prot · GE0928 · 1990-11-20 00:00:00 — Jag delar i grunden BarbroWesterholms uppfattning i den här frågan. Skälettill mitt svar är just det som med, att vi har gett genteknikutredningen iuppdrag att pröva de etiska frågorna och deproblem som rör etiska diskussioner. Då är detrimligt att genteknikutredningen åtminstone får gåin mer i detalj på frågorna, innan man lyfter ut ensådan här speciell fråga. Jag känner också till detintresse och den grupp av kunniga forskare somfinns på det här området.Anf. 26 ():Herr talman! Det är bra att vi delar dengrundläggande inställningen. Jag tycker att det ärbekymmersamt att detta drar ut . Det ärinte bara de blödarsjukas behov av blod det handlarom, utan det är också andra patientersblodförsörjning som kommer in i bilden. Vi harbrist på den varan. Jag skall göra mitt bästa igenteknikberedningen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:176 omtandsköterskors yrkes- och arbetsskadorAnf.27 Socialminister ():Herr talman! har återkommit medfrågan om varför tandsköterskor särbehandlas isina försök att få sina skador klassade som yrkes-eller arbetsskador.Enligt har ännu fleratandsköterskor blivit allvarligt skadade av sittarbete med kvicksilver i amalgam. Trots att de harintyg från mycket kvalificerade läkare på att derasskador härrör från arbetet med kvicksilver, uppgerSiw att de konsekvent nekas att fåskadorna klassade som yrkes- eller arbetsskador.Bevisregeln i 2 kap. 2 § lagen omarbetsskadeförsäkring (1976:380) är lika för allayrkesverksamma på den svenska arbetsmarknaden.Har någon, oavsett yrke, varit utsatt för skadliginverkan i arbetet skall således en skada som haneller hon ådragit sig anses vara orsakad av dennainverkan, såvida inte betydligt starkare skäl talaremot det.Det förhållandet att tandsköterskor inte får sinaskador godkända kan, mot bakgrund av vad jagnyss sagt, därför inte förklaras på annat sätt än attdet föreligger svårigheter att i det enskilda falletfinna tillräckligt stöd för ett samband mellankvicksilverexpositionen och den aktuella skadan.Någon särbehandling av tandsköterksor får ochskall inte förekomma.Anf.28 ():Herr talman! Jag ber att få tacka ministern försvaret. Låt mig börja med ett litet papper somkemikontoret har gett ut med jämna mellanrum.Där står det följande: Kvicksilver är ensilverglänsande flytande metall utan lukt, avgerångor särskilt vid uppvärmning, gift. Under rubriken hälsorisk står det:Giftigt vid inandning, farligt vid hudkontakt.Vidare står det: Vid risk för bildning av ånga,använd så långt som möjligt slutna system, i annatfall kan mekanisk ventilation och pumputsugbehövas. Längre ned står det sedan om personligskyddsutrustning.Jag vill för ministern påtala bl.a. följande: Att närdet gäller profylaxtandsköterskor och hygienisterhar de som vi andra människor bara två händer ocheftersom de aldrig har någon assistans har de aldrignågon hand ledig för det här högvolymsuget somman rekommenderar.Så sent som på 1970-talet gick man, iundervisningslitteraturen för tandvårdspersonalen,ut med varningen att kvicksilvret i amalgametkunde skadas av hud och svettrester. Det stod inteett ord om att kvicksilver mycket lätt tas upp avhuden. Så sent som , , finns det ingasärskilda föreskrifter för hur man skall behandlaamalgam som till består av kvicksilver.I dag är det närmare 200 tandsköterskor somgenom mångårigt arbete har blivit skadade avdetta. Trots att de kan visa upp läkarintyg frånexperter som t.o.m. sitter i socialstyrelsenstungmetallgrupp får de inte sin skada klassad somyrkes- eller arbetsskada. Vad kan detta bero påministern? De har ingen realistisk chans att kommamed bevis när inte ens experter hjälper.Anf. 29 Socialminister ():Herr talman! Det finns inga praxisfall frånförsäkringsöverdomstolen som rör tandsköterskor.Försäkringsrätten för har ioktober, efter hörande av , meddelaten dom just i ett sådant här fall. Skadan godkändesinte som arbetsskada men domen är överklagad.För närvarande ligger detta mål hosförsäkringsdomstolen för prövning.Siw fråga utgick