prot · GE096 · 1990-10-10 00:00:00 — Det förtjänar att om och omigen framhålla vikten av att vi blir delaktiga i de fyrafriheterna och att vi även på andra sätt fårmedverka i ett fördjupat samarbete med EG.Vi i har inte bara stött regeringen iEuropafrågan -- vi har oavbrutet försökt driva påregeringen, som vi tycker förhåller sig alltföravvaktande beträffande medlemskap i . Det ärinte länge sedan statsministern, och andra statsråd,ansåg att medlemskap knappast var att tänka påoch att om så var låg det mycket långt fram i tiden.Glädjande nog tycks enomsvängning ha skett inom regeringen.Statsministerns uttalande på densocialdemokratiska kongressen, får väl tolkas så,att han nu t.o.m.tycker att ett medlemskap vore braför . Men fortfarande hör man inget statsråduttala sig för medlemskap i , utan att samtidigtlägga in några förbehåll.Det är klart att också vi skall hävda våra intressen,såväl som gör i sina förhandlingar,men det vore av värde att i klarhet uttrycka envilja -- en vilja att vara med i gemenskapen, att sägaja till . Det är de signaler som Sverigebehöver ge.Herr talman! Det finns de som framställer EG somett hot mot vår välfärd. Vi har inte undgått att höraflagranta exempel på direkt skrämselpropagandajust från den här talarstolen för en stund sedan.EG-motståndarna brukar ta upp särskiltkonsumentpolitiken och miljön. Därför tänker jaguppehålla mig vid justkonsumentpolitiken.Vissa har inte samma typ avkonsumentlagstiftning som . Detta antasautomatiskt leda till att den är sämre och att densvenska marknaden kommer att översvämmas avfarliga och dåliga produkter ju närmare EG vikommer.Vi i tror att det är precis tvärtom. Ingenenskild åtgärd skulle gynna de svenskakonsumenterna mer än ett svenskt medlemskap iEuropeiska gemenskapen.Hur kommer då den enskilda människan härhemma i att märka någon förbättring om viblir med i EG? Det skulle märkas på många sätt,men några av de mest direkta och synbara tecknenför konsumenten är större mångfald, ökat utbudoch pressade priser.Livsmedelspriserna har exempelvis varit föremålför diskussion i vårt land under den gångnasommaren. Matpriserna har stigit betydligtsnabbare än andra priser i . Under 80-taletblev maten dyrare än andra varor och tjänsterhär hemma. I var däremotprishöjningen något mindre påmat än på andra varor.Eftersom jag gör prisjämförelsen mot andra varor,går det inte att bortförklara den med att harhögre moms. Och skillnaden mot EG går heller inteatt hänföra till att ersättningen åt bönderna skullevarit mycket större i än i EG. Hela detredovisade förädlingsvärdet i jordbruket äromkring , medan prisskillnadengentemot EG är nästan . Detskulle alltså inte räcka till en utjämning ens om desvenska jordbrukarna jobbade helt gratis.Det finns naturligtvis ett antal faktorer som spelarin beträffande de nuvarande svenskalivsmedelspriserna kontra EGs. Men konkurrensoch frihandel har alltid visat sin stora positivabetydelse för i synnerhet små länder som Sverige.Det är därför mycket oroande att det nu kärvar hårti GATT-förhandlingarnas slutskede. Inte minstinom livsmedelspolitiken hade det varit önskvärtmed mera långtgående avtal innebärande ökadfrihandel. Jag är övertygad om att det svenskajordbruket klarar en konkurrens på lika villkor. Enharmonisering av produktions- ochhandelsvillkoren, kombinerat med öppnare gränserskulle välkomnas av både svenska bönder ochkonsumenter.På teko-området har under många årkrävt borttagande av tullar ochimportbegränsningar. Textil och konfektion ärvaror som bl.a. de östeuropeiska länderna kan säljaoch är ett viktigt bidrag till deras ekonomiskautveckling och omdaning.Vi gläder oss åt att socialdemokraterna nu är påsamma linje, och vi hoppas naturligtvis attriksdagsbeslutet om borttagandet av kvoternafullföljs.Därmed är jag tillbaka till Östeuropa.Utvecklingen i östländerna tror jag sker effektivastgenom insatser på två sätt: dels genom ett utökathandelsutbyte, dels genom att svenska företag medstörre djärvhet ger sig in med