prot · GE0934 · 1990-11-28 00:00:00 — Detta gäller iförsta hand frågor med anknytning till riketssäkerhet, inte minst säkerhetspolisen ().Däremot är det inte brukligt att hemligstämplaaffärsavtal liknande det om Gotlandstrafiken. Menman har tydligen gjort den bedömningen att det häravtalet innehåller sådana inslag att det bör likställasmed SÄPOs verksamhet i sekretesshänseende. Vidsidan av är Gotlandstrafiken alltså bland dethemligaste vi har i Sverige.Fru talman! Få händelser har i såhög grad engagerat en hel landsdel som rederibytetengagerat . Jag vill påstå att det inte finnsen enda vuxen gotlänning som inte funderat på denhär saken.När Gotlandsbolagets första fartyg, s/s Wisby,gjorde sin premiärtur till den 27 juni1866 skulle det bli inledningen till en 122-årigtrafikverksamhet mellan och fastlandet pågotländsk köl. Fram t.o.m. den 31 december 1987var transporterna till och från GotlandGotlandsbolagets huvudsakliga verksamhet. Närstaten överlämnade koncessionen till N & T den 1januari 1988 innebar det i praktiken ett förbud förGotlandsbolaget att fortsätta den trafik, för varsombesörjande detta företag en gång grundats.Den djupa förankring som Gotlandsbolaget haft igotländskt näringsliv och gotländsk turism och somunder de 122 åren inneburit så mycket positivt fören hel landsända kom därmed att försvinna. Hurförträffligt rederiet än måvara kan ett företag med kontor på iStockholm aldrig komma att få samma betydelseför som ett företag som vuxit fram ur dengotländska befolkningens drömmar om godatransporter, ett inkomstbringande näringsliv ochhög sysselsättning. Utomordentligt starka skälmåste därför kunna redovisas för att motivera bytetav rederi i Gotlandstrafiken.Av den anledningen är det beklagligt att de mångafrågetecken som finns i rederibytesaffären inte harkunnat rätas ut genom de utredningar som gjorts.Vi har fortfarande inte fått något svar på frågan omvad som var den egentliga anledningen tillrederibytet. Det verkliga motivet kan ju knappastha varit ekonomiskt, eftersom det som rederibytet diskuterats och utretts inteframträtt någon enda opartisk bedömare som medbestämdhet kunnat uttala att avtalet med N & Tblivit billigare för staten än ett avtal medGotlandsbolaget.Genom att säga upp avtalet med staten dessutom miste om sin andel irealisationsvinst vid försäljning av de fartyg somingick i koncessionstrafiken. Staten skulle enligtavtalet ha två tredjedelar av realisationsvinsten pårederiets fartyg i koncessionsflottan. Detta beloppkan beräknas ha uppgått till 120 milj.kr. Uppräknat till dagsvärde handlar det omminst 200 milj.kr.När det gäller de ekonomiska konsekvenserna avrederibytet säger revisorer i sittgranskningsbetänkande bl.a. följande:''Den företagna kostnadsutredningen har gett vidhanden att det alternativ valts som sammantaget förhela den tioåriga avtalsperioden kunde beräknasmedföra den lägsta belastningen på statsbudgeten.Skillnaden i kostnadsutfall är dock enligt de gjordaberäkningarna mycket liten. De antaganden somgjorts om seglationsintäkter, inflation,diskonteringsfaktor m.m. är dessutom förenademed viss osäkerhet. Detta medför således att maninte entydigt kan avgöra om det kostnadsmässigtfördelaktigaste alternativet valts. ''Riksdagsrevisorerna har gjort sin bedömning ''motbakgrund av de förutsättningar som var kända vidavtalets ingående''.Av trafikutskottets betänkande, 1990/91:TU 6,framgår att utskottet i det här avseendet inte funnitskäl att göra någon annan bedömning änriksdagsrevisorerna. har dockunderstrukit att man gjort sin bedömning ''utifrånde fakta som var kända förbeslutet''.Riksdagsrevisorerna har alltså gjort sin bedömningper , den dag då avtaletmellan staten och N & T ingicks, medantrafikutskottets bedömning skett per den 19december 1986, den dag då regeringen förstagången fattade beslut om byte av rederi.Trafikutskottet har alltså lagt jämförelsetidpunktenlängre bak i tiden än riksdagsrevisorerna. Jag kaninte tolka detta på annat sätt, fru talman, än atttrafikutskottet insett