som driver verksamheten ute i landet.Anf. 41 ():Herr talman! Självfallet skall regeringen rätta sigefter uttalanden. Anledningen till mittpåpekande om att uttalanden riktar sigjust mot regeringen var att det i debatten har sagtsatt läkarna bryter mot uttalande. önskar påverka medborgarnas ellerolika yrkesgruppers beteende får man användaandra kommunikationsmedel än uttalanden.När det gäller kampen mot narkotikan är vi heltöverens. Målet är självfallet ett narkotikafrittsamhälle. För att nå detta mål måsteutomordentligt kraftfulla medel användas.Icke desto mindre är målet också ett så HIV-frittsamhälle som möjligt. Om vi då, som man har gjortrunt om i världen, har konstaterat att injicerandenarkotikamissbrukare utgör en grupp av personersom både själva lätt smittas med HIV och smittarandra, är det självfallet frånsmittbekämpningssynpunkt ytterst angeläget atthindra denna smittspridningsväg.Det är mot den bakgrunden som man, i insikt omdenna svåra målkonflikt, i flertalet länder harkommit fram till att det är en klok politik attförsöka se till att inte förorenade verktyg används.Det är ju nämligen inte så att man genom frånvaroav rena verktyg hindrar injektionerna, utan manåstadkommer på det sättet enbart att förorenadeverktyg används.Jag tillät mig påminna om att den svenskaregeringen har varit med om den rekommendationi som jag just refererade till. Jaghoppas att den känner sigbunden av denna rekommendation och att denöverväger den mycket noga när den själv utformarsin politik på det här området.Anf. 42 ():Herr talman! Jag vill först tacka statsrådetLindqvist för att han bekräftade den bedömning avsvarets innebörd som jag gjorde i mitt föregåendeinlägg.Daniel Tarschys talade om . Jag vill dåpåpeka att två EG-medlemmar, ochItalien, har ett mycket stort antal HIV-smittade.Dessa är till absolut största delen just intravenösanarkotikamissbrukare. Detta är alltså fallet trots i båda länderna har haft tillgångtill fria sprutor.En annan invändning jag vill göra mot fria sprutorär att de tar bort incitamentet för behandling ochavvänjning. Missbrukaren vet att han eller hon fårhjälp av det offentliga att underlätta missbruket,och viljan att komma ur detta omänskliga träskminskar än mer.Jag vill också fråga hur han kanförsvara motsättningen i det förhållandet att vi häri denna kammare har fattat beslut om attkriminalisera konsumtionen av narkotika och attDaniel Tarschys -- mycket liberalt -- sedan villtillåta en ganska fri användning av sprutor, somskall delas ut med statens tillstånd. Det innehållsom skall föras in i sprutorna för att de skall kunnaanvändas, skall alltså missbrukaren skaffa siggenom att fortsätta att begå olagliga handlingar,genom att bryta mot det riksdagsbeslut som jag nyssnämnde, men kanske också genom att ta till andraåtgärder för att skaffa sig pengar eller genom attgöra annat som kan innebära att man bryter motlagstiftningen.I stället för att använda HIV-epidemin somförevändning för att kapitulera införnarkotikaepidemin och därmed förvärra läget påbåda dessa områden, måste enligt min meninglösningen ligga i att bekämpa både virussmitta ochnarkotikamissbruk. Resoluta ingripanden motmissbruket måste till för att få stopp på en av deviktigaste spridningsvägarna för HIV. Det är dettasom jag anser att måste beakta.