prot · GE097 · 1990-10-11 00:00:00 — måste vi få ekonomiskaresurser som gör det möjligt att förnya och rustaupp de halvgamla bostadsområdena från slutet av60-talet och början av 70-talet.Det borde vara rimligt, anser vi socialdemokrater iStockholms län, att vi får använda de övervinstersom på grund av samhällets insatser har skapats iföretagen i vår region till att lösa våra problem.Vi tycker också att det är rimligt att vi får användade specialskatter som tas in frånStockholmsregionen för att kunna förnya vårttrafiksystem och våra bostadsområden.Vi menar till slut att det också är befogat att vi fåranvända den andel av investeringsmedlen för vägaroch kollektivtrafik som motsvarar vår andel av dets.k. Detta är sannerligen inte förmycket begärt.Övriga frågorAnf. 171 ():Herr talman! Verkligheten hinner till slut alltid uppsocialdemokraterna. Så har skett beträffande denekonomiska politiken, så har skett ienergipolitiken, så har skett inom vård- ochomsorgspolitiken, och så har också skett inombostadspolitiken.Men som så reagerarsocialdemokraterna helt irrationellt. Den gamlapolitiken sitter djupt rotad, och nytänkande vadgäller nya lösningar och förslag lyser med sinfrånvaro.Det räcker inte med att konstatera att ''så här kandet inte få fortsätta'', som finansministern beskriverden förda politiken, det gäller dessutom att finna uten annan politik. Och en politik som är bättre änden gamla.Detta borde i de flesta fall inte vara särskilt svårt,men tyvärr blir ofta den ena villan värre än denandra, när socialdemokraterna skall lösa problemsom de själva skapat. Inom bostadspolitiken ärdetta förhållande särskilt påfallande.För oss moderater har det stått klart attbostadspolitiken måste läggas om. Den har alltförlänge kännetecknats av tvång, brist på valfrihet,gynnade av vissa grupper och byggherrar,byråkratiskt krångel, kostnadsdrivande regler,onödiga skatter och för höga kostnader. Statensutgifter för denna sektor har, inte oväntat, skjutit ihöjden.Herr talman! Felet i hela detta system är attpolitiken har förts av socialdemokraterna. Det ärderas egen politik. Styrningen är för stor ochskatterna och avgifterna för höga, för att nämnanågra exempel.De mycket kraftiga hyreshöjningar som aviserasär ett resultat av socialdemokratisk politik.Regeringen har själv skapat den kris sombostadsmarknaden uppvisar. När nu äntligenregeringen skall göra något åt detta elände hopparden ur askan i elden.Förslaget om ett nytt bostadsfinansieringssystemmed räntelån som lämnats till ,kommer att innebära att småhusbyggande pålandsbygden och i glesbygden helt kommer attupphöra. På en osäker arbetsmarknad och med småmöjligheter att få ett nytt jobb om den endaarbetsplatsen på orten i fråga upphör, finns detingen som är så äventyrligt lagd att han bygger etthus för och med perspektivet attdetta hus belastas med en skuld på kanske tvåmiljoner kronor efter . Vem köper etthus i en glesbygd utan jobb? Även om det går attsälja, inte finns det någon som betalar två miljoner.Nu menar regeringen att staten i vissa fall skall geekonomiskt stöd till dem som drabbas av storaförluster. Här öppnar sig möjligheter för godtycke.Inte heller kan det vara särskilt roligt för envillaägare att veta att går det riktigt illa, så kommerfarbror staten -- kanske -- och ger en liten peng såatt han kan leva vidare.Denna statliga kreditgaranti som kommer attinföras kan leda till två reflexioner.För det första utgår regeringen uppenbarligen frånatt det nya systemet kommer att leda till att mångaenskilda villaägare gör stora förluster vid sinahusförsäljningar. Detta visar på ett av förslagetssvagheter.För det andra byggs byråkratin ut ytterligare genomatt en särskild kreditgarantinämnd tillsätts. Var detinte meningen att vi skulle få enklare regler ochmindre byråkrati?Regeringens förslag om räntelån med enskulduppskrivning i 18 till innebär ett dråpslagmot allt villaboende, och då särskilt pålandsbygden. Hur går det för dem som nyligenbyggt ett hus med de då gällande