prot · GE0924 · 1990-11-14 00:00:00 — Därför tycker jag att vi skallacceptera att en valförrättare anser att enbudröstning skall godkännas, medan en annanvalförrättare, som känner till de personligaförhållandena bättre, har en annan uppfattning.Men jag menar alltså att det är onödigt att vi nuändrar lagen om det kommer att ske en totalöversyn inom kort.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 10 BO ():Fru talman! Jag är mycket nöjd med att utskottet idetta betänkande enhälligt uttalarbehovet av att frågan om utjämningsmandat ikommunala val ses över. I praktiken stöderutskottet tanken på utjämningsmandat, och detutmynnar i ett tillkännagivande till regeringen omatt den här frågan måste ses över.Tidigare har ju mitt parti, och även ochcentern jag gemensamt tror jag, reserverat sig i denhär frågan, men har vi alltså ett enhälligt utskott,och det är mycket bra.Fru talman! Det är litet paradoxalt attsocialdemokraterna somkonstitutionsutskottet enhälligt gör detta uttalandeom större rättvisa i de kommunala valen, driverlinjen att de vill ha större orättvisa i riksdagsvalen.Jag tycker att kan utveckla varför det ärså angeläget att vi skall ha mer orättvisariksdagsval, dvs. ha en valordning när det gällerriksdagsvalen som inte ger en proportionellfördelning av mandaten som vi när detgäller de kommunala valen nu för första gångensäger att vi vill ha en större rättvisa i vallagen. Menjag är alltså nöjd med det tillkännagivande somutskottet gör i detta betänkande.När det gäller budröstningen säger utskottet att enöversyn kommer att ske, enligt en promemoria somriksskatteverket har inlämnat tilljustitiedepartementet. Det är möjligt att en sådanöversyn behövs. Men jag förstår inte riktigt varfördet inte kan räcka med det, och jag har svårt attförstå den här dramatiken som innebär att fyrapartier reserverar sig i den här frågan. Jag har inteupplevt att det har varit stora problem kringbudröstningen eller att det skulle pågå någotutbrett valfusk eller valfiffel. Det är möjligt att mankan se över vissa frågor, men då får man väl göradet med anledning av den här promemorian.Samtidigt tycker jag att det är mycket angeläget attvi inte skapar regler som allvarligt kommer attförsvåra budröstningen och krångla till den ionödan. när omyndighetsförklaringen harupphävts och fler människor har möjlighet att deltai val, tycker jag att man måste hitta smidiga formerför budröstningen. Jag har alltså inte upplevt att dethär har varit något stort problem. Jag anser därföratt den tekniska översyn som kommer att ske ärtill fyllest. Därför har jag litet svårt att förstå skall behöva reservera sig i den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )5 § Normgivning m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU7 Normgivning (prop. 1989/90:100delvis).Anf. 11 ():Fru talman! Först vill jag be om ursäkt för att jag inte hann anmäla mig på talarlistan. Därförfinns jag inte med på dagens talarlista.I det här betänkandet, 1990/91:KU7, har vimoderater fyra reservationer, och vi är ensammaom alla fyra. I och för sig är det kändaställningstaganden, men av den anledningen är deinte mindre väsentliga. Som en röd tråd i dessareservationer, liksom i vår politik över huvud taget,går omsorgen om den enskilda människan, denenskilda människans rätt gentemot den starkarestatsmakten, myndighetsmakten.Jag uppfattar socialdemokratisk politik som rakamotsatsen. Det visar inte minst det som har häntunder beträffande förslag omen ny ordning, som innebär att det största partietsmakt stärks gentemot de övriga. Det föreslås skall gå ifrån proportionalitet och annat. Jagskulle gärna vilja höra socialdemokraternasföreträdare motivera varförsocialdemokraterna skall ha några fördelar framförde andra partierna, varför de vill lämna denproportionalitet om vilken vi har varitöverens, även om det tog försocialdemokraterna att komma fram till detbeslutet.I reservation 1 sägs det att det är nödvändigt attlagarna är så utformade att den enskildamedborgaren