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara göra ett par påpekandennär det gäller . Vi har dennaförsöksverksamhet, som är direkt i linje med detsom har sagt, hos oss. Att vi sedan villgå försiktigare fram måste vara vår sak. Det viktigaför oss är naturligtvis att se dennaförsöksverksamhet inom ramen för den totalasatsning som vi gör i vårt land.Jag vill, som alternativ, peka på de framgångsrikaarbeten som har bedrivits inte minst i kontakternamed missbrukare i häkten och fängelserna. Dettaarbete för att påverka beteendet hos missbrukarnahar faktiskt, enligt den forskning som har bedrivits,lett till signifikanta skillnader i beteendet. Dettycker jag är en offensivare insats som bättre står isamklang med den narkotikapolitik som vi för.Till sist vill jag än en gång varna för den utvecklingsom synes vara på väg i allt fler länder. Där finnstendenser att acceptera narkotikan som ettbefintligt problem som vi inte kommer att kunnaundanröja, och i nästa steg får vi en diskussion omlegalisering. Vi har den redan i några länder.Det avslutade Pompidougruppsmötet visaratt det finns tendenser till att ge upp målsättningenom ett narkotikafritt samhälle i allt fler länder. Detär mot denna bakgrund man måste se åtgärder avdet här slaget som kommer i konflikt med denallmänna och helt avgörande målsättningen, ettnarkotikafritt samhälle.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringPå förslag av tredje vice talmannen beslötkammaren att journera förhandlingarnatill , då statsrådet väntadesanlända till kammaren för att lämna de påföredragningslistan närmast upptagnainterpellationssvaren.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 11.50.7 § Svar på interpellationerna 1990/91:5 och 20om momsen på kollektivtrafikenAnf. 44 Statsrådet ():Herr talman! och harfrågat finansminister och mig omregeringen är beredd att föreslå attkollektivtrafiken skall befrias från moms.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationerna. Genomskattereformen kommer all persontrafik attomfattas av mervärdeskatt . Det finnsemellertid ingen grund att hävda attskattereformen skulle missgynna det miljövänligakollektivresandet. I stället kan tågtrafikenförväntas få förstärkt konkurrenskraft genomskattereformen, framför allt gentemot flyget menäven gentemot biltrafiken.Skattereformen medför inte ensidigt ökadekostnader för kollektivtrafiken. Även bilisterna fårökade kostnader genom skattereformen och genomden skärpta förmånsbeskattningen på bilar. Ävenom man bortser från de senaste månadernasbensinprishöjningar till följd av krisen vid , blir kostnadsökningarna för bilismen väl inivå med skattereformens effekter för järnvägenoch lokaltrafiken.Prishöjningarna för trafikföretagen till följd avskattereformen kommer i många fall att bliväsentligt lägre än den formellamervärdeskattesatsen. Den faktiska effektenvarierar från län till län beroende dels påskattefinansieringsgraden dels på strukturen på deningående momsen. Trafikföretagen ges rätt att lyftaav den moms de betalar på sina inköp. Det innebäratt lokaltrafikens kostnadsökningar begränsas till igenomsnitt 10--och järnvägens till 16--17 %.Samtidigt får flygtrafiken kraftigt ökade kostnadergenom moms och miljöskatter. Det rör sig omkostnadsökningar för flyget med 24--jämförtmed 16--för järnvägstrafiken och 10--förlokaltrafiken. Det är därför knappast troligt attkollektivresandet kommer att minska avkonkurrensskäl. Jag vill också än en gång erinra omatt den enhetliga momsbeskattningen förkonsumtionen är en av hörnstenarna iskattereformen. En viktig del av reformen är att allpersontrafik i mervärdeskattehänseende behandlaspå samma sätt som all annan konsumtion.Anf. 45 ():Herr talman! fattade etttrafikpolitiskt beslut om en rekonstruktion av SJ.SJ ålades lönsamhetskrav.Rekonstruktionsperioden är . Arbetet inomSJ verkar ha gått bra, och vi har fått vissaförbättringar inom SJ. Arbetet bedrivs med storkraft.Att mitt gå in och ändra påförutsättningarna för rekonstruktionen tycker vi ärorimligt. Dessutom innebär det att regeringenfaktiskt rycker undan grunderna förriksdagsbeslutet. Efter detta har vi all anledning attfråga oss om regeringen menar allvar med att viskall bygga ut och modernisera den spårburnatrafiken i Sverige.Tågresandet drabbas ju av kraftiga prishöjningar.Vid årsskiftet höjer SJ sina priser ,som man minskar trafiken med 10 %.Samma sak ser vi inom länstrafiken, där vi haruppgifter på kraftigt höjda taxor, allt ifrån 40 % beroende på grad avskattefinansiering och investeringarnasutformning, som avgör om de kan ge momsavdrageller ej. Detta leder till neddragningar i trafikenvilka ibland är ganska omfattande.För del är detta rena dråpslaget. Härkommer en höjning av färjepriserna med 35 %.