prot · GE0913 · 1990-10-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:13Tisdagen den 23 oktoberKl. 15.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 17 oktober.2 § Svar på fråga 1990/91:55 om det svenskaköttöverskottetAnf. 1 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig om detinte vore rimligt att den svenska befolkningen fickköpa kött billigt då det finns ett köttöverskott, istället för att köttet skall exporteras till låga priser.Jag har stor förståelse för frågan. Inom flertaletnäringar i vårt land fungerar det så, att om detproduceras ett överskott av en produkt så kommerdet konsumenterna till godo genom att den ökadekonkurrensen pressar ned priset. Inom jordbrukethar dock situationen varit annorlunda.Genom interna marknadsregleringar haröverskotten exporterats och har därmed inte verkatprissänkande på den svenska marknaden. Vårenslivsmedelspolitiska beslut innebär dock bl.a. attdenna form av reglering försvinner fr.o.m. den 1juli 1991. Efter en övergångsperiod , dåvissa medel anvisats för att finansieraöverskottsexport, kommer eventuellaköttöverskott att fullt ut tillåtas påverka deninhemska prisnivån.I samband med det livsmedelspolitiska beslutetanvisade 360 milj. kr. för ettomställningsprogram för mjölkproduktionen /91 och /93. Pengarnaskulle användas dels för att stimulera till minskadmjölkproduktion, dels för att motverka ettprispressande överskott av nötkött till följd avutslaktning av mjölkkor. Regeringen beslutadenyligen om de närmare villkoren för detta program,som sålunda är en del av jordbrukets omställningoch inte har som utgångspunkt att exportera storaköttöverskott. Beslutet innebär bl.a. att de 360miljonerna -- förutom att stimulera till minskadmjölkproduktion -- skall användas såväl för exportav nötkött som för att öka konsumtionen på densvenska marknaden genom rabatterade priser.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret på min enklafråga och med svaret i hand bara konstatera hurkomplicerad och ibland svårförståelig den svenskajordbrukspolitiken framstår. Min fråga grundar sigpå det som en stor svensk allmänhet frågar sig,nämligen hur det kommer sig att våra matpriser ärså höga och hur det kommer sig att den svenskakonsumenten genom skatter och subventioner ärmed och betalar om för den mat som visedan får köpa till ett högt pris i affärerna.Jag undrar fortfarande hur det är möjligt att intepressa ned matpriserna ytterligare. Vi harnaturligtvis i tagit upp frågan ommomsen på maten, men det räcker inte somförklaring till de höga matpriserna. Jag undrardärför om jordbruksministern på annat sättkommer att medverka till att försöka sänkamatpriserna och att i det här fallet se till att desvenska medborgarna får större möjligheter attköpa kött till lägre priser.Anf. 3 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har verkligen all förståelse förfrågan. Jag håller med om att våra matpriser är förhöga och att våra regleringar är snåriga ochsvårgenomträngliga. Det är ju därför riksdagenmed mycket stor majoritet har beslutat att vi skallavskaffa våra regleringar, vilket skedde genom detbeslut som fattades . Detta är ett avriksdagen beställt led i den omställning som skallgöra det praktiskt möjligt för bönderna att kunnagå från överskott till balans, och i detta ligger alltsåden uppläggning som bestämde sig för isomras.Men detta handlar inte enbart om att under enbegränsad period exportera köttöverskott från dedjur som slaktas, utan det innebär också enrabattering av priser. Redan nu pågår en realisationpå nötkött, vilket betyder att priset på nötfärs islakteriledet sänks med . Medoförändrade procentmarginaler i efterföljande ledinnebär detta en sänkning av konsumentens prismed 7--. Svensk kötthandel skall ävenkomma med förslag om en köttrea under våren.Detta finns alltså med i det begränsade beslut somriksdagen har fattat om att kunnafinansiera den utslaktning som behövs för att viskall få till stånd en balans.Men det är naturligtvis riktigt att det som EvaZetterbergs