prot · GE0921 · 1990-11-09 00:00:00 — Då var det hela tidenfråga om hur vi på och lokal nivå skullekunna dämpa den stora våg av arbetslöshet som vikämpade med. Och vi hade, speciellt iUmeåregionen, enormt stora grupper av ungdomarsom saknade arbete, och kommunen var dåtvungen att genom olika beredskapsåtgärderförsöka förbättra läget.I min fråga har jag poängterat vikten av att manfrån regeringens sida har en hög beredskap när detgäller arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag fårnöja mig med det svar som jag har erhållit frånstatsrådet, men jag kommer givetvis att följa dennafråga med stor uppmärksamhet. Jag tycker nog attdet inger en viss förtröstan att statsrådet ochregeringen är väl medvetna om detta problem ochatt de är beredda att ha denna stora beredskap föratt kunna möta en högre arbetslöshet.Anf. 53 ():Herr talman! Fördubblad arbetslöshet.Arbetsmarknadsdepartementet spår en dysterframtid.Detta är inte enbart rubriker i pressen utan speglarockså dagens verklighet, och även dagensverklighet i . För ett län somVästerbotten, som geografiskt befinner sig iperiferin -- i sig är ju ett land i periferin --blir konsekvenserna av en konjunkturavmattningännu mer kännbara. Närarbetsmarknadsdepartementet nu klart förutser enarbetslöshet på i riket, och när vi iVästerbotten i vissa kommuner har enarbetslöshet som ligger långt däröver, t.ex.redovisade över 5 %arbetslöshet, då känns situationen svår. Skillnadenfrån fjolåret är påtaglig. Då var den redovisadearbetslösheten för riket totalt eller 67 000personer utan jobb. är arbetslösheten1,eller 80 000 personer.När både LO och nu förutserhöga arbetslöshetstal -- talar t.o.m. om5 % och det dubbla för Norrlandslänen -- då måsteJag fråga: Hur förvaltar regeringen sitt pund? Vilkainsatser finns med i planeringen, och hur ämnararbetsmarknadsministern möta den situation somvi nu kan förutse? Arbetsmarknadsministern hargett ett svar på det och talar om att regeringen haromlokaliserat 1 300 tjänster frånStockholmsregionen. Men tjänsten som chef förborrkärnearkivet i är fortfarande placerad iUppsala, trots att verksamheten finns i Malå.Kommer t.ex. investeringsfonder att släppas loss,eller finns det andra stimulansåtgärder för atthindra en lång konjunkturnedgång med förödandeföljder för den västerbottniska arbetsmarknaden?Och hur blir det med beredskapsarbeten?För Norrlandslänen och glesbygden blir denekonomiska situationen och effekterna av denförda socialdemokratiska politiken särskiltpåtaglig. Svaga orter drabbas hårt, ochskyddsnäten är svaga när resurserna äruttömda. Då svenska företag förlorarkonkurrenskraft och tappar andelar påexportmarknaden, då underskottet i vårautlandsaffärer stiger, och då ekonomi ärkörd i botten, drabbas de små företagen och deutsatta grupperna hårdare. Det finns ingenting attta av, reserverna är uttömda.När för framfördeförslag om en ny regionalpolitisk utredning varsyftet att man genom en aktiv regionalpolitik skullege människor likartade betingelser -- välfärd,arbete, service och god miljö -- oavsett var i riketde bor, dvs. även i glesbygd, och därmedåstadkomma en regional balans. Det blev enutredning som resulterade i ett beslut i ijuni månad . Stödområdesindelningen blevemellertid en stor besvikelse, och stödområde Craderades ut. ansåg då och anserfortfarande att stödområdesindelningen är ensynnerligen viktig hörnsten liksom nedsättningenav de sociala avgifterna för de regionalpolitiskainsatserna och som borde ha övervägts med mycketstörre hänsyn och omsorg än vad som blev fallet.Detta kommer att visa sig snabbt närlågkonjunkturen drabbar länen. Jag kan nämna ettflertal orter i som hamnade på fel sidaom gränsen för stödområde 1, nämligen ,och . efter beslutet iriksdagen om regionalpolitiken skickade Lyckselekommun en skrivelse om ändradstödområdesindelning för i Björkseleförsamling i Lycksele.Låt mig med några korta meningar beskrivaKristineberg och dess problem.600 människor bor i samhället som är uppbyggtkring gruvnäringen. Vid mitten av 80-taletsysselsatte