prot · GE0918 · 1990-11-06 00:00:00 — Det fanns väl någon politisksubstans bakom som skulle motivera att man idenna kammare, från denna talarstol,kommenterade, redovisade och utvecklade det härförslaget. Men inte ett ord har sagts. Jag måste sägaatt jag sällan under mitt numera ganska långapolitiska liv har varit med om en sådanförvånansvärd händelse som denna som jag harupplevt här . Först uteblev tvåpartiledare, och sedan har deras ersättare dessutominte ett ord att säga om detta som har varit påledarsidorna nu och harkommenterats från alla tänkbara och otänkbarahåll. I det seriösa programmet Godmorgon världensatt två personer, visserligen var de förmodligenborgerliga, och sade att detta förslag har avgjortvalrörelsen.Jag skall återkomma till detta. Jagvill emellertid först som vanligt svara på en del avde frågor som har ställts och kommentera desynpunkter som har framförts från tidigare talare.Lars menar att finansministern uppträdersom om det är brist i kassan. anser attvi inte behöver vidta några finanspolitiska åtgärdermot de problem som vi nu upplever. Det här germig kalla kårar utefter ryggen. Det är nämligenprecis den inställningen som ledde till de borgerligabudgetunderskotten och i börjanav 80-talet och som gjorde att vi lånade tillmotsvarande av vår bruttonationalprodukt.Om vi inte hade haft dessa lån att betala av,hade vi kunnat sänka momsen från till 15 %.Är det den sortens politik som en borgerlig regeringskall börja föra igen och lägga på framtidagenerationer sådana bördor? Även BirgitFriggebos inlägg andades att det inte var sånödvändigt med någon finanspolitisk åtstramning.Moderaterna har ju en budget som, kombineradmed skattereformen, innebär en brist på 47miljarder kronor, medan däremot stårför i stort sett samma budgetbalans somsocialdemokraterna. Bara som ett exempel på vaddetta alternativ skall klara av kan jag nämna att detär en skillnad på 46 miljarder i synen på den budgetsom vi nu arbetar med. Inte kan väl folkpartietrimligen gå över och så radikalt förändra sin syn påbehovet av en rimlig finanspolitik.Den andra fråga som kom upp gällde förslaget omsjuklön. Det är riktigt att vi inte föreslår att man nuskall införa 14 dagars sjuklön. Skälen till det är attdet för oss är oerhört viktigt, om vi skall göra dessabegränsningar i sjukförsäkringen, att de blirlikvärdiga, att de för alla grupper slår i princip påsamma sätt. Om man skall kunna göra detta på ettrimligt och någorlunda enkelt sätt ärförutsättningen faktiskt att vi inte har dennasjuklön. Därför tycker jag att den somargumenterar för att det är motiverat att göra vissabesparingar på sjukförsäkringen ändå måstefundera över om det då inte är rimligt att dedrabbar alla i princip lika. Det kan ju inte vararimligt att privatanställda arbetare är de enda somskall drabbas.Birgit tog upp frågan om författningenoch använde faktiskt ungefär följande ord:Socialdemokraterna vill klamra sig fast vid maktengenom att börja manipulera med vårt valsystem.Här sägs det ena minuten att ärpraktiskt taget lika stora som socialdemokraterna iopinionsundersökningar, och nästa minutframställer man det som om vi socialdemokraterskulle genomföra detta bara för att klamra oss fastvid makten. När en ledamot avkonstitutionsutskottet dessutom använder sådanaord om det valsystem som används i ,i , i och i en lång rad andraländer, så tycker jag att debatten förs ned på enmycket låg nivå. Jag har gång på gång försökt taupp den här diskussionen och sagt att jag i principär anhängare av ett proportionellt valsystem. Jaghar varit med om att utarbeta det nuvarandevalsystemet. Men i detta finns det i så fall också enmanipulering, och det gäller 4-procentspärren. Inteheller detta valsystem är alltså ett absolutprorpotionellt valsystem.Om emellertid man med denna författning inte kanskapa handlingskraftiga regeringar, kommerdemokratin förr eller senare att råka in i en allvarligkris. Och det är jag inte den första att säga. Dettavarnade för under hela dendiskussion som föregick den