nu har fråga om gäller en del av denbetydligt större frågan om en sänkning avmatpriserna. Som svar på kan jag säga att det viktigaste i nästaled av reformen är gränsskyddet och inte minst deförhandlingar som pågår inom GATT.Anf. 4 ():Herr talman! Man kan naturligtvis diskuterabehovet av att vi i vårt land äter mer kött. Jag hadeheller inte haft någonting emot detta om exportenhade riktat sig mot andra länder, mot ellermot vissa delar av , där möjligheten förde stora folklagren att äta kött är mycket mindre äni . Men vårt överskott går ju inte till degrupper som bäst behöver det. Därför vidhåller jagatt den väg man är inne på är den rätta, dvs. att mansänker kostnaderna totalt för kött och att mangenom att åtgärda de väldiga regleringarnaförbättrar möjligheterna för människor i vårt landatt komma åt köttet till ett bättre pris. Men det ärju också så att kött ingår som en del bland våralivsmedel totalt sett och att priserna på livsmedlen istort måste sänkas för att människor i vårt land skallkunna äta väl.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1990/91:62 om export avsockerAnf. 5 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig varförjordbruksdepartementet är avvisande tillsockernäringens framställning om export av sockeroch vad jag tänker göra för att undvika ytterligareproblem på grund av en förväntad stor skörd ävenunder innevarande år.De tre senaste åren har varit mycket goda år försockerbetsodlarna, som har fått skördar långt överdet normala. Sockerregleringen innehåller dockinga mekanismer för att hantera överskott.Tillfälliga överskott har i stället överlagrats tillsenare år. innebär riksdagensställningstaganden att skall ha en vissimport av socker.Totalt uppgår överskotten till ca100 . Det är fråga om relativt storaöverskott som måste överlagras, eftersom densvenska förbrukningen av socker bara uppgår tillungefär per år.Först behövs ett förtydligande av vadSockerbolaget hört av sig om -- någon formellframställning, som omnämns i frågan, finns inte.Sockerbolagets förfrågan gällde i första handföretagets möjligheter att tillämpa ett tvåprissystemför sockerbetor, dvs. att betala det av regeringenbeslutade priset för den del av produktionen somsäljs i och världsmarknadspris förproduktion därutöver. Ett sådant tvåprissysteminnebär i praktiken detsamma som den kollektivaexportfinansiering som finns för andra produkter.Som vet har nyligenbeslutat att befintlig kollektiv exportfinansieringskall upphöra. Att i det läget införa en sådanreglering för en ny produkt, där ett sådant systeminte funnits , anser jag strida motgrundtanken i det beslut om en ny livsmedelspolitiksom fattade beslut om och somjag nämnde i mitt förra frågesvar.Vidare skulle en svensk subventioneradsockerexport inte vara i linje med åtagandena i depågående GATT-förhandlingarna. Ensubventionerad export skulle bl.a. strida motöverenskommelsen i att inteöverskrida då gällande stöd- och skyddsnivåer inomjordbrukssektorn. Överenskommelsen innebärockså att länderna åtog sig att , alltsåi år, minska stöd och skydd. Det bör noteras attriksdagen redan i samband med 1977 årsjordbrukspolitiska beslut ansåg att den svenskaimporten vid normalskörd borde uppgå till 10--av konsumtionen.Den nya livsmedelspolitiken innebär attsockerproduktionen och betpriserna fr.o.m. den 1juli 1991 inte längre kommer att vara reglerade. Ibeslutet förutsätts dock import ävenfortsättningsvis. Det blir emellertid sektorns egensak att anpassa produktionen. Det kan t.ex. skegenom en neddragning av betproduktionen. Skullesockerproduktionen normalt ligga något under densvenska förbrukningen, skulle inte hellerårsmånsvariationer utgöra något problem. För attunderlätta en anpassning och omställning avproduktionen har också beslutat omolika övergångsåtgärder, t.ex. inkomststöd,omställningsstöd och anläggningsstöd. Ävenbetodlarna kan få del av dessa stöd.Anf. 6 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Dock anser jag att svaret är negativt ochdeprimerande, eftersom