etableringar,investeringar och produktion i , ,liksom i de baltiska staterna. Såvälvaruproduktion som tjänsteproduktion är viktig --inte minst utbildning.Vi tror att skapandet av handelskamrar ochhandelskontor i är ett effektivt sätt attstimulera handel och etableringar. Vi behövercentraler där uppgiften består i att upprätta kanaleroch knyta kontakter. Därför vill vi uppmanaregeringen att verka för upprättandet avhandelskamrar i dessa länder.Däremot bör vi vara försiktiga med överbeskydd avsvenska företag. Det vore fel att lyfta avrisktagandet och ansvaret, liksom det givetvis vorefel att försöka styra och leda företagetsavvägningar.Det är förhoppning att omdaningen iöststaterna skall leda till förbättrad standard ochhögre livskvalitet för dessa prövade folk, samtdärmed bidra till en stabilare säkerhetspolitisksituation i Europa.Anf. 25 ():Herr talman! Dagens handelspolitiska debatt förs iljuset av förhandlingarna om ett ochUruguayrundan inom . Två förhandlingarsom har stor betydelse för Sverige.Integrationsprocessen i och den nyaöppenheten, ekonomiska nyorienteringen ochdemokratiseringen i gör tillEuropas årtionde. Och när sjunger''Jag vill leva i !'' uttrycker hon en stark viljasom säkert får instämmanden från många i vårtland.Vi tillhör . är vår hemmaplan ochvår främsta exportmarknad. Här känner visamhörighet -- ekonomiskt, kulturellt och socialt.Det är i det nya som vi skall skapa vårgemensamma framtid. Därför säger ja tillhela Europa.Drygt 70 % av den svenska utrikeshandeln går tillländerna inom EFTA och EG. Därför är detnaturligt att samarbetet med dessa länderintensifieras. Genom ett blir vi delaktigai EGs inre marknad. Vi får tillgång tillsamarbetsprojekt inom forskning, utbildning, miljöoch småföretagsutveckling. Men, och det är viktigtatt komma ihåg, måste vi öppna dörrarnatill Öst- och Centraleuropa.Ett närmande till EG får inte låsa Sverigeshandlingsfrihet eller begränsa antalethandelspartners. Vi måste även framgent kunnavidta olika åtgärder inom t.ex. miljöområdet utanatt det kan ifrågasättas av EG. Vår ambition måstevara att slå vakt om höga miljökrav. Vi skall intetvingas pruta på våra egna miljöambitioner.I förhandlingarna med EG har vi också mycket attge. Det gäller den sociala dimensionen -- det harockså påtalats tidigare i den här debatten. Vårambition måste vara att dra med oss iökade satsningar t.ex. inom arbetslivet och påmiljöområdet.Hittills har debatten om våra relationer till EG mesthandlat om industrins och näringslivets villkor. Detär för begränsat, tycker jag. Ett EES-avtalförvandlar inte heller till en randstat, somen del anser. Vi blir med i byggandet av det nyaeuropeiska huset. Det är faktiskt dags att vidgasynfältet.Europadebatten måste också handla om kulturelltutbyte. Vi kan utveckla den europeiska kulturen,låta den lappländska samekulturen möta dengrekiska Zorbadansen, låta den spanska flamenconblandas med folkdanslag, osv.Vi måste skapa ett där vi får likartaderegler för examina, så att sjuksköterskan, läraren,ingenjören, verkstadsteknikern kan arbeta varhelst hon eller han vill i det nya . Engemensam arbetsmarknad måste skapas.Våra ungdomar måste få möjlighet att studera varde vill i . Småföretagen måste fåutvecklingsmöjligheter och kunna nå nyamarknader. Angelägna forsknings- ochutvecklingsprogram kan vi också genomföra.Det primära är nu att lotsa fram ett somträder i kraft som EGs inre marknad stårklar, dvs. kandå visa om vi nått tillräckligt långt.En del ser ett som ett inre väntrum elleren förtida inträdesbiljett till medlemskap i de bör komma ihåg att EG står inför storaförändringar. Som har påtalats i den härdebatten är det två regeringskonferenser somkommer att bli avgörande för EGs vägval. vetingen vart dessa konferenser leder, inte ens själva.Om de leder till en politisk union med gemensamförsvars- och säkerhetspolitik och valutaunion medgemensam valuta och centralbank, innebär det ettlångtgående ekonomisk-politiskt samarbete. Ipraktiken skulle det