att de ekonomiska fördelarsom eventuellt fanns med ett rederibyte i slutet avår 1986 inte fanns senare.Och jag kan förstå detta resonemang. Under tidendecember --sprack ju nämligentransportrådets och N & Ts ursprungliga kalkyler förfärjornas kapitalkostnader. Statens kostnader förfärjorna ökade från det första beslutet, som var ens.k. principöverenskommelse, till avtalet meduppemot eller med mellan 7 och 8 milj.kr.Auktoriserade revisorn vid ÖhrlingsReveko i säger i sitt utlåtande bl.a.följande:''Som framgår av beräkningarna -- -- -- ger anbudetfrån den lägsta kostnaden. Iberäkningarna har nuvärdet diskonterats efter enkalkylränta på . Det kan vara värt att nämnaatt oavsett val av kalkylräntesats ger anbudet frånRederi den lägsta kostnaden. ''Fru talman! Att de verkliga motiven till rederibytetinte kommit styrks av uppgifter somverkställande direktören för , , lämnade i en intervju itidningen i år.Östin uppgav i intervjun att han blevuppringd av transportrådets generaldirektör ochtillfrågad om huruvida han var intresserad av attöverta Gotlandstrafiken. När tackade nejmed hänvisning till att hans företag inte ansåg sigkunna konkurrera med Gotlandsbolagets anbudsvarade generaldirektören, enligt , attdet inte spelade någon roll vilka kostnaderna skullebli, eftersom Gotlandsbolaget ''skulle bort'' frånGotlandstrafiken till varje pris.Man kan fråga sig vilka motiv som låg bakom dettaagerande från generaldirektörens sida. Den sakenhar inte blivit utredd trots att jag skriftligen begärtdetta hos revisorer.Man kan också fråga sig varför inte Rederi ABSlite, ett annat företag med säte på , blivittillfrågat om sitt eventuella intresse av att övertaGotlandstrafiken. Detta företags verkställandedirektör, skeppsredare , blevaldrig kontaktad av transportrådet i denna fråga.Om det nu på något sätt var bestämt attGotlandsbolaget inte skulle tillåtas att fortsättamed trafiken hade det trots allt varit värdefullt förGotland om ett annat företag med gotländskförankring fått chansen att inkomma med anbud.Fru talman! När det gäller frågan om debakomliggande motiven till rederibytet finns det enannan egendomlig omständighet. I den förstarapporten från de auktoriserade revisorer vidÖhrlings Reveko i , som på uppdrag avriksdagens revisorer granskat rederibytet, står bl.a.följande:''Vårt resultat skiljer sig dock märkbart från detsom transportrådet kommit fram till vad gällerskillnader i behovet av transportstöd på lång siktmellan de bägge alternativen. Huvudförklaringentill detta är att transportrådet i sina kalkyler förRederi förutsätter anskaffningav ett nytt fartyg innebärande en investering på ca500 milj.kr. Därmed blir alternativen intejämförbara. Vi har inte heller i dokumentationentill anbud funnit att en sådaninvestering skulle vara nödvändig eller planerad. ''I sin slutrapport skriver riksdagsrevisorerna inte enenda rad om de här 500 miljonerna. Varför det?Uppgiften är ju så pass uppseendeväckande att denåtminstone borde ha kommenterats islutrapporten.En annan sak som förtjänar uppmärksamhet i denhär affären är den stora risk som staten tog när mansade upp avtalet med . Viduppsägningstillfället hade transportrådet bara enprincipöverenskommelse med N & T att fallatillbaka på.I denna principöverenskommelse fanns inga färjorangivna. N & T var nämligen ett tankrederi somaldrig tidigare sysslat med den här typen avpassagerartrafik, varför man följaktligen inte hadenågra lämpliga färjor till sitt förfogande.Situationen på fartygsmarknaden var vid den härtiden dessutom sådan att lediga färjor var enbristvara, vilket transportrådet borde ha tagithänsyn till innan Gotlandsbolaget sades upp ochprincipöverenskommelse träffades med ett annatrederi.Det hela fick också rent absurda följder. När N & Tinte fick tag i egna fartyg tvingades man bl.a. hyrain Gotlandsbolagets till enkostnad av 62 milj.kr., dvs. 12 miljoner mer än vadGotlandsbolaget hade begärt för samma färja i sittanbud till transportrådet.Det förhållandet att N & T under de första två årenhyrde