kan förutse följderna av de beslut hanfattar i egna ärenden. Därför måste vi begränsaramlagstiftning och generalklausuler, annars råkarden enskilde illa ut. Om eller, tyvärr måste jag säga,när tveksamhet uppstår skall lagen enligt våruppfattning tolkas till den enskildes förmån. Det ärsåledes den enskilde som skall hatolkningsföreträde. Det anser intesocialdemokraterna, och tyvärr har inte de andrapartierna velat stämma in i den här reservationen.Jag tror dock att vi i sak är ense med några.I reservation 2 behandlas lagstiftningen i övrigt.Den enskilda människan skall i största möjligautsträckning tillförsäkras rättssäkerhet ochintegritet, säger vi, och det är en uppföljning av vadvi har sagt tidigare. Det allmänna skall reglera denenskilda människan, honom eller henne, i så litenutsträckning som det över huvud taget är möjligt.Likaså skall lagarna naturligtvis stiftas iöverensstämmelse med våra grundlagar och medEuropakonventionen. Att Europakonventionenhär måste slå igenom blir allt tydligare allteftersomden ena företrädaren efter den andra för det störstapartiet går ut och säger att vi måste samarbeta medEuropa i olika avseenden.Reservation 3: Konsekvensanalys av de förslag somföreläggs måste ges en mer påtaglig plats.Vi tycker inte att den har varit tillräcklig hittills.Varje förslag till ny lag måste åtföljas, när detkommer till , av en ordentlig analys avkonsekvenserna för den enskilda människan, för deföretag som drabbas och naturligtvis också förstatsmakten. Om en sådan konsekvensanalys intemedföljer, betyder det att vi sitter här i riksdagenoch beslutar utan att veta hur det drabbarsamhället. Dåliga lagar undergräver respekten förlagstiftningsmakten över huvud taget, för lagar ochsamhällets beslut. Det är en farlig väg som man ärute på om man inte ser till att vi fårkonsekvensanalys och därmed respekt för lagarna.När vi fattar för snabba beslut betyder det att denenskilde kan drabbas av rättsförluster. Sådanarättsförluster måste i största möjliga utsträckningundvikas.Reservation 7 är den fjärde av våra reservationer. hävdar vi att en genomgång av svensklagstiftning i syfte att bringa den iöverensstämmelse med Europakonventionenenligt vår uppfattning bör göras. har vid enrad tillfällen fällts av , ibland iganska pinsamma fall. Det har visat sig att vårlagstiftning inte i alla delar uppfyller, eller haruppfyllt -- i några fall har vi ändrat lagstiftningen --de krav som ställer. Vi vill atten utredning tillsätts för att undersökamöjligheterna för införlivande eller inkorporering isvensk rätt av Europakonventionen.I sak tillstyrker jag naturligtvis, fru talman, allavåra reservationer men formellt, för att sparakammarens tid, yrkar jag bifall endast tillreservation 1.Anf. 12 ():Fru talman! har ställtkrav på att den enskilde skall ha rätt att fåförvaltningsbeslut domstolsprövade. För några årsedan fattade beslut om lagen omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut. Vi tyckerfrån sida att lagen är begränsad och atthänsyn bara tas till Europarådsorganen. Det tyckervi är en brist i lagen. Vi menar att den enskilde,oavsett Europarådsorgan, skall ha störremöjligheter att få förvaltningsbeslut prövade idomstol.Det här har vi tagit upp i vår motion om folkstyre.Vi menar att man borde gå vidare efter trehuvudlinjer.För det första bör möjligheterna till rättsprövningutvidgas genom vad vi kallar rättsbesvär. För detandra skall avregleringen fortsätta. Genom attupphäva onödiga föreskrifter som reglerarförhållandet mellan den enskilde och det allmännaminskar anledningarna till konflikt. För det tredjemenar vi att vissa avgöranden kan flyttas frånmyndigheterna till domstolarna. Det är så här viönskar att man skulle utöka den enskildes rätt tillatt få förvaltningsbeslut prövade i domstol.Utslag av menar vi bör fåkonsekvenser för hur man bedömer liknandeärenden i fortsättningen. Dessa domstolsbeslutmåste vara vägledande förförvaltningsmyndigheterna och regeringen. Detbör klarläggas av regeringen i lämplig