prot · GE0921 · 1990-11-09 00:00:00 — följdeutskottsmajoriteten och har således godkänt de avregeringen föreslagna riktlinjerna för polisensarbete.När det så gäller första frågaanser jag att det framgår tillräckligt klart avpolispropositionen hur regeringen vill förstärka denbrottsförebyggande verksamheten. Där sägs att deti första hand är en fråga för polisen att avgöra vilkametoder som bör användas för att förverkligaprioriteringen i riktning mot en ökad preventivverksamhet, men att det är en naturlig sak att denallmänna övervakningsverksamheten i dess olikaformer måste utvecklas och öka. Särskilduppmärksamhet måste därvid ägnas åt ungdomarsom är i riskzonen för att dras in i kriminalitet ochåt vaneförbrytare och andra som svarar för enförhållandevis stor del av brottsligheten. Vidaresägs det bl.a. att ett framgångsriktbrottsförebyggande arbete förutsätter ett närasamarbete med andra myndigheter och organ, t.ex.skolan, , folkrörelserna ochföreningslivet.Det brottsförebyggande arbetet vid sidan avpolisens är alltså enligt regeringens mening ocksåviktigt. I årets budgetproposition (prop.1989/90:100 bil. 4 s. 31 f.) har fått ennärmare redovisning av detta arbete.Jag vill här tillägga att det är en uppgift förvåldskommissionen, vars arbete skall vara avslutati dagarna, att inventera idéer och uppslag till lokalainsatser mot våldsbrottsligheten samt att spridakännedom om dessa och stimulera till nya initiativoch verksamhetsformer. Vidare vill jag peka på attden kommitté som har tillsatts för att göraen översyn av det allmännas insatser vid brott avunga har fått i uppdrag att behandla vissa frågorsom rör arbetet med att förebyggaungdomsbrottslighet. Det gäller bl.a. frågan omregistrering av brottsmisstankar mot barn under 15år och om möjligheterna att förbättra samarbetetmellan polisen och de sociala myndigheterna.När det sedan gäller prioriteringen ibrottsbekämpningen anser jag att det avpolispropositionens behandling klart framgår attprioriteringen av narkotikabrottsligheten, denekonomiska brottsligheten och våldsbrottslighetenfortfarande skall gälla. har avvisat deförslag om annan prioritering som förts fram avsåväl som centerpartisterna ijustitieutskottet.Med anledning av andra frågavill jag först säga att jag delar hans uppfattning omhur angeläget det är att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten. De riktlinjer för arbetet mot dennabrottslighet som ställde sig bakom år1985 ligger fast. Det innebär att regeringen i sittarbete strävar efter bl.a. att lagstiftning ochkontrollsystem skall utformas med sikte på attutgöra ett stöd för den seriösanäringsverksamheten och att kontrollpolitiskaaspekter skall beaktas i samband med att nylagstiftning införs eller att äldre lagstiftningreformeras.Inte minst den skattereform som träder i kraft liksom de övriga förändringar som pågårpå skatteområdet kommer att få effekter som görjordmånen för ekonomisk brottslighet mindregynnsam.När det gäller pågående arbete kan jag i övrigtnämna att regeringen har lagt fram enproposition med förslag till ny lagstiftning ominsiderhandel (prop. 1990/91:42). Förslagetinnebär en utvidgning av förbudet mot sådanhandel på värdepappersmarknaden.Regeringen har vidare tillsatt enutredning för att göra en översyn avaktiebolagslagen. frågan om revisorernas roll i aktiebolag ochandra sådana frågor som har stor betydelse förbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten.Vidare vill jag erinra om att har förordatatt en utredning tillsätts med ett övergripandeuppdrag att föreslå samordnade åtgärder, som ärägnade att hejda den oroväckande utvecklingen ifråga om konkurser. Frågan bereds för närvarandei industridepartementet.På miljöområdet vill jag peka på att kommittén omöversyn av miljöskyddslagstiftningen, som skallavge ett principbetänkande , fåtti uppdrag att utreda hur de olika lagarna som gällermiljöskydd skall kunna bli effektivare i arbetet fören bättre miljö. Översynen omfattar ävenregleringen av straff och andra sanktioner