prot · GE0911 · 1990-10-17 00:00:00 — Mankommer att finna att det i motionerna inte harpresenterats underlag som i en enda fråga kan liggatill grund för konkreta åtgärder. Sida upp och sidaned reser man krav på regeringen. Man har ocksåall anledning att ha förväntningar på ensocialdemokratisk regering. Vi har verkligeningenting att skämmas för när det gäller att redovisadet arbete som vi under har lett i det härlandet.Det är naturligtvis lätt att på olika sätt resa krav,men jag vidhåller att vi när vi skall göra någontingbör ha ett bra underlag. Det tillsätts ingautredningar och görs inga beredningar om syfteticke är att det skall framläggas för , därföratt skall fatta beslut. Regeringen haraviserat en mycket omfattande miljöproposition tillnästa vår. Då om inte förr kommer det att finnasanledning att återkomma till både sakdebatten omåtgärder på olika miljöområden och, MarianneSamuelsson, till frågan vem som har uträttat detena och det andra på miljöområdet under de här treåren.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )22 § Vissa elfrågorFöredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:Nu1 Vissa elfrågor.Anf. 174 ():Herr talman! finns detstarka och växande indikationer på att de elektriskaoch magnetiska fält som uppstår kring apparateroch ledningar medför hälsorisker. De elallergiersom orsakas av den eltäta miljö som vi omger ossmed, och särskilt bildskärmsarbete, är utan tvivelett faktum. Att elektriska fält kring kraftledningarnedsätter fertiliteten hos kreatur torde också varaett faktum. Indikationerna är också starka på att deelektriska fälten medverkar till uppkomsten avcancer.Indikationerna är så starka att något bör göras. Detär hög tid att ansvariga myndigheter tar ett krafttagför att medverka i en elsanering av vår inre ochyttre miljö. Det är pinsamt att utskottsmajoritetenär så okänslig för dessa problem att den inte ens villgöra ett uttalande till regeringen om att det är högtid att öka säkerhetsavstånd till kraftledningar ochtransformatorer och att intensifiera forskningenkring elallergier och möjligheten till sanering av vårelmiljö. Man har inte ens orkat ta reda på hur storaforskningsinsatser som görs i dag.Passiviteten är dock inte så överraskande om manbetänker vilka oerhört starka ekonomiska intressensom nästan till varje pris vill bagatelliseraproblemen och undvika restriktioner. Det är intebara elindustrin, kraftindustrin och dataindustrinsom har allt intresse av att bagatellisera. Praktiskttaget alla företag som har investerat stora belopp idatorisering av sina företag har liknande intressen,och politikerna stöder villigt de starkas intressen.Detta är den typ av okänslighet som fått GunnarAdler att karakterisera politiskamakthavare som ''adrenalinstinna '', sominte kan leva sig in i känsligare människorsreaktioner.Okänsligheten accentueras ytterligare av att vissautskottsledamöter anser att detta är en fråga sominte behöver behandlas i mer än varttredje år. Att nonchalerade dessa frågorsallvar förra är knappast något som tröstarde människor som lider på grund av dessa problem.Därför anser jag att det är rätt att utnyttja varjelagligt tillfälle att aktualisera dessa frågor i hopp omatt även en okänslig riksdagsmajoritet såsmåningom skall låta sig påverkas.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 2.Anf. 175 ():Herr talman! Ja, , jag känner migfaktiskt inte som någon sådan där ''adrenalinstinnhanne''. Jag upplever att det finns anledning att semed stor oro på de här frågorna. Det finnsanledning att ta oron på allvar, vilket ocksåutskottsmajoriteten betonar i betänkandet. Menom man skall kunna ta den typ av faror somredovisas på allvar, farorna med anledning avmagnetfält vid kraftledningar, måste man rimligtvisha ett faktaunderlag. Man har ju, som LarsNorberg mycket riktigt konstaterar, att göra medmycket stora ekonomiska värden. Man måstekunna gå till angrepp mot eventuella problem,med ett faktaunderlag. Detta underlag skallvi få av den forskning som kommer att redovisas ibörjan av 1992. I avvaktan på resultatet av dettaarbete yrkar utskottsmajoriteten avslag påmiljöpartiets motioner.Jag vill erinra om att det härbetänkandet inte handlar om bildskärmar. Jag villockså erinra om att utskottetsmajoritet inte på något sätt har försökt hindrahonom från att uttrycka sina uppfattningar i de härfrågorna.