det såväl inom jordbruketsom inom livsmedelsindustrin behövs ettpositivt besked och förståelse för ambitionen att påett konstruktivt sätt anpassa jordbruket till denomställning som har beslutat. Det ärbeklagligt att jordbruksministern inte inser vad dethade betytt om man fått exportera det temporäraöverskott som finns.Jag kan inte se att jordbruksministern i sitt svar harsagt att det finns bindande internationellaavtal som förhindrar oss att genomföra exporten.I svaret framhålls att det beslutats attexportfinansieringen skall upphöra. Finansieringenav den tänkta exporten hade ju odlarna självatillsammans med näringen i övrigt klarat av genomett temporärt lägre sockerpris, inte minst därför då skulle skapat bättre förutsättningar förnästa års odling. Vi kommer annars ofelbart i densituationen att vi tvingas att mycket kraftigt skäraned på den areal vi har, och vi kommer då också attfå strukturproblem.Det är alldeles uppenbart att ingen är betjänt av attvi får ytterligare strukturproblem när vi står mittinne i omställningsprocessen. Alla parter, såvälodlare och sockerindustri som samhälle, skulle hanytta av att näringen snabbt kommer i balans igen.Det är detta som näringen vill medverka till.Jag anser att jordbruksministerns svar tyvärr ärnegativt. Först och främst kan konstateras att detinte finns något bindande avtal som förhindrar ossatt genomföra exporten . De långsiktiga löftensom regeringen har givit är en något annan sak. Vistår dessutom inför en situation där vi skall anpassaoss till EG. Jag vill fråga jordbruksministern: inte beredd att anpassa sig till EGsprissättning med ett A- och B-prissystem?Anf. 7 Jordbruksminister ():Herr talman! För det första var det inte regeringenutan som gjorde uttalanden närdet gäller åtagandet av en sockerimport.För det andra, och det är ett viktigt exempel påvarför det är nödvändigt med en snabb omställninginom en del av våra näringar. För det andra har detunder förutsatts att det inte alls skall varanågon överproduktion av socker, såsom ju varitfallet för spannmål och annat. Det finns ingaregleringskassor eller något annat för att hanteraett överskott på socker. Ändå har producenterna pådetta område -- där det finns ett bolag medutomordentligt stark ställning, nämligenSockerbolaget -- tillsammans med odlarna under årefter år åstadkommit ett överskott, utan att manplanerat för att komma i balans. Trots de storaunderskott som fanns , vilkaskapade problem, fortsätter man -- fastän det intefinns mekanismer att hantera detta -- attåstadkomma ett överskott. Sedan kommer man ochvill ha ett system för exportfinansiering, ett system,, med samma effekter somsubventionering. Förvisso betalas inte all annankollektiv exportfinansiering via budgeten, utan denbetalas av näringen. vill man ha ett sådantsystem som under stor enighet haravskaffat som en del av detlivsmedelspolitiska beslutet.Jag frågar mig hur moderata samlingspartiet å enasidan kan tala för en ökad marknadsekonomi ochockså kritisera andra partier för att de intetillräckligt tar hänsyn till marknadsekonominsprinciper, och å andra sidan vill ha en ny regleringpå ett område där just har upphävt enreglering så fort det finns ett särintresse. Det tyckerjag är märkligt.Anf. 8 ():Herr talman! Det var som det fattades ettbeslut som innebar en långsiktig utfästelse attimportera 10--av konsumtionen. Denimporten skulle huvudsakligen ske från u-länder.Såvitt jag vet har den importen huvudsakligenkommit från . Jag anser därför attdetta argumentet är mycket svagt.Jag anser däremot att resonemanget om attnäringen inte har försökt att vidta åtgärder ärfelaktigt. Man har begränsat den odlade arealenmed inriktningen att få en försörjning i landet. Mendet är årsmånsvariationerna som har skapat dettaöverskott. Det skall vi i och för sig vara tacksammaför. Det visar också, herr jordbruksminister, hursvårt det är att sitta här i och besluta ochskapa inriktning när det är fråga om en biologiskproduktion. Vi måste ta hänsyn till verkligheten.Det verkar