vidöverträdelser. Utredningen bör, som jag ser det,kunna ge regeringen det underlag som behövs föratt ta ställning till hur bekämpningen av denekonomiska brottsligheten på miljöområdet skallkunna bli effektivare.När det gäller bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten vill jag betona att det är viktigt medmedvetenhet om problemen och kunskap om vilkamöjligheter lagstiftningen ger att ingripa. Dettagäller inte bara myndigheterna utan även t.ex. defackliga organisationerna. Regeringen har här tagitinitiativ för att bidra till ett ökat engagemang i dessafrågor.När det slutligen gäller tredjefråga delar jag naturligtvis hans uppfattning om attden brottslighet som förekommit medinvandrarfientlig bakgrund är allvarlig. Jag villbetona att redan vår nuvarande strafflagstiftningger verktyg som når långt när det gäller att ingripamot företeelser som är ett uttryck för rasism ellerinvandrarfientlighet. Men självfallet är detangeläget att arbetet på att motverka sådanaföreteelser går vidare.Jag vill här erinra om att regeringen i enproposition (prop. 1989/90:86) redovisade sinbedömning av förekomsten i avdiskriminering på etnisk grund och behovet avåtgärder i syfte att främja goda etniska relationer ivårt land. Av propositionen framgår att arbetet påatt förebygga och motverka rasism ochinvandrarfientlighet måste bedrivas brett och påolika plan, bl.a. genom en fortsatt aktivvälfärdspolitik och genom opinionsbildning.I enlighet med vad regeringen förutskickade ipropositionen har en särskild utredaretillkallats, justitiekanslern , med uppgiftatt bl.a. bedöma vilka alternativ som kan finnas föratt genom lagstiftning utöka skyddet motorganisationer som i sin verksamhet främjar ochuppmanar till rasdiskriminering. Iutredningsdirektiven sägs att man också böröverväga möjligheten att skärpa nuvarandelagstiftning så att även bildandet, deltagandet i ochstödjandet av rasistisk verksamhet kriminaliseras.Även andra lagstiftningsalternativ skall kunnaövervägas, allt i syfte att förstärka samhällets skyddmot rasistisk verksamhet. Utredningen skall varaklar före utgången av år 1992.Som jag ser det bör utredningen kunna ge underlagför att bedöma möjligheterna att genomlagstiftningsåtgärder skärpa bekämpningen avföreteelser av det slag som hartagit upp.Slutligen vill jag peka på att en särskild utredarehelt , på regeringens uppdrag, sett över vissafrågor om närradions regelverk (SOU 1990:70).Utredningsmannen har föreslagit olika åtgärder föratt öka möjligheterna att ingripa mot rasism inärradion. Förslagen remissbehandlas förnärvarande.Anf. 97 HANS ():Herr talman! Jag tackar för det utförliga svaret påmin interpellation från den 4 oktober.Jag tar fasta på besked omprioriteringen i brottsbekämpningen av den mestallvarliga brottsligheten, varav den ekonomiskabrottsligheten utgör en mycket betydande del.Jag konstaterar att -- tillskillnad från en interpellationsdebatt för något årsedan -- inte har någon invändning mot minbeskrivning i interpellationen, att insatserna vidbekämpande av ekobrottsligheten sackat efter.Redan i budgetpropositionen 1988/89 kunde dettakonstateras. Därefter har ingen förbättring skett.Såväl forskare på området som praktisktverksamma åklagare och poliser betygar detmotsatta förhållandet.En stor del av svar handlar ompågående och aviserade utredningar. Självfalletbehövs dessa utredningar. Det gäller att genomförasådana utredningar som kan leda till förslag ochbeslut och som får betydelse i det praktiskarättslivet.De undersökningar som docent och BRÅ-forskaren om ekobrottsligheten är varken positivaeller uppmuntrande. Många förslag har aldrig letttill lagstiftning, och åtskilliga lagar har aldrigtillämpats eller har fått små praktiska verkningar.Detta gäller bl.a. företagsboten, rådgivarlagen,bulvanlagen, ekodomstolarna och näringsförbudet.Nyligen framhöll en kommissarie vidStockholmspolisen att ekoroteln har en jättehögmed 1 200 ärenden som väntar på att bli utredda.Vågen av konkurser och skalbolagshärvor har gjortatt antalet ärenden