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkandet nr 1 ochavslag på de två reservationerna.Anf. 176 ():Herr talman! Det skulle ha varit ganska förfärligt,om näringsutskottet hade försökt hindra mig i minlagliga rätt att reservera mig och uttala mig här ikammaren.Åke Wictorsson sade att det var motioner frånmiljöpartiet. Det är det nu inte. Det är motioner avsocialdemokratiska ledamöter och fråncenterpartiet som jag har stött, vilket visar att intealla ledamöter, oberoende av partifärg, är såokänsliga att de nonchalerar de här problemen.Skall vi vänta på att forskare blir färdiga, kommervi nästan aldrig att kunna göra någonting åtmiljöfrågorna. Det finns tillräcklig kunskap.Dessutom är det ju inte som skall svaraför den detaljerade kunskapen, utan det ärregeringen och de statliga verk och myndighetersom sorterar under regeringen som skall ta krafttagnär det gäller det här arbetet.Det är nämligen så att det finns fakta. Det finnsmycket klara indikationer på skador. Det är välinget tvivel om att elallergierna har blivit ettväxande problem i vår miljö, men såvitt jag vet hardet praktiskt taget inte gjorts någonting frånmyndigheterna sida för att sanera miljön på de härpunkterna.Dessutom är ju oron faktisk. När människor äroroliga, måste man ta det som ett faktum också ochfråga sig om man på något vis kan motverka dennaoro. I allmänhet är oron inte bara en psykologiskfaktor, utan den är grundad på iakttagelser av reellafakta.Jag tycker alltså att man skall använda sig avförsiktighetsprincipen, dvs. gärna ta till litet förmycket när man sätter upp säkerhetsavstånd ochliknande, än att säga att vi måste veta absolut alltinnan vi kan göra någonting.Anf. 177 ():Herr talman! Jag bekräftar att det var socialdemokratiska ochcenterpartistiska motioner. Däremot var det tvåmiljöpartistiska reservationer som vi debatterade.Det förklarar min felsägning. Men det bekräftarockså, vilket jag tillåter mig att hävda men en vissemfas, att det är inte ett ointresse, som LarsNorberg försöker göra gällande, hosutskottsmajoriteten i de här frågorna.Vi är också beredda att ta människors oro på allvar,men det bästa sättet att ta människors oro på allvarär att få fram fakta som underlag för de beslut mantar. Det är det förhållandet som vi vill markeragenom att i det här sammanhanget i avvaktan påresultat från forskningen hemställa att riksdagenavslår motionerna.Anf. 178 ():Herr talman! Intresset för att få fram fakta är välinte så där överväldigande. Jag ställde i utskottet enfråga om hur mycket pengar som satsas påforskning inom det här området. Omutskottsmajoriteten hade varit intresserad av faktaoch av det här problemet hade man väl åtminstonekunnat ta reda på hur mycket som satsas inomforskarvärlden i på att lösa problemet. Detvet man inte, och det tycker jag är en brist och ennonchalans.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )23 § Beslut om fortsatt ärendebehandling den24 oktoberKammaren beslöt att ärendebehandlingen skullefortsättas vid arbetsplenum onsdagen den 24oktober.24 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1990/91:41 Ändrade kassakravsavgifterKonstitutionsutskottets betänkanden1990/91:KU2 Statlig förvaltning m.m.1990/91:KU5 Nationaldagen som helgdag, m.m.1990/91:KU6 Negativ föreningsrätt samtkollektivanslutning m.m.Skatteutskottets betänkande1990/91:SkU1 Tullskyddet för trädgårdsprodukterLagutskottets betänkande1990/91:LU5 Ändring i aktiekontolagen (1989:827)betänkanden1990/91:AU9 ILOs konventioner nr 168 och 1671990/91:AU10 Ändring i arbetsmiljölagen25 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 16 