nuvarandeförfattningen. Och visst har vi fåtterfarenheter som ger oss anledning att fundera överdessa frågor utan att , som BirgitFriggebo gjorde, förfalla till en renvulgärargumentation. Vi menar allvar med vårinbjudan till de övriga partierna om en beredningav författningsfrågorna. Då får vi se hur långt vi kankomma. Vi kommer att eftersträva en bred enighet.Vi kommer icke att kunna diktera i denna fråga,och det vet blir lika förvånad när tar uppenergipolitiken och ställer frågan vad vi syftar tillmed energipolitiken. , ochsocialdemokraterna har faktiskt haft tvåöverläggningar. Och jag tror att alla parter äröverens om att det har varit bra överläggningar. Vihar lagt upp ett arbete, och vi skall träffas nästagång . Jag vill därför ställa en motfrågatill . Tänker inte fullföljadetta samarbete? Vad innebär på den här punktendeklarationen som har gjort tillsammansmed ?När det gäller EG-frågan upplever jag det som omman från och närmast ärirriterad över att socialdemokraterna har lämnatsitt förslag, som innebär att vi anser att riksdagenskall klargöra de mera positiva stämningar som vinu upplever finns i EG-frågan och att vi uttalar våraambitioner om medlemskap. Jag vet inte omfolkpartiet och hade tänkt sig att fåleka själva på denna planhalva och att de ärirriterade över att socialdemokraterna uttrycker enuppfattning.Olof ställde frågan hur det blir om EGbeslutar sig för att bli en försvarspolitisk union. Ja,då är ett EG-medlemskap självfallet inte förenligtmed svensk neutralitetspolitik. Men jag harpersonligen mycket svårt att tro att EG skulle gå åtdet hållet. Jag är ganska övertygad om att det blirNATO som även fortsättningsvis kommer att hadetta ansvar. Men eftersom harställt frågan vill jag gärna svara på den.Till vill jag säga att tänk om dåvarandevpk hade orkat ta ett ansvar då LarsWerner och jag förde vissa samtal. Och jag troddedessutom att vi hade en överenskommelse. Menproblemet är ju att , när det harkommit till kritan, alltför ofta inte har orkat medatt fatta de beslut som är nödvändiga om man skallbedriva en långsiktig och ansvarsfull politik. Attvara radikal, , innebär inte att man ivarje ögonblick ställer upp för det som ärkortsiktigt populärt. Om man vill vara ett radikaltparti, med ett inflytande över politiken, måste manockså orka fatta impopulära beslut, just för attklara de långsiktiga målen. I detta sammanhang villjag öppet och direkt till säga attvänsterpartiet kommunisterna, nuvarandevänsterpartiet, på den här punkten har varit enbesvikelse och har ett stort ansvar föratt vi tvingas vidta vissa åtgärder. Om vi hadeangripit problemen hade dekunnat mötas med mindre besk medicin.Claes Roxbergh ville att jag från talarstolen i dagskulle utlova en folkomröstning i EG-frågan. Dettänker jag inte göra. När det gäller köp av mark ochföretag får vi redan i en EES-överenskommelse,om vi vill ha en sådan, finna oss i att ungefär sammaregler och villkor som gäller för oss i andraeuropeiska länder också måste gälla för dessaländer hos oss.När det gäller författningen har jag redan besvaratClaes Roxberghs fråga.I övrigt är inlägg uppriktigt sagtoerhört svårt att föra en debatt om. Det var intenågot ovänligt, utan bara ett konstaterande -- jagupplevde det så. Vad som förvånar mig är attmiljöpartiet inte ser de möjligheter som växerfram i och våra möjligheter att vara medoch påverka detta större sammanhang. Tag t.ex.miljöproblemen: dem kan vi inte angripanationellt, var och en inom sina egna gränser. Skallvi klara miljöproblem måste det bli ettökat samarbete. Då måste vi vara med så långt sommöjligt i det samarbetet. Jag upplever det som ommiljöpartiet ville dra ner gardiner och tro att mandärmed löser problemen och kan förverkliga sinapolitiska idéer. Jag tror inte det. Jag är tvärtomövertygad om att vi för att förverkliga de idéer somsocialdemokratin står för när det gäller fullsysselsättning, rättvisa, nord--syd-dialogen och inteminst miljön måste kraftigt bygga ut det europeiskasamarbetet.Mycket av det som