prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — Attenbart sänka kompensationsgraden ger visserligenen minskad kostnad för statskassan, menfortfarande skapas inga förväntningar påarbetsgivaren. Den sjuklön som skall införasden behöver naturligtvis förberedasså att inte också den blir ett hastverk.Ett problem med det förslag som vi fattar beslut omi dag är att ernå likabehandling av alla, oavsett vilkaavtal som finns, och garantera högre ersättning änvad som är aktuellt. Utskottet utgår ifrån attparterna på arbetsmarknaden anpassar sinaavtalsbestämmelser till de nya bestämmelserna omkompensationen inom sjukförsäkringen. Ettsärskilt ansvar i detta hänseende måste ligga påstaten som arbetsgivare. Tyvärr har man inte ensfrån statens sida lyckats fullfölja de avtal som dennya lagen om efterlevandepensionen borderesulterat i.Att arbetsmarknadens parter anpassar sina avtalefter de nya besluten är också viktigt när det gällersjuklönen. Trots allt kan det förhållandet att dettakanske inte är löst fram till den dag då systemetmed sjuklön skall genomföras inte få förhindra attsjuklönen införs. I så fall borde även det beslut somfattas behandlas på samma sätt.För att ge arbetsgivaren ett incitament till sjuklönmåste naturligtvis också arbetsgivaravgiftenregleras. SAF föreslår en sänkning ,regeringen föreslog tidigare en sänkning med 1 %.I en intervju i dagens nummer av SAF tidningensäger socialminister : ''Vi utgår heltifrån att systemet med arbetsgivarperiod ska varakostnadsneutralt. Jag vill inte använda ordet fullkompensation för det för tankarna till att varjearbetsgivare ska få det. ''Detta är regeringens tankegångar, och detmotsäger antydningar om attarbetsgivarna över huvud taget inte kommer att fånågon sänkning av arbetsgivaravgiften.Moderaterna och är överens om att såskall ske, och det verkar också socialdemokraternavara med på. Det är svårt att för tillfället angevilken nivå som skall vara den rätta. Det måstelösas i det framtida utredningsarbetet. Jag tror attfolkpartiet och socialdemokraterna i den tidigareöverenskommelsen inte var överens på denpunkten.Samhället inbesparar ca genomsjuklönen. Det är då rimligt att arbetsgivarenkompenseras för sin merkostnad. Just i enlågkonjunktur måste produktiviteten gynnas bådehos de små företagen och hos de stora.Jag vill härmed, herr talman, yrka bifall tillreservation nr 7 till betänkandet SfU9.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag kan bara beklaga att KarinIsraelsson tydligen inte har förstått vilken oredaoch byråkrati hon hjälper till att skapa. Tala medförsäkringskassans personal! Då får KarinIsraelsson ett klart och entydigt besked.Jag kan också förstå att , som intetycker om spel och dobbel, inte har förstått att maninte drar en vinstlott, utan man drar en lott. Om detsedan blir vinst- eller nitlott får framtiden utvisa.Folkpartiets överenskommelse var ettgenomarbetat förslag. Läs lagrådets kommentarer,! Där finns alla dessa punkterupptagna.Vad innehåller det förslag som ni i numedverkar till? Jag skulle kunna läsa innantill iutskottets betänkande, eftersom det bara står någrafå rader om vad det hela innehåller. Något såofullständigt och diffust har jag aldrig upplevttidigare i denna kammare. Men det är kanske dettasom anser är poängen.Karin radar sedan upp ett antal krav.Arbetsgivarna skall kompenseras, vi skall haförståelse för att de små företagen måste skyddas,och de människor som ofta är sjuka skall ocksåundantas osv. Det är ju precis detta som lagrådethar haft synpunkter på. Om ni antagit det förslagsom lagt fram hade detta inte varitnågonting att vara bekymrad över, KarinIsraelsson. Men har ni bestämt er för ett förslagsom ni inte vet vad det innehåller. Ni har avgett ettsärskilt yttrande till betänkandet där ni kräver vissasaker. Det måste självfallet betyda att ni inte äröverens med socialdemokraterna.Det kom överens om medsocialdemokraterna finns redovisat ilagrådsremissen, och det är också kommenterat avlagrådet. Det behöver vi inte tvista