oktober1990/91:49 av () tilljordbruksministern om EGs torskfiske i densvenska fiskezonen:I den överenskommelse som träffade medEG i samband med och inträdei EG bytte bort fiskekvoter mot vissatullättnader, bl.a. på frysta ärter.Enligt det ingångna avtalet skall EGs fiskare ha rättatt ta upp torsk. Det finns dock ett viktigtförbehåll. I tilläggsprotokollet på s. 102, prop.1985/86:153d, står det:''Om TAC (totalt uttag) för torsk i den svenskafiskezonen skulle fastställas på en nivå under 40 000ton, skall kvoten på 2 500 minskas med sammaprocentsats.I de överläggningar som hade med EG varparterna överens om att f.d. vita zonen efteruppgörelsen med var ett speciellt områdemed anmälningsplikt vid in- och utgående och medsärskilda kvoter och licenser. Man kan därförkonstatera att detta område ligger utanför denegentliga svenska fiskezonen och utanför det avtalSverige ingick med EG 1986.Detta innebär att den svenska kvoten ickeobetydligt understiger torsk. TAC påtorsk sänktes kraftigt vid årets uppgörelse medBaltiska och erhöll40 . Om man lägger samman vad EG, Sovjetoch sammanlagt kommer att fiska i f.d. vitazonen, finner man att avtalet berättigar attkraftigt reducera EGs uttag av torsk i det områdeavtalet gäller, dvs. den ursprungliga svenskafiskezonen.I anpassningsavtalet ingår också en passus omförändrat fiskemönster som skall bevaras, dockmed reservation för oförutsebara biologiskaomständigheter.Med den stora nedgången i torskbestånden kan detdärför ifrågasättas om EGs fiskemönster kanbevaras.Man kan för övrigt ifrågasätta om det s.k.anpassningsavtalet är rimligt och värt vad detkostar svenskt fiske i form av kvoter och tillgång förtredje land till våra fiskevatten.I anledning av vad som ovan anförts anhåller jag atttill jordbruksministern få ställa följande frågor.1. Avser jordbruksministern att i åretsförhandlingar utnyttja de möjligheter tillbegränsning som avtalet med medger?2. Har jordbruksministern för avsikt att vid åretsförhandlingar förändra EGs fiskemönster på grundav inträffade biologiska omständigheter, dvs.bristen på torsk?3. Avser jordbruksministern att ta initiativ för att fåtilläggsprotokollet till frihandelsavtal medEuropeiska gemenskapen upphävt?1990/91:50 av () tillutrikesministern om konflikten på Nordirland:I augusti i år genomfördes i , , eninternationell konferens kallad ''-- The WayForward''. På konferensen deltog en svenskdelegation, däribland () ochundertecknad. Vi kunde konstatera att varen militariserad stad, med ständigt närvarande ochhotfullt beväpnade brittiska säkerhetsstyrkor.Reiulf , socialdemokratisk parlamentarikeroch rådsförman i den norskaHelsingforskommittén, var en av deltagarna påkonferensen på . gjordejämförelser med sina erfarenheter från vistelser idiktaturer i , och europeiskaländer som . Ingenstans tidigare,menade han, hade han upplevt liknande saker som iBelfast. uttalade både på konferensenoch vid hemkomsten: ''Vistelsen i var långtmer skrämmande än jag var förberedd på. Jagutsattes bl.a. för ett mycket obehagligt förhör avnågra tungt beväpnade säkerhetssoldater. ''I den övergripande riksdagsdebatten omEuropafrågan sade Sverigesutrikesminister bl.a. följande:-- Drömmen om ett i fred, demokrati ochsamarbete har börjat förverkligas.-- Neutralitetspolitiken är grunden för vårsäkerhetspolitik.-- historia är en lång kamp för frihet,folkstyre och mänskliga rättigheter. Den kampen ärinte vunnen. Den måste ständigt föras vidare.-- Mycket av det vi vill se förverkligat i helaEuropa har redan förverkligats i . Vieftersträvar djupaste och bredaste möjligasamarbete mellan de västeuropeiskaindustriländerna. är ett av dem. Vi har engemensam politisk och kulturell frihetstradition.Vårt näringsliv och våra samhällen är likartade.