kraftigt begränsa ländernasmöjligheter att föra en självständig ekonomiskpolitik. Därför finns det inte anledning att nu taställning till svenskt medlemskap i söndags kunde vi höra att en av rådgivare, , som ärledamot av regeringens EG-råd, trodde på ensvensk medlemsansökan . Jag villfråga : Vilken information har BjörnRosengren fått som vi i och saknar? Delar sinrådgivare uppfattning om tidpunktenför en medlemsskapsansökan?Till skillnad från EFTA-länderna, som talar med enröst, hörs en kör av röster från EG. Thatchersäger en sak, en annan, Delors en tredje. Vimåste snart ställa frågan: Vad vill egentligen EG?Och vad menar våra närmaste grannar i söder? PaulSchlüter och har vid olikatillfällen talat om att bör bli medlem i EG.Vad är motivet? Är det av välvilja de uttalat sig så,eller känner sig de herrarna så ensamma att debehöver hjälp från det större för att hävdasig i EG?Om EG väljer att bredda sitt samarbete till attomfatta fler länder i stället för att enbart fördjupadet för de nuvarande tolv länderna, omavspänningen i fortsätter och om enalleuropeisk säkerhetsordning skapas -- då ärförutsättningarna för ett medlemskap för detneutrala inom räckhåll. En svensk ansökanom medlemskap kan då bli aktuell redan undernästa mandatperiod. Men låt oss ta ett steg isänder -- först slutföra EES-förhandlingarna, låtaavtalet träda i kraft och se vad EG själv vill.Herr talman! Den svenska handelspolitiken bör iökad utsträckning inriktas på att stärka Nordensom hemmamarknad genom att avlägsnahandelshinder mellan de nordiska länderna. Detskulle ge en förstärkt position i arbetet meden öppnare handel i Europa.Omvälvningarna i måste också leda till attsvensk handelspolitik mer inriktas på att främjahandeln med de nya, fria staterna i öst. För desvenska företagen finns en i stort sett obegränsadmarknad i öst. Därför bör de visa större intresse förhandel och samarbete med denna del av Europa.Jag kan instämma i anförandetidigare, där han efterlyste större aktiviteter frånregeringens sida för att stödja och främja handelnmed öst.Centern har i många sammanhang tidigare påtalatbehovet av miljöinvesteringar ochreningsanläggningar i flera av . Inomsvensk industri finns ett stort kunnande, somkommer väl till pass, på detta område.Den s.k. Uruguay-rundan inom går inpå sitt slutvarv. Ett misslyckande i gör attdet finns stor risk för att tre handelsblock uppstår ivärldshandeln: , och EG. skullei en sådan situation ha små förutsättningar atthävda sig gentemot dessa block. Andra som skulleförlora är . En framgång i GATT-förhandlingarna är ett viktigt svenskt intresse.I GATT-förhandlingarna måste ocksåmedverka för att införa miljömål ochmiljöklausuler. Produkter som tillverkas underförhållanden som från miljösynpunkt eller avsociala skäl inte är acceptabla skall inte komma utpå den internationella marknaden.Sverige bör också som nation införa regler somstoppar import av varor som har tillverkats på ett iSverige förbjudet sätt. Likväl bör vi naturligtvisinte medverka till export av produkter ellerteknologier som är miljöstörande, t.ex.kärnkraftsteknologin.I skuggan av de mer välbevakade förhandlingarnaom jordbrukssubventioner inom pågår ettmer obemärkt spel om de s.k. immaterialrättsligafrågorna, TRIPs.USA har hävdat att avsaknaden av patenträtt inomett visst område skall betraktas som etthandelshinder och därför regleras i . OmUSA får sin vilja igenom kommer i de nya GATT-reglerna alla inskränkningar i patentsystemet attförbjudas. Vi tvingas då att acceptera patent påmänskliga vävnader, djur, växter ochmikroorganismer utan att vi över huvud taget hardiskuterat det här hemma.Häromdagen fick jag se en inbjudan frånIndustriförbundet och medierätt till ett seminarium om TRIPs iGATT. Om man betalade . fick man ''enunik chans för svenska företag och andraintresserade att informera sig om -- och faktisktpåverka -- slutförhandlingarna om TRIP, som nugår in i sista ronden''.Jag har inte vare sig tid eller lust att gå påIndustriförbundets