prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — I andradelar av har man inte fått ansökan beviljad,även om det varit motiverat.Om det nu finns regler som tolkas och användsolika kan man kanske inte nöja sig med att säga attreglerna finns, utan man måste kanske göraytterligare en insats för att underlätta tolkningen påolika håll i landet.Jag återkommer till det jag började med.Kommer spärrmarkeringen att omprövas utifrånJOs ställningstagande för den person som min frågagällde?Anf. 205 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan inte och vill inte gå in påenskilda fall och överpröva de ställningstagandensom myndigheterna gjort.Jag har återgivit de synpunkter somjustitieombudsmannen har givit i det här fallet. Jagtar för givet att skattemyndigheterna, i de härsammanhangen, noga följer de anvisningar somgäller för hur dessa ärenden skall hanteras. Jag harinte grund för att, utifrån JOs bedömning av ettenskilt ärende, dra slutsatsen att detta system i sinhelhet skulle fungera mindre tillfredsställande. Detstämmer inte med den information jag har i övrigt.Den viktigaste frågan på det här området är attreglerna för identitetsbyte fungerar alltförrestriktivt. Det är därför som vi också har enambition att på basis av det betänkande som lagtsfram av folkbokföringskommittén lägga fram enproposition som skall innebära utökademöjligheter att ge det skydd för i första handkvinnor som är hotade. Där kan ett identitetsbytevara en utväg ur en besvärlig situation. En sådanproposition kommer alltså att föreläggas riksdagenunder våren.Anf. 206 ():Fru talman! Jag välkomnar en sådan proposition avhela mitt hjärta. Vi är överens om att dennarestriktiva praxis har varit mycket svår att förstå fördem som har varit utsatta för den.Jag tycker ändå att detta med sekretessprövningenär ett bevis för att man utifrån riksskatteverketsnivå har utfärdat riktlinjer och anvisningar somtolkas olika ute i . Även om vi bara har dettakonkreta exempel, borde det föranleda en översynav hur man använder anvisningarna. Vi harnaturligtvis olika uppfattningar och olika källor. Jaghar fått uppgifter om att det inte är lätt för förföljdakvinnor att ens få en spärrmarkering i registren.Anf. 207 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara upprepa att det är svårteller omöjligt att utifrån ett enstaka fall dragenerella slutsatser om hur en viss ordning fungerari praktiken. Jag har inte någon information i övrigtsom tyder på att detta skulle fungera dåligt. Viföljer självfallet praxis också på detta område. Omdet skulle visa sig att denna ordningfungerar mindre tillfredsställande är vi naturligtvisberedda att se över om man kan förbättrahanteringen. Men finns det ingen grund försådana påståenden.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1990/91:301 omgränstullstationen i HånAnf. 208 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig när jagkommer att ge klartecken tillgränstullstationsbygget i Hån.Den ambition som regeringen redovisat i sinskrivelse 1990/91:50 tillriksdagen i fråga om förhållande till denvästeuropeiska integrationen kan leda tillomfattande förändringar vad gällerförutsättningarna bl.a. för tullverksamhetenslokalisering . Regeringen har, mot dennabakgrund, på regeringssammanträdet den 6december 1990 beslutat återkalla uppdraget tillbyggnadsstyrelsen att bygga en ny tullstation i Hån.Regeringen har beslutat att uppdra åtbyggnadsstyrelsen att i samråd medgeneraltullstyrelsen vidta de åtgärder sombehövs för att på ett tillfredsställande sätt förbättralokalerna vid tullstationen i Hån, som jag harerfarit är trånga och orationella.Anf. 209 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Det är en chock.Statsrådet drar ned rullgardinen för 26 anställdainom i Hån. Statsrådet drar nedrullgardinen för en hel kommun. kommunär värd ett bättre bemötande än det som regeringenger i detta beslut. Det är faktiskt ett slag i ansiktetpå kommunen.Jag ber att statsrådet och regeringen nu omprövardet här beslutet att återta det