om, utan det ärbara att läsa innantill. Jag kan bara säga som en f.d.partiledare har sagt: Ni nådde tydligen inte ändafram.Den enda besparing som socialdemokraterna harlyckats genomföra blir det nästan ingenting kvar av,eftersom det skapas en massa byråkrati, krångel,ökade kostnader, ändringar i stora datasystem osv.flera gånger av tio månader.Jag tror att socialdemokraterna så att säga hadeköpt förslag om ni i hadehjälpt till och varit ståndaktiga. Men det har ni intevarit, och då får vi bara hoppas och se om det bliren vinst- eller nitlott.Anf. 47 () replik:Herr talman! försöker att med storakanoner få oss att inse att han har rätt. Men faktumär att har väckt en motion medanledning av den proposition som regeringen ladefram. står väl för de förslag han ladefram i den motionen? Han har fått de allra flestaförslagen tillgodosedda i utskottsbetänkandet.Av praktiska skäl såg vi ingen möjlighet att införasjuklön . Det var också avomsorg om försäkringskassepersonalen, som ävenSigge Godin anser sig värna, som vi inte föreslog attändringen skulle genomföras vid den tidpunkten.Det var helt praktiskt omöjligt att genomföra bådadessa genomgripande ändringar avsjukförsäkringssystemet . Av denanledningen kunde vi från ochmoderaterna godta att sjuklön införs från den 1januari 1992.Efter den utskottsbehandling som skett avregeringens förslag har det krångliga förslagetförenklats betydligt. Byråkratin blir inte likaomfattande. Vi är naturligtvis medvetna om attdetta innebär en ansträngning förförsäkringskassans personal. Men vi ser det ocksåsom en ljusning att vi får med förslaget omsjuklönen, något som man är förberedd på ochstartat utbildning om. Det innebär attförsäkringskassans personal får en rehabiliteranderoll, något som också underströk i sittanförande.Jag kan inte inse varför inte liberalernahar kunnat hejda sig och något glömma sin prestigeoch gå med på att denna förändring genomförs i tvåsteg -- den ändrade kompensationsgraden den 1mars och sjuklönen . Det är detmest praktiska i dagens situation. Dessutominnebär det trots allt en relativt stor besparing istatsbudgeten att genomföra den sänktakompensationsgraden nu . Ävenfolkpartiet liberalerna vill ju ha en sänktkompensationsgrad, och det hade då varit heltnaturligt att man följt med även i dettasammanhang.Anf. 48 () replik:Herr talman! Jag kan förstå att exakt vet hur överenskommelsen har arbetatsfram i samtal mellan ochsocialdemokraterna. Det var så tidigt som i majsom jag träffade -- och vi var någrastycken till också, för att nu ingen skall missförstånågonting. ansåg regeringen attdetta gick att ordna. gick det intealls. går det tydligen bra attinföra en sjuklön. Det finns ingen anledning att troatt det inte går att genomföra förslag somgenomarbetades , , dvs.mer än ett år före det datum vi ansåg att det skullesättas i sjön.Karin talar om de enormabesparingarna. Vi tvistar om 12 miljarder kronorminus alla de omkostnader som tillkommer. Jagskall inte anklaga för något. Jag hoppasbara att dragit den vinstlott hontalar om. Det skall bli intressant att se hur vinstenser ut.Anf. 49 () replik:Herr talman! Lagrådet hade synpunkter på detförslag som ni hade kommit överens om medsocialdemokraterna. Det gällde just tidsaspekten.Vi har uppmärksammat det. Vi har också haftkontakter ute i verkligheten som säger att vi harrätt.Naturligtvis ställde förslaget om ändradekompensationskrav till stora bekymmer iförsäkringskassevärlden. Arbetet har därför ståttstilla, och det har bidragit till att det finns ännumindre chans att klara en sådangenomgripande förändring till den 1 juli 1991.Precis som säger vet man inte vad somär möjligt . Men det är ett valdäremellan. Det var därför jag ställde frågan tillSigge Godin om liberalerna ärintresserat av sjuklön efter valet.Anf. 50 MARGÓ ():Herr talman! Den historiska skillnaden mellanarbetarrörelsens och de borgerligas syn på vårtsociala trygghetssystem har varit inställningen tillgenerella lösningar. Inom arbetarrörelsen har vihävdat de generella