ca 700 personer.Nedskärningar 1987 och 1988 ledde till attpersonalen minskade med 270 personer.Ytterligare nedskärningar 1989 och 1990 ledde tillatt personalen minskade med ytterligare 100personer. --1991 räknar manmed att 450 arbetstillfällen kommer att försvinna.Arbetsmarknadsministern har sagt attregeringen skall placera i tillfälligtstödområde. Men det finns andra kommuner somockså berörs av verksamheten i , t.ex.Skellefteå där det blir konsekvenser försmältverket och servicenäringen.Det är bra att nu får dennaupplacering. Men detta är bara ett exempel, detfinns många fler exempel och många andrakommuner vilkas företag befinner sig på svag is. Jagkan nämna t.ex. , som har ett företag som ärmycket utsatt därför att det har konkurrens frånNorrbotten med dess fördelaktiga sociala avgifter.Min fråga till arbetsmarknadsministern är:Kommer arbetsmarknadsministern att se överstödområdesindelningen eller på annat sätt lindraeffekterna av en olämplig områdesindelning?Jag vill i detta sammanhang även nämnaförhållandena för kvinnorna.Anf. 54 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag vill börja med att understryka attjag också är orolig för arbetsmarknadsläget iSverige, inte bara i eller i inlandetutan även i andra delar av landet. Jag har läst såvälden bedömning som länsarbetsnämnden iVästerbotten har gjort som andralänsarbetsnämnders bedömningar. Jag tror, BörjeHörnlund, att jag ganska väl har förstått hur denenskilde har det, i och i andra delarav landet, men jag har också mer och mer förståttvidden av de problem som vi nu står inför, och jagvill också agera i den riktningen.Börje uttryckte det som att det är nu detavgörs. Jag vill verkligen understryka att det ärunder vintern, under de kommande månaderna,som möjligheter att hantera våra egnaproblem och därmed också vår egen sysselsättningavgörs. Det är precis som uttrycktedet, nämligen att det som vi nu ser som problem iekonomin förstärks i glesbygden. Det är vi mycketmedvetna om. Jag kan försäkra att regeringen icke har några planer på attöverge arbetslinjen. Tvärtom är arbetslinjen, ochkommer att vara, en mycket viktig del inte bara iarbetsmarknadspolitiken utan även i denekonomiska politiken i stort.Vi följer utvecklingen mycket noga i Västerbottenoch i andra delar av landet. Jag vill understryka detsom var inne på, nämligen att vi numåste komma till rätta med inte barakostnadsutvecklingen, pris- och löneutvecklingenutan också med de underliggande obalanser som vihar i svensk ekonomi. Annars kommer vi inte att hanågon möjlighet i världen att räddasysselsättningen och klara den fullasysselsättningen.Till : Om man nu är så medveten somhon i ord lät om utvecklingen i , varförsade alla andra partier här i nej i vintrastill regeringens försök att stoppa utvecklingen? Jagtror inte att jag överdriver speciellt mycket -- förresten tror jag inte att jag överdriver alls -- om jagsäger att hade vi fått igenom regeringens stoppaketi vintras, hade verkligheten varit annorlunda redani dag.Det är ingen bekväm politik som vi måste föra. Vimåste våga, måste vilja och måste kunna agera. Förarbetsmarknadspolitiken är inte -- jag vill inteheller se den som sådan -- någon städgumma somskall komma i efterhand och rätta till problemen.Arbetsmarknadspolitiken är en del i denekonomiska politiken. Det är de grundläggandeobalanserna och problemen vi nu måste rätta till.Det ingår framför allt i budgetarbetet, iRehnbergkommissionens arbete och parternasansvar för löneutvecklingen i det här landet. Det ärväldigt viktigt att vi har den bakgrunden klar föross. Det är också viktigt att vi har med oss ibakgrunden vad som har hänt . LenaBoström var inne på det i sitt inlägg. FörVästerbottens del har man en helt annanbredd på arbetsmarknaden än man hade för tio årsedan. Det är viktigt för mig att påminna mig omatt hade vi inte haft t.ex. de höga räntorna på deutlandslån som de borgerliga regeringarna tog,hade vi haft 60 miljarder mer att fördela till annat,t.ex. arbetsmarknadspolitiken, än vad vi har i