reglerna, när detvingas in i ett nytt och förödande system? Detkommer att gå illa!Man kan fråga sig om detta system har som syfteatt avskaffa det egna villaboendet och villaägandet.Socialdemokraterna har hunnit ganska långt påvägen att avskaffa äganderätten inombostadssektorn. kommer det avgörande slagetpå detta område.Herr talman! Detta säger vi moderater självfalletnej till. Att äga sin bostad har ett stort värde. Detmåste vi slå vakt om även framöver.En nödvändig förändring av bostadspolitiken ochbostadsfinansieringen måste ske, men det måsteske planerat och gradvis. Vi har sedan många årtillbaka anvisat vägar för hur detta skall gå till.Ett nytt lånesystem baserat på ett enhetslån,mindre byråkrati och krångel, reformering avSvensk Byggnorm samt en gradvis nedtrappning avstatens subventioner till boendet i kombinationmed skattesänkningar är huvuddragen i den politikvi vill föra på detta område.Om våra förslag hade bifallits tidigare hade dagenskris på bostadsmarknaden inte uppstått, ochregeringens panikförslag, som kommer, hadevarit ännu mer obehövligt.Anf. 172 ():Herr talman! Det är helt uppenbart att denbostadspolitik som vi har haft och därsocialdemokraterna har haft ansvaret, har lett tillden kris som vi nu befinner oss i. Jag kan praktiskttaget instämma i allt vad här sadei sitt anförande och i sin analys av situationen, ochjag skall inte uppta kammarens tid med attytterligare analysera läget genom att ta uppexempel för att belysa krisen.Jag skulle vid detta sista avsnitt av den långadebatten vilja inleda med ett citat, som lyder så här:''Sedan skattereformen presenterades har de mestorimliga påståenden om dess effekter på boendetgjorts. Påståenden om att kostnaderna i vanligahyreslägenheter skulle stiga med ända upp till 1 000kr. Så är det naturligtvis inte.För 1991 gäller att kostnaden för dengenomsnittliga hyreslägenheten, som en följd avskattereformen, stiger med eller 275kr. Naturligtvis kan det i de enskildafallen bli något mer eller något mindre. ''Vem kan ha sagt detta? Jo, det sadebostadsminister i år.Nu har det gått , och vi börjar äntydligare se effekterna av skattereformen för 1991.Nu har vi sett vilka krav som finns påhyreshöjningar, och ingenstans kan man se attkostnadsökningen blir . I alla krav för baraden sista av de tre etapperna som boendet hardrabbats av genom skattereformen liggerkostnadshöjningarna på . I densista etappen ligger i stort sett alla krav påhyreshöjningar runt . eller däröver.Nu börjar oron att stiga. Man upptäcker allttydligare att skattesänkningen äts upp av de ökadeboendekostnaderna, av dyrare mat och resor samtav andra indirekta skatter.Ann-Charlotte hyr en femrumslägenhetpå här i . Hon ärensamstående med tre barn. Hon får enhyreshöjning på . , omman inte kan förhandla ner det kravet. Hon ärvårdare och har en lön efter skatt på . Honfår en hyra på , och hon har då . kvaratt leva av. Det går alltså ungefär jämnt ut mednettolönen och hyran. Det hon skall klara sig på ifortsättningen blir alltså barnbidragen ochbostadsbidraget. Hon kommer i stort sett att bli heltbidragsberoende.Var det verkligen den effekten vi ville åstadkommagenom skattereformen? Är det verkligen en rimligeffekt av en riktig bostadspolitik? Om det inte ärdet, måste man ställa sig frågan vad vi skall göra åtdet. Jag vill ställa de frågorna till bostadsministern.Skattereformen och skatteomläggningen innebäratt det blir ungefär 50 000 fler hushåll i landet somfår leva på bidrag. Denna bidragsmodell ger ocksåen rad andra effekter. Den tar t.ex. inte bortmarginaleffekten, utan den flyttar över den frånfattiga till rika. Den ökar kostnaderna förkommunerna, vilket gör att de boende kan drabbaspå andra sätt, t.ex. genom försämrad service.Sammanlagt räknar man med att kommunernakommer att få 2,4 miljarder i ökade kostnader. Tilldetta kommer ökade kostnader för KBT. Det harsagts att regeringen kommer att kompenserakommunerna för detta. Gör man inte det, innebärdet ytterligare ökade kostnader på de boende frånandra