händer, sägs och skrivs i dessadagar om problemen i svensk ekonomi och omregeringens åtgärder verkar säkert både obegripligtoch motsägelsefullt för många. Det påstås å enasidan att svenska folket har det bedrövligt. Det kanman bl.a. läsa i . Det ser man iSvenska arbetsgivareföreningens annonser, ochCarl Bildt hjälper till med svartmålningen. Vi fårständigt höra att folk i andra länder har det mycketbättre. Å andra sidan påstås att vi har det alldelesför bra i vårt land. Vi arbetar för litet, vi har förmånga förmåner och rättigheter och vi får alldelesför mycket gratis via den gemensamma sektorn.Hur går det ihop? kan man undra. Vad vill de sompåstår detta göra åt problemen? ''Ner med deoffentliga utgifterna'', krävde en av våra främstanäringslivsföreträdare i en tidningsintervju . ''Låt folk spara till det de behöver: skola, sjukvård,pensioner och vad det nu kan vara. Då får pengarnaoch livet ett värde och företagen ett bättre klimat. ''Så säger en person som har ärvt en av de störstaförmögenheterna i . Då blir det litettydligare. Det är nästan undantagslöst de somtjänar mest pengar och som har ärvt pengar ochposition som också vet mest om hur man värnar omprivilegier och förmåner. Jag påstår att det är så.Nu är det inte bara vårt land som har vissa problem.I , som har en inflation nästan likahög som vår, har man en arbetslöshet på . IDanmark går var tionde löntagare arbetslös. IHolland är man bekymrad över att var sjättearbetstagare är sjuk eller hemma från arbete i varjedag. kämpar efter med enormaekonomiska problem. Tillväxten är låg,arbetslösheten hög och dollarns värde sjunker.Ovanpå detta sliter man med ett gigantisktbudgetunderskott. Det finns inga storavälfärdssystem att reformera eller skära ner.Utbildningssystemet befinner sig i kris. 37 miljoneramerikaner saknar sjukförsäkring. Nästan enfjärdedel av barnen och hälften av de svarta lever ifattigdom. Någon socialdemokrati finns inte där attskylla på, inte heller någon stor offentlig sektor. Istället har amerikanerna länge levt som högern ochnäringslivet här hemma förespråkar och verkligenfått spara till det man behöver: skola, sjukvård,pensioner m.m.Jag upplever det så att det finns starkahögergrupper som ser i det som sker enmöjlighet att också i vårt land knäcka facken ochförsvaga löntagarnas position. Man ser en chans attmontera ner den offentliga barnomsorgen,sjukvården och äldreomsorgen, att sänka skattenför de högavlönade och låta vanliga löntagare få detsämre genom att slå sönder den generellavälfärden.Svenska arbetsgivareföreningens ordförande harnyligen uttalat att det bara är polisen, domstolarnaoch försvaret som inte skall privatiseras. De pengarsom sparas in på att människor själva får betalabarnomsorg, sjukvård, äldreomsorg,sjukförsäkring och pension skall gå till företagengenom en sänkning av arbetsgivaravgiften. Den härframtidsvisionen stämmer i stora drag överens medmoderaternas framtidsprogram, där det sägs att detbara är i familjen och i dess närhet som vi förmåratt bry oss om varandra.Vi socialdemokrater ser i stället problemen iekonomin som en utmaning. Vi vill bemästra demgenom att långsiktigt garantera tryggheten. Därförtar vi nu itu med det som inte fungerar bra i vårtnuvarande välfärdssystem. Vi vill få stopp påinflationen och räntehöjningarna, så att folk kan fårimliga mat- och boendekostnader. Vi vill skapafler alternativ inom vård och omsorg, utan atträttvisan sätts på undantag. Framför allt vill vi slåvakt om sysselsättningen. Här går den storaskiljelinjen. Jag upplever det som så atthögergrupperna vill använda den nuvarande krisenför att införa ett helt annorlunda samhälle, medansocialdemokraterna vill angripa de ekonomiskaproblemen för att garantera möjligheternalångsiktigt och trygghet i arbetet. Vi har faktisktunder vår tid sänkt de offentliga utgifterna från66 % till . Vi har tagit bort budgetunderskottetpå 90 miljarder. har de svenskaindustriinvesteringarna och exporten fördubblats.Vi har haft full sysselsättning , medanmiljoner och