lösningarna, lika för alla, för attkomma bort från det gamla fattigvårdstänkandesom pekar ut människor som har det sämre ställt.Högerkrafterna förespråkar ett annat system, ettselektivt system, där de sämst ställda får enmöjlighet att ansöka om extra samhällsstöd när dehar svårt att klara sin försörjning av olika orsaker.Sjukförsäkringen och pensionen är grundstenarna idet starka samhället, som uttrycktedet. För dessa reformer har arbetarrörelsenalltsedan den bildades fört en hård kamp. Målet fören fullt utbyggd sjukförsäkring nådde vi först för treår sedan, en sjukförsäkring som gett oss allaekonomiska möjligheter att vara hemma frånjobbet när vi är sjuka.När den socialdemokratiska regeringen ochriksdagsgruppen efter utpressning nu går i spetsenför att slå sönder vårt sociala trygghetssystemkänner vi inom arbetarrörelsen inte igen partiet.Det finns ingen trovärdig förklaring eller försvar föratt socialdemokraterna nu tillsammans medmoderaterna genomför den systemförändring somOlof varnade för att skullegenomföra om han kom till makten.Nedskärningarna i sjukförsäkringen ochföräldraförsäkringen och införandet av enarbetsgivarperiod är en systemförändring.Sjukförsäkringen kommer inte längre att varagenerell, dvs. lika för alla. När man genomför såkraftiga försämringar som förslaget innebär, måsteman införa särbestämmelser för utsatta grupper. Idet här fallet blir det för kroniskt sjuka ochmänniskor med handikapp som kan förväntas ha enhög sjuklighet. De får göra en personlig ansökanoch anhålla om högre bidrag. Det är inte värdigt enarbetarregering att peka ut människor på det sättet.Att vi alltid hävdat generella system framförselektiva är för att få bort den förnedring detinnebär att bli utpekad som extra behövande.Införandet av en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen genomförs nu på ett kuppartatsätt. Först gör regeringen upp med ochlägger förslag om en arbetsgivarperiod. Förslagetså gott som slaktas av lagrådet och utsätts för enmassiv kritik från ,dvs. den personalgrupp som närmast skall arbetamed frågorna. Flera tunga fackliga organisationeravvisade förslaget som oacceptabelt. Så drarregeringen tillbaka förslaget, och socialministernmeddelar här i kammaren att regeringen avser att istället sänka kompensationsnivån isjukförsäkringen. Och, säger socialministern, ensänkning av kompensationsnivån är omöjlig attkombinera med en arbetsgivarperiod, eftersom detinte kan kontrolleras att ett sådant systemefterföljs.Efter det beskedet drar många en lättnadens suck.Visserligen är förslagen om nedskärningar hårda,men vi tror att vi slipper arbetsgivarperioden. Dågör plötsligt socialdemokraterna upp igen, den härgången med moderater och centerpartister, om enarbetsgivarperiod. Plötsligt från till enannan, det var så fort det gick, blir det omöjligaförslaget fullt möjligt. förslag om att skicka den nyakombinationen till lagrådet för en granskning, manavvisar över huvud taget något som helstremissförfarande. Det är givetvis helt otillständigtatt genomföra en så genomgripande förändring avsjukförsäkringen på det sätt som sker.Doris har genomgått enförändring som överträffar förvandlingtill . 1981 skrev somsocialdemokraternas representant isjukpenningkommittén, att en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen ger långtgående konsekvenserutan att man uppnår några egentliga fördelar. DorisHåvik sade då ifrån med skärpa att enarbetsgivarperiod kommer att medföra hårdaresortering bland de arbetssökande och att personersom förväntas ha en hög sjukfrånvaro inte anställs.Arbetsgivaren får med en arbetsgivarperiod ettdirekt ekonomiskt intresse att förhindra anställdassjukfrånvaro, vilket kan leda till en ingåendekontroll av de anställda. I samma reservation sägerockså att socialdemokraternaeftertryckligt avvisar åtgärder som kan beskära denfria avtalsrätten, men hon avvisar också en form avsamhällskontrakt för att uppnå samma effekt. Omen sänkt kompensationsnivå i ensjukperiod sade socialdemokraterna, fortfarande isamma