seminarium för att få veta densvenska inställningen i den här viktiga frågan. Jagvill höra det av : Vilkeninställning har redovisat i ? Äravsaknaden av patent på liv ett handelshinder förSverige?Anf. 26 ():Herr talman! Det är bra att vi kan ha endebatt om handelspolitik på temat ochEuropa som verkligen har förutsättningar att görarubriken rättvisa. Europadebatter haraldrig blivit några riktiga Europadebatter. De harvarit alltför fixerade vid EG-problematiken ochdärmed i praktiken bara kommit att omfatta 12 avEuropas 34 stater, eller i bästa fall handlat bara omVästeuropa.Jag vill för ordningens skull påminna om attvänsterpartiet under en följd av år med mycket litenframgång har försökt att bredda debatten till attomfatta hela . Det har vi gjort genom attkräva att den svenska handeln skulle breddas ochinriktas på alla länder.Det har då från övriga partier funnits mycket litetintresse för en sådan breddning. Tvärtom har man ipraktiken aktivt motarbetat en sådan breddninggenom att tillåta att medverkat ihandelsbojkott av de östeuropeiska länderna. Jagtänker då i första hand på teknikembargot, somfortfarande tillämpas mot vissa östeuropeiskaländer och mot och som är etthinder för de östeuropeiska ländernas utveckling.I dag är situationen lyckligtvis en helt annan.Genom de revolutionerande omvälvningarna iÖsteuropa har det skapats helt nya förutsättningarför en handel som omfattar hela , ochdärmed också för en bredare debatt här.Nu är alla intresserade av att främja utbytet medÖsteuropa. Mitt intryck är emellertid att manåtminstone från borgerligt håll främst är intresseradav som marknad och sommarknadsekonomiskt fullskalexperiment. Det äralldeles uppenbart att extremamarknadsekonomiska idéer har starkattraktionskraft i Central- och Östeuropa.Oavsett detta är det viktigt att målmedvetetoch energiskt engagerar sig för att utveckla handelnmed f.d. statshandelsländerna i Öst- ochCentraleuropa. Det är viktigt för vår egen del föratt göra vår handel mindre beroende av de västligaindustriländerna. Det är givetvis viktigt att Sverigeockså utvecklar en solidarisk handel med u-länderutanför . Men det är också viktigt förutvecklingen i Öst- och . har''varor'' som är attraktiva på denna nya marknad.Behoven och förutsättningarna är givetvis olika iolika länder, men det finns tydliga gemensammadrag, som hänger samman med att de nu störtaderegimerna var relativt lika och med att länderna varunderordnade och starkt beroende avSovjetunionen. De gemensamma dragen är att degamla regimerna har lämnat efter sig ekonomier iolika grad av kristillstånd. Man har lämnat efter sigen nerkörd, omodern industri till stora delar föröddnatur.Man har också lämnat efter sig ett arv som är väl såtungt att bära och som kommer att vara och är ettproblem när det gäller att utveckla relationerna tilldessa länder. I stort sett alla intressorganisationerav typ fackliga organisationer,konsumentorganisationer m.fl. är djuptkomprometterade genom sitt samröre med dengamla regimen. Det gäller också många av deexisterande partierna. Är de inte komprometteradeär de svaga genom att alla former av kollektivaintresseyttringar är starkt misstänkliggjorda ochupplevs som ett minne av det förgånga.Det betyder sammanfattningsvis att man knappastunder överskådlig framtid kan bygga etthandelsutbyte på en ''fri'' handel mellanjämbördiga parter. Handeln måste vara solidariskoch närmast jämställas med u-landshandel. Detmåste vara en kombination av handel och bistånd.Sverige har varor och kunskaper som är viktiga påden nya marknaden. Vi har varor på områden somär intressanta mot den bakgrund som jag harskisserat.Svenskt kunnande och teknik på miljö- ochenergiområdet är en viktig resurs.Svenska erfarenheter av omstrukturering ochmodernisering av branscher som skogsindustri,papper, stål- och gruvindustri kan vara av stortvärde.Det är på samma sätt med delar av svensk offentligsektor, t.ex. , arbetsmarknadsverket.Jag är mycket väl medveten om att detta inte ärnågot