ifrån atttandsköterskorna särbehandlas ur lagsynpunkt.Enligt lagen skall inte någon yrkesgruppsärbehandlas, de får inte och de skall intesärbehandlas. Men det är självklart att dessaarbetsskadeärenden måste prövas enligt gängsepraxis och enligt gängse hantering iförsäkringsdomstol och försäkringsöverdomstol.Det finns bara denna väg att gå lagligt och juridiskti , ingen annan väg.Den andra frågan som var inne påhandlade om det förebyggande arbetet. Detta är enfråga som hänger samman med den tidigare,eftersom eventuella skador uppstår där. Men det äräven en fråga om hur arbetsmiljön förtandsköterskor och tandhygienister ser ut. Det ärkanske en fråga som vi får ta upp i ett annatsammanhang.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tog upp detta som kemikontoretpekat på just därför att det visar på att det inte voreorimligt om den personal som i kanske 20--hararbetat under sådana förhållanden blivit utsatta förgiftiga ångor och hudpenetration av kvicksilver.Det skulle vara logiskt att misstänka att det liggeren hel del i detta när de klagar över att de är sjukaoch att de skall behandlas rätt. De har, som jag sade, tagit kontaktmed läkare som är experter och t.o.m. sitter itungmetallgruppen för . Dessa intygunderkänns och överprövas avriksförsäkringsverket, av deras förtroendeläkaresom, till skillnad från experterna, inte har denpersonliga kännedomen på samma sätt.Anf. 31 Socialminister ():Herr talman! Jag är medveten om att detta foruminte är till för att svararen skall ställa en fråga, menjag måste fråga : Vad anser socialministern skall göra?Anf. 32 ():Herr talman! Tack så mycket socialministern. Jagskall passa på tillfället att lämna över en massapapper om jag får det. Jag hoppas attsocialministern särskilt sätter sig in i detta ärendefrån början till slut. Jag är särskilt engagerad i dettadärför att det gäller kvinnor. Det är inte barakvinnor, det är även män. Det är ett antaltandläkare som har dött i en sällsynthjärntumörsjukdom. Det hade varit befriande omministern följt ett eller flera ärendens gång frånbörjan till slut för att se hur dessa tandsköterskorbehandlas. Jag tycker att det hade varit befriande.Anf. 33 Socialminister ():Herr talman! Om det är så enkelt att befria SiwPersson skall jag göra det . Jag har följtett par av dessa fall mycket noggrant. Jag är faktisktmycket väl insatt i detta. Men min fråga är: Vadanser att jag skall göra åtriksförsäkringsverkets expertbedömning och åt attförsäkringsdomstolarna inte dömer enligt SiwPerssons uppfattning? Det är en mycket intressantfrågeställning som jag gärna skulle vilja ha ett svarpå.Anf. 34 ():Herr talman! Det hade varit bra om socialministernhade skrotat den överprövning som vi har medförtroendeläkare och förtroendetandläkare och istället litat helt på de experter som finns. Men jagvet att ministern aldrig skulle gå med på detta. Honskakar dessutom redan på huvudet. Det är mycketallvarligt detta med en överprövning av läkare ochtandläkare som inte känner de enskilda patienternapå samma sätt som de experter som i tidigare skedehar kommit i kontakt med dem. Jag vet attministern tycker det är att svära i kyrkan när manifrågasätter riksförsäkringsverketsförtroendeläkare och förtroendetandläkare.Anf. 35 Socialminister ():Herr talman! Det handlar inte om att jag anser attnågon svär i kyrkan, och det handlar heller inte omatt ha någon uppfattning om riksförsäkringsverketsförtroendeläkare. Det är i stället fråga om etträttssystem och huruvida detta skall fungera lika föralla grupper enligt den lag som har tagitställning till och fattat beslut om eller inte följa denlag som har fattat beslut om. Enligt minmening skall man följa den lag som harfattat beslut om till dess att ändrar lagen.Anf. 36 ():Herr talman! Det är en önskedröm att vi har ettsystem som behandlar alla lika. Jag har i den härfrågestunden pekat på flera fall där människor intebehandlas lika inför lagen. Till skillnad från vadsom gäller för andra yrkesgrupper, spelar det ingenroll vilken bevisföring dessa människor kommerfram med, eftersom den i alla fall underkänns.