jordbruksministern tyvärr inte varaberedd att göra.Sedan till jordbruksministerns resonemang om attvi moderater inte är beredda att gå in för enavreglering. Jag vill bemöta detta med att säga attvi är fullt beredda att genomföra en avreglering,och vi står bakom beslutet. Men det gäller också attanpassa sig till den nya situationen. Än en gång:Varför kan inte vi i anpassa oss till EG somändock utgör den framtid som vi kommer att leva?Anf. 9 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag finner det märkligt att man skallanpassa sig till en avreglering genom att införa enny reglering för en produkt när i enighetbeslutat att avskaffa den typen av regleringar förandra produkter.Jag förstår inte varför just moderatasamlingspartiet, vilket i andra sammanhang talar såvarmt för marknadsekonomin -- enligt minuppfattning kanske ibland för varmt -- så fort detfinns ett särintresse träder fram och vill kamma hemen poäng på detta. Jag finner det märkligt.Anf. 10 ():Herr talman! Det är inte fråga om ett särintresse.Det handlar om att se verkligheten som den är. Vivill snabbt uppnå det förhållandet att avregleringenblir verklighet. Men det gäller att i övergångenhantera den här frågan på ett vettigt sätt.Vi menar att det inte är fråga om att införa en nyreglering om odlarna är beredda att själva betalakostnaderna för att skapa balans, så att vi kan få enbalanserad produktion . Detgynnar näringen och dem som arbetar inom den ochunderlättar också för samhället. Vi kommer annarsatt få andra problem.Till vad skall vi använda den areal, herrjordbruksminister, som skulle friställas i det fallarealen minskas med så mycket som motsvarardetta kraftiga överskott? Skall man odla spannmåldär?Jag vill än en gång ställa frågan: Varför kan maninte försöka inrikta sig på en anpassning till EGsregler och prissättning? Då skulle dessa problemkunna lösas på ett vettigt och enkelt sätt.Anf. 11 Jordbruksminister ():Herr talman! EGs regelsystem innebär allmänt enkraftig sänkning av stödnivån i förhållande till densvenska stödnivån. förhandlar såväl ländernainom EG som om ett åtagande inom GATTatt inte införa nya typer av subventioneringar.Detta är en subventionering som innebär enkollektiv exportfinansiering även när odlarnabetalar likaväl som när vi har andraproducentfinansierade kollektivaexportfinansiering.Jag vill slutligen säga att betodlarna som alla andrajordbrukare får del av de inkomststöd,omställningsstöd och anläggningsstöd som justsyftar till att föra över produktionen till andragrödor.Anf. 12 ():Herr talman! Det är ju ändå så, herrjordbruksminister, att dessa åtgärder inte löserproblemen. Det gäller sockernäringens framtid iSverige. Om vi har ett temporärt överskott är detviktigt att vi kommer i balans för att kunna gå in iavregleringen.Om jag har uppfattat jordbruksministern rätt harhan också ställt sig bakom att det blir en avregleringinför nästa års odling. Varför inte då använda ettEG-system med ett A-pris för det vi avsätter ilandet och om det blir ett överskott göra det möjligtatt exportera till ett mycket lägre pris?Inriktningen är och skall vara att vi skall ha balansi produktionen och konsumtionen. Det ärjordbrukets inställning, moderata samlingspartietsinställning och, hoppas jag, ocksåjordbruksministerns inställning, annars blir jagbesviken.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1990/91:77 omhandläggningen av ersättningsärende omnödutfodring av renarAnf. 