ökat lavinartat.Eko- och skatteroteln, som gått samman för en tidsedan, skulle ha haft minst ett 70-talbefattningshavare, men personalen har minskatmed ca 20 personer. Andra rättsliga instanser harliknande problem. Ärenden blir outredda, åtalväcks inte, preskriptioner inträder i alltför storutsträckning.Problemen när det gäller brottslighet med enrasistisk och invandrarfientlig bakgrund är ocksåmycket stora och likaså underskattade.Diskrimineringsutredaren gjorde i enstatlig utredning en omfattande kartläggning avdenna brottslighet för tiden --1983. Han kundekonstatera att anmälningar i stor omfattningavskrevs i strid med gällande författningar, vilketberodde på bristande kompetens ochkvalifikationer, intresse och resurser. För tiden1984--1987 har gjort enutredning, som visade att det begicks 2 000 brottmed rasistiska och främlingsfientliga inslag. Mendet konstaterades också att detta inte gav denverkliga bilden; mörkertalet är mycket stort.Rikspolisstyrelsen lade fram en rad förslag, somknappast har realiserats i någon nämnvärdutsträckning. Bland förslagen märktes intensifieradbrottspaning efter personer som bedriver brott avdetta slag, exempelvis brevterror.Man kan sålunda konstatera att det finns mycketstora svårigheter då det gäller beivrandet avekobrott och invandrarfientlig brottslighet. Skälettill detta är av allt att döma att dessa typer avbrottslighet är kontroversiella till skillnad frånnarkotikabrott och våldsbrott, vilket lett till denpolitiska återhållsamheten. Det är därför ingenöverraskning att närmare 500 poliser är engageradei utredning om narkotika, över 600 om våldsbrottmedan mindre än hälften är engagerade i utredningom ekobrott.Det är nödvändigt att rättsväsendet, främst polis-och åklagarverksamheten, tillförs både kvantitativaoch framför allt kvalitativa förstärkningar. Deuppgifter jag nämnde ger också anledning tillatt göra vissa omfördelningar inom denprioriterade brottsbekämpningen.Min uppfattning är dessutom att inte baravåldsbrottslighet med rasistisk ochinvandrarfientlig bakgrund utan också all annanbrottslighet av detta slag skall prioriteras ibrottsbekämpningen.I undersökning konstateradesatt olika slag av brottslighet innefattar rasistiskamotiv. Skadegörelse och stöldbrott är de vanligastförekommande.BRÅ har haft regeringens uppdrag att utvärderaekobrottsligheten inom sju olika branscher,nämligen restaurangbranschen, taxi- ochåkeribranscherna, bilreparationsbranschen, ROT-sektorn inom byggbranschen samtmåleribranschen. Till detta har senare kommithyres- och fastighetsbranschen. Utvärderingen äravslutad , utom beträffande den senarebranschen. Detta bör ge anledning till attgenomföra den skärpta och intensifieradebrottsbekämpning i praktiken, som jag efterlyser iinterpellationen. BRÅ-utredaren har redovisat sin syn påekobrottsligheten i två skrifter. Han framlägger enrad konkreta förslag, som jag och andra s-ledamöter till en del motionerat om vid flera olikatillfällen.En punkt vill jag särskilt nämna, nämligenMagnussons konstaterande att det inte finnsnågonting som talar för att ekobrottsligheten skullevara mer utbredd i de sju branscherna än i andra.Det bör beaktas i den fortsatta verksamheten då detgäller att skärpa kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Anf. 98 Justitieminister ():Herr talman! När det gäller prioriteringar ipolisverksamheten vill jag peka på att regeringen ijuni i sina direktiv till omfördjupade anslagsframställningar har begärt attdet skall redovisas statistik som belyser hurpolisen svarar upp mot statsmakternasprioriteringsbeslut. Det har givetvis betydelse ävenför hur man använder sina resurser inom deprioriterade områdena.Den tillsatta åklagarutredningen, som HansGöran själv är ledamot i, skall ocksåkomma in på frågor om prioriteringar vidbrottsbekämpningen, varvid den typ av synpunktersom anför här kanomhändertas.I ett avseende vill jag något säga emot Hans GöranFranck. Det gäller påståendet att den lagstiftningsom var en följd av ekokommissionens