tidigare beslutet, somkom så sent som . Då beslöt regeringen atten ny tullstation skulle byggas vid tillNorge i Hån i . En kostnadsram på 38milj.kr. har offerterna kommit in.Det visar sig att den kan byggas till en betydligtlägre summa, strax över 30 milj.kr.Personalorganisationerna har krävt nyalokaler. Dessa lokaler är, det medger ju statsrådet,i eländigt skick.Jag ber statsrådet att komma till , att tavara på den inbjudan som kommun i daghar givit statsrådet och se det här eländet. Samtidigtfår statsrådet se den del av som löper i enväldig uppförsbacke fram till gränsen. Där står såhär års långtradarna härs och tvärs i den oländigaterräng som denna väg utgör. Det skulle samtidigtmed tullstationsbygget bli ny väg,och den nya tullstationen skulle byggas vid den nyavägen. Hur blir det nu?Vill statsrådet tacka ja till denna inbjudanfrån ? Jag skall ställa upp med skjuts frånKarlstad bussförbindelserna är nämligen dåliga. Påden sista sträckan kan vi gå över till terrängfordon.Anf. 210 Statsrådet ():Fru talman! tillhör ett parti somutmärker sig för att vara dels mycket pådrivandenär det gäller att utveckla relationer medEG, dels i olika sammanhang hävdar, att vi skallgöra allt vi kan för att begränsa de offentligautgifterna och effektivisera den statligaadministrationen. Det beslut som regeringen nuhar fattat kan ses mot bakgrund av de höjdaambitioner som gäller i fråga om Sverigesrelationer till EG. Det perspektiv som vi serframför oss om vi blickar framåt, är ett ominte gränslöst så i varje fall ett därde gamla gränserna och de gamla gränskontrollernamister mycket av sin innebörd.När det skall fattas beslut om investeringar medlångsiktig inverkan till betydande belopp måsteman självfallet också blicka framåt och görabedömningar av hur framtiden kan gestalta sig.Regeringen har också ambitionen att begränsa denstatliga administrationen under entreårsperiod. Det betyder naturligtvis inte att varjeenskild myndighet skall utsättas för exakt en 10-procentig besparing. Men det betyder att vi måstevara mycket restriktiva när det gäller att ta på ossnya utgifter, och vi måste begränsa en del gamlautgifter.Utifrån dessa övergripande ambitioner är detta ettnaturligt beslut. Men jag vill också understryka attregeringen har gett i uppdrag attskyndsamt genomföra den upprustning som krävsav den befintliga lokalerna så att verksamheten vidtullstationen i Hån kan fungera tillfredsställandeunder de kommande åren.Anf. 211 ():Fru talman! Oavsett min partitillhörighet är detden socialdemokratiska regeringen som tartillbaka det beslut om en ny tullstation som denfattade så sent som i oktober.Man har från kommunens sida krävt enny tullstation, och det har ocksåpersonalorganisationerna gjort, som jag tidigarenämnde. har dömt ut de lokalersom finns. Det går faktiskt inte att bättra på dem,utan det måste byggas någonting nytt.Det måste väl då vara mycket förnuftigt, särskilt fören regering som vill ha så moderata ambitionersom att också spara och vara effektiv, att byggatullstationen vid den nya blivande vägsträckningen.Någon gång skall det väl ändå byggas en ny väg densista biten av på den svenska sidan. Trafikenär mycket omfattande. 120 000 långtradarekipageper år går på denna väg. Det vore bäst att bygga denprecis där som regeringen beslutade.Anf. 212 Statsrådet ():Fru talman! Om vill ställa frågorom vägbyggen på olika platser i landet, går det braatt ställa de frågorna till kommunikationsministern.Jag är övertygad om att han kommer att svara pådem, men detta var inte ämnet för denna fråga.Jag kan inte komma ifrån att man bör ha någonuppfattning om vad tullstationer skall användas tillinte bara under det närmaste året, utan på längresikt, om man skall investera långsiktigt i dem. Jagvet inte om det helt har förbigått ett svenskt medlemskap i kan komma attbetyda, särskilt med de ambitioner som EG har attinternt avveckla gränshinder och tillåta fri rörlighetav personer, varor osv. mellan olika länder. Omsituationen förändrats måste vi vara beredda attockså