av Gotlandsbolaget i stället för attköpa ett eget fartyg i Visbys storleksklass, innebaratt staten förlorade tillgodohavande irealisationsvinst som man annars skulle ha arbetatupp med hjälp av den sedvanligaavskrivningsklausulen beträffandekapitalkostnaderna. Staten skall ju ha 2/3 av 4 %årlig avskrivning på rederiets fartyg ikoncessionsflottan. I inhyrt fartyg har staten ingenandel.Eftersom marknadsvärde var 250 milj. kr. innebar dettaen direkt förlust för staten på 13,3 milj. kr. Statensförlust är dessutom ännu högre, eftersom värdet påm/s ökade till 350 milj. kr. under åren 1988och 1989. Den förlusten borde man ha belastat detnya avtalet med när man jämförde de bådarederierna.Gotlandsbolaget upplystes f.ö. aldrig om att eninhyrningsmöjlighet stod till buds. Hade man vetatdetta skulle man sannolikt ha disponerat sina fartygpå ett annat sätt i det anbud man avgav. De bådarederierna har alltså inte behandlats lika på den härpunkten.Uppgiften att transportrådet lagt på 500 milj. kr. påGotlandsbolagets anbud och den omständighetenatt inte hade någrapassagerarfartyg har berörts av revisorn i dennes utlåtande. skriver bl.a.följande:''Skälet till att revisorer gjortbedömningen att det för staten fördelaktigastealternativet på lång sikt valts torde endast kunnabero på att revisorer godtagit avtransportrådet egenhändigt gjorda korrigeringar avRederi anbud avseende investeringari ytterligare fartyg.Motsvarande korrigeringar torde ej ha gjorts påanbudet från . T.ex. harnågon riskkorrigering inte gjorts för det faktum attde fartyg som skulle ingå i koncessionstrafiken ejspecificerats i principöverenskommelsen frånNordström . Enligt min uppfattningborde osäkerheten i detta avseende beaktats vidberäkningarna.Som framgår av rapporten från riksdagensrevisorer kom också den slutliga kostnaden förNordström att bli väsentligt högre änden ursprungligen beräknade. ''Jag vill understryka, fru talman, att tidigare avtali Gotlandstrafiken hade tecknats på relativt kortaperioder. --1977 var det i principfråga om ettårsavtal som förlängdes . År1977 träffades ett fyraårsavtal, som förlängdes tillår 1983. 1984--1987 gällde ett fyraårsavtal.Det är därför märkligt att man , när man hade attgöra med ett rederi utan båtar, slog till med ett avtalpå inte mindre än tio år.Riksdagens revisorer säger i sitt utlåtande att mangivit de två auktoriserade revisorerna, alltsårevisorerna vid i , iuppdrag att göra en jämförelse mellan de olikaalternativen utifrån de omständigheter som varkända vid tiden för upphandlingen.Den granskning som gjorts avGöteborgsrevisorerna har emellertid inte utförtsenligt dessa direktiv. I stället har man jämfört detavtal som träffades mellan staten och med de anbudsom lämnades av Gotlandsbolaget den 16december 1986 och . Men dettakan knappast sägas vara en granskning som utgårfrån omständigheterna vid upphandlingen.Statens avtal med N & T var ju inte känt vid tidenför upphandlingen, eftersom det skrevs först ett årsenare. Det centrala problemet beträffande vilkafartyg som skulle användas i trafiken och vad dessafartyg skulle kosta var, som jag sagt, intetill någon del löst förupphandlingen. Däremot hade Gotlandsbolagetavgivit två väl preciserade anbud, som man varbunden vid.Medan alltså Gotlandsbolaget var bundet vid sinaanbud hade transportrådet och N & T möjlighet attunder hela 1987 ''snickra'' på det nya avtalet. Vidupprättandet av detta avtal hade man dessutomtillgång till Gotlandsbolagets anbud.Som bevis på att det gått till på det här sättet kanjag peka på det förhållandet att turersättningen förm/s i statens avtal med N & T på ett märkligtsätt överensstämmer med den turersättning somGotlandsbolaget begärt i sitt anbud. Hur skulledetta kunna vara möjligt om man inte vidupprättandet av det nya avtalet sneglat påGotlandsbolagets siffror?Om det får gå till på det sättet skulle juGotlandsbolaget lika gärna ha kunnat ''höfta till''ett anbud med låga siffror bara för att fåkoncessionen och sedan återkomma medjusteringar . Det var