ordning. Dethar vi tagit upp i ett särskilt yttrande i betänkandet.Vidare finns några folkpartimotioner, -- en av LarsSundin -- som tas upp i betänkandet, där jag intekan se annat sätt än att man tillstyrker motionen.Det gäller svensk författningssamling, där manmenar att den inte bara skall finnas i tryck utanäven på försök i databaser. skall denkunna utvidgas så att man via elektroniska medelskall kunna få ta del av svensk författningssamling.Här har utskottet uttryckt sig som så att man utgårfrån att så skall ske. Jag kan som sagt inte se det påannat sätt än att det betyder bifall till motionen.En annan motion gäller en fråga som vi tidigarediskuterat i det här sammanhanget, nämligen hurklara grundlagarna är för medborgarna att ta del av.Där finns en motion av , som tyckeratt vi borde ha en populärversion av grundlagarna.Det har vi från sida stött. Vi bordekanske ha haft en reservation i det här fallet, inte såatt vi har ändrat vår politik i det avseendet, utan vistöder fortfarande förslaget om en populärversion.Det är väldigt viktigt i ett demokratiskt samhälle attmedborgarna verkligen kan få del av våragrundlagar, dem som vår demokrati bygger på.Jag skulle kunna yrka bifall till motionen, men jaggör inte det med tanke på att det ställer till en deltrassel i det administrativa hänseendet. Jag stöderfullt och fast den motion som harskrivit. När nu KU igen skall ta upp frågan om att seöver grundlagarna, vore det kanske anledning förmajoriteten att i det sammanhanget fundera överom det är lämpligt att ta upp kravet på enpoupulärversion av grundlagarna. Jag nöjer migmed detta.Anf. 13 Tredje vice talman ():Fru talman! Vi hade en ganskaomfattande debatt om grundlagsfrågor. De frågorsom tas upp i det aktuella betänkandet anknyterganska nära till de diskussioner som vi förde då. Jagskall inte upprepa i varje fall alltför mycket av vadjag sade vid det tillfället.Uppmärksamheten i de olika motionerna är mestriktad mot själva lagstiftningsprocessen som helhet.Vi berör den från sida ganskautförligt i vår motion om dessa frågor. Detgenomgående temat i vår motion är att de lagar somvi antar här i skall vara noga förberedda.De skall ha utsatts för den granskning som lagrådetär skyldigt att göra och skall ha godamöjligheter att på ett tillfredsställande sätt beredaärendet när det har kommit hit. Det är, tror jag, detallra viktigaste när det gäller att garantera enkodexsamling som är klar och redig, som kanbegripas av svenska folket och som kan tillämpas påett sätt som inte är motsägelsefullt.Nu är jag naturligtvis väl medveten om att här finnshakar och problem i olika led i denna önskvärdaprocess. En sak som jag personligen har reageratmot , inte minst , är väldigt hastigt och lustigt bestämmer sig för ensak som skall genomföras mycket snabbt. Det ärnaturligtvis inte bra. Det leder som regel till illaövertänkta bestämmelser, som myndigheterna förstunder tveksamhet tvingas tillämpa och där vi såsmåningom tvingas komma tillbaka och ändra. Närdet gäller lagstiftning tycker jag att det är väldigtviktigt att vi har en framförhållning, en långsiktigplanering, ett rejält utredande -- man skällermycket på det svenska utredningsväsendet, mendet gör aldrig jag för jag tycker att det är gediget,värdefullt och viktigt -- och att vi har tidsutrymmebåde i regeringen och i innan vi tar slutligställning till lagförslaget. Det skall alltså, på dettaområde, inte vara snabba klipp som gäller.Sedan finns det olika moment som man naturligtviskan diskutera och där man kan föreslåförbättringar. En fråga som getts betydandeutrymme och som ingalunda är enkel är frågan omramlagstiftning. Med ramlag menar vi som regelöversiktliga bestämmelser som skall ge tillämpandemyndigheter utrymme för skönsmässigabedömningar; kommunallagen är väl en av defrämsta ramlagar vi har i vårt land. Här är det tvåprinciper som står emot varandra. Den ena är attlagen skall vara tydlig och helst gå så djupt i detaljsom möjligt. Den andra principen är att man i enhel del fall