-- Solidaritet måste prägla vår Europapolitik.Såväl som finns inomden västeuropeiska sfären. Konflikten påNordirland tillspetsades på ett avgörande sätt 1969.Den nordirländska poliskåren ochspikklubbsbeväpnade grupper frånprotestantiska/unionistiska områden gick tillgemensam attack mot katolska/nationalistiskabostadsområden, där många dödades och helakvarter brändes ner. gick in medtrupper i medmotiveringen att den katolska befolkningenbehövde skydd. De grupper som skulle skyddasupplever den brittiskt militära närvaron somett hot. Omkring 3 000 människor har dödatsi denna politiska konflikt, som liknar ettkrigstillstånd.I den förytligade massmediebevakningen harkonflikten oftast avfärdats som ett religionskrig.Men det av kontrollerade samhälletpå är mer att likna vid ettapartheidsystem. Sedan delning i början av1920-talet har privilegier gynnat utvalda grupper,ättlingar till brittiska kolonister som lojalt ochaktivt stödjer en fortsatt utländsk, brittisk kontroll.I den rörelse som växte fram blevBernadette Devlin en av de mest kändamedborgarrättskämparna på . 1981 blevBernadette (Devlin) McAckley, hennes man ochderas barn angripna och beskjutna av endödsskvadron. blev träffad av sex kulormedan hon skyddade sin son. Även hennes manblev allvarligt skadad. Orsaken var att familjenstödde hungerstrejkande irländare och derassläktingar. Det finns ett mycket stort antal exempelpå liknande våldshandlingar mot civila påNordirland . Många barn har dödatseller skadats av de brittiska soldaterna, bland annatav s.k. plastkulor -- ett vapen som britterna''förfinat'' för att få större effekt!Redan på 70-talet drog kommissionför de mänskliga rättigheterna i Strasbourgslutsatsen att myndigheterna på samtbrittiska regeringen var ansvariga för att fångarutsatts för tortyr och omänsklig behandling när deförhörts av polisen. har sedan dessblivit oftare fördömt än något annat land av deneuropeiska domstolen för mänskliga rättigheter.Särskilt är det lagen ''Prevention of Terrorism Act''som har varit i fokus. Lagen öppnar för att arresteramisstänkta i utan kontakt med advokat,följt av fortsatt fängelse i utan att åtalbehöver väckas. Människorättsadvokaten hävdade att de arresterade blevmisshandlade i av fallen. PatFinnucane blev själv mördad 1989.Amnesty International har i sina årliga rapportergett utförliga beskrivningar av förtryckets metoderoch karaktär på . har dennorska sammanställt enomfattande rapport med titeln ''Irish Terroism orBritish Colonialism?''. De som skrivit rapportenslår bl.a. fast att det är felaktigt att avfärdaNordirland som ett terroristproblem. ärförst och främst en produkt av olösta politiska ochekonomiska problem. I rapporten konstaterar deatt det är regeringen i som genom sinkontroll av bär huvudansvaret försituationen där . På konferensen i Belfastdeltog en av rapportens författare, , tillsammans med den inledningsvisnämnde . I anslutning till sinpresentation säger de:''Det är riktigt att tidigarekoncentrerade sig på brott mot de mänskligarättigheterna i och . MenHelsingforsavtalen tar upp brott mot mänskligarättigheter i hela . Det hade varitanmärkningsvärt om vi helt hade ignorerat de grovabrott mot mänskliga rättigheter som sker påNordirland. ''Varför skulle då regering och riksdag i Sverigeignorera det som sker på ?Utrikesminister påminde iriksdagens Europadebatt mer allmänt om följandeinternationella ''instrument'':* är det viktigaste instrumentet föratt värna och stärka respekten för de mänskligarättigheterna i . De höga krav som deneuropeiska konventionen för de mänskligarättigheterna ställer på sina medlemmar får aldrigsänkas. övertar ordförandeskapeti rådets ministerkommitté. * möts ESK-ländernas stats- ochregeringschefer i för att dra upp riktlinjernaför den framtida säkerheten och samarbetet iEuropa.Mot bakgrund av den mycket allvarliga och olöstakonflikten på samt statsrådetsuttalanden om demokrati, säkerhet och solidariteti vill jag fråga:1. Är regeringen beredd att agera internationellt,t.ex. via och , för att medverkatill en lösning av konflikten på ?2. Ämnar den ta kontakt medden brittiska regeringen för att diskutera brottenmot de mänskliga rättigheterna på ?den 17 oktober1990/91:51 av () tillindustriministern