ändra på tidigare beslut.Jag har haft glädjen att besöka fleragånger. Jag utgår ifrån att jag kommer att göra detfler gånger, kanske inte minst som ett led i deninstundande valrörelsen. Jag hoppas att jag kangöra en insats även i dessa delar av landet.Anf. 213 ():Fru talman! Med anledning av det senast sagdafrån statsrådet skulle jag vilja rekommenderastatsrådet att ta ett annat beslut med sig tillVärmland. Att i valrörelsen komma med ettåtertaget byggnadsbeslut är nog inte särskilt klokt.Vi vet inte när blir . Vi vet inte omNorge blir på den här sidan av ,även om vi nu utgår från att blir dettämligen snart. Det finns ju ambitioner i Norge.Det var en regering som föll på EG-frågan. NorskaLO har invändningar mot EG. Det tar sin tid, ochvi får hoppas att nu snabbt kan komma in iEG.Även om blir ett behövs detförmodligen en kontroll med anledning av dennarkotikasmuggling över gränsen som pågår. Vi läräven fortsättningsvis få dras med det obehaget. Enillegal invandring pågår, och regeringen har givitanslag till speciella passkontrollanter, som sitteri en husvagn på grund av bristen på lokaler.Anf. 214 Statsrådet ():Fru talman! Jag konstaterar bara, som så mångagånger tidigare, att det är lätt att föra en allmänretorik om behovet av sparsamhet med statens ochskattebetalarnas medel, men när det kommer tillkonkreta ställningstaganden är det ofta mycketsvårare. Det anser jag också att här ger ett bra exempel på.Detta beslut ligger fast. Det är väl motiverat medhänsyn till den snabba, jag medger detta,förändringsprocess som pågår. Vi skall inteinvestera oss fast i projekt som inte kan få enlångsiktig användning. Det är därför som detta ärett riktigt beslut. gäller det att göra det bästamöjliga av situationen, och häri ingår att vi får tillstånd en snabb upprustning av den befintligatullstationen.Anf. 215 ():Fru talman! Det är här fråga om att åstadkommaett bygge som åtminstone under de närmaste årenskall rymma 25 befattningshavare, oavsett om mannu skulle besluta om omorganisationen 2. Omdet blir fallet skall det finnas kvar en omfattandepersonal, och den skall rymmas i denna lokal. Detgår inte att bygga om dessa baracker!Jag hoppas verkligen att statsrådet kommer tillVärmland och denna plats , så att man kanändra på detta beslut. Det måste bli nya lokaler,och de bygger man inte för de 1 à 2 milj. kr. somgeneraltulldirektören bejakade i går ien radiointervju i . Det går inte attgöra detta inom den ramen, och då blirtullstationen byggd på fel plats.Vi kommer säkert att ställa frågor tillkommunikationsministern beträffande vägen. Menman kommer här att kasta bort pengar på fel ställe,om jag får uttrycka det på detta sätt.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1990/91:265 ompilbågsjaktAnf. 216 Jordbruksminister talman! har frågat mig om jagavser att tillåta en utvidgning och permanentning avden inhumana jaktformen pilbågsjakt.Svenska bågjägareförbundet har hosnaturvårdsverket ansökt om tillstånd att få bedrivajakt med pilbåge.Enligt jaktlagen gäller att viltet vid jakt inte fårutsättas för onödigt lidande. Bestämmelsen geruttryck för den stora betydelse som djurskyddet all jakt och vikten av att djurskyddsintresset tastill vara under jaktens alla moment. Principen omatt viltet skall skyddas mot onödigt lidande gällersjälvfallet också när det bestäms vilka jaktredskapsom skall få användas. Därför är det ytterstangeläget att man i inte inför någonjaktmetod som innebär ett onödigt lidande för devilda djuren.Enligt jaktlagstiftningen är det statensnaturvårdsverk som beslutar om olika jaktmedel.Naturvårdsverket har ännu inte fattat beslut iärendet.Anf. 217 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet försvaret, och jag kan tillägga att jag kan förstå om detkänns litet underligt att snabbt ändra forum ochämne från de internationella GATT-förhandlingarna till frågestund ochämnet pilbågsjakt. Här hemma får vi också levamed de nära tingen. I varje fall är det för viltet intenågon bagatell.Jag tyckte mig kunna läsa av statsrådets