skall kunna rätta tillämpningen efterbehovet och efter lokala förhållanden ellersärskilda omständigheter i det enskilda fallet. Omman bortser från sådana specialiteter somkommunallagarna, tycker jag för min del att vi häri skall eftersträva ett så fullständigtlagstiftningskomplex som möjligt så att utrymmetför skönsmässiga avgöranden begränsas. Det ärockså ett tema i den motion som vi har väckt i dethär ärendet.Men det gäller naturligtvis också att se till att denenskilde kan få sin rätt prövad i de fall där tvisteruppstår. Här har vi ett gammalt problem i vårt land,beroende på förvaltningstradition, att mångaförvaltningsbeslut inte kan tas upp i domstol vilketär vanligt runt om i världen och hos våra nordiskagrannar. Den frågan har vi tagit upp i en särskildmotion i anslutning till den föreståendeomprövningen av de nya regler som har införts vadgäller domstolsprövning av förvaltningsbeslut, dvs.att regeringsrätten kan gå in i vissa fall.Jag tycker för min del att vi behöver ha mer generelllagstiftning på det här området. Jag tror inte att detskulle åstadkomma så mycket bekymmer som endel föreställer sig; klarar man det i ochNorge bör vi kunna klara det i också. Detär klart att det är en garanti för att den enskilde fåren helt objektiv prövning av sina klagomål om hankan gå till domstol. Att vi inte har haft det så är juen av de främsta anledningarna till att vi videnskilda tillfällen har blivit fällda iEuropadomstolen, som ju bygger på en merkontinental syn.Jag har talat den angivna tiden. Men jag vill barasäga att ett led i lagstiftningsarbetet ju måste varaatt förberedelserna görs så att man någorlunda kanöverblicka konsekvenserna av den lag somriksdagen stiftar. Där har det enligt vår meningbrustit. Det tycker vi inte är bra.Jag skall nöja mig med att yrka bifall till tvåreservationer: reservation 4 -- som gäller justkonsekvensanalyser -- och reservation 9 omEuropakonventionen och rätten tilldomstolsprövning.Anf. 14 BO ():Fru talman! Jag skulle vilja yrka bifall tillreservation 11 i det här betänkandet.Jag är litet förvånad över att vi över huvud taget harbehövt reservera oss på den här punkten och ännumer förvånad över att jag är ensam reservant.Det här handlar ju om något så enkelt som att vivill att utskottet skall göra ett tillkännagivande omvikten av att handikappade människor kan deltafullt ut i den demokratiska processen. Vi vet att såinte är fallet . Svårigheterna är stora. Det kanvara lokaler som är omöjliga för handikappade attbesöka och vistas i. Det kan vara att man inte harinformation på punktskrift och ljudband eller attdet saknas hörselslingor. Det finns många sådanapraktiska svårigheter. Jag vet att det pågår enhandikapputredning som delvis berör de härfrågorna. Men det är ju en viktig demokratisk frågaoch jag tycker att det vore på sin plats attkonstitutionsutskottet med ett tillkännagivandemarkerade de här frågornas vikt. Jag blir litetförvånad över skillnaderna i engagemang. I detförra betänkandet som handlade om att strama åtbudröstningen, en fråga som ju ofta gällerhandikappade människor, vill man skärpa reglernaoch skapa garantier mot valfusk. Det må varaberättigat. Men jag tycker att det kontrasterar litetmot ointresset när det gäller att verkligen ökahandikappade människors möjligheter att delta isamhällslivet, att delta i den demokratiskaprocessen.I övrigt håller jag med om vad utskottet skriver ibetänkandet och nöjer mig med att yrka bifall tillreservation 11.Anf. 15 HANS LEGHAMMAR (mp):Fru talman! Jag skall främst ta upp tvåreservationer: reservation 4 och reservation 10.Reservation 4 handlar om vikten avkonsekvensanalyser i beredningsarbetet och iriksdagsarbetet över huvud taget. harmotionerat i den här frågan, och motionen harbesvarats i andra betänkanden. Vi tycker att det ärviktigt att konsekvenser kommer fram väldigttydligt i det löpande riksdags- ochutredningsarbetet.Vi är smått förvånade över att man inte uttryckersig kraftfullare. Vi får ofta litet luddiga och halvtpositiva