ju uppenbarligen såN & T fick göra.Jag kan inte tolka Göteborgsrevisorerna på annatsätt än att de funnit att det helt enkelt inte fannsnågot anbud från N & T vid tiden förupphandlingen.Det måste väl ändå sägas vara en synnerligentveksam hantering transportrådet ägnat sig åt närman accepterat ett sådant här förfarande. Dengrundläggande principen om rättssäkerhet måste jui det här fallet innebära att man jämför anbud medanbud. Finns det sedan bara anbud från ett företagskall avtal givetvis slutas med det företaget.Fru talman! uttalar i sittbetänkande kritik på bl.a. två väsentliga punkter.Dels anser man att transportrådet tidigare borde haklargjort för Gotlandsbolaget närförhandlingsskedet i upphandlingen var avslutat,dels finner man det olämpligt att transportrådet vidöverläggningarna med andra företag änGotlandsbolaget biträddes av en person som varstatens representant i Gotlandsbolagets styrelse.Samtidigt framgår det av betänkandet att utskottetinte anser att dessa brister försatt Gotlandsbolageti ett sämre förhandlingsläge eller i övrigt påverkatärendets utgång.Men hur kan man vara säker på att två sågrundläggande fel inte påverkat utgången avärendet? Har trafikutskottet på samma sätt somdirektören fått något slags beskedom att Gotlandsbolaget till varje pris ''skulle bort''från Gotlandstrafiken?Jag skulle kunna fortsätta att rada uppegendomligheter i den här affären, men jag tror attdet jag sagt ger en tillräckligt tydlig bild av att detfortfarande finns åtskilligt som skulle behövakomma fram i dagens ljus.Tills vidare kan jag bara konstatera atttransportrådet har spelat ett högt spel och att manhar förlorat. Det nya avtalet i Gotlandstrafiken harvisat sig ohållbart . Det blir nu enuppgift för regering och riksdag att se till att inteockså förlorar på detta spel.Är det egentligen förenligt med demokrati ochsolidaritet att livsnerven för en ö med 56 000invånare och 300 000 turister hålls vid liv med hjälpav ett hemligt avtal? Är detta inte att ringakta såväldenna nervs livsavgörande betydelse för Gotlandoch gotlänningarna som alla de andraGotlandsresenärerna?Fru talman! Mot bakgrund av allt som förekommiti den här affären är det inte acceptabelt att fortsätter att anslå pengar tillGotlandstrafiken med mindre än att detoffentliggörs hur pengarna används. Viriksdagsmän måste ges möjlighet att bilda oss enegen uppfattning om behovet av stöd tillGotlandstrafiken, och det kan vi inte om vi inte fårse koncessionsavtalet.Eftersom behovet av transportstöd ökat mednästan sedan slutet av är det rimligtatt avtalet nu offentliggörs även om N & T skulle haett annat intresse.Det handlar, fru talman, om medborgarnasskattepengar. Men det handlar också omriksdagens anseende och heder. Hur skall viriksdagsledamöter kunna besluta om en höjning avtransportstödet när vi inte vet hur pengarnahanteras?Anf. 101 ():Fru talman! I nu föreliggande betänkande om detkoncessionsavtal som reglerar färjetrafiken till ochfrån har trafikutskottet -- helt i enlighetmed tidigare inställning till gotländskafärjetrafikfrågor -- på nytt demonstrerat ochdokumenterat sin likgiltighet mot Gotland.Jag har i motioner krävt attdetta avtal skulle och måste offentliggöras. Utan attveta vad som står i detta avtal är det nämligenomöjligt att veta om transportstödet har en rimlignivå.Det gäller ett avtal som det tog att arbetafram och som den gotländska befolkningen,resenärer, skattebetalare och jag som folkvaldledamot från den valkretsen och av denna kammarehar rätt att ta del av.När revisorer nu granskatupphandlingen, uttalat kritik på ett antal punkteroch använt uttryck som ''anmärkningsvärt'' på fleraställen, väljer trafikutskottet att i stort sett inte brysig om det. Bristerna är inte av den arten att depåverkat resultatet av upphandlingen.Det mycket klart uttalade skälet för rederibytet den1 var att statens kostnader förGotlandstrafiken skulle sänkas. På den punktenredovisas att skillnaden i kostnadsutfall blir mycketliten. Man erkänner att det inte är möjligt