nytt och att det förekommer insatser på dessaområden, men jag vill ändå fråga ytterligare insatser planerar regeringen pådessa områden?Många svenska storföretag är redan på plats i Öst-och och förbereder affärer eller harredan genomfört affärer. De är i flera fall för sinaaffärer beroende av exportkreditgarantier. Jag villta upp två frågor i anslutning till detta:I samband med att antog nyaregler för exportkreditgarantier krävde vi ivänsterpartiet att sådana garantier inte skulle utgåom man på goda grunder kan misstänka attexporten sker med syfte att kringgå begränsandesvensk lagstiftning. Det kan inte uteslutas attsådana fall kan uppstå vid export till någotösteuropeiskt land. Det kan gälla bioteknik,läkemedelsproduktion, och det kan gälla export avnyckelfärdiga anläggningar som inte uppfyller högtställda miljökrav eller rimliga krav på arbetsmiljö.Och jag vill fråga : Är att förhindra att statligt stöd till export utgåri sådana sammanhang?Den andra frågan är: Det finns återkommandeuppgifter om att premierna på svenskaexportkreditgarantier ligger högt i förhållande tillvissa konkurrentländers villkor. Ärhandelsminstern beredd att garantera att svenskaföretag inte hamnar i underläge gentemotkonkurrenter på grund av omotiverat högagarantipremier?Solidarisk handel med Öst- och Centraleuropamåste också innebära att öppnar sinagränser på ett generöst sätt för de produkter somde länderna har att erbjuda. Det innebär bl.a. ökattillträde för tekoprodukter och för jordbruks- ochlivsmedelsprodukter. En generös inställning tillsådan import får inte innebära att Sverigeaccepterar produkter som producerats på ett socialtoacceptabelt sätt eller att man avstår frånmiljökrav. Det är min övertygelse att detta ärmöjligt och att en sådan import inte behöver blinågot egentligt hot mot svensk produktion på deberörda områdena.Det är också av särskilt svenskt intresse att utvecklaÖstersjöhandeln. Den domineras i dageftertryckligt av handeln med . Handelmåste utvecklas med flera länder. Man har idiskussionen anknutit till Hansatraditionen. Dethar gjort vältaligt . Man kanockså anknyta till talet om som ''Fredenshav''. Verkliga förutsättningar för detta finns inomräckhåll. Utökad Östersjöhandel kan vara ettverksamt sätt att stärka de baltiska staterna i derassträvan efter självbestämmande. Svenskahandelskontor i de baltiska huvudstäderna och iandra öst- och centraleuropeiska huvudstäder ärdärför mycket angelägna.Utökad handel inom är dessutomett verksamt sätt att främja lösningen av degemensamma miljöproblem som vi har i området.Det kan dessutom vara ett sätt att balanserautvecklingen i södra måste understryka att ett utvecklat och fritthandelsutbyte är värdefullt, men att det inte är avnågot överordnat värde. Det är när handeln skerjämbördigt, när den underordnas övergripandemål, som den blir verkligt värdefull!Sådana mål är hushållning med resurser,anpassning till vad naturen och miljön tål, socialahänsynstaganden och jämn fördelning av välstånd.Handeln måste vara både fri och solidarisk!Vänsterpartiets synpunkter när det gäller EG är välkända. Vi har fler förbehåll än vadriksdagsmajoriteten har för sitt närmande till EG.Det är givetvis ett stort framsteg omförhandlingarna med EG har givit vid handen attEFTA-länderna inte behöver sänka sina gränsereller förändra sina regler när det gäller hälsa, miljöoch säkerhet.Det verkar som om de som sjunger EGs lov harglömt bort att EG också kännetecknas avmassarbetslöshet och massfattigdom.Anf. 27 ():Herr talman! Det känns nästan högtidligt att ståhär när vi nu har fått en heldagsdebattrubricerad och . Under de två årmiljöpartiet har funnits i har vi gjortupprepade försök att få just och EG-fråganpå dagordningen. Det är väl inte så ofta som vi harlyckats.Debatten har varit bra och ibland klargörande. Deflesta, har det visat sig, vill inte ha det EG som finnsi dag, utan man vill ändra litet grand här och litetgrand där. Det är egentligen det EG man självdrömmer om som man vill