13 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig närTalma och Rautasvuoma samebyar kommer att fåsitt överklagande om bidrag till nödutfodring avrenar prövat av regeringsrätten.Jag besvarade en fråga av BerithEriksson om jag var beredd att vidta några åtgärderi anledning av att lantbruksstyrelsen begärt inrenlängder av enskilda samebymedlemmar för attavgöra ärenden om bidrag för att skydda renägaremot ekonomiska förluster vid synnerligen svårabetesförhållanden. I svaret nämnde jag attlantbruksstyrelsens beslut överklagats tillregeringen och att ärendet bereddes iregeringskansliet. Enligt rennäringslagen är detinte regeringsrätten, som anger isin fråga, utan regeringen, som prövaröverklaganden av lantbruksstyrelsens beslut.Som jag nämnde i mitt svar beslutadelänsstyrelsen i att ett antalsamebyar skulle få bidrag av katastrofskadeskyddetunder förutsättning bl.a. att fullständig renlängdredovisades till . Lantbruksstyrelsenhar avslagit överklaganden från de två samebyarnamed begäran att bidrag skall lämnas utan attrenlängderna lämnas ut till myndigheterna. Somjag nämnde har detta beslut överklagats tillregeringen.Talma och Rautasvuoma samebyar har emellertidnumera, i likhet med övriga samebyar iNorrbottens län som beviljades bidrag, tilllänsstyrelsen redovisat fullständiga renlängder.Detta skedde , och länsstyrelsenbetalade ut bidragen till de bådasamebyarna. Detta har således skett innanregeringen avgjort det överklagade ärendet. Det ärdärför inte längre aktuellt för regeringen att taställning till överklagandet i sakfrågan.Anf. 14 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Ja, de har lämnat in sina renlängder, och dehar fått sina pengar därför att det rörde sig ommycket stora summor, 1 1/2 milj. kr. De hade interåd att vänta på regeringens beslut. Menöverklagandet gällde om länsstyrelsensrennäringsenhet hade hanterat frågan i enlighetmed förordning 1985:339 och lantbruksstyrelsensföreskrift 86:33.Jag har pratat med ordföranden för Talmasameby, och han visste ingenting om att regeringeninte ämnade ta upp frågan . Samebyn har ävenskrivit ett brev till statsministern och svaret frånstatsministern är daterat . Statsministernsäger i brevet att svar skall lämnas i augusti.Mina frågor är då: Tänker regeringen inte uttala sigi den här sakfrågan, om hur rennäringsenheten hartolkat dessa föreskrifter? Hur ämnar regeringenmeddela sitt ställningstagande till samebyn?Anf. 15 Jordbruksminister ():Herr talman! Det är inte aktuellt för regeringen attta ställning till överklagandet i sakfrågan eftersombeslutet från kom under det attregeringen prövade själva överklagandet ompengarna till samebyn. Därmed handlar det ju omatt formellt avskriva ärendet för regeringens del.Anf. 16 ():Herr talman! Pengarna till samebyn det var ju ensak och det är över . Men regeringen tänkeralltså inte uttala sig om det som överklagandetgällde, nämligen hur rennäringsenheten tolkadeförordningen?Anf. 17 Jordbruksminister ():Herr talman! Frågan gällde regeringsrätten. Det ärregeringen som har fått överklagandet och interegeringsrätten som skrev i frågan.Regeringen har inget skäl att pröva sakfråganeftersom den är avgjord, under det attöverklagandet låg hos regeringen, i och med attsamebyarna kom in med de fullständigarenlängderna som ligger till grund för att man skallfå pengar. Detta var också bakgrunden till att deockså fick pengar av . Då finns detinget skäl för regeringen att pröva ärendet mer.Anf. 18 ():Herr talman! Tvistefrågan var egentligen det somjordbruksministern säger, att grunden för att deskulle få pengar var att de lämnade in sinarenlängder. De förordningar och föreskrifter somfinns när det gäller nödutfordring av renar kräverinte att samebyarna skall lämna in renlängder.Därför är sakfrågan fortfarande obehandlad ävenom samebyn har fått sina pengar. Man har alltså,som en av rennäringsenhetens tjänstemän förklarati en tidningsartikel, använt situationen för attpressa fram uppgifter som inte hört till sakfrågan --att få ersättning för nödutfordring.Även om jag uttryckte mig fel när det gällderegering och regeringsrätt vidhåller jag att det är enlagvidrig tolkning av de förordningar som finns.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:78 omspannmålsöverskottetAnf. 