reservation, att det var ett oeftergivligt kravatt eventuella besparingar skulle drabba alla lika.Men, fortsätter i reservationen, då ettsådant villkor inte kan uppfyllas vid införande avsjälvrisk i sjukförsäkringen, måste tanken påbesparingar genom sådana åtgärder bestämtavvisas.Det var då det. Kan det vara så enkelt attsocialdemokraterna har en uppfattning när manbefinner sig i opposition, som man gjorde 1981, ochen annan i regeringsställning? I så fall pekar ju alltpå att socialdemokraterna mycket snart får enchans att åter radikaliseras och ägna sig åtsocialdemokratisk politik.Men jag bergriper inte varför socialdemokraternaskall göra det så oerhört lätt för att taöver. har ni jobbat frenetisktför att duka bordet åt en borgerlig regering. Nisitter i krissammanträde efter krissammanträde föratt klara en borgerlig regering från sammanbrott.Hittills har ni löst problemen åt dem genom attkomma överens om skattereformen, ,sjukförsäkringen -- och sitter ni och sliter medenergifrågan. Samtliga dessa frågor hade var för sigkunnat spräcka det borgerliga samarbetet. Och harni glömt att det faktiskt var sjukförsäkringsfrågansom fällde den borgerliga regerigen 1982?Vi tvingas konstatera att i fråga efter fråga viker sigsocialdemokraterna för högerkrafterna. I dessatider får vi ju vara försiktiga litet till mans medgarantier och löften. Men en sak kan jag i alla fallgarantera: kommer aldrig att vikasig för högerkrafterna. Vi ser det alltid som vårfrämsta uppgift att bekämpa högerkrafternavarhelst de uppträder, och vi är glada att har samma uppfattning.Vi uppmanar socialdemokraterna att -- i stället föratt slå sönder vår sjukförsäkring -- genomföraarbetsmiljökommissionens förslag omdifferentierade arbetsgivaravgifter och översyn avarbetsrätten och arbetsmiljölagstiftningen. Det ärde bästa vägarna att förbättra arbetsmiljön ochdärmed också förbättra människors hälsa.Om ni nu inte följer den uppmaningen, så ber jagDoris att förklara sambandet mellan demiljarder som flöt ut i landet ochnedskärningarna i sjukförsäkringen ochföräldraförsäkringen. Jag har ställt frågan tidigaremen inte fått något svar. Ge mig svaret !Avslutningvis, herr talman, vill jag kommenteramiljöpatiets agerande, trots att jag är mycket välmedveten om att partiet tjänar bäst på att dessförslag bara begravs i tysthet. Det finns här ändå enpoäng. Miljöpartisterna framstår här i kammarensom ärliga EG-motståndare -- och duktiga EG-motståndare, måste jag erkänna -- och hartillsammans med oss gång på gång påpekat att enav konsekvenserna av ett medlemsskap i EG blir ennedskärning i våra socialförsäkringar. Men när nuregeringen lägger fram ett förslag vars endaobjektiva förklaring är att vår sjukförsäkring skallanpassas till vad som gäller inom EG för övrigt, dåansluter sig glatt till nedskärningarna.Herr talman! För att ge socialdemokraterna ochäven miljöpatiet ännu chans yrkar jag i första handåtförvisning av hela ärendet tillsocialförsäkringsutskottet för ytterligare beredningoch för ett remissförfarande. Om detta inte blirkammarens beslut, yrkar jag bifall tillvänsterpartiets reservation nr 2.Anf. 51 () replik:Herr talman! Huruvuda sjukförsäkringen ärgenerell eller selektiv kan vi kanske diskutera,Margó . Såväl Margó Ingvardssonsom jag torde ha ca . i sjukpenning.Men det finns hemarbetande kvinnor i Värmlandsglesbygder som har noll kronor. Det här systemetär inte särskilt generellt. Som representant för des.k. högerkrafterna vill jag säga att det är alldelesnödvändigt med en systemförändring.Har Margó över huvud taget inte hörttalas om den som har diskuteratshär ? Där har det talats om attinflationen är 10--såväl som, förmodligen,. Vi vet sedan förut att svenska företag harinvesterat ca 70 miljarder utomlands under detgångna , medan man barahar investerat 9 miljarder i . Att valutan harflödat ut beror på att man inte tror på omvi inte gör någonting åt ekonomin, om vi inteskapar ett helt annat ekonomiskt klimat för svenskaföretag -- och ökar produktionen.Fördelning är nog