prot · GE0945 · 1990-12-13 00:00:00 — Sedan vi i december 1989debatterade ersättningarna tillsjukvårdshuvudmännen har inte problemen inomsjukvården kommit närmare sin lösning. I dendebatten talade jag om den oro som människorkänner för att de inte skall få den bästa tänkbaravård om de blir sjuka. Den oron finns tyvärr kvar.Mycket finns att göra för att rationalisera ocheffektivisera vården, men det krävs också nyatillskott av medel till speciellt utsatta områden.Vi har år diskuterat den s.k.Dagmaröverenskommelsen. Vi kan nu konstateraatt Dagmarsystemet är ett misslyckande.Socialdemokraterna har inte heller nått någotmål. ägnade sig för en stund sedanåt hetsjakt mot . Jag skall inte på sammasätt anklaga , utan jag skall bara försyntkonstatera att har nyktrat till. Visserligensäger att Dagmarreformen ger enrelativt rättvis fördelning av resurserna över landet,men säger i samma andetag också att frågan omläkarbristen i glesbygden inte är löst. Det är bra attni har kommit på bättre tankar. Dessa problem ärså gigantiska att vi måste hjälpas åt för att lösa dem.Det är bra om vi till en början tillsammans isolerarsocialdemokraterna. De får stå där med sinDagmarreform och konstatera att den inte löserproblemen.Folkpartiet liberalerna har år anvisatmycket stora belopp för att flytta fram positionernaför de grupper som vi räknar till ''det glömdaSverige''. Genom att socialdemokraterna isocialutskottet tagit sitt förnuft till fånga, i sambandmed behandlingen av Ädelpropositionen, somdebatteras senare här , kommer betydandemedel att anvisas för åtgärder som exempelvis egetrum inom långvården, gruppboende för dementasamt åtgärder för fysiskt handikappade ochpsykiskt sjuka. Insatser för att råda bot på de långaköerna i sjukhusvården görs också, vilket även varitett krav från folkpartiet.Herr talman! Detta tillgodoser krav omökade resurser till vården. I det betänkande som vijust nu behandlar har vi krävt ett tillskott med 450milj.kr. De 500 milj.kr. som föreslås isocialutskottets betänkande om äldrevården fyllerdärmed krav. Men jag vill påpeka att viser det djupt olyckligt att det sker en höjning av denallmänna löneskatten. Det är inte med högrelöneskatter som man löser sjukvårdens problemutan genom lägre skattetryck.Herr talman! En rationellare och effektivare vårdkräver att hinder och onödiga regelverk avskaffas.Vi har år krävt attetableringsbegränsningarna för läkare ochsjukgymnaster skall avskaffas.Min fråga till utskottets talesman blir: Ansersocialdemokraterna att Dagmarsystemet har lett tillbättre regional balans beträffande fördelningen avvårdresurserna? Vi kan inte finna att den regionalatillgången på läkare och annan vårdpersonal harförbättrats med etableringsbegränsningarna.Varför fortsäter ni då ert hårdnackade motstånd?Eftersom inga förbättringar av tillgången på läkaresker i glesbygder, krävs att nya vägar prövas.Folkpartiet anser att åtgärder måste till somstimulerar läkare att etablera egen praktik iunderförsörjda områden. Detta kan ske genomsärskilda investeringsstöd, genom högre ersättningfrån sjukförsäkringen eller genom möjlighet tillnedskrivning av studieskulder.Det beslut som kommer att fattas ger snarasten försämrad möjlighet till fri etablering genom attstödområdesindelningen kommer att ändras.Exempelvis gäller icke längre fri etablering påGotland. Har regeringen eller utskottsmajoritetennågon uppfattning om hur detta påverkarläkarsituationen på ?Herr talman! Det är angeläget att så mångamänniskor som möjligt får en egen husläkare. Inteminst vid behandlingen av kroniska sjukdomar ochpsykosomatiska problem är detta av stor betydelse.Principen om det fria läkarvalet förutsätter att detvid sidan av den offentliga sjukvården finnsprivatpraktiserande läkare. Fördelningen mellanoffentlig och privat vård skall styras av patienternaoch inte av oss politiker. har ireservation 13 pekat på en modell för hur dettaskall kunna gå till. Självfallet kan det finnas andramodeller som vi också är beredda att pröva.Herr talman! I betänkandet redovisas atthjälpmedelsersättningen skall ingå i den allmännasjukvårdsersättningen. Detta kan leda till att ettmindre belopp än tidigare används förhjälpmedelsförsörjningen. Vi anser att hjälpmedelsersättningen är såviktig att den även skall utges somsärskild ersättning så att intehjälpmedelsförsörjningen äventyras.Vi vill också påpeka att det finns problem medhjälpmedelsförsörjningen i flera landsting. Detförekommer att handikappade inte får hjälpmedelsom de blivit ordinerade. Orimligt långa väntetiderförekommer. Detta underlättar interehabiliteringen.I regeringens förslag anvisas äntligen medel frånsocialförsäkringen till sjukvården. Köerna tilloperationer av hjärtan, höfter och gråstarr ärmycket långa och kräver särskilda insatser. Det ärdärför glädjande att dessa medel anvisas. Viförutsätter att man nu med kraft gör försök medöverföring av medel från sjukförsäkringen så attköerna inom utsatta områden kan minska och därigenom också kan minskasjukskrivningarna, något som förslaget till stor delsyftar till.Herr talman! Kostnaderna för sjukförsäkringen ochläkemedelsförmånerna har ökat dramatiskt. Vi harerfarit att många läkare inte har klart för sig vilkakostnader de åsamkar samhället. För att ökakostnadsmedvetandet inom sjukvården