ha. Några har ocksåblandat ihop och EG. Vi i miljöpartietsäger ja till , men det innebär inte att visäger ja till EG.Nic har blandat ihop dessa två saker.Dessutom kunde han inte låta bli att komma medden vanliga terminologin om italarstolen. ser rött när han ser grönt.Nic tror att vi är emot allt som hanföreträder. Det kanske är så. Jag förstår inte hurNic kan klara av att heta . Hankanske borde döpa om sig till Blåvall.Moderater och folkpartister vill att vi skall hamedlemskap i , och de har inte tyckt att det ärså mycket att resonera om här i , utan atttiden och industrilobbyisterna får göra sitt. Nuhörde vi att det skall bli en valfråga och det är välbra så, men jag säger: ''Det är så dags då''. Det ärinte så konstigt att frånvaron av debatt i riksdagenhar tolkats som om regeringen och förhandlarnahelst vill göra upp det här själva över folkets och defolkvaldas huvuden. T.o.m. EG-debattörer i vårtgrannland reagerar och säger att avsaknaden av enbred svensk EG-debatt är farlig för hela Norden.EG är inte bara ett hot mot den nationellasjälvständigheten, utan också mot fullsysselsättning, aktiv miljöpolitik och generellvälfärds- och jämlikhetspolitik. Detta säger , som är ledare för ''Nei till EF'' i , iDN i förra veckan.Men självständighets- och demokratifrågorna harsocialdemokraterna inte velat diskutera så mycket,utan man har i huvudsak koncentrerat sig påneutralitetspolitiken. Men neutralitetspolitiken hari och med regeringsförklaringen förra veckanfaktiskt också blivit litet svävande tycker jag, ävenom gjorde vissa förbättringar här idag.Man börjar undra var det politiska maktcentrumeti finns, och om regeringen alls tycker att detär här i som debatten skall föras när viskall ta viktiga beslut för framtiden. görspolitiken upp i andra kammare och i andrasammanträdesrum än i och också vid''round tables'' ute i . Energipolitiken,skattepolitiken, TV-politiken och trafikpolitiken ärbara några exempel på detta. Är det så EG-fråganockså skall hanteras, ?Vi kan ha olika uppfattningar om EG och om deninre marknadens fördelar och nackdelar. Men viborde vara överens om att ett absolut minimikrav ien demokrati är att alla fakta skall läggas på bordetnär den gemensamma framtiden står inför ettavgörande beslut, hur obekväma de än må vara.Den bistra sanningen är alltid att föredra framförden söta lögnen! Är det av ren och skär omtankesom svenska folket skall invaggas i tron att vi kanplocka russinen ur EG-kakan utan att vi självabehöver täppa igen hålen efter russinen med någotannat? En sådan omtanke hör inte hemma i endemokrati med självständiga och tänkandemänniskor.Vi står nu inför den största samhällsomställningennågonsin i nutida historia, det har flera varit innepå. Ett systemskifte, folkhemsmodellen skallersättas av något annat -- och rasande fort skall detgå. och skall enligtplanerna inrättningen i EG-ledet vara klar. Ävenom inte avtalet träder i kraft före den 1 januari 1993är tidtabellen i EES-förhandlingarna ännu meroptimistisk. ''Siktet är inställt på att slutföraförhandlingarna .'' Samma tidpunktkom och EG-kommissionensansvarige för utrikesfrågor, vice president , fram till vid det årliga högnivåmötetden . Målsättningen är ett slutgiltigtavtal . Det är om tre fyramånader det!Vad är det egentligen som håller på att hända såsnabbt utan folkets deltagande? Vi måste ställafrågor som:Vad syftar integrationsprocessen egentligen till ochvad syftar de fyra friheterna för pengar, tjänster,arbetskraft och varor till? Mitt svar blir: Att skapaekonomisk tillväxt och en storskalig inre marknadoch att producera varor där det är lönsamast, vilketinnebär centralisering, sammanslagningar ochstorskalighet.Vilket är det som skall förverkligas? Mittsvar blir: En politisk union och en ekonomisk ochmilitär stormakt.Hur viktig är den nationella självständigheten?Mitt svar blir: Den är så viktig -- och det visar ocksåvår grundlag -- att endast i begränsadomfattning kan överlämna beslutsrätten till enöverstatlig organisation.