bra, Margó , mennu handlar det faktiskt om att skapa resurser så attvi får någonting att fördela.När det gäller förnedring vill jag fråga: I vilketsystem är det som den verkliga förnedringen avmänniskor inträffar? Jag behöver i denna kammareinte ens ge exempel. Alla vet vilket system jag talarom.Och jag kan lova Margó att jagkommer att bekämpa vänsterkrafter i MargóIngvardssons tappning varhelst de uppträder.Anf. 52 MARGÓ ()replik:Herr talman! Jag har läst om denförväntade ökningen av inflationen. Men jag kaninte förstå hur detta hänger ihop mednedskärningar i socialförsäkringssystemet. KanskeGullan kan vara snäll och förklara för mighur det hela hänger ihop. Är det verkligen så, spär på inflationen när man ligger hemma ochhar influensa? Det är mycket svårt för mig att förståvarför man skall ge sig på sjukförsäkringen om manvill få ner inflationen.Sedan tillhör dem som i den härkammaren systematiskt har försökt spä på mytenom att sjukförsäkringens kostnader bara ökar ochökar, och att vi i skulle bli sjukare ochsjukare. Jag har försökt tala om för GullanLindblad att det inte förhåller sig på det sättet, menGullan vill aldrig tro på vad jag säger.Därför blev jag mycket glad när jag i , som jag också läser, hittade en rapportenligt vilken SAF nu konstaterar att det är mycketglädjande att sjuktalet går neråt, vilket det har gjortända , att vi snart är nere på samma nivåsom , och att vi nu istatsbudgeten gör stora besparingar påsjukförsäkringen. Kanske trormera på SAF än på mig och slutar att spridamyterna om att svenskarna skulle vara sjukare änandra människor -- och framför allt att vi skullefiffla med sjukförsäkringen.Anf. 53 () replik:Herr talman! Det är mycket lätt att förstå de härsamhällsekonomiska resonemangen om man barabjuder till, Margó . Saken är nämligenden att svenska företags -- och de svenska offentligaföretagens -- kostnader är alldeles för högaberoende på, som jag sade i mitt anförande, att dets.k. sjuktalet är alldeles för högt. Man tvingasanställa -- t.ex. i -- ca30 % fler människor än man egentligen bordebehöva om alla vore på jobbet.Naturligtvis förekommer alltid ett visst sjuktal,men det är hur enkelt som helst att konstatera attdet svenska sjuktalet har ökat, att miljarderna harrullat och att det också har förekommit missbruk,t.ex. när sjukförsäkringen har använts som någotslags konfliktinstrument. Detta är ju allom bekant.Det är bara att fråga personalen vidförsäkringskassorna. Inte minst sedan man harbörjat göra ordentliga kontroller igen, vet man attdetta är förhållandet.Jag förstår att Margó har svårt attförstå, så det är väl ganska lönlöst att försökaförklara de enklaste ekonomiska sammanhang förhenne. Men annars är det som sagt bara att läsainnantill i den statistik som finns.Att sjuktalet eventuellt har blivit litet lägre förnärvarande beror på att människor nu börjat blirädda om sina jobb. Det är alltid vad som inträffarnär vi går mot en lågkonjunktur. Det borde MargóIngvardsson också veta vid det här laget.Anf. 54 MARGÓ ()replik:Herr talman! Jag erkänner villigt att jag har svårtatt förstå åtgärderna i regeringens krispaket.Lyckligtvis är det inte bara jag som har det, utanäven har väldigt svårt att förstå deåtgärderna.Jag vore oerhört tacksam om förklara för mig sambandet mellan att detflöt ut ett antal miljarder från och att regeringen nu skall skära ner påsjukförsäkringen. Jag kan inte förstå var detsambandet finns. Skulle de sjuka eller föräldrar tillsjuka barn på något sätt ha medverkat till attmiljarderna flöt ut ur landet? Eller varför skall denu straffas på det sätt som ?Andre vice talmannen anmälde att GullanLindblad anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 55 ():Herr talman! Ingen noggrann analys har gjorts avvad utskottets förslag egentligen innebär för densom berörs av dagens betänkande. Ävenså ärförankringen hos dem som skall handläggaersättningsfrågorna dålig. Redan vidutskottsbehandlingen yrkade de grönaliksom på återremiss av ärendet förutredning i berörda instanser.Det