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:185 om assisterandetandvårdspersonalAnf. 37 Socialminister ():Herr talman! i harfrågat mig när regeringen avser att lägga fram enproposition med förslag till ändring avbehörighetsregleringen för assisterandetandvårdspersonal.Utredningen för översyn av vissa ansvarsfrågorinom hälso- och sjukvården har avlämnatbetänkandet (Ds S 1986:10) Behörighetsregleringför assisterande tandvårdspersonal. Betänkandethar remissbehandlats.Avsikten är att regeringen skall förelägga riksdagenförslag om ändringar i behörighetslagstiftningen ibörjan av år 1991.Anf. 38 iVårgårda (c):Herr talman! Först vill jag tacka statsrådet för detganska positiva svaret på min fråga. Det är alltidoroligt och osäkert för en yrkesgrupp att inte vetahur arbetsuppgifterna kommer att utvecklas,särskilt när det gäller en så specialiserad yrkesgruppsom tandhygienister och tandsköterskor. Derasutbildning är i stöpsleven, och de är oroliga för attden skall hamna vid sidan om i den kommandegymnasiereformen. De oroar sig också för hurtandhygienistutbildningen på högskolenivå skall seut . Förutsättningen för ett bra beslut omutbildningen är att det finns beslut om hurbehörighetsregleringen skall se ut. Detta är just nuden absolut viktigaste frågan för den häryrkesgruppen. Det är därför av största vikt att ettförslag kommer innan vi skall ta ställning tillutbildningarna.Betänkandet Behörighetsreglering för assisterandetandvårdspersonal, som innebär att tandläkare kandelegera fler uppgifter till annan personal, komredan 1986, och så länge har alltså denna fråga varitöppen. Inget har hänt, trots att det ibudgetpropositionen aviserades att enproposition i ärendet skulle komma i år.Jag är tacksam för att ministern nu säger att enproposition skall komma , men jag vill ändåställa en följdfråga: Kommer förslaget så pass tidigtatt vi kan fatta beslut i ärendet innan vi fattar beslutom utbildningarna, åtminstonegymnasieutbildningarna, eller så att detta beslutkanske kan fattas i samband med det omutbildningarna?Anf. 39 Socialminister ():Herr talman! Det är min avsikt att försöka läggafram propositionen så att det i varje fall blir möjligtatt göra det senare.Anf. 40 iVårgårda (c):Herr talman! Jag tror inte att jag uppfattade svaretriktigt. Skall propositionen läggas fram så att detblir möjligt att samordna besluten, så att man vetvad det är man beslutar om när man fattar beslutom utbildningarna? Det ser jag i så fall sompositivt.Det sker ju faktiskt förändringar inom tandvården.Vi vet att tandhälsan har förbättrats ganska mycketunder senare tid, och har tandläkarna fåttsyssla med alltmer komplicerade arbeten. Det somdiskuterades här tidigare, amalgamet, är ju bara ettav flera sådana arbetsområden. Arbetsinnehålletförändras alltid, och man bör då verkligen se överbehörigheten för annan personal som berörs.När vi nu talar alltmer om ekonomiska problem ärdet viktigt att vi utnyttjar resurserna på bästa sätt.Säkert är det så att den assisterandetandvårdspersonalens resurser och kompetens inteutnyttjas så effektivt som möjligt. Vi behöververkligen se till att arbeta för att nå dit.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:187 omförsäkringskassorna och det s.k. ohälsotaletAnf. 41 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vilkainitiativ regeringen avser att vidta för attförsäkringskassorna skall få reella möjligheter attmedverka till att sänka ohälsotalet.Uppdraget till att under denärmaste åren se till att sänka ohälsotalet står fast.Vid överläggningen med RFV inför åretsbudgetarbete diskuterades just hur man kan skapadet utrymme som behövs. Frågan om att stärkarehabiliteringslinjen är av hög prioritet, och ett gottresultat förutsätter att försäkringskassorna frigörresurser för detta arbete.Anf. 42 ():Herr talman! Jag skall be att få tackasocialministern för svaret. Jag beklagar att jagkanske inte är lika optimistisk i bedömningen somsocialministern när det gäller försäkringskassornasförmåga