svar,mellan raderna, att statsrådet inte heller är såförtjust i denna jaktform.Jag har levt bland jägare i hela mitt liv. Själv har jagdeltagit något i . Jag tror mig veta vadskadskjutningar vill säga i fysiskt lidande för djurenoch i psykiskt illamående för skytten. En snabb ochså skonsam avlivning av villebrådet som möjligt ärvad varje rättrogen jägare önskar. I varje fall bordedet vara så.Rekreationsvärdet i jakt består i vistelsen i naturen,kroppslig motion, sportens gemenskap jägareemellan och spänningen på passet. Däremot trorjag inte att någon anser att just dödsakten är någonhöjdpunkt. En utdragen dödsakt är inte någonberikande faktor i jaktutövandet. Jag hyser stor oroför att just utdragna dödsakter blir följden om viinför jakt med pil och båge.Den skjutskicklighet som krävs besiter ett fåtalpersoner. Det absoluta kravet på mycket kortskjutavstånd till djuret tror jag att det stora flertaletav skyttarna kommer att bryta emot. Det är intesagt som något underbetyg till jägarna. Det är enmycket naturlig situation. Det är ytterst svårt attkomma ett vildsvin eller en hjort så nära som detbehövs för att få ett säkert och snabbt dödandeskott med pilbåge. I det läget tycker jag att det ärfullständigt bortkastat med en försöksverksamhetom inte syftet är att pilbågsjakt allmänt skall införasi vårt land.Anf. 218 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tycker att det inlägg som GudrunNorberg höll var intressant. Det innehöll mångavärdefulla synpunkter kring hur jakt kan gå till ochriskerna med de olika jaktformerna.Gudrun har ställt en fråga avseende enmyndighet, , som beslutar omjaktmedlen. Verket har ännu inte fattat beslut iämnet. Jag tror att är på det klaramed att regeringen inte kan uttala sig i dettaspeciella fall när myndigheten bereder ärendet ochskall fatta beslut där inom kort.Jag kan här redovisa min allmänna principiellainställning. Jag anser att det är ytterst angeläget inte inför en jaktmetod i som innebärett onödigt lidande för de vilda djuren. Men nuskall detta prövas i det enskilda fallet avnaturvårdsverket.Anf. 219 ():Fru talman! Men det är fråga om en statligmyndighet. Det är klart att regeringen har ettinflytande över vad som kommer att beslutas.Jag vet att frågan har beretts i styrelsen och att enenig styrelse har tillstyrkt men att beslutet inte ärfattat av den tjänsteman som skall fatta beslutet.I en PM från talas det om enutvärdering som skall göras efter dessa treförsöksår. Det finns en stor risk för attutvärderingen blir alldeles för positiv. Det handlarom att välja ut en handfull väl utbildade bågskyttar,som har en stor vana på området och som skall jagainom ett hägn. Det skall ske av tre år.De har de största möjligheterna att lyckas bäst. Jagtror inte att resultatet skulle bli så om det skullegöras en generell jakt.Anf. 220 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag har stor respekt för de synpunktersom förs fram i diskussionen. Jag kan som sagt inteuttala mig i detta enskilda fall, eftersom det ärföremål för en beredning inom den myndighet somskall fatta beslutet. När beslutet i ett senare skedekommer till regeringen är det min sak att prövafrågan.Anf. 221 ():Fru talman! I denna PM talas det också om att detbedrivs sådan jakt i andra länder. Bl.a. har mantittat på detta i . Där har det visat sig vara enmycket stor andel skadeskjutningar och att maninte hittar villebråden. Man tror där att det berorpå att man inte får jaga med hund. I får vinaturligtvis ha hund. Jag tycker att det argumentettalar emot pilbågsjakt. Kan ett villebråd springa sålångt från skottplatsen att man inte ens kan finnadjuret, måste det bli en mycket långsam ochplågsam dödsprocess. Den dödsakten tror jag inteatt svenska folket ställer upp på.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1990/91:284 omförsöksanstalten RöbäcksdalenAnf. 