om Luleås ställning sommetallurgiskt centrum m.m.:Svenskt Stål, Tunnplåt i har presenterat ettförslag till s.k. effektiviserings- ochåtgärdsprogram. Förslaget innebär att 237 arbetareoch 27 tjänstemän skall bortrationaliseras på två år.Bland de anställda råder nu en osäkerhet överföretagets framtida produktionsinriktning ochförädlingsplaner. En volymökning upp till 2miljoner ton har ansetts som angelägen för attgarantera de största kunderna god tillgång påstålämnen. Det gäller såväl somOvako Steel AB.Förutom att investeringar inom metallurgin i Luleåär angelägna, är det viktigt att investeringar förbåde kvalitets- och arbetsmiljöförbättringargenomförs.Självfallet tillkommer det främst styrelse,företagsledning och de anställdas organisationer attta ställning till de olika investeringsobjekten. Mensamtidigt har självfallet staten som huvudägareansvaret för att planerna fullföljs.Med hänvisning till det anförda vill jag ställaföljande frågor till industriministern:1. Är industriministern beredd att vidta åtgärderför att stärka Luleås ställning och utveckling sommetallurgiskt centrum ?2. Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta föratt öka förädlingen och bearbetningen avstålprodukterna vid i Luelå?1990/91:52 av () till statsrådetErik om förhandsbesked i skattefrågor:Det är ofta svårt att förutse skattekonsekvensernaav genomförda rättshandlingar, särskilt för enskildaskattskyldiga och företag med mer kompliceradeskatteförhållanden i vårt land. Dessa problemkommer att leva kvar -- och kanske t.o.m.accentueras -- i och med ikraftträdandet av en heltny skattelagstiftning 1991.Problemet är gammalt. fick vi en lagom förhandsbesked i taxeringsfrågor. Detta institutskulle i viss mån kunna öka den skattskyldigesförutsättningar att förutse de skattemässigakonsekvenserna av olika rättshandlingar. Isamband med den första lagen mot skatteflykt 1980uppmärksammades med rätta de allvarligarättssäkerhetsproblem den nya lagstiftningenskapade. Därför skärptes och moderniserades denäldre lagstiftningen om förhandsbesked iskattefrågor. Ett bra, effektivt och snabbtförhandsinstitut skulle öka förutsättningarna attförutse olika rättshandlingars skattekonsekvenser.Sedan dess har skattelagstiftningen snarare blivitotydligare, och 1990-talets helt nyaskattelagstiftning kommer helt uppenbart att skapanya tolkningsproblem. harförhandsinstitutet inte fungerat.Detta har jag påtalat vid åtskilliga tillfällen. I svarpå en fråga till dåvarande finansministern den4 konstaterade han att väntetidernavar i frågor om direkt skatt.Finansministern betecknade detta somotillfredsställande. Han hoppades dock påförbättring, och hade informerathonom om att väntetiderna skulle komma attförkortas.Den 20 oktober 1989 ställde jag på nytt sammafråga till finansministern. Handläggningstidernavad gällde förhandsbeskeden var fortfarandeoacceptabelt långa. hänvisadefinansministern till hög personalomsättning.Den 28 maj tog jag återigen upp frågan omförhandsbesked i skattefrågor. då till sin företrädare tidigare svar,att allt skulle bli bättre om dispensärendenaflyttades ut från verket, något som skulle avlastarättsnämnden och dess kansli. Skatteministernssträvan sades nu vara att lägga fram förslag omrättsnämnden . Drygt två månaderåterstår av 1990, och fortfarande fungerarförhandsinstitutet lika illa.Revisorer och skattekonsulter är djupt bekymradeoch detta med rätta. I av den 16oktober 1990 behandlas frågan mycket seriöst avskattekonsulten , Vinge-Grosskopf. I normala fall, konstateras i artikeln,bör man räkna med en väntetid på snarare över änunder . (Om beskedet överklagas kandetta ta . )har, konstaterarartikelförfattaren, förgäves sökt komma till rättamed väntetiderna, och enligt verket går det förnärvarande inte att komma under enhandläggningstid på 4--6 månader ens undergynnsamma omständigheter.Så här kan det inte fortsätta. Det måste dess värreupprepas än en gång. Staten har lagt ett storträttsligt ansvar på revisorer och