håll.Detta är en orimlig väg. Kostnadskrisen ärförlamande för utvecklingen av en fortsatt sundbostadspolitik. Det kunde vara intressant att fåhöra vad bostadsministern vill göra åtkostnadskrisen för de boende.Anf. 173 Bostadsminister talman! har proposition lämnats tillriksdagen om ett nytt bostadsfinansieringssystem.Jag skall återkomma till detta, men först några ordom situationen på dagens bostadsmarknad.Vi har ett högt bostadsbyggande. Under 1989påbörjades nästan 60 000 nya lägenheter i vårtland. Årets siffra blir ungefär densamma. Det är dehögsta igångsättningstalen . För denärmaste åren framöver har vi behov av enbostadsproduktion på ungefär 50 000 lägenheter.Detta är vad som behövs för att klara denbristsituation som råder på bostadsområdet på enhel del håll i landet.Ett problem i sammanhanget är de högabyggkostnaderna. De beror främst på den kraftigahögkonjunktur som rått på byggområdet undernågra år. När efterfrågan på byggkapacitet --arbetskraft och material -- överstiger tillgången,ökar priserna.Byggsektorn består av tre storheter: nyproduktionav bostäder, ombyggnad av bostäder samtbyggande för näringsliv och samhälle. I ett läge därdet är nödvändigt att hålla en hög nyproduktion avbostäder som det är angeläget att dämpaden totala efterfrågan för att på det sättet kommaåt prisspiralen är det nödvändigt med åtgärder somdrar ner byggandet på de andra båda områdena.Därför har regeringen genomfört begränsandeåtgärder när det gäller näringslivsbyggandet ochombyggnader av bostäder. Vidare har en särskildinvesteringsskatt på på annat byggande änbostäder införts i . För att ökatillgången på byggmaterial har beslut fattats om attbyggmaterial godkänt i ett nordiskt land utan nyttgodkännande skall få användas i Sverige.De insatta åtgärderna har dämpatkostnadsutvecklingen. --1988ökade kostnaderna för bostadsbyggande tre gångersnabbare än inflationen. harbyggkostnader och inflation stigit ungefär likamycket.Men detta räcker inte. Det måste också göras klartatt det är en uppgift för beställare och producenteratt medverka till att dämpa kostnadsutvecklingen.Det är trots allt byggherrar och producenter sombeställer och producerar de hus som byggs. De gördet lätt för sig genom att skylla på någon annan.Ofta skyller man på finansieringssystemet. Det ärnu nödvändigt att de drar sitt strå till stacken ochgör sitt för att dämpa kostnadsutvecklingen. Detansvaret har vi rätt att kräva.Herr talman! har kraven påhyreshöjningar lämnats från de allmännyttigabostadsföretagen. Det är rekordhöga krav somredovisats. En del av de framförda kraven haranknytning till den finansiering av skattereformensom fattat beslut om. Dessa krav liggerenligt redovisningen i massmedia betydligt högreän de genomsnittsvärden för skattereformenseffekter som såväl sombostadsdepartementet räknat fram. Till dettakommer krav på höga påslag också i övrigt.Effekterna av skattereformen måste redovisas försig. Jag utgår ifrån att den redovisningen bara tarmed de kostnadsökningar i boendet som har medskattereformen att göra, varken mer eller mindre.Jag vill för kammaren redovisa att jag inhämtat attinom ramen för den särskilda utvärdering avskattereformen som genomförs kommer statenspris- och konkurrensverk att granskaskattereformens påverkan på boendekostnadernabåde i början av detta år och i början av 1991.Hyresgäströrelsen har en viktig uppgift framförsig. Som vanligt kommer hyresgäströrelsen nu attgranska kalkylerna och göra sina bedömningar.Normalt brukar den granskningen leda till attursprungskraven prutas ned. De beräkningar viutfört när det gäller skattereformens effekter påboendet pekar mot att de uppgår till ungefär 60 kr.per m2. Det skall då sättas i relation till deskattesänkningar som kommer nästa år.Låt mig ta ett exempel. En familj med två barn sombor i en stor fyrarumslägenhet iallmännyttan, och där den ene inkomsttagarentjänar . och den andra 8 000 kr.i månaden, får följande effekter av skattereformen.Skattesänkningen på deras inkomster