dag.Jag vill alltså understryka att regeringen ser medmycket stort allvar -- jag tror inte att någon harkunnat undgå att förstå det -- på utvecklingen, denekonomiska politiken ocharbetsmarknadspolitiken i vårt land. Vi står mittuppe i en kamp. Det är avgörande för inte minstglesbygden hur den ekonomiska utvecklingenformar sig och hur våra konkurrensutsattaindustrier kommer att klara sig samt hurRehnbergkommissionen och parterna kommer atthandla och månaderna.Självfallet betyder också arbetslinjen att vi kommeratt behöva inte bara noga följa utvecklingen utanockså se över fördelningen till de mest utsattaregionerna i vårt land. Det vet jag att AMS gör, ochdet vet jag att också regeringen kommer att göra.Vidare vill jag påpeka att vi i januari förra åretbeviljade 1,8 miljoner till ett projekt som syftadetill att skapa sysselsättning för kvinnorna iVästerbottens inland. beslötregeringen om ytterligare 2 miljoner tillglesbygdsdelegationen för att genomföra etthandlingsprogram för kvinnorna i glesbygden.De här två exemplen får stå som uttryck för vår synpå helheten. Vi är uppmärksamma och kommer attvara det på situationen för de svaga grupperna, inteminst kvinnorna i glesbygden. Vi får inte hellerglömma att om vi inte klarar de stora frågorna medlöne- och kostnadsutveckling, medinflationsutveckling och vår konkurrensutsattaindustri kommer ingen arbetsmarknadspolitik ivärlden att kunna rädda sysselsättningen i våraglesbygder -- det är den kampen vi står i , och denkommer att avgöras de närmaste månaderna.Anf. 55 ():Herr talman! Där vet vi att finansieringenav skattereformen höjer inflationen kanske 7--8 %.Nu är det medelsiffror för riket. Ser man på detregionalt finner man att kostnaderna höjs väsentligtmycket mer genom att folk har långt till jobbet,långt till service osv. Man kan också se påskattereformen på ett helt annat sätt. Större delenav glesbygdsmänniskorna får i stort sett ingenskattesänkning. De får bara en störrefinansieringsbörda än höginkomsttagare som gårtill jobbet. Det här innebär att köpkraften i storadelar av vårt område, i osv., kommeratt urholkas rejält. Det är köpkraften som ärunderlag, som ger jobb. Det slår liksom dubbelt påflera sätt. Därför kommer att fåjobbigare än vad hon borde få medarbetsmarknadsfrågorna de närmaste åren.Till nyåret införs resemoms. Våraturistanläggningar gungar redan av den nuvarandeturistmomsen. De ligger långt borta från allting.Det är klart att de drabbas hårdast av att resemomsskall läggas på nu i ett redan pressat läge.Det är sådana här saker som gör att det måste tillordentliga satsningar om det negativa skall kunnauppvägas. I den regionalpolitiska utredningen varvi helt eniga om att biobränslen inte skullebeskattas av miljöskäl och på grund av att det gällertiotusentals arbetstillfällen. De beskattas ändå, ochdet är tråkigt.Lena är rädd för arbetsmarknaden iUmeå. Det är den i särklass bästa arbetsmarknadeni . Det är ett besked till de 14 övrigakommunerna, . 56 ():Herr talman! Jag tror på uppriktigabekännelse i talarstolen om att hon vill göraallt för att nedbringa arbetslösheten. Det är litettragiskt egentligen att nuvarandearbetsmarknadsministern får stå till svars förkonsekvenserna av den förda socialdemokratiskapolitiken.Mona säger att inte ställde sigbakom de förslag som regeringen lade fram då detgäller finansiering, skatter och åtstramning. Redanvåren 1988 lade fram ett väldigt kraftigtbesparingsförslag. Vi såg hur utgifterna skullegaloppera i väg och vilka konsekvenserde skulle få för svensk industri.Jag beklagar att inte svarade på minfråga om områdesindelningen.Jag har ett färskt papper i min hand där det påvisashur de hela slår snett mellan kommunerna iNorrbotten och . Det finns ett företagsom heter frånNorrbottensgränsen. Företaget har en högrearbetsgivaravgift och ett sämre transportstöd. Omdet här företaget hade legat i ochkunnat dra nytta av den områdesindelning somfinns där, skulle företaget ha kunnat tjäna 1,7miljoner och kunnat använda det till nödvändigainvesteringar. Det