besked från utskottets majoritet om attsaker och ting är på gång. Men om man inte ibetänkandena konkretiserar vad det är förkonsekvenser som skall ingå kommer vi dess värreinte längre än vad vi gjort . Detta är framförallt ganska tydligt i den problematik som rör sig omEG-frågorna. Därför är jag litet förvånad över attvänsterpartiet inte är med på reservationen somgäller ökade möjligheter till konsekvensanalyser.När det gäller EG-frågan ser vi väldigt ofta attkonsekvenserna är något som man inte vill beröra.Man vill inte föra fram dem i diskussionen. Vilkakonsekvenser får det på olika områden? Vilkakonsekvenser får det på miljö, fördelningspolitik,den kommunala beskattningsrätten osv.? Det ärsvårt att få fram det i den politiska debatten, mendet måste vi för att stärka demokratin.Moderaterna har också skrivit en motion och enreservation om ökad konsekvensanalys iberedningsarbetet. Jag blir förvånad när jag läserden här motionen. Det man tar upp är litet av defördomar som man onekligen bär på i moderatpolitik; det är moderategoismen. Det man vill hafram är kostnader för den enskilde, kostnader förföretagen. Det tycker jag också att man skall hafram i riksdagsbesluten. Men det kan väl inte baravara det som är viktigt att få fram iriksdagsdebatten, ?Vad som också kommer fram och som är betänkligtnär det gäller frågan om svårigheten medkonsekvensanalyser och EG är att en hel del av detmaterial som vi från den kritiska sidan av EG-anpassningen och en eventuell anslutning till EGvill ha debatt om t.o.m. är hemligstämplat. Det gåralltså inte att debattera. Man måste luska ochförsöka hitta läckor för att få fram ett material somkan debatteras av oss politiker.Den andra reservationen som vi har i betänkandetär en reservation som vi har följt upp från förraårets debatt. Den handlar om transformeringutländska konventioner till svensk lagtext. Vi hadeen större debatt i anslutning till fjolåretsbetänkande angående detta. Jag tänker intenärmare gå in på den frågan , men jag tycker attden är så viktig att jag ämnar yrka bifall även tillden.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 4och 10.Anf. 16 ():Fru talman! Normgivning är ju ett ständigtåterkommande diskussionsämne i riksdag.Med tanke på de konstitutionella aspekter somryms inom normgivningens område är det naturligtatt ägnar hithörande frågornödvändig uppmärksamhet.I föreliggande betänkande behandlas bl.a.principerna för lagstiftningen, rätten tilldomstolsprövning i , internationellakonventioners införlivande i svensk rätt och denoffentliga sektorns informationsverksamhet. Det ärmed andra ord intressanta och viktigaintresseområden som berörs i betänkandet.Till betänkandet har fogats elva reservationer ochtvå särskilda yttranden. Vid ett mera ytligtbetraktande kan det därför se ut som omoenigheten mellan partier i dessa frågorär mycket stor. Men så är det inte -- tvärtom! Enmera grundlig genomläsning visar faktiskt attenigheten snarare är regel än undantag.Reservationerna är mycket allmänt hållna. Jag troratt de medborgare som sätter sig ned och läserreservationerna kommer att fråga sig mer än engång varför inte reservanterna kunnat sluta uppkring majoritetens skrivningar, detta med tanke påvad som redovisats i betänkandet om vad som skettoch förbereds inom de berörda områdena.Vi kan t.ex. konstatera att enigheten kringprinciperna för lagstiftning är mycket stor i . Det betyder ju inte att vi alltid måste varaeniga om lagstiftningens innehåll, och det är vi sombekant inte heller. Men den värdegemenskap somfinns mellan oss när det gäller principer förlagstiftning finns det all anledning att värna om.Den samsynen är sett utifrån demokratiskautgångspunkter synnerligen värdefull.Jag kan inte se att det finns några störreskiljaktigheter mellan oss när det gäller synen påramlagstiftning. Utskottets majoritet slår fast attramlagstiftning i vissa fall kan leda till ensvåröverskådlig mängd föreskrifter. Vi har också nuliksom tidigare klart uttalat vikten av att så långtdet