Ön är redan drabbad av turistmomsen. Hur detskall gå för en turistö som är lätt att räknaut. Där har man under bl.a. satsatkraftfullt på att bygga golfbanor för att locka folk --i en del fall på ett ytterligt vidrigt sätt, såsom i falletKronholmen där golfklubben med berått modskövlar fornlämningar.Dessa satsningar faller nu platt till marken. Snartåterstår väl bara regeringens projekt att hittautvinningsbar olja utanför som en möjligframtid för ön. oljeschejker vidstranden av ett döende hav! får helt enkeltinte isoleras från fastlandet. Det är stor risk för detnu.Kollektivtrafikmomsen slår regionalpolitisktfullkomligt snett. Vad menar regeringen egentligenmed propositioner om regionalpolitik när de senarekvaddar viktiga förutsättningar genom dennamoms? Miljömässigt är det ju nästan en parodi. Vivet alla hur det står till med vår miljö och attden försämras. Utsläppen från bilismenär en av de allra största miljöförstörarna.Försurande utsläpp från biltrafiken är ettjätteproblem. har vi i Dagens Nyhetersett skrämmande försurningskartor för vårt land.Vi vet också att trafikarbetet kommer att öka.Kraftigt höjda åkkostnader för den kollektivatrafiken leder till att färre åker kollektivt. Dettafanns med redan i utredningen omkollektivtrafikmomsen.Vi kommer in i en period med ökande bilåkandesom leder till mera utsläpp av koldioxid ochkväveoxider. Vi har ett riksdagsbeslut om ettkoldioxidtak som regeringen uppenbarligen villspräcka. Vi har en internationell konvention,, om kraftiga sänkningar avkväveoxidutsläpp. Kollektivtrafikmoms gör detinte lättare att klara den överenskommelsen.Vi ser här hur regeringen tillsammans medfolkpartiet trotsar och sätter riksdagsbeslut ur spel.Vi ser hur regeringen tillsammans med folkpartietaktivt arbetar som storskaliga miljöförstörare.Miljöpolitiska mål har uppenbarligen ingenbetydelse för regeringen för tillfället. Man tyckerman uppenbarligen att det inte spelar någon roll omvi får mera miljöförstöring. Det går inte att tolkaÅsbrinks svar på något annat sätt. Vi måste dömaefter gärningarna och inte efter de många vackraorden. Ord klarar ingamiljöproblem. Regeringens medvetna politik attöverföra trafik från kollektivtrafik till bilar innebäratt vi får räkna med ett ökat antal döda ochlemlästade på vägarna. Förutom att det är djuptcyniskt att på detta sätt vilja öka skadorna är detorimligt ur statsfinansiell synpunkt.Regeringen vill sänka kostnaderna för denoffentliga sektorn genom olika indragningar.Varför inte ägna sig åt förebyggande verksamhetgenom att arbeta för att minska skadorna genom attse till att åkkostnadsskillnaden mellan förstörandeoch icke förstörande trafik blir så stor att det blirattraktivt att använda kollektivtrafiken.Det finns verkligen goda skäl för regeringen attslopa kollektivtrafikmomsen. Men regeringenenvisas med att arbeta efter den förstörande linjen,som om samhällsekonomiska kostnader och socialakostnader spelar liten roll.Herr talman! Det är dags att riva upp det dåligabeslutet att införa moms på kollektivtrafiken. Detgår att få en stor riksdagsmajoritet för ett sådantförslag. Det är viktigt för våra glesbygder och det ärviktigt för . Det är viktigt för miljön.