222 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om jagkommer att verka för att en stiftelsebildningtillkommer i Röbäcksdalen.Sveriges , statenslantbrukskemiska laboratorium och statensmaskinprovningar begärde att regeringenskulle godkänna bildandet av en forskningsstiftelsei Röbäcksdalen enligt ett förslag som man hadeutarbetat. Regeringen avslog framställningen i julii år.Bakgrunden till regeringens beslut är bl.a.följande, som framgår av åretsforskningsproposition som har antagits avriksdagen. Regeringen framhåller att stiftelsen somsamarbetsform bör användas endast om någonannan associationsform inte finns att tillgå. Förlantbruksuniversitetets del är samarbete kringforskningsfrågor inte ovanligt. Normaltformaliseras det genom ett avtal. Exempel på dettafinns inom livsmedelsområdet, i fråga ombiomedicin och när det gäller hotade arter.Det finns alltså goda möjligheter till samarbete iannan form som jag anser bör prövas i första hand.Anf. 223 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret.Jag tycker dock att statsrådet gör det litet för enkeltför sig. Verkligheten är helt annorlunda. Det synesinte bara för mig utan även för dem som är berördaav frågan egendomligt att jordbruksministern villförhindra ett önskemål om mer rationellverksamhet på . All erfarenhet somberörda enheter har med nuvarandeorganisationsform, där enheterna är splittrade påolika huvudmän, visar att en stiftelseform skulleöka möjligheterna och på allt sätt förbättrasamarbetet med regionala myndigheter, näringslivoch universitet. Det skulle totalt stärkaRöbäcksdalen. Vilken myndighet ellerorganisation orkar att vända sig till 13 olikaavdelningar när man sätter i gång ettsamarbetsprojekt? Det finns ingen samladhuvudman att arbeta med.Jag tycker att det inte kan kallas ett framsyntresultat- och forskningspolitik. Intentionen medstiftelsebildning är inte att bryta sönder nuvarandeorganisation utan att skapa en tilläggsplattform församarbete. Vilken samarbetsform anser statsrådetatt stiftelsen skall ta till, och vilka principiellaåsikter ligger bakom beslutet? De är besvikna påRöbäcksdalen, allra helst som man där haruppvaktat om detta . De fick, som deförstod det hela, ett starkt gehör för sina önskemål.Anf. 224 Jordbruksminister ():Fru talman! Tanken att motarbeta ett rationelltutnyttjande av resurserna i Röbäcksdalen och attinte respektera stiftelseformen är en förvissomycket omstridd fråga. har påRöbäcksdalens initiativ gått igenom situationen ochde problem man anser sig ha där. RRVs bedömningär att man genom avtal, som jag sade i mitt förstainlägg, gott och väl kan reglera det önskadesamarbetet.Inom finns också olikaområden som kan väl sammanföras av SLUsstyrelse till en enhet, om man så önskar. SLU är detuniversitet i som har den största friheten attsjälv organisera arbetet. Jag tycker att det är bättreatt SLU tar det ansvaret och också på ett bra sättser till att det blir organisationsformer inomlantbruksuniversitetet som främjar samarbete,snarare än att skall ta upp den typen avfrågor.Det skulle vara en annan situation om SLU varkringskuret. Men det är man inte alls, tvärtom. Detär en principiell fråga som har tagits upp allmänt iforskningspropositionen. När det gäller just dentypen av stiftelser som önskar framgårdet i propositionen att man skall vara restriktiv ochatt dessa skall användas när ingen annanassociationsform finns att tillgå. Det har riksdagoch regering också mer konkret med hjälp av denanalys som RRV har gjort om frågan om stiftelser ihögskolor och universitet kommit fram till. Ett avskälen är att det är viktigt att styrelsens ansvar intekringskärs utan att det finns en klaransvarsfördelning, även när det gäller forskningoch utbildning.Det finns goda skäl att pröva de andra former somjag nämnde i mitt frågesvar för att få bättresamarbete.Anf. 225 ():Fru talman! Människorna i Röbäcksdalen delarinte dessa åsikter, som jordbruksministern nuredovisade. I Röbäcksdalen menar man tvärtom attgenom att man förhindras att bilda stiftelse går manmiste om ett praktiskt samarbete med ett otalorgan. Detta gäller olika projekt, där man har haftkontakter med mejerier och andra företag i ortensnäringsliv. Men