är möjligt begränsa användningen avramlagstiftning. Den uppfattningen har ocksåregeringen.Att , som sade,skulle värna den enskilde gentemot det allmännamer än något annat parti -- det är väl mera enfloskel som man använder i en talarstol. Iverkligheten förhåller det sig ju inte på det sättet.Den kritik som Hans Leghammar alldeles härfrån talarstolen riktade mot på den punkten kan jag instämma i.Sedan en längre tid tillbaka är myndigheternagenom beslut av och av regeringen hårthållna när det gäller att besluta om nya föreskrifter.Myndigheterna är skyldiga, som det heter, attiaktta sträng restriktivitet i detta avseende. Detarbete med avreglering och regelförenkling somständigt pågår numera inom harju varit ganska framgångsrikt. Antaletgrundförfattningar är det lägsta . Sedan1986 har myndighetsreglerna minskat med drygt4 000.Fru talman! Jag vill också med några ord beröraberedningen av lagstiftningsärenden, eftersom endel talare har varit inne på detta.Lagrådets roll och betydelse i lagstiftningsarbetetkan inte nog understrykas. Om detta är vi i alltväsentligt ense, såvitt jag förstår. granskning på denna punktvid ett flertal tillfällen lett fram till kritiskauttalanden är ingenting att hymla om. Under årenslopp har mer än en regering fått vidkännas sådankritik. Regeringarna har som sig bör varit mycketlyhörda för synpunkter.Den granskning som utskottet gör varje årbeträffande lagrådsgranskningen ger stöd för ettsådant påstående. Men -- och det vill jag kraftigtunderstryka -- det finns därför inte saklig grund föratt hävda att regeringen skulle ha visat bristandeintresse för lagrådets synpunkter, som påstås inågon av de motioner som utskottet har behandlat.Konstitutionsutskottet har vid en rad olika tillfällenbetonat betydelsen av att riksdagsbeslut ilagstiftningsärenden är väl förberedda. I detsammanhanget har utskottet också framhållit detvärdefulla inslag i beslutsprocessen som denoffentliga utredningsverksamheten utgör. På denpunkten tror jag inte att det finns någon bristandeöverensstämmelse mellan ochsocialdemokraterna -- och sannolikt inte när detgäller något av de andra partierna heller. Formernaför utredningsverksamheten har regeringen på ettförtjänstfullt sätt redovisat i kommittéhandboken.Med ledning därav kan jag inte finna att regeringenskulle ha någon annan uppfattning än utskottet närdet gäller värdet av parlamentariska utredningar.Samma slutsats kommer man fram till när det gällerbetydelsen av konsekvensanalyser i samband medbeslut i . Vikten av ordentligakonsekvensanalyser i lagstiftningsarbetet har ocksåbetonats inom . Där pågår ettintensivt arbete med att åstadkomma ännu bättrekonsekvensanalyser. Frågan om bättrekonsekvensanalyser har också hög prioritet i vårtutskott -- det har de anföranden som hållits tidigarehär vittnat om. I föreliggande betänkandeframhåller vi att i sittframtida granskningsarbete särskilt skalluppmärksamma hur konsekvensanalyserutvecklats i framlagda propositioner.Europakonventionen och rätten tilldomstolsprövning tas upp i några reservationer ochutmynnar i krav på utredning.Lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslutär tidsbegränsad till utgången av 1991. Den träddesom bekant i kraft den 1 juni 1988.Som framgår av den redovisning som lämnats iutskottets betänkande pågår det inomregeringskansliet en uppföljning av lagen. På varjeområde där krav på tillgångtill domstolsprövning gör sig gällande undersöksom det är ändamålsenligt att låta domstolsprövningersätta överklagande i administrativ ordning. Denhär översynen skall i princip vara slutförd . Förberedelserna för ett merafullödigt beslutsunderlag pågår alltså fortlöpande.Regeringens uppgift att bevaka den svenskalagstiftningens förenlighet med ingångnakonventioner är, enligt min uppfattning, närmasten självklarhet mot bakgrund av de uttalanden somredan gjorts av och avriksdagen. Vi kan också konstatera att det arbetesom sker på regeringsnivå har medfört att en radärendegrupper överflyttats till domstolarna.