åter miljoner människor utomlandshar gått utan arbete.Vad är det då för problem ? För det första ärinflationen för hög. För det andra är tillväxten förlåg. Vi har höjt våra löner med i genomsnitt 28 %samtidigt som tillväxten har varit . Därförmåste vi nu få ner löneökningstakten. Det är därförvi har tillsatt den s.k. Rehnberggruppen. I och medskattereformen får vi en ny chans att nästa årradikalt dämpa löneökningstakten och växla omfrån inflationslöner till reallöner.Vi måste få fart på tillväxten i . Det ärtillväxten som avgör om vi fortsättningsvis skallkunna bygga ut och förbättra både vår privataekonomi och vår välfärd. Därför inriktarregeringen sin politik på just dessa två områden:växla ner inflationen och skapa större tillväxt.Det blev en akut kris . Vad somhände var att vi fick spekulationer om en näraförestående devalvering. Då försvann storasummor ut ur landet. Det flödet måste ovillkorligenstoppas. Det gjorde regeringen dels genom attriksbanken höjde räntan, dels genom att snabbt gåut och deklarera att en devalvering är utesluten ochatt den vägen är stängd. meddeladeregeringen att den inom skulle presenteraåtgärder för att komma till rätta med deunderliggande problemen i den svenska ekonomin.Vi gav ett tidigare besked än vad vi annars skulle hagjort i budgeten . Alltså gav vi ett beskedom att inte skall devalvera. Vi skall klaravåra problem och bördorna skall fördelas rättvist.Hur skall det här i praktiken gå till? För det förstahar vi deklarerat att vi eftersträvar ett nyttriksdagsbeslut om Europapolitiken, som tydligareklargör ambitioner att bli medlem av EG.För det andra föreslår vi utgiftsminskningar med 15miljarder kronor. Vi måste få stopp på utgifternainom socialförsäkringssystemet. De ökarautomatiskt år med mycket stora belopp,medan intäkterna inte alls ligger på samma nivå. Viföreslår en sänkning av sjukförsäkringsersättningentill , från fjärde dagen90 % ersättning, samt en sänkning av ersättningenvid vård av sjukt barn till 80 %.För det tredje lägger vi fram en rad förslag som iframtiden kommer att skapa bättre förutsättningarför tillväxt och för långsiktig garanti av tryggheten,genom att rätta till brister och trögheter i vårtnuvarande välfärdssystem. Här är vi faktiskt redani gång. Vi har vidtagit en rad åtgärder. Vi har lagtom skattesystemet och förnyatarbetsmarknadspolitiken. Vidare håller vi på medarbetslivet. Det har avsatts förändamålet. Vi har påbörjat förändringar avsocialförsäkringssystemen. Jordbrukspolitiken harlagts om, och vi har påbörjat en genomgripandedecentralisering av skolan. Och går vi i den härskrivelsen vidare.Vi vill se över den statliga administrationen ochdärmed göra den effektivare och mer anpassad till90-talets krav. Vi föreslår en samordning avsjukförsäkringen och sjukvården för att förbättrakvaliteten i vården och korta köerna tilloperationer och annat.Vi menar att tiden är mogen för en närmaresamverkan mellan barnomsorg och skola. Får vi enmer flexibel övergång när barnen är mellan sex , kan vi utnyttja resurserna på ett effektivareoch bättre sätt. För att stärka den svenskakonkurrenskraften och bidra till högre tillväxtförbättrar vi villkoren för högre utbildning.Vi effektiviserar statens förvaltning avförmögenheter. t.ex. görs om till ettaktiebolag. Hela näringspolitiken inriktas på attöka konkurrensen och stimulera till nyföretagande.Sverige verkar internationellt inom de s.k. GATT-förhandlingarna för att sänka gränsskyddet inomjordbruket, så att vi därmed får billigare mat. Fårvi mot förmodan inget förhandlingsresultat,återkommer regeringen i denna fråga till riksdagen.Till slut vill jag, herr talman, ändå själv dra någraslutsatser av det nya samarbete som har signaleratsmellan och moderaterna.För det första har naturligtvis högern förstärkts.Om den saken råder det inget tvivel. BengtWesterberg och har tidigare med storkraft kritiserat på en rad avgörandepunkter.Så sent som för 14 dagar sedan skrev BengtWesterberg i att moderaternagenom att liera sig med särintressen