blirsammantaget ca . Barnbidraget för de tvåbarnen ökar med tillsammans . Totalt ökarden disponibla inkomsten med ungefär 19 000 kr.De höjda boendekostnaderna uppgår till ca 5 400kr., vilket innebär att den disponibla inkomstenökar med ca . för denna familj.Hyresgäströrelsen har i en lång rad exempelredovisat sin syn på detta, och den redovisningenvisar att de boende i vanliga lägenheter med vanligainkomster är vinnare på skattereformen.Så till finansieringssystemet. Dagensfinansieringssystem har spelat en viktig roll när detgällt att genomföra en social bostadspolitik i vårtland. Det infördes vid ett ränteläge på ungefär 7 %och en garanterad ränta på . Utvecklingensedan dess har gjort att systemets kraft när det gälltatt åstadkomma de olika mål man vill uppnå haravtagit. Den granskning som genomförts visar attneutraliteten i systemet försvagats, att pariteteninte kunnat uppnås och att den fördelningspolitiskaträffsäkerheten minskat.Av dessa skäl bedömde regeringen det somnödvändigt att söka genomföra ett nyttfinansieringssystem. Den s.k.boendekostnadsutredningens tillsattes. Dessförslag redovisades och remissbehandlades. Deolika organ som har med bostadsbyggandet att göravar i stort sett ense om att det var ett bra system.Vissa kritiska synpunkter anfördes framför allt närdet gällde kapitalförsörjningen.Inom har dessa frågorbearbetats. Ett förslag som i allt väsentligt byggerpå boendekostnadsutredningens principer därproblemen med neutraliteten, pariteten ochfördelningspolitiken rättats till, där låntagarnastrygghet förbättrats jämfört med utredningensförslag och där kreditmarknadsfrågorna fått entillfredsställande lösning på grundval avremissinstansernas kritiska synpunkter, lämnas nutill riksdagen.Det är ett stabilt system som skall kunna klara denbostadsförsörjning som vi behöver för 1990-taletoch som innebär ett fullföljande av den socialabostadspolitiken. Systemet förutsätts träda i kraftför nyproduktionen och förbeståndet i övrigt den 1 januari 1993.Hela lånefinansieringen sker på den allmännalånemarknaden genom olika bostadslåneinstitut.Statens bostadsfinansieringsaktiebolag -- --jämställs med övriga kreditinstitut.I det nya finansieringssystemet får alla 30 %subvention på sina räntekostnader.Egnahemsägare får en skatteminskning med dettabelopp av sin ränteutgift, och till de boende i hyres-eller bostadsrätt lämnas motsvarande bidrag.Därmed har neutralitetskraven uppfyllts. Övrigaränteutgifter täcks i princip med räntelån och egnabetalningar.Den del som faller på egna betalningar kommer fördet första året då det nya systemet införts att vara3,av ursprungsskulden, lika för allaupplåtelseformer. Denna nivå höjs sedan i tre stegså att den för hus som byggs eller senarekommer att vara . Återstoden avränteutgifterna kan sedan täckas genom statligtgaranterade räntelån. Dessa påverkar inte de egnabetalningarna så länge lånen fortfarande byggsupp, dvs. under de första 15--20 åren av lånetiden.En del av systemets stabilitet är just attskulduppbyggnadsperioden inte får överstiga 20 år.Om realräntan -- marknadsräntan minusinflationen -- är högre än 4--lämnas ettrealräntebidrag, lika för alla, för att skyddalåntagarna mot alltför stor skulduppbyggnad ochför lång lånetid.Hushållens utgifter hålls kvar på i princip den nivåde har inom dagens räntebidragssystem vid dentidpunkt då omläggningen genomförs.Omläggningen gäller även de hus som den 31december 1992 finns kvar i det nuvaranderäntebidragssystemet. Också dessa kommer atterbjudas skattekompenserande räntebidrag,realräntebidrag och kreditgarantier för räntelån.För nyinvesteringar och varaktigaunderhållsåtgärder med en livslängd gesfrån i huvudsak samma villkor somför nybyggnad.Den 1 januari 1991 införs ett investeringsbidragsom kompensation för den höjning av byggmomsensom tidigare beslutats. Detta gäller förpermanentbostäder. För att klara övergången tillett nytt system på ett smidigt sätt kommer den övredelen av den s.k. räntebidragstrappan att tas bortden . Detta