omfattandearbete inte har haft några effekter, att den intetillämpas i någon större utsträckning. Jag vill ändåvarna för slutsatsen att den lagstiftningen skullesakna betydelse. Det är nog svårt att utesluta, ivarje fall när det gäller en del av den lagstiftningen,att det innebär en rejält preventiv effekt att denfinns.Anf. 99 HANS ():Herr talman! Jag vill inte påstå att den lagstiftningsom har beslutats när det gäller ekobrottsligheteninte har haft några effekter -- som . Däremot vill jag peka på att inom ett flertalområden har lagstiftningen haft ingen eller liteneffekt. Det gäller områden där det har inneburit ennackdel att man inte har kunnat bruka dessa lagarmer. Men detta har också berott på att lagarna intehar varit tillräckligt bra och tillräckligt skärpta föratt kunna brukas i brottsbekämpning.Bland forskare och även bland praktisktverksamma jurister råder en ganska storsamstämmighet om att bekämpandet av denekonomiska brottsligheten har sackat efter underden senaste femårsperioden. Det är ju bra attjustitieministern nu tar fasta på en hel del nya idéeroch nya förslag och också hänvisar till bl.a.åklagarutredningen.Om jag till slut skall säga någonting ytterligarepositivt, så är det att en viss förändring iinställningen håller på att ske inom företagarleden.Man talar numera om att det är viktigt att skärpade etiska reglerna. Och från fackföreningsrörelsenssida har man tagit nya tag för information i syfte attskapa ökad medvetenhet om betydelsen av attbekämpa den ekonomiska brottsligheten. På denpunkten vill jag ge justitieministern en honnör -- föratt det har blivit ett anslag på . Men jag talade medRoland härförleden. Han var ju glad för får det här anslaget, men han sade att det varför litet. Och vi får väl återkomma när det kan visasatt det här ger effekter.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1990/91:25 omersättningar för resekostnader med egen bilAnf. 100 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att upphäva beskattningsreglerna förreseersättning med bil och förändramervärdebeskattningen för drivmedel samt om jagtänker initiera omförhandlingar av statens reseavtalsåvitt gäller ersättningar för resor med egen bil.I dag gäller såvitt avser avdrag för kostnader förresor med egen bil i tjänsten att arbetstagaren kanfå ersättning från arbetsgivaren för bilkostnadermed . per mil utan att någraskattekonsekvenser uppkommer. När beslutet omdessa regler fattades av varriksdagen givetvis medveten om att den samtidigtbeslutade breddningen av mervärdeskatten skullemedföra bensinprishöjningar. Beloppet om 12 kr.är därför anpassat till denna omständighet.Kostnaderna för bl.a. drivmedel har sedanbeloppet bestämdes också stigit på grund avhändelserna i . Den senaste tidenhar kostnaderna för drivmedel på nytt sjunkitnågot. Det är omöjligt att bedömaom den kvarvarande prishöjningen kommer att blibestående . Jag är för dagendärför inte beredd att föreslå någon ändring avdenna bestämmelse.Karin har vidare frågat mig om jag villförändra mervärdebeskattningen av drivmedel.Som bakgrund till frågeställningen vill jag nämnaföljande: De marginalskattesänkningar somskattereformen medför finansieras till stor del avett breddat skatteunderlag. En likformigbeskattning kräver att det utgår mervärdeskatt påså gott som alla varor och tjänster. Drivmedel kaninte undantas från denna regel. Jag är således inteberedd att föreslå några förändringar beträffandedenna fråga.I fråga om reseersättningar påstår statens reseavtal inte har omförhandlats i år.Frågor om de statsanställdas anställnings- ocharbetsvillkor, bl.a. resekostnadsersättningar, tillhörcivildepartementets ansvarsområde. Jag har därförinhämtat följande upplysningar från civilministern.Karin påstående stämmer inte. () och de statsanställdashuvudorganisationer träffade ettnytt bilersättningsavtal () som ersatte tidigaregällande avtal.Tjänstemän som regelmässigt använder den egnabilen i verksamheten och därför har s.k.bilmedgivande fick genom det nya avtalet enhöjning av