för en politiksom leder till nationens fall. För inte så länge sedanskrev han i samma tidning: ''Om man, sommoderaterna vill, skulle minska skatterna med150--skulledet inte vara möjligt att ens upprätthålla dagensstandard i den offentliga sektorn. -- -- -- Denmoderata skattepolitiken är mot den härbakgrunden ett hot mot välfärden. ''hade också för några veckorsedan ett meningsutbyte med Svenska Dagbladetsledarsida om familjepolitik som han ihårda ordalag fördömde. Och skrev BengtWesterberg i : ''Det moderatabudskapet blir allt tydligare och alltmer oroande.De offentliga insatserna skall minskas, skatternasänkas kraftigt och människor i ökad utsträckningsjälva betala för välfärden. -- -- -- Detta är förfolkpartiet en oacceptabel politik. Vi liberalerkommer aldrig att medverka till att dengenomförs.'' Det skulle vara intressant att få enkommentar från dem som är nyasamarbetspartner.För det andra har vi fått en större ideologiskklarhet. Artikeln av och måste innebära att är berett attsläppa sina ambitioner. Det är väl inte så attmoderaterna skall göra alla eftergifter. Återigenvisar det sig att hade rätt när hansade: Socialliberalismen är en ömtålig planta somtrivs bäst i hägnet av en stark socialdemokrati. Närsocialdemokratin går framåt starkt kommersocialliberalismen. När högern är stark, som den ärnu, blir det sämre med socialliberalismen.För det tredje har socialdemokratin fått en tydligmotståndare. Vi har upplevt enganska speciell situation. Nästan all debatt harkretsat kring socialdemokratin, och vi har fåttmycket litet debatt om alternativen. kommer deborgerliga partierna, framför allt ochfolkpartiet, inte ifrån att diskutera, även om detgörs ett försök . I längden är det omöjligt attkomma ifrån en diskussion. Man kommer atttvingas att diskutera ett borgerligt alternativ. Hurblir det med skatterna och skattereformen? Jagställer för sjätte gången i en stor debatt frågam ommoderaterna har gett upp sitt motstånd motskattereformen eller inte. Hur blir det med energin,Europapolitiken och familjepolitiken?För det fjärde: Det som skulle bli en manifestationav borgerlig enighet blev ju i realiteten enmanifestation och demonstration av borgerligoenighet på grund av att inte fickvara med på utspelet. Orsaken var alltså, som detsades, inställning i EG-frågan. Men denverkliga avsikten måste rimligen ha varit attförödmjuka centern.För det femte blir det svårare att styra . Delsblir det efter vad som har hänt svårare att kommaöverens över blockgränserna, dels blir det svårareför en borgerlig majoritet att regera. Kom ihåg hurdet var i . Vi hadetrepartiregering, tvåpartiregering ochenpartiregering. Gång på gång sprack enighetenoch samarbetet. Och se på . Denborgerliga majoriteten satt bara , trotsborgerlig majoritet i . har det nu funnits borgerlig majoritet.Vid båda tillfällena har de borgerliga försökt attregera, men har de fått ge upp.Vi socialdemokrater har visat att vi är beredda attsamarbeta över blockgränserna, när det har varitnödvändigt för ekonomin och för landet. Vi harvarit beredda att ta ansvar också för mindrepopulära beslut, och vi har förvisso fått betala ettpolitiskt pris för detta. De förändringar av politikensom vi nu redovisar i skrivelsen till har tillsyfte att värna om det som har gjort till ettbra land att leva och bo i: rätten till arbete, rättentill ekonomisk och social trygghet för alla. Det ärvår förhoppning att vi i skall kunnaåstadkomma en majoritet för de här åtgärderna. Viär övertygade om att de är motiverade, att de ärlångsiktigt nödvändiga och att de behöverförverkligas -- både de som verkar på kort sikt ochde som har ett mer långsiktigt syfte för att Sverigeockså , , skall vara ett braland att leva och bo i.Anf. 7 () replik:Herr talman! Statsministern måste vara illa trängd.Här har han begärt en debatt med anledning avremissen av den ekonomiska skrivelsen tillutskottet. Sedan lägger han ut texten om alltmöjligt annat som om det vore en allmänpolitiskdebatt.Jag skall i princip hålla mig till ämnet för