kommer att gälla alla husför vilka lånen utbetalas efter den 1 januari 1991.Det sänker kostnaden i främst allmännyttansnyproduktion.Herr talman! Det nya finansieringssystemet är enviktig del av genomförandet av en brabostadspolitik för 1990-talet. Vid de överläggningarsom förts inför propositionens överlämnande haröverenskommelse nåtts med om stödtill det förslag som tas upp i propositionen. Jaghoppas att det skall vara möjligt att nå en änbredare uppslutning bakom de förslag som nuöverlämnats till när frågan nu diskuterasi bostadsutskott.Anf. 174 () replik:Herr talman! Det är bra att vi äntligen har fått enhög bostadsproduktion i landet. Men det kan ocksåvara intressant att höra vad bostadsministern trorom prognoserna framöver. Med den kostnadskrissom nu hotar är det uppenbart att just den härviktiga höga nivån kommer att brytas. Om man intekan strypa kostnaderna hjälper det inte medåtgärder för att förhindra t.ex. kontorsbyggnationhär i Stockholm.När det sedan gäller effekterna av skattereformenpå boendet är det uppenbart att man inte enbartkan räkna på de direkta effekterna. Man måsteockså räkna på den allmänna effekten på ekonominsom skattereformen åstadkommer.Den inflation vi nu fått, det höga ränteläge som vihar och de indirekta skatterna i flera led gör atteffekten blir så mycket större. Det är naturligtvisden som avläses i dessa höga krav på ökadehyror. Det är detta som man räknar in. Till dettakommer vad som har hänt i Mellersta Östern.Det finns minst fyra starka skäl som pekar på borde ompröva den hårda belastning påbostadssektorn som skattereformen innebär. Inteens jag och vi från som har kritiseratförslaget vågade ens gissa att man , närreformen genomförs, skulle ha en kostnadsökningpå boendet på i förhållande till den dagdå utredningsarbetet startade.Sedan en kommentar till det exempel sombostadsministern tog. Man kommer inte alls att fånågra . över eller bara enboendekostnadsökning på . Den kommeratt bli mer än dubbelt så stor med detkvadratmeterpris i ökning på hyran som man nu harbegärt. Med det kvadratmeterpris i genomsnitt somSABO har begärt skulle det alltså bli . nettokvar i det exempel som bostadsministern har visatför en tvåbarnsfamilj där två arbetar, för att klaraalla andra kostnadsfördyringar som skattereformenåstadkommer på mat, kläder, resor osv. Jag tyckeratt det är belysande nog att vi har hamnat helt snettur boendets synvinkel.När det gäller bostadsfinansieringssystemetövervältrar man ännu mer kostnader på deboende. . .Anf. 175 ()replik:Herr talman! Bostadsministern berömmer sig föratt kostnadsutvecklingen inom byggsektorn hardämpats. Det är till att ha ganska låga ambitioner.Nu är inflationen 10--, och byggkostnadernaför bostäder ökar inte mer än inflationen. Är detnågot att slå sig för bröstet för och säga att nu ökarbara byggkostnaderna med 10--? Det tyckerjag är en låg målsättning. Bättre måste vi väl ha detpå det området.När det gäller systemet med räntelån utgår man ipropositionen från en rad antaganden som ärganska förgyllda. Jag nämnde inflationen, somär tvåsiffrig på årsbasis. I propositionen utgår manfrån att den skall vara . Skulduppskrivningarnafår en helt annan profil om man utgår från denränte- och inflationsutveckling som vi just nuupplever. Det finns inget tecken som tyder på attden kommer att dämpas, snarare tvärtom. Det ärmöjligt att bostadsministern antar att det skall blien borgerlig regering och att räntan och inflationendärmed skall dämpas, men det var kanske interiktigt så tänkt.Det vore skräp annars om inte bostadsministern ärbelåten med sitt eget förslag. Jag har hört dessatongångar förr, nämligen att det förslag somregeringen har lagt fram är det avgörande och detsom skall vara vägledande en lång tid framöver.ROT-programmet försvann , för attinte tala om hela den berömmelse som man ägnadesig åt när det gäller den tredje vägens ekonomiskapolitik -- den är man nu tyst om.