här är en orättvisa som måste sesöver och måste bort. Jag är övertygad om attarbetsmarknadsministern kommer att få se det härtydligare ju längre åren går.Jag tycker ändå att skulle kunna ge ossi ett erkännande. Vi har ju drivit på dådet gäller skatteuppgörelsen, som kommeratt innebära en förändring. Det är alltså bra attskatteuppgörelsen har kommit till stånd. Mendagens problem har socialdemokraterna bäddatför.Anf. 57 ():Herr talman! Ja, kommun, ,är en förträfflig kommun, och det vill vi att Umeåkommun skall fortsätta att vara.Under de senaste åren har vi haft en mycket godarbetsmarknad, och så vill vi att det skall vara äveni framtiden. kommun har anslutit sig till demsom tycker att andra kommuner skall ha vårt stödoch vår hjälp bl.a. då det gäller decentralisering avvissa statliga verksamheter -- detta, givetvis, endastför att höja sysselsättningsgraden i vissainlandskommuner och i kommuner som harsysselsättningssvårigheter.Jag tror inte att vi, , kommer någonvart med käbbel kommunerna emellan iVästerbotten. I stället är vi mycket väl medvetnaom att människorna i ett län som länär beroende av varandra. Vi som bor där behöverhjälpa varandra för att det skall bli en någorlundagod balans i länet.För att kunna uppnå en bra sysselsättning och ennågorlunda god stabilitet i inlandet måste det nogfinnas sådana här större kommuner. Dessa har i allafall det goda med sig att folk inte flyttar söderut.Flyttar man någonstans, blir det i stället till Umeåeller . På det viset kan vi behållamänniskorna i länet.Anf. 58 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Först vill jag, ,understryka att det i alla debatter där frågan omskattereformen tas upp är oerhört viktigt att man ialla fall försöker se till helheten. I det avseendet gerjag gärna och etterkännande för att vi har fått fram en skattereformsom jag tror är mycket bra och viktig. Det gälleralltså att se till reformens helhet och även tillavsikten, att få fart på ekonomin. Därmed bidrar vitill utvecklingen också i glesbygden.Jag har tidigare haft diskussioner med BörjeHörnlund, och jag upprepar gärna vad vi då harvarit inne på. Jag tycker nämligen att det ofta idiskussionen om glesbygden och regionalpolitikenhar varit olyckligt att det, mer eller mindre riktigt,framstått en motsättningsställning mellan å enasidan glesbygden och å andra sidan storstaden. Jaghar då uttryckt att vi som bor i storstaden har alltatt vinna på en annan utveckling när det gällerglesbygden, och då inte minst i . Vi istorstäderna kan inte fortsätta att växa på sammavis som vi har gjort . Om vårregion fortsätter att växa som tidigare kommer viatt ha väldigt stora svårigheter att klara av atterbjuda dem som bor i regionen utbildning,kollektivtrafik, barnomsorg och en god miljö. Jagger gärna det erkännandet igen. Det är en mycketviktig utgångspunkt för mig i diskussionerna omförutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken ochom hur vi kan utveckla den regionalpolitik ochnäringspolitik som tog upp här tidigarei dag.Vidare frågade om jag skall se överstödområdesindelningen. Men denna fråga tillhörinte mitt ansvarsområde, utan det ärindustriminister som har det ansvaret.Sedan tyckte synd om mig som måstestå till svars för den förda arbetsmarknadspolitiken.Men, herr talman, det är ett mycket märkligtuttalande. Skulle jag vara annat än oerhört stoltöver att stå till svars för en arbetsmarknadspolitiksom har gett oss den i särklass lägsta arbetslösheteni hela världen? Skulle jag vara annat än stolt överatt få företräda en politik som gör att vi alla här ikammaren kan tillåta oss att känna oro för enutveckling som visar på en arbetslöshet om ?Det är ju fem sex gånger mindre än vad mångaandra länder i vår omvärld har.Jag är alltså mycket stolt över denarbetsmarknadspolitik som vi för, och jag ser medmycket stor tillförsikt fram emotEuropasamarbetet. Jag tror, ja, jag vet, att vi haroerhört mycket att ge till övriga länder i närdet gäller synen på den aktivaarbetsmarknadspolitiken och på faran för de ländersom