att sänka ohälsotalet och nå det mål somhar satts upp, nämligen att minska sjukfrånvaronmed fram till den 1 juli 1991.I regeringens krispaket saknas förslaget om ensjuklönereform, och där låg mycket av möjlighetentill en omfördelning av personalen på kassorna. Istället har rutinerna blivit sådana att det blirytterligare sten på bördan. Enligt förslaget kommerdet att bli fler kompensationsnivåer och kontroller.Det kommer för arbetstagarna att bli olika nivåer,och man måste kontrollera att arbetsgivarnabetalar rätt. Det man spar in genom en sänkning avsjukpenningen, äts i stället upp av rutinarbete ochbyråkratiskt krångel.Tanken var att man skulle frigöra ca 1 500årsarbetare som skulle kunna användas för att fåner ohälsotalet, för att få till stånd en snabbaresamordning av rehabiliteringen och förhindralångtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar.Försäkringskassorna skulle ha huvudansvaret fördetta. Hur blir det nu med de resurserna? Jag kaninte ur socialministerns svar läsa ut att det kommeratt bli fråga om några resurser.Socialministern säger i svaret att man har fortsattatt diskutera denna fråga medriksförsäkringsverket. Jag kan då referera till enartikel av , överdirektör iriksförsäkringsverket, i i går. Hanuttrycker precis samma farhågor som jag gör häroch säger att dessa möjligheter inte finns. Betydersocialministerns svar att det är just frågan om etteventuellt införande av sjuklön som kommer attdiskuteras?Anf. 43 Socialminister ():Herr talman! På den sista frågan från MarianaWallin kan jag säga nej.Det nu aktuella förslaget innebär en mycket storförsämring av sjukförsäkringssystemet. Syftet är attminska belastningen i socialförsäkringen medmellan 6 och . Skälet till detta ärnågot som har diskuterats allmänt, nämligen denstora belastningen på statsutgifterna, och dettabehöver vi kanske inte diskutera . En sådan storförsämring innebär naturligtvis också i sittregelverk påfrestningar på försäkringskassorna,inte minst i omläggningsskedet. I samband meddetta måste vi självfallet också, tillsammans medberörd myndighet, mer detaljerat gå igenom vad vibehöver göra i övrigt för att underlätta för denadministrativa och handläggande personalen attbåde arbeta med förändringen i sjukförsäkringenoch att fortsätta det arbete som faktiskt har dragit igång på ett mycket positivt sätt runt om i allalänskassor när det gäller rehabiliteringen. Vi harfått många upplysningar om att just detta pågår.Arbetet tillsammans med är igång. Vi arbetar med budgeten, ochvi kommer också att i budgeten till geanvisningar och förslag om hur vi skall kunna gåvidare.Gustav från är inteden ende som har varit ute i debatt, utan det harockså ett antal företrädare för försäkringskassornarunt om i landet gjort. Och alla har kanske inte haftsamma negativa uppfattning om förslaget som manhar på centralt håll.Anf. 44 ():Herr talman! Det ger i alla fall en liten vink om attdiskussionen kommer att fortsätta, och det är jagnaturligtvis tacksam för.I känner vi naturligtvis en besvikelseöver att man inte har infört arbetsgivarinträdet,eftersom det var en av delarna i denöverenskommelse som vi tidigare gjorde medsocialdemokraterna, och över att man nu inte hellerinför en sjuklön.Jag kanske då kan ställa ytterligare en fråga tillsocialministern: besked skall vi ge till demänniskor som när det gäller handläggning avrehabiliteringen har väntetider på ett årinnan de över huvud taget har fått fram underlagför beslut och prövning?Detta är naturligtvis ettstort besvär för dem, men jag vet också attförsäkringskassornas personal lider mycket avdetta. Kommer det att ges ett besked snart?Anf. 45 Socialminister ():Herr talman! Det är alldeles självklart attväntetider på runt är alldeles oacceptabla. diskussion vi hade informerades viom att man hade väntetider på tre à , och devar ännu mer ohållbara.De beslut som har fattat i samband medden särskilda rehabiliteringspropositionen, deförslag som ligger på utskottets bord och somkommer att behandlas av , de förslag somregeringen kommer med i budgetpropositionen,det fortsatta arbetet med rehabiliteringen ochkopplingen till arbetsskadeförsäkringen m.m.,kommer att vara tillräckligt tydliga signaler för attge arbetsutrymme, så att den handläggandepersonalen på försäkringskassorna med gott modskall kunna arbeta med den viktiga uppgiftenrehabilitering. Den är mycket högt prioriterad ochkommer tillsammans med det viktigaarbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna att kunna gemänniskor chansen till en bättre hälsa.