År 1988 sade man i valrörelsen att den ekonomiskakrisen är avklarad. Vad upplever vi ? Jag måstevara försiktig om jag skall bedöma detta förslagsvaraktighet och de effekter som kommer att bli avdet. Det kommer att bli ökade kostnader, framförallt för dem som bor i villa.Slutligen har vi de hyreskrav som har rests.Bostadsministern nämnde . kvadratmetern.Det var väl att vara utomordentligt blygsam. Desiffror som har nämnts ligger mycket högre, påtiodubbelt högre nivå. Det kommer att bliutomordenligt kännbart för det stora flertalet. Detär regeringen som har ansvaret för det.Anf. 176 Bostadsminister talman! har levererat envåldsam skrämselpropaganda i dagens debatt. Hanförsöker skrämma boende i glesbygden med detnya finansieringssystemet. Men, ,i systemet är inbyggt en sådan säkerhet att manskall inte behöva komma i den situationen attnågon skuldfälla ramlar ner. Tanken är att omvärdeutvecklingen på huset är lägre av olika skäl änden skuld man drar på sig skall de bedömningargöras som vi har sagt att kreditgarantinämndenskall utgöra. Det är för att kunna klara ettbostadsbyggande även i glesbygden. Det ärnaturligtvis viktigt att man åstadkommermöjligheter för ett byggande över hela landet. Menjag tror att det är bättre, , att varaberedd att beskriva detta på det sätt som framgårav propositionen i stället för att försöka gå ut medskrämselpropaganda av olika slag.Bertil ägnade en stor del av sitt inläggtill att tala om hur illa det nuvarandebostadsfinansieringssystemet är och hur många finaförslag har haft för att försökaåstadkomma en bättre tingens ordning. Låt migstillsamt erinra om att ni moderater fanns med påolika sätt och att ni hade möjlighetatt påverka denna politik. Jag märkte inte så värstmycket av era glänsande förslag i desammanhangen.Nu har vi presenterat ett förslag som skall göra detmöjligt att ha ett stabiltbostadsfinansieringssystem. Det är naturligtvis inteså, , att det systemet endast skullefungera vid en inflation på . Systemet har ensådan stabilitet att det har förutsättningar att klarade ekonomiska situationer som vi kan möta på olikasätt. Det är naturligtvis en förutsättning att det ärett stabilt system som vi har anledning attpresentera, dvs. ett system som skall kunna bidratill att klara en bra bostadsförsörjning under 1990-talet.Agne frågade om prognoserna framöver.Bostadsfinansieringssystemet kommer att geförutsättningar för att bygga de bostäder som vi harbehov av. Sedan är det upp till kommunernasplanering att göra bedömningarna av hur mångabostäder som behövs i skilda sammanhang. Jag harangett att vi har ett behov av bostadsbyggande denärmaste åren på i storleksordningen 50 000bostäder. säger att meralångsiktigt kan det röra sig om ca 40 000 bostäder.Detta finansieringssystem ger förutsättningarna föratt klara detta.Jag blev något förbryllad när villeföra in även de hyreshöjningar som drabbatsvenska folket under årens gång, oavsett om det harskett förändringar av något skattesystem eller ej,och lägga dem till skattereformens påverkan påboendekostnaderna. Så kan man alltså inte göra.Man skall renodla de kostnader som har medskattereformen att göra. Det är också det somSABO har räknat fram i sina grundläggandeprognoser, och det är det vi har räknat fram. Det ärdetta, , som ligger bakom den storaundersökning som hyresgäströrelsen har genomförtoch där man nogsamt har granskat skattereformenseffekter för de boende.Om inte och villtro på mina siffror och uppgifter, tag till er denundersökning hyresgäströrelsen har gjort! Därkommer ni att kunna utläsa att vinnare påskattereformen står att finna bland vanligamänniskor i områden med flerfamiljshus.Jag vill gärna betona att det som harpresenterats är de krav som olika bostadsföretaghar på hyreshöjningar. Det är med utgångspunkt idetta man skall diskutera och förhandla. Det ärviktigt att understryka att de kostnadsökningar somär en följd av skattereformen skall man självfalletredovisa som en följd av denna, varken mer ellermindre. Jag är övertygad om att de skrämselordsom uttalas om skattereformens ohemula effekterkommer att avta.