icke låter en ökande tillväxt i landet kommaalla till del och där en ökande tillväxt inte resulterari ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet.Vi har problem i vår svenska ekonomi ; det villjag återigen understryka. Men det må väl inte rådanågot tvivel om att vi i den sittande regeringen görallt vi förmår för att ändra den utvecklingen. Jag villåterigen betona att mycket avgörs i och med denärmaste månadernas utveckling när det gällerfrågan om , frågan om energipolitiken samtfrågan om löne- och prisutvecklingen för denärmaste åren.Om vi icke får en utveckling nu där vår industri kankonkurrera, växa och utvecklas, kommer vi att haoerhört svårt att upprätthålla den fullasysselsättningen, något som ju är oerhört viktigtinte minst för regioner och län som Västerbottenslän.Anf. 59 ():Herr talman! Vi är mycket medvetna om att MonaSahlin har sitt ansvarsområde. Men för att MonaSahlin skall lyckas med sitt ansvarsområde är detoerhört viktigt att hon påverkar ett antal av deövriga ministrarna, ja, hela regeringen. Man måstealltså få bredda debatten litet grand.Jag skrev ett brev till för någramånader sedan. En liten ort, , i Norsjökommun i har nämligen på kort tidförlorat 30 statliga arbetstillfällen. Därför skulle jagönska att kunde komma upp tillVästerbotten och diskutera den här frågan just iBastuträsk. Det gäller alltså hur statens verkagerar. Vi har gång på gång sagt här i kammaren skall ta ett stort regionalpolitiskt ansvar. Mende som först lämnar små orter och som är ivrigastatt centralisera är statens verk. Det här kräver endiskussion. Låt den alltså gärna ske i ,och svara ja under den här debatten!Sedan till . kommunalrådsäger ständigt: Vi skall växa väldigt kraftigt osv.Men där kan man väl inte ha den värstaarbetsmarknaden. Då problemen när det gäller attbredda arbetsmarknaden diskuteras är det en helserie kommuner som måste gå före, och det äringen motsättningspolitik.Jag ber statsrådet att fundera på att i det här lägettillsammans med andra ministrar åstadkomma ettlitet paket bestående av återbäring med anledningav de enorma vinster på den vattenkraft som viskickar söderut. Som LO-man ville . ansvarar han för detta i regeringen. Detbetyder mycket för att skall kunnaleva upp till sitt ansvar.Vägarna hos oss är i ett sådant skick att det börjarutgöra ett hinder för skogsbruket och förnäringslivet över huvud taget. I ett skede därentreprenadflottan börjar stå stilla finns det skäl attgöra en satsning dels för framtiden, dels förnuläget. Ta den diskussionen med GeorgAndersson! Tyvärr verkar han, åtminstone frånlänets synpunkt, vara mest intresserad avÖresundsbron.Det sades på morgonnyheterna att SJ vill ta itumed hela ostkustbanan. Uppmuntra det initiativet!Gör man sådana saker, behöver man inte framöverdiskutera så mycket detta med stöd. Då går vi i gångav egen kraft i de här regionerna. Vi är redanresursområden. Blir vi större resursområden,tillförs samhället mera; detta om man tar i litetextra just nu.Anf. 60 ():Herr talman! säger att ansvaret förstödområdesindelningen ligger påindustriministern. Ja, men jag har med mittanförande här velat peka på effekterna i dettasammanhang på arbetsmarknaden. Jag förmodaratt man inom regeringen gemensamt diskuterardessa saker. Det här är ju en väldigt viktig fråga --en fråga som har stor och avgörande betydelse försysselsättningen, för arbetsmarknaden och förkvinnorna i Västerbotten.Det är självklart att varje minister är stolt över sittdepartement, men jag vill också påpeka attuppslutningen här i har varit stor kring dearbetsmarknadspolitiska insatserna. Det har intevarit så stora skillnader i åsikter. Däremot kan jaginte låta bli att påpeka att de högstaarbetslöshetssiffrorna, under både ,registrerades under en socialdemokratiskregeringsperiod.Jag förstår att regeringen är bekymrad. Det skullevem som helst vara då man ser de vikandekonjunkturerna, då underskottet i vår bytesbalansstiger och då räntenivån är rekordhög, så attmänniskor funderar på om de har råd att bo kvar isina