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1990/91:186 ombilersättningarAnf. 46 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom jag avser att föreslå någon ändring i reglerna omuttag av arbetsgivaravgift i de fall då anställd fåttkostnadsersättning för användning av egen bil itjänsten.Vid lades förslagen till denförsta etappen i skattereformen fram införriksdagen. Enligt de för beslutade reglernaskall skatt betalas för sådan ersättning som enanställd fått för användning av egen bil i tjänsten tillden del den överstiger . Någramotsvarande ändringar gjordes emellertid inte vadgäller uttaget av arbetsgivaravgift för år 1990.Enligt de rekommendationer som riksskatteverketdärefter utfärdat skall en ersättning som överstiger25 kr. per mil behandlas som lön isocialavgiftshänseende, varför arbetsgivaren skallerlägga arbetsgivaravgift på helaersättningsbeloppet.I juni i år beslutade om ändrade reglerbeträffande uttag av socialavgifter som gällerfr.o.m. I fortsättningen kommer både skattoch socialavgifter att tas ut på den del av utgivenbilersättning som överstiger . Någonytterligare ändring är inte behövlig.Anf. 47 ():Herr talman! Jag tackar för svaret och beklagar attstatsrådet måste ta sig till för att svara påen enda fråga. Den väntade nya lagstiftning somträder i kraft har dessutomeliminerat det problem som jag tagit upp i min frågasom gäller innevarande år. Enligt det nya förslagetskall ersättning för resa med egen bil i tjänsten sombekant delas upp, så att ersättning utöver normalkostnadsersättning skall beläggas medarbetsgivaravgift och preliminär skatt.Mot bakgrund härav är det märkligt attriksskatteverket menar att för innevarande årarbetsgivaravgift skall erläggas på helaersättningsbeloppet om detta uppgår till . stöder sig därvidlag på enregeringsrättsdom där en uppdelning aversättningen i en kostnadsersättningsdel och enlönedel inte varit aktuell.Nu säger : ''Några motsvarandeändringar gjordes emellertid inte vad gäller uttagetav arbetsgivaravgift för .'' Ja, men det är justdet som är felet. Det nya förslaget, som för övrigt tillstyrks av skatteutskottet, visar ju att detgamla inte var bra.Nu är detta emellertid en tolkningsfråga, ochriksskatteverket hade säkerligen inte brutit motgällande lag om man hade gjort en annan tolkningav vad regeringsrätten sagt. Det står ju ingenting ilagen om att man inte får göra den uppdelningen.Anser statsrådet att det är bra att man har en regelsom gäller , där det skall tas utarbetsgivaravgift på hela beloppet, och en annanför och framöver?Anf. 48 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror vi är överens om att denändring som träder i kraft och som gäller förnästa år och allt framgent är bra. Vi får nu ettenhetligt system när det gäller såväl inkomstskattsom sociala avgifter. har viemellertid övergångsvis haft en annan lösning medolikartade regler.Jag kan rent allmänt hålla med om att det inte ärbra att sådant sker. Det bör undvikas. I detta fallhade vi en speciell situation, ett genomförande aven mycket omfattande skattereform, och då kanibland under en kortare övergångstid inträda vissaspecialförhållanden som gör att man går ifrånenhetligheten.Jag tänker inte ge mig in på att betygsättariksskatteverkets hanterande. Det har efter bästaförmåga tolkat gällande lagar, och denlagtolkningen kan bara ifrågasättas av en domstol.Jag tänker alltså inte göra det här, och det är inteheller, såvitt jag kan se, sak att göra ensådan tolkning.Jag vill också påminna om att det finns två sidor iden här