dessa organ kan inte ställa upp dåde inte vet vilken huvudman de har att vända sigtill.Ett utökat engagemang frånlantbrukskooperationens sida skulle utan statligtproduktionsstöd underlätta introduktion av nyaindustrigrödor. En stiftelseform underlättar ocksåverksamhet där finansiering från många skildakällor erfordras. Detta har man nu fått erfara. Jagbeklagar att jordbruksministern har denna rigidainställning.Anf. 226 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig i så fall säga, , attdenna rigida inställning så sent som harbekräftats av rikdagen. Det är en princip somomfatta hela fältet. I fallet Röbäcksdalen har RRVfunnit att de mål som och också jagönskar se uppfyllda går bra att tillgodose på annatsätt.Anf. 227 ():Fru talman! Jag tror ändå att en stiftelseform skullekunna erbjuda en insyn i verksamheten. Jagkommer inte ifrån att man genom att inte erbjudaen stiftelsebildning lägger en hämsko påverksamheten i Röbäcksdalen, vilket jag djuptbeklagar. Det är väldigt viktigt att Röbäcksdalenkan utvecklas, så att man kan upprätthållakontakten med andra organisationer. Jag tror attdenna fråga måste omprövas.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1990/91:293 om den svenskalodjursstammenAnf. 228 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att Sverigeskall kunna hysa en lodjursstam som motsvararlandets möjligheter.Allmän jakt efter lodjur får för närvarandebedrivas på renbetesfjällen och ovanförodlingsgränsen . Dennajakt är enbart betingad av samernas intresse av attkunna bedriva renskötsel.Lodjuret tillhör en av de arter som kräver särskiltskydd för att bevaras. Därför har man varitrestriktiv när det gäller tillstånd till jakt.Lodjursstammen har dock, precis som AnnikaÅhnberg anger, minskat kraftigt. Detta torde beropå att djuren drabbats av rävskabb. Det går tyvärrinte att vidta några åtgärder mot rävskabben.Skyddet för lodjursstammen måste därför stärkas.Mot denna bakgrund har jag för avsikt att föreslåregeringen att bestämmelserna som medger allmänjakt på lodjur upphävs.Ett upphörande med allmän jakt på lodjur kankomma att medföra negativa konsekvenser förrennäringen. Statlig ersättning betalas dock förbl.a. 229 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Det var ett svar som verkligen gläder mig,eftersom jordbruksministern ämnar föreslåregeringen att denna jakt förbjuds. Det har kanskenågot samband med att man också i Europarådetdiskuterar lodjurets utbredning i . Ocksådär har man för avsikt att föreslå ett åtminstonetioårigt förbud mot jakt. Detta är således mycketglädjande.Jag delar också jordbruksministerns farhåga attdetta kan komma att få negativa konsekvenser förrennäringen. Jordbruksministern nämnde att detfinns ersättning att få för lodjursrivna renar. I detsammanhanget vill jag fråga om det pågår någradiskussioner om förändringar aversättningssystemet. Jag har fått den uppfattningenatt man inom diskuterar ett nyttsystem, där ersättningen baseras på förekomsten avlodjur. Ersättningen blir alltså högre omförekomsten av lodjur i området är stor. Avsiktenär att ge ett incitament till utövarna av rennäringenatt se mera positivt på förekomsten av lodjur.Jag vill också fråga om man planerar att genomförainventeringar när det gäller förekomsten av lodjur.De inventeringar som har gjorts har ihuvudsak skett ovanför odlingsgränsen. Dessainventeringar tyder på en kraftig tillbakagång,kanske en halvering av antalet lodjur i dettaområde. I resten av landet är förekomsten av lodjurmycket dåligt inventerad. Det finns ett stortintresse från naturvårdsinriktade föreningar attdelta i ett sådant arbete för att vi skall få en bättreuppfattning om den faktiska förekomsten av lodjur.Anf. 230 Jordbruksminister ():Fru talman! Först till frågan om den tidsmässigaaspekten på förbudet. Det är riktigt att vi i Sverigeförst har gjort en inventering avlodjursbeståndet och att den har visat på denganska alarmerande situationen -- vilket ju ocksåAnnika påpekat i sin fråga -- därstammens reproducering hotas.