hus. Då måste regeringen vara bekymrad. Menkom ihåg, arbetsmarknadsministern, att dennapolitik är hemlagad. Våra grannländer, som leverunder i stort sett samma villkor, har intetillnärmelsevis samma problem. Detta måsteregeringen ta itu med. Vi får inte på nytt tillåta attunga människor blir arbetslösa och förlorar sinframtidstro.Anf. 61 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Först vänder jag mig till BörjeHörnlund som undrade om jag hade något litetpaket på lager. Det är långt till , men jagoch industriministern träffas ofta för samråd,eftersom detta helt riktigt är frågor som berör ossbåda. Jag skall med glädje åka upp till Bastuträskmed . Det svarar jag kort och gottja på.Ulla Orring frågade om jag avsåg att se överstödområdesindelningen. Då påpekade jag bara attansvaret vilade på industriministern. Man skall inteheller försöka bluddra bort utvecklingen under 70-och 80-talen samt ansvaret för de som UllaOrrings parti deltog i regeringen.Det är häpnadsväckande att höra att våra grannländer inte har sammaproblem. Vi pratar alltså om våra grannländer somi dag har arbetslöshetssiffror på 6, 7, 8, 9 eller 10 %.Ändå står och säger att de inte harsamma problem. Vi har haft en oerhört finutveckling av vår arbetsmarknad och möjligheternaatt förstärka den ligger i våra händer. Vi skall intelura oss att tro på denna typ av uttalanden, som intehar ett dugg med verkligheten att göra. Vi har haftoch kommer fortsättningsvis att ha en helt annanambition än många av länderna i omvärlden harhaft i fråga om sysselsättningen. Det har varitviktigt, inte minst för vår glesbygd, och det kommeratt fortsätta att vara det också.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1990/91:56 om flexiblalönebidragAnf. 62 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag kan redogöra för resultatet av en översynrörande införandet av flexibla lönebidrag, somregeringen har ålagt () att göra inför styrelsensanslagsframställning. frågar ocksåefter AMS bedömning av konsekvenserna för vissakulturinstitutioner av att flexibla lönebidrag införs.Vidare frågar om jag anser att detär tillräckligt att länsmuseer, ideella organisationerm.fl. ges rådrum och möjlighet att anpassa sig tillett system med flexibla lönebidrag och -- om så inteär fallet -- om jag är beredd att verka för enresursförstärkning i någon form.Som framgick budgetproposition haderegeringen gett AMS i uppdrag att inför styrelsensarbete med anslagsframställningen förtreårsbudgetperioden /92--1993/94 bl.a. belysakonsekvenserna av en övergång till flexiblalönebidrag för vissa myndigheter med en stor andellönebidragsanställda.AMS har lämnat en rapport ''En starkarearbetsförmedling -- Resultat och ambitioner.'' Irapporten redovisas ett antal myndigheter, därandelen lönebidragsanställda utgör mellan 47 och15 % av hela personalstyrkan.AMS bedömer att en övergång till flexiblalönebidrag kommer att innebära markantaekonomiska förändringar för kultursektorn. AMSföreslår att bidragsnivån bör vara oförändrad förenskilda personer som redan finns hoskulturinstitutionerna, men att man vidnyanställningar skall tillämpa ett flexibelt system.Samtidigt understryker AMS att det är angelägetatt man också fortsättningsvis tar vara på dearbetstillfällen som erbjuds såväl hos statligamyndigheter som inom allmännyttigaorganisationer.I anslagsframställningen för treårsbudgetperiodenhar AMS som ett alternativ visat på möjligheten attkulturinstitutioner, som är beroende av att få100-procentiga lönebidrag, ges kompensationantingen över anslag eller genom föreskrifter omatt de skall tilldelas medel till lönekostnaden för delönebidragsanställda.Det här är inte en fullständig redovisning för vadAMS har fört fram i den särskilda rapporten och ianslagsframställningen, men jag bedömer att SylviaPettersson har möjlighet att själv ta del av dettamaterial.De frågor som tar upp gäller tvåolika problem. Tyngdpunkten ligger på de problemsom olika kulturinstitutioner och ideellaorganisationer kan få, när lönebidragen görsflexibla.