ersättningen retroaktivtfr.o.m. den 1 januari 1990.Ersättningen till de tjänstemän som använder egenbil mera sporadiskt när bil är det lämpligastefärdmedlet är däremot oförändrad sedan den 1 juli1989.Med anledning av de höjda bensinpriserna isamband med konflikten mellan och Kuwaitpåkallade ett par av de statsanställdashuvudorganisationer förhandlingar om höjning avbilersättningen. Förhandlingarna föranleddeemellertid ingen ändring av ersättningen.Avtalet har därefter sagts upp avarbetstagarorganisationerna med verkan fr.o.m.den 1 januari 1991. har en avorganisationerna överlämnat yrkanden med förslagtill nya ersättningsbelopp m.m.Förhandlingar mellan SAV ocharbetstagarorganisationerna har ännu intepåbörjats. Vilket resultat förhandlingarna kan ledafram till är det omöjligt att säganågot om.Anf. 101 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Interpellationssvaret gör intenågon människa glad. Än mindre blir bilägarna ivårt land glada över regeringens inställning till dehöga bensinpriserna och de märkligabeskattningsreglerna. Det finns inte ett ord i svaretom att regeringen beklagar den effekt som dekraftigt höjda påslagen för bilismen orsakarsvenska folket. Det är inte ett ord till tröst för allade glesbygdsbor som trodde på regeringensbudskap att hela skall leva. får de istället uppleva att de straffas för sitt val avbostadsort. Inte ett ord offrar regeringen på alla dekvinnor som så svårt drabbas av fördyringarna attde får betala för att klara arbetet.Låt mig få berätta om en distriktssköterskas nyasituation. Det kunde lika gärna ha varit enhemsamarit eller en avbytare. Det är motorförarnasom i en tidning har räknat fram vad de nyaförslagen innebär för distriktssköterskan. Hon fårvarje månad betala . i skatteökning för atthon använder egen bil i tjänsten. Bilersättningenmotsvarar inte den verkliga kostnaden, och detinnebär ytterligare förluster. Jag kan också ta minegen situation. Jag får betala mellan 400 och 800 kr.per månad i skatt på grund av att jag bor ca 20 milfrån flygplatsen. Visserligen får jag enskattesänkning , men fortfarande drabbasjag och alla andra som bor som jag av de nyareglerna för bilersättning och höjda bensinpriser.I har man räknat ut att detkostar . per mil för att ordna enleasingbil för en distriktssköterska.Familjer som valt att bo utanför tätorten och harlånga avstånd till affärer och andraserviceinrättningar blir de stora förlorarna med detnya skattesystemet. I min kommun harAmmarnäsborna till närmaste BB och 9 miltill läkare, biograf och högstadium. Till dettakommer momspåslaget som snabbt försämrarvillkoren när bensinpriserna stiger. I går kunde rapportera om att . per liter bensininte är otänkbart om krisen i övergåri krig. Inte ens det får väl regeringen att reagera.I samma tidning beskrivs vad som händer med denbilist som har tillgång till tjänstebil. Han ärhöginkomsttagare och naturligtvis man. Han fårskatta för sin bil , och i exemplettillkommer en inkomst på . ovanpå lönen.Han får en lägre månadskostnad med . permånad jämfört med . Vinnarna efterskatteomläggningen är höginkomsttagare medtjänstebil. Förlorarna är distriktssköterskorna. Detär dagens sanning i klartext. Den viktigapersonalen inom hälso- och sjukvården slås utgenom skatteomläggningen och de ökadebilkostnaderna. Däremot skyddartjänstebilsförmånerna höginkomsttagarna. Varfinns den fördelningspolitiska profilen i regeringensskatteomläggning? På vilket sätt tänker regeringenslå vakt om landsbygdsboendet så attbilkostnaderna blir rimliga?Den fördelningspolitiska profilen saknas helt. Jagförstår de kvinnliga riksdagsledamöterna från denorra länen som kräver rättvisa för kvinnorna idenna fråga. Däremot känner jag mig starkt oroadöver ordförande uttalande enligt :''Hur länge skall vi låta folk bo där de vill och låtasamhället subventionera deras boende?'' Det varbilåkandet som hon ville klämma åt. Nog känns detskrämmande med en socialdemokrati som så starktförtrycker de grupper som inte representerarhöginkomsttagarna och som valt