börinformation regelmässigt lämnas till läkarna omvilka utgifter deras läkemedelsförskrivningar ochsjukskrivningar förorsakar.Herr talman! Många privatpraktiserandesjukgymnaster har stora ekonomiskaproblem. Det beror i många fall på attbehandlingstaxorna släpar efter. Den justering somgjorts med anledning av kostnadsökningen har intelett till någon förbättring utan taxenivån måstehöjas. Regeringen bör därför skyndsamt se överbehandlingstaxorna.Herr talman! Avslutningsvis vill jag påpeka attutskottsmajoriteten tagit en märklig ställning närdet gäller pensionärers sjukhusvård. När enpensionär läggs in på sjukhus över och gårhem dagen därpå får denne betalaavgift trots att vederbörande inteutnyttjat vare sig mat eller förbrukningsartiklar.Trots att både ochFörsäkringskasseförbundet anser att det finns skälatt överväga en ändring så drar sig utskottet fördetta. Vad är orsaken till detta ställningstagande?Herr talman! står bakom alla dereservationer som vi fogat till betänkandet, men förtids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservationerna 15 och 34.Anf. 53 ():Herr talman! Sjukvården i får realt sett 1miljard kronor mindre . Regeringen harensidigt beslutat om det sedan förhandlingarnamed brutit samman. I ställetläggs nu ett bud om 100 milj.kr., vilket är mindre änen tiondel av vad har begärt.Av detta drar man slutsatsen att staten ochlandstingen befinner sig på kollisionskurs. Snarandras åt allt hårdare kring de redan ekonomiskttyngda landstingen. I och med skattestoppet kanman inte heller kompensera de uteblivna bidragenfrån staten.Allt detta skall ses mot bakgrunden av att densocialdemokratiska regeringen sedanmakttillträdet 1982 har berövat sjukvården ca 20miljarder kronor. Däremot har miljardrullningenfrån sjukförsäkringen fortsatt utan hämningar. Vikan i inte acceptera denna i grundenfelaktiga avvägning av de samhälleliga resurserna.Sjukvården betraktas vid undersökningar blandmedborgarna som samhällsfrågan nummer ett.Regeringen bär ett tungt ansvar för att det avriksdagen fastlagda målet om en procentsvolymökning inte kan uppnås. räknarlandstingen i stället med en volymminskning påcirka en halv procent.Därför får vi i avgöra om vi vårdpolitisktkan acceptera försämringar av hälso- ochsjukvården. Vi kan inte göra det i . Vi anseratt ytterligare resurser bör tillskjutas för denegentliga vården för att sjukvårdshuvudmännenskall ges en reell möjlighet att satsa på en god vårdför alla. Därför yrkar vi att ytterligare 1 miljardkronor tillförs sjukvården för år 1991.Diskussioner kring Ädelförslaget, som vi strax skalldebattera i kammaren, har i blixtbelysning klarlagtde strukturella problem vi har i svensk sjukvård.Det är därför synnerligen angeläget att klara ut hurframtidens sjukvård skall produceras, kontrollerasoch finansieras. Ingen organisation i världen klararav så motstridiga roller som landstingen nu har.Vi har därför i med anledning avregeringens proposition om äldreomsorgen krävtatt en parlamentariskt tillsatt kommitté skall se översjukvårdens framtida organisation, verksamhet ochfinansiering. Detta krav återkommer i engemensam reservation av och moderaternafogad till betänkande nr 9 från socialutskottet somvi här strax skall debattera.Nu får landstingen ändå på olika sätt sökatillgodose allmänhetens krav på god sjukvård tillalla på lika villkor oavsett vem du är, var du bor ochhur mycket pengar du har -- krav som vi i riksdagenhar formulerat i hälso- och sjukvårdslagen.Runt om i landet skapas olika modeller för hursjukvården skall organiseras. Dalamodellen,Blekingemodellen, den västsvenska modellen,Malmöhusmodellen osv. för att bara nämna någraav de försök man nu gör för att i ett trängtekonomiskt läge ändå tänka långsiktigt, inte handlakortsiktigt, och för att skapa den mångfald ochvalfrihet som måste känneteckna 1990-talets hälso-och sjukvård. Denna utveckling är ett gott tecken.I stället för att ge landstingen en rimlig ersättningföreslås att patienterna själva skall betala en störredel av sjukvårdskostnaderna. Detta skall skegenom att avreglera patientavgifterna och höjamaximibeloppet för högkostnadsskyddet till 1 500kr. Avregleringen av patientavgifterna kan varapositiv i den meningen att sjukvårdshuvudmännennu kan styra de vårdsökande till rätt vårdnivå.Exempelvis kan ett besök på vårdcentralen varabilligare än på sjukhusets akutmottagning. Mencentern anser att det är oacceptabelt att höja taketi högkostnadsskyddet till . Patienter som ejnår upp till detta tak, kan få sinasjukvårdskostnader höjda med . Vianser att taket för högkostnadsskyddet skall sättasvid 1 000 kr.För att effektivisera vården anser att denbyråkratiska och hierarkiska organisationen måsteförändras. En del av det jag har nämntgäller dessa frågor. Personalen måste på ett heltannat sätt än som sker få påverka vårdensutformning och inriktning. De anställda måste fåett större inflytande i förhållande till deras storaansvar. Detta kan ske genom att delegera ansvaroch befogenheter. Ett exempel som vi serförhoppningsfullt på i är den vårdform sombörjar växa fram och som också finns i andraomsorgsformer, nämligen personalkooperativen.Vi hoppas mycket på dem.Det är nödvändigt med en jämn fördelning avsjukvårdspersonal över landet för att vi skall kunnaleva upp till