andra ekonomiskarådgivare för de råd de ger bl.a. i skattefrågor.Ekonomiska följder av en felaktigt uppfattadlagstiftning eller felaktig tolkning av lagstiftningenkan vara utomordentligt betungande för denenskilde. Av denna anledning måste institutetförhandsbesked i skattefrågor fungera såsomursprungligen tänkt, effektivt och snabbt -- annarsbör de stränga krav som ställs på bl.a. revisorer ochandra rådgivare i skattefrågor tonas ner. Denskevhet som råder mellan statsmaktensoförmåga att komma till rätta med sin handläggningoch de krav på korrekta avgöranden som ställs påde skattskyldiga och deras rådgivare bör inteaccepteras i ett rättssamhälle.I den nu citerade artikeln framförs förslag om attskattenämnderna skall få ta hand omförhandsbeskeden. Ovanpå detta krävs eninstansordning för att säkra den rättsliga ochformella precisionen, bl.a. för att ärendena skallkunna gå vidare till regeringsrätten. Somöverinstans skulle man kunna tänka sig en frånriksskatteverket fristående rättsnämnd och somslutinstans regeringsrätten. Om regeringsrättensprövning begränsas till frågor av prejudikatintresseskulle tidsåtgången i prövningsprocessen minska.Sannolikt skulle en sådan här instansordning gesnabbare förhandsbesked än vad som är fallet i dag.Invändningar kan säkert göras mot detta förslag,t.ex. att utslagen i första instans kan skilja sig åt iolika skattenämnder, men då finnsöverklagandemöjligheterna. Förhållandena kandock inte bli mer otillfredsställande än vad de är förnärvarande. Decentraliseringen har också''plusvärden''. Att skattemyndigheterna pålänsplanet på ett tidigt stadium måste diskuterasvåra överväganden med de skattskyldigasrevisorer eller advokater har ett värde i sig.Förståelsen för näringslivets problem medtolkningen av skattelagstiftningen ökar. Denpraktiska verkligheten ser ofta helt annorlunda utän vad lagstiftarna och föreställtsig.Trots att jag med en envetenhet gränsande tilltjatighet tagit upp frågan om den bristfälligahandläggningen av förhandsbeskeden iskatteärenden, återkommer jag än en gång och beratt till skatteministern få ställa följande fråga:Avser statsrådet att nu på allvar vidtakonstruktiva åtgärder, t.ex. i enlighet med det nurefererade förslaget, för att skapa ett i skattefrågor, eller ärministern nöjd med nuvarande ordning?1990/91:53 av () till statsrådet om Zambia:I protesterar invånarna mot det endahärskande partiet . , juli ochseptember har demonstrationer ägt rum i störrestäder som och i Kopparbältet.President och hans parti harnödgats besluta att flera partier får finnas och att enfolkomröstning skall hållas i augusti 1991.Den ledande oppositionsrörelsen forMultiparty Democracy, MMD, har haft en bra startoch driver en saklig kampanj.Zambianerna har levt i en diktaturoch saknar många av de kunskaper och insikter somär en av grundstenarna för en fungerandedemokrati.Jag vill därför fråga biståndsministern ombiståndsmedel kan användas för att stödja denframväxande pluralismen i på liknande sättsom det görs i t.ex. de baltiska staterna?26 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 16 oktober1990/91:98 av () tillmiljöministern om naturreserveratm.m. :Regeringen uppdrog genom beslut den 8 februari1990 (ärende 4-974/88) åt iVästerbottens län att utvidga Blaikfjälletsnaturreservat samt avslog Tärna/StenseleAllmänningsskogs yrkande om att upphävaförordnande enligt 11 § naturvårdslagen vidMattanberget.Ett genomförande av regeringens beslut föranlederkostnader för staten, på grund av ersätningar tillmarkägarna, i storleksordningen 100 000--200 000kr.På vilket sätt har miljöministern tänkt sig lösafinansieringsfrågan?1990/91:99 av () till statsrådetBengt om byggandet av gruppbostäder:Många skäl talar för att göra tillämpningen avbostadsfinansieringsförordningens regler förgruppboende mer flexibla.Socialstyrelsen har exempelvis nekat två privatavårdgivare att inrätta fem platser för psykisktutvecklingsstörda. Kammarrätten har fastställtdetta beslut efter besvär.