frågan. Tar man ut avgift på hela beloppet,vilket man gör för när ersättningenöverstiger /mil, utgår å andra sidan ocksåförmåner. Det är en förmånsgrundande avgift somtas ut. Det vore därför fel att beskriva detta somenbart en nackdel. Det finns både plus- ochminustecken i detta.Anf. 49 ():Herr talman! Jag börjar med det sist sagda. Jagdelar den uppfattning statsrådet har. Det är viktigtatt också få en tillfredsställande lösning, eftersomkostnadsersättningen inte är pensionsgrundandevilket lönedelen är, som statsrådet säger.Det gläder mig att statsrådet erkänner att det ärolyckligt om vi har olika regler för 1990 och 1991.Men sedan är jag inte riktigt med när statsrådetsäger att det nu har sagt bara kanändras av domstol. Det kan det väl ändå inte. säger är en rekommendation tilltaxeringsnämnderna att handlägga ett ärende på ettvisst sätt. Men såvitt jag vet står det ingenstansskrivet i lagen att man inte får dela upp enbilersättning i en kostnadsdel och en lönedel.Om nu statsrådet anser att tolkningen är olycklig,hoppas jag att det tas som en rekommendation itaxeringsnämnderna att man inte bör tolka dengällande lagen som har gjort i sinrekommendation. Man kan enligt min uppfattningmycket väl tänka sig att redan för dela uppbilersättningen i en kostnadsdel och en lönedel,vilket ju skall gälla från den 1 januari 1991.Anf. 50 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill understryka att jag inte harvelat säga att tolkning skallifrågasättas. Jag kan med instämmande läsainnantill ur betänkandet frånsocialförsäkringsutskottet där man säger att fråganom riktigheten av verkets tolkning endast kanavgöras av domstol. Det var det jag sade, och jagvill alltså instämma i utskottets yttrande.Jag har också uttalat att det i princip är önskvärt attvi har enhetliga regler när det gäller underlaget förinkomstskatten och sociala avgifter. Jag har inte för avsikt attnu med retroaktiv verkan föreslå någraförändringar för inkomståret 1990.Anf. 51 ():Herr talman! Jag beklagar detta, men hoppassamtidigt att taxeringsnämnderna ute i bygdernalyssnar till vad statsrådet här har sagt om detolyckliga i att ha olika regler och tolkarbestämmelserna annorlunda än riksskatteverket.Jag tycker ändå att det är egendomligt attsocialförsäkringsutskottet säger att enrekommendation som har lämnatendast kan ändras av domstol. I så fall ärriksskatteverket verkligen en stat i staten, och såolyckligt är det väl ändå inte.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1990/91:189 om objektivskolundervisningAnf. 52 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom vilka åtgärder jag avser att vidta för atttillförsäkra våra elever en objektiv undervisning.I gällande läroplaner fastställs att urval ochbehandling av stoff i alla ämnen skall präglas avsaklighet och allsidighet. Undervisning byggd pådenna princip uppfyller på bästa sätt kravet påobjektivitet. Dessutom sker inom statens institutför läromedel en granskning av basläromedelutifrån saklighets- och allsidighetsaspekter.I propositionen Ansvaret för skolan (1990/91:18)behandlas behovet av en översyn av läroplanernadelvis med utgångspunkt i att ange vem -- läraren,skolledningen osv. -- som bär ansvaret för att målenuppnås. Jag avser att återkomma tillregeringen med förslag till en sådan översyn undernästa år. Därigenom förtydligas också kravet pålärarna att bedriva en saklig och allsidigundervisning.Regeringen föreslår också att det nya skolverketsuppgifter skall vara läroplansutveckling,uppföljning och utvärdering samt tillsyn. Inomramen för utvärderingen kommer attkunna ge regering och riksdag en samlad bild avskolan och konstatera om och hurkommunerna fullgör sina åligganden gentemoteleverna. Tillsynen som skall kompletterautvärderingen syftar till att rätta till sådana bristeroch förhållanden som har stor betydelse för deenskilda som berörs men som inte ger utslag i densamlade utvärderingen.En viktig uppgift såväl i utvärderingen somtillsynen blir granskningen av undervisningensallsidighet och saklighet.Anf.