19 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att finansierakostnaderna för spannmålsöverskottet.Beroende på en kombination av en ovanligt godskörd och låga världsmarknadspriser kommer ettunderskott att uppstå inomspannmålsregleringen. Enligt beslut omen ny livsmedelspolitik skall eventuellt underskott ispannmålsregleringen täckas av medel somberäknas inflyta i form av fettvaruavgifter. har i en skrivelse till regeringenredovisat att befintliga medel inomjordbruksprisregleringen och inflytandefettvaruavgifter inte räcker till för att finansieraunderskottet i spannmålsregleringen. Regeringenavser att återkomma till medförslag i denna fråga.Anf. 20 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga.Men jag tror nog att jordbruksministern måstehålla med mig om att det inte var mycket till svarjag fick. Jag begriper att detta naturligtvis är en svårfråga för regeringen att hantera. Jag tycker att detär mycket olustigt att man ännu i slutet av oktoberinte har kommit fram till hur man vill hantera den.Det är mycket obehagligt för jordbruksnäringenoch för alla bönder som berörs av detta och intefår besked om hur problemet skall lösas. Detpåverkar ju hela deras ekonomi och framtidaplanering.Riksdagen fattade beslut om avreglering ,och det är mycket bra, men detta skall ske över enfemårsperiod. Men just situationen medspannmålsöverskottet belyser absurditeten i detsystem som vi har dragits med så . För detförsta detta att en god skörd av nästan allabetraktas som ett mycket negativt faktum som baraställer till problem. En god skörd borde naturligtvisvälkomnas och vara till nytta och glädje för landet.För det andra det stora ekonomiska problem somdet innebär att t.o.m. världsmarknadspriserna nuär nere i per kilo. Riksdagsbeslutetinnebar en ersättning till spannmålsproducenternapå . Kronan där emellan måstetäckas av bönderna, av konsumenterna och överstatsbudgeten. I vårt förslag ville vi detta första årsänka spannmålspriset mer drastiskt.Jag tycker att det är beklagligt att regeringen medsådan förkärlek numera gör upp åt höger och intehar lyssnat mera på oss i det här fallet. ryktasdet, och det oroar många, att man skall finansieradetta med hjälp av höga slaktdjursavgifter. Och detskulle ju motverka en annan del av det beslut somriksdagen fattade om att komma bort frånjordbruksprisregleringen, nämligen att vi skall habort också överskottet när det gällermjölkproduktionen. Vi skulle därför se till att få enökad utslaktning. Om man nu höjerslaktdjursavgifterna får vi två beslut som precismotverkar varandra. Jag skulle därför gärna viljaha preciserat att detta ingår i det förslag somregeringen kommer att lägga fram.Anf. 21 Jordbruksminister ():Herr talman! Först när det gäller detta om högeroch vänster. Det var faktiskt fem av riksdagenspartier som, efter mycket bra diskussioner, ladefram det betänkande som antog. Däringick även , så både höger ochvänster var väl med.Sedan håller jag med om att denhär frågan naturligtvis i hög grad illustrerar det somAnnika nämnde, nämligen de absurdaförhållanden som har kommit att råda med ettgammalt regleringssystem.Trots de olika åtgärder som har vidtagits sedan1985, då man försökte att komma till rätta meddessa överskott, är man tyvärr ändå tillbaks irekordstora överskott -- trots Omställning 90,trädesprogram och andra åtgärder. Detta visarverkligen att vi för att komma ifrån den här typenav problem måste ta det grepp som vi ärhelt överens om och som verkar framåt. Jag har intealls några andra värderingar än idetta fall.När det sedan gäller tiden är det ingalunda iförhållande till tidigare höstar sent när det gällervillkoren för överskotten. Det är tyvärr så, AnnikaÅhnberg. Jag skulle inte ha någonting emot att urandra synpunkter redovisa detta. Men när man iregeringskansliet är i slutberedningen -- och dethandlar verkligen om slutberedningen -- av ettförslag, redovisar man varken den ena delen ellerden andra eller om någon del finns med eller inte.Då blir tyvärr svaret kortfattat. Jag förstår attAnnika tycker det, men det har medprincipen att göra och inte med den här frågan i sig.Anf. 22 ():Herr talman! Riksdagsbeslutet var ju enkompromiss och vi ingick i den kompromissen. Enkompromiss innebär ju att man får ge och ta, och vifick ge avkall på en hel del av de saker som vi hademed i vår motion.