attentydigt avgöra om det kostnadsmässigt varfördelaktigast att överlåta trafiken till ett nyttrederi.Hela revisionsrapporten är en dyster läsning för osssom är beroende av att denna trafikförsörjning fåren rättvis behandling.I motion T2 har jag , såväl som i tidigaremotioner, krävt att transportrådet skall befrias frånansvaret för Gotlandstrafiken och att ett trafikrådinrättas direkt underställt regeringen.Revisionsrapporten ger stöd för denna uppfattning.Jerry har gjort en mycket grundliggenomgång av det skeende som har varit, och jagtänker inte ytterligare upprepa den utläggningen.Jag instämmer i vad har sagt.Däremot skulle jag vilja inför kammaren avläggaen lägesrapport för den gotländska färjetrafiken.Fru talman! har transportrådet beslutatom att höja biljettpriserna från med35 % för fastlänningar, för gotlänningaroch för frakten. För en fastlandsfamiljmed bil och hytt i en riktning kostar en tur ochretur-resa 1 850 kr.Denna i utgångsläget för höga kostnad skall nubeläggas med bl.a. persontrafikmoms. Och intebara det, höjning gör att resan kostar2 . för samma familj! Det är /mil.Dessutom diskuteras indragning i trafiken så att vikommer att sakna färjeförbindelse /år moti dag tre dagar.Stäng av landsvägstrafiken mellanSmåland och , och tänk efter hur detskulle kännas! Färjetrafiken är vår landsväg -- vikan inte ta bilen när det passar oss och åka i vägöver länsgränsen.Så sent som stod jag här i talarstolen ochvarnade för vad som kommer att hända medturistnäringen på ön när socialdemokraterna ochfolkpartiet genomdrivit persontrafikmomsen.Enbart den turistmoms som tagits ut under detta århar medfört minussiffror för alla företagare inomdenna näring på , och många harkonkurshot vilande över sig. Vi hörde i Ekot imåndags att den turistmoms som skulle givit 1,5miljarder till statskassan icke givit ett öre, därför attfolk har inte råd att besöka turistanläggningar, sådyrt som det blivit i vårt land.Det kommer att bli precis så också i dennatrafikfråga. Dyrare biljetter, färre resenärer,mindre inkomster för rederiet, mindre inkomsterför turismen på med ty åtföljande krav påökat transportstöd och ökadearbetsmarknadspolitiska insatser.På nytt måste jag ställa frågan: Var finnsregeringens helhetssyn på politiska beslut och deraseffekter?Den enda ljusglimten nu i höstmörkret är attregeringen äntligen har insett att transportrådet äroch har varit en belastning i varje fall förGotlandstrafiken.Fru talman! För att de viktiga målen i trafiken för1990-talet om tillgänglighet och regional balansskall kunna uppnås, kommer det att behövassärskilda insatser i Gotlandstrafiken. Det finnsanledning att återkomma i denna fråga, som alltfortär orättvist behandlad här i riksdagen.Anf. 102 ():Fru talman! revisorer fick i uppdrag attgranska koncessionsavtalet som gäller statensförhållande till entreprenörer för Gotlandstrafiken.Det yttrande som revisorerna har presenterat ärenhälligt, noterar jag. Så är också fallet medtrafikutskottets betänkande i dess yttrande överrevisorernas rapport. Det framgår också bl.a. avhur talarlistan är uppställd. Det båda särskildayttrandena som finns kommer efter utskottetstalesmans inlägg. Det är alltså de bådamotionärerna som har fått inleda debatten. Debåda särskilda yttranden som är fogade tillbetänkandet betecknas som markeringar ellerrandanmärkningar.Fru talman! Rikdagens revisorer, som granskatrapporten, har funnit en hel del fel att anmärka påi fråga om tillvägagångssättet. Detta finns redovisati revisorernas rapport, och trafikutskottetbehandlar också detta stycke för stycke,anmärkning för anmärkning och synpunkt försynpunkt i sitt betänkande.Vi har funnit att en del anmärkningsvärda saker harägt rum i samband med att avtalet tillkom och närdet undertecknades. Jag vill dock säga att detmaterial som trafikutskott har grundatsitt beslut på är samma bakgrundsmaterial somriksdagens revisorer har haft.Trafikutskottet har dock haft tillgång till ytterligareen handling utöver vad revisorerna hade i förstaomgången. Det