att bo där de trivsoch där barnen har en bra miljö. Varför skall de nustraffas så hårt?Jag är alltså djupt besviken över regeringens bristpå medkänsla. Än mer förvånad är jag över bristenpå solidaritet med svaga grupper. Kom bara intemed beskedet att allt skall bli bra efter den 1 januari1991. Då skall, säger man, skatteomläggningengöra att skatterna sänks och att glesbygdsborna fårråd att betala de höga bensinpriserna. Verklighetenblir aldrig sådan, herr minister. I dessa trakter harmänniskor låga inkomster. De lever visserligennågot billigare än man gör på andra håll, men dehar betydande utgifter för just kommunikationer.Alla varor blir dyrare, och alla frakter ökar i ochmed högre omkostnader.Kommunernas ekonomi är redan hårt drabbad.Deras kostnader ökar, och taxor och serviceförsämras. Jag vädjar till regeringen att omprövaställningstagandet om momsbeskattning pådrivmedel. Företagen går fria, eftersom de får draav momsen. Privatbilisten däremot får betala helabördan. Det vore mer rättvist om alla fick betalaskatt men med lägre skattesats.Jag börjar ana att hela regeringen tänker i sammabanor som . Mantvångsförflyttar de trilskande glesbygdsborna tillstorstädernas getton. Men tro inte att det blirbilligare. Vi säger nej till sådana tankegångar. Jagkan inte tänka mig att denna känslolösa inställningtill bilisternas pålagor kan vara en tillgång annat äni statens skattekista. Skatten har alltid varit ettfördelningspolitiskt instrument. Varför kan deninte vara det också i fortsättningen?Nu vet jag att regeringen måste ha dessa pengar.Men det finns andra inkomstkällor för att finansieradet bortfall som momsen på bensinen innebär. Sänkexempelvis schablonavdraget till . och tabort avdraget för fackföreningsavgiften! Lägg enhögre avgift på telefonsamtal! Se bara på alla dessabiltelefoner eller pockettelefoner som dyker upp ien strid ström. Låt varje samtal bli några örendyrare, och låt pengarna gå tillbaka till bilismen!Vägarna orkar man inte längre underhålla i mitthemlän, . Det är bedrövligt att vi intefår tillbaka den vägskatt vi betalar i form av bättrevägar. Varför skall glesbygdsbilisten betala förmotorvägsbyggande i Syd- och ? Ärdet månne god fördelningspolitik?Till sist ett råd inför nästa års förhandlingar ombilersättningen. Gör den rättvis jämförd medtjänstebilens förmåner! Ge oss ett högre skattefritttak, och höj nivån från . till , innanarbetsgivaravgift skall betalas på hela summan!Pröva till slut på landsbygdsboende, enboendeform som borde gynnas och inte bestraffas!Sverige är inte bara . Det finnsunderbara boställen utanför tullarna. Vågasprånget ut mot naturen och friheten! Huvuddelenav befolkning bor utanför de storatätorterna. Ställer regeringen upp på att helaSverige skall leva? Jag tror inte det när jag ser hurskatterna slår.Anf. 102 ():Herr talman! i ,socialdemokratisk, har i gått i spetsen för ennamninsamling mot det höga bensinpriset. 50 000namnunderskrifter resulterade LTs tidsbegränsadeupprop i. Det är inte ofta som demonstrationer ochandra missnöjesyttringar från befolkningen iJämtlands län får genomslagskraft i hela landet ochblir intressanta för massmedia söderut.Länstidningens upprop fick det, men vi backadesinte upp och vi fick inte stöd för våra rimligaprotester. I stället kallades vi för lurendrejare ochtöntar. Men vad är det då vi har begärt som får enmassmediaprofessor att rycka ut och ondgöra sigöver genomslaget för jämtarnas protest? Han sadeatt det var ett svek från journalisternas sida, somtillåtit ett sådant genomslag.Vad är det vi har begärt? Jämtar och övrigt folk iNorrlands inland har begärt särskild hänsyn isamband med de mycket kraftigt stigandebensinkostnaderna. Skattereduktion med en kronaper liter är vårt önskemål, men det har vi ännu intefått gehör för. Däremot har protesten frånJämtland och övriga lett till att avdragetför kostnader för resor till arbetet har höjts för allasvenskar.För det borde egentligen vi norrlänningar tackasmed en liten blomma söderifrån, kan man tycka,men icke.