dagen,dvs. den ekonomiska krisen, regeringskrisen. Menförst en kommentar till utfall moten artikel som och harskrivit. I artikeln klargjordes att ochfolkpartiet strävade efter en borgerligmajoritetsregering och att de har gott hopp om attäven skall ställa upp. Det är självfallet intenågot färdigt heltäckande regeringsprogram. Någotsådant skrivs inte i en tidningsartikel. Med det är enviktig byggsten i den borgerliga allians som vi hartalat om sedan regeringskrisen . Det krävspå andra områden nya byggstenar tillsammans medcentern och . Förutsättningarna för enborgerlig allians är en klar politik i sakfrågorna,men samverkan för samverkans egen skull tror viinte på.En politik enligt de sex punkter som tas upp iartikeln skulle betyda en ekonomisk politik som,till skillnad från den som förs, skulle kunnaåterföra till balans och tillväxt.En av de sex punkterna handlar om skattepolitiken.Låt mig svara på och OlofJohanssons frågor om synen påskatteomläggningen.Det torde vara allom bekant att ochfolkpartiet inte är överens om denskatteomläggning som håller på att genomföras.Vår viktigaste invändning är att skattetrycket intesänks. Men och är överensom att en borgerlig regering efter nästa val skallsänka skattetrycket. Jag hoppas att centerpartietställer upp på den linjen. Att socialdemokraternaskulle göra det vågar jag inte hoppas på.Jag tror att i detta sammanhang börfundera över situationen inom sitt eget parti i ställetför att oroa sig för hur en borgerlig regering skallformas efter valet. Om rösterna fördelar sig ungefärsom dagens opinionssiffror visar, kan intesocialdemokraterna som lita på att någotvänsterparti ställer upp som stöd. Då blir frågan:Med vilket parti eller vilka partier tänkersocialdemokraterna ingå i koalition, och var har niert gemensamma regeringsprogram?Så skall jag gå över till att tala om krispaketet.Statsministern hävdade utan minsta bevisning attpaketet skulle ha gjort verkan. Möjligen tänker hanpå att marknadsräntan har gått ned litet grand --fattas bara annat! Farhågorna för en omedelbardevalvering har skingrats med hjälp av den kraftigaräntehöjningen, men långt ifrån alla de femprocentenheterna har återtagits. Tvärtom får viräkna med att marknadsräntan även efter dettaryck stannar kvar på en högre nivå än tidigare.Statsministern kan väl inte mena attbostadskrediter på 15--är någonting som vinormalt skall leva med framöver. Ränteskillnadengentemot omvärlden, som brukar vara 2--, harnu stigit till det dubbla. Den differensen beror intepå något annat än en förväntan om en kommandeförsvagning av kronkursen. Sedan krispaketetpresenterades har Stockholmsbörsen gått ned medytterligare , vilket vittnar om en beståendemisstro mot ekonomi. Samma innebördhar de internationella kreditvärderingsinstitutensbeslut att överväga en nedgradering av Sverige.Detta skedde sedan man hade tagit del avkrispaketet.Trots all sin ordrikedom förklarade statsministerninte varför viktiga principställningstaganden, t.ex.beträffande EG, saknades i den ekonomisk-politiska propositionen, liksom också iregeringsförklaringen för någon månad sedan.Ta exemplet med sänkningen av skolåldern -- ensak som vi moderater har verkat för länge, främstav pedagogiska skäl, men som socialdemokraternaalltid envist har röstat ned. svänger man heltoch lägger fram just detta förslag, som en följd avatt valuta strömmar ut ur landet. På vilka grunderföreställer sig regeringen att en flexibel skolstartskall få kapitalplacerare att återfå tron på ?I sin desperation drog till meduttalandet att vi moderater siktar på ettbudgetunderskott på . Detta äroch förblir en lögn. Vi är naturligtvis inte emotutgiftsminskningar. Tvärtom har vi länge framförtkrav på sådana, som vi starkt beskjutitsav socialdemokraterna. Men syftet har varit attskapa utrymme för skattesänkningar och att i övrigtfå till stånd strukturella förändringar. Jag ärövertygad om att nyckeln till enförtroendeskapande omläggning av denekonomiska politiken är en systematisk sänkningav skattetrycket.