var en promemoria från en tidigarerevisor i Gotlandsbolaget som lägger fram sinasynpunkter på avtalets konstruktion, dess tillkomstm.m. Den remitterades från trafikutskottet tillriksdagens revisorer för genomgång och yttrande,kom tillbaka till utskottet och har sedermerafunnits med i utskottets överväganden kring dennarevisionsrapport.Detta har i och för sig inte föranlett någon ändringi de beslut som revisorerna ursprungligen fattadeoch som trafikutskottet också instämmer i. Trots deanmärkningar som framförts, har utskottet i likhetmed revisorerna funnit att det avtal som ingåtts ickeär av den arten att det inte kan ligga till grund förGotlandstrafiken.När man lägger samman plus och minus kommerman, precis som revisorerna har sagt ochtrafikutskottet också noterar, mycket nära de bådaavtalen i fråga om kostnader för staten. I deöverväganden och den jämförelse som har gjorts,har funnit att det trots allt var det för statenförmånligaste anbudet som antogs. Det väcktes tvåmotioner i anslutning till att den här skrivelsen frånrevisorerna lades på bord. De innehållertillsammans fyra yrkanden.Jag blev minst sagt förvånad över tonläge i den här debatten. I den motion somJerry står bakom korresponderar intealls de tre mycket beskedliga yrkandena mot vadJerry här framförde. Detsamma gäller avtexten i den motion signerad somutskottet har haft att behandla. Vi har tagit uppJerry tre yrkanden och som vanligtbehandlat dem seriöst. Det fanns även en motionmed ett yrkande från mig bara ytterligare säga till ,att det är med viss förvåning jag noterar ett av deyrkanden som han avger. Han säger att detta avtalmåste offentliggöras, och att det är ett starkt kravatt så sker. Avtalets hemlighet har ju prövats avkammarrätten och av regeringsrätten. De har bådakommit till samma resultat, att sekretesslagen härkan tillämpas och skall tillämpas. Detta är ju ocksånågot som egna partivänner itrafikutskottet har understryket i sitt särskildayttrande. Där står bl.a: Eftersom intekan uttala sig om hur sekretesslagen skall tillämpasi enskilda fall går det inte, som utskottet ocksåframhåller, att tillstyrka yrkandet i motion T1'', denmotion som har sitt namn under.Detta får alltså förbli en hemlighet för allmänheten.Det är ändå en ganska stor krets som har fått se dethär avtalet. Rikdagens revisorer har haft tillgång tilldet när de yttrade sig i anslutning till den skrivelsesom sedermera kom på bord. Jag vet attlandshövdingen på också har fått se det häravtalet. Det är alltså inte så enormt hemligt i ochför sig. har icke sett avtalet, av denanledningen att kammarrätten och regeringsrättenhar sagt att det skall vara hemligt. Vi har gått efterden prövning som revisorerna har gjort. Detta harresulterat i att vi kommit fram till att böravslå dessa förslag angående att rapporten frånrevisorerna skulle föranleda några åtgärder.När det gäller de övriga yrkanden sommotionärerna har avgett så kräver man skall tillsätta en auktoriserad revisor för attgranska . Det står i revisorernasrapport, och det har även regeringen uttalat, kommer att utse en sådan revisor. Därmed harvi klarat av yrkande.Det har även krävts att skall ha etttillfredsställande beslutsunderlag när vifattar beslut som gäller anslaget tillGotlandstrafiken. skall självfallet hatillgång till erforderligt material och till detunderlag som behövs för att fatta ett väl avvägtbeslut när det gäller anslag till Gotlandstrafiken.Jag utgår ifrån att alltid har etttillfredsställande material som underlag när manfattar beslut. Jag har relaterat de tre yrkandensom har ställt. Mer fanns inte iMartingers motion, men det tog här i ettsynnerligen högt tonläge att kritisera helaförfarandet. Då måste jag fråga varför inte JerryMartinger tog fram allt detta i sin motion som hantog fram här i talarstolen. ställdeinte ens ett yrkande när han gick ner härifrån. Detär ytterst förvånande att få lyssna till en etableradåklagare som gör sin plädering på det sättet.Det sista yrkandet kommer från är även det ganska beskedligt.