faktum att TCO och LO nu kraftigt protesterarmot ändringar i sjukförsäkringen visar att inteheller fackföreningarna haft möjlighet attreagera mot den orättvisa konstruktionen avförslaget om nedsättningar i sjukförsäkringarna.Med anledning av denna alltför snabbahandläggning yrkar jag på återremiss av ärendet tillsocialförsäkringsutskottet. Jag noterar med glädjeatt ställer upp på det. Jag hoppas attdet goda omdömet hos kammarens ledamöter göratt ett tillräckligt bifall nås i kammaren för detta.För den händelse det icke skulle bli fallet, vill jagändå gärna motivera det ställningstagandemiljöpartiet de gröna gjort i reservationerna tilldagens betänkande. Jag gör det också motbakgrund av den just utspelade debatten omMargó förmåga att förstå.I sitt anförande sade sig Margó intekunna skilja mellan det förslag som degröna har lagt och det förslag som utskottetsmajoritet står bakom. skall jag hjälpa till genomatt förklara hur vårt förslag egentligen ser ut.Det är beklagligt när reformer, som skett, tasupp som sparförslag i statens budget, eftersomdetta från början ger en skev vinkling av det hela.Antingen det gäller ålder för skolstart, denpågående miljöförstöringen eller, som ,sjukförsäkringens konstruktion, borde man i förstahand diskutera vad som är bäst rent sakligt ochdiskutera de finansiella konsekvenserna i andrahand.Det sjukförsäkringssystem vi diskuterar syftartill omfördelning av resurser på två sätt. Dels är detmeningen att de som arbetar och får inkomster skallavstå en del av sitt välstånd till dem som inte kanarbeta på grund av sjukdom -- detta är alltså enfråga om solidaritet med svagare grupper --, dels ärdet en fråga om fördelning över tiden för varjemänniska, dvs. man betalar medan man harinkomster för en försäkring som man får ut av närman är sjuk.Om det endast gällde att fördela inkomsten förvarje människa mellan den tid han är frisk och dentid han är sjuk, hade propositionens modell för enbegränsning av kostnaderna inom sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna kunnat diskuteras. Detförslag som lagts fram av utskottsmajoritetenkommer emellertid på grund av omfördelningenmellan människor att osolidariskt drabbalåglönegrupperna.Miljöpartiet de gröna anser att detta måsteförhindras. Det är inte endast en fråga omsolidaritet, det är faktiskt också i andra hand enfråga om ekonomi. Om nämligen behovet avsocialhjälp ökar på grund av att kompensationentill låginkomsttagare är otillräcklig vid sjukdom,har samhällets besparing varit osund.Som jag nämnde, är det inte bara vi som ärchockerade över att det socialdemokratiska partiethar lånat sig till en uppgörelse som drabbarlåginkomsttagare på detta sätt. LO-chefen betecknar det som både misch-masch-politikoch kohandelspolitik, och han tycker att det är ettjättejippo när man tar en framskapad kris till intäktför att försämra en sjukförsäkring som i och för sigmå vara i generösaste laget. Det är glädjande attveta att det finns ledande socialdemokrater som harkvar solidariteten med de sämst ställda. Det varockså roligt att kunna notera att iTCO delar vår uppfattning i denna fråga.Herr talman! Ett objektivt faktum är dock attkostnaden för sjuk- och arbetsskadeförsäkringarnaunder fördubblats, frånomkring 20 miljarder till omkring 45 miljarder.Detta är betydligt mer än inflationen, och effektenkan ha flera orsaker. En betydande del avser långasjukskrivningar och arbetsskador till följd av dåligarbetsmiljö, allergier, förslitande arbeten, osv. Enmer realistisk klassificering av skador somarbetsskador skulle kunna vara en annan orsak.Det här är inte tillräckligt utrett i detalj. En meradetaljerad analys hade varit av intresse förutskottets ledamöter.Miljöpartiet de gröna kan inte ställa upp på denföreslagna reformen, och därför yrkar vi avslag påpropositionens förslag och lägger i stället ettalternativ som presenteras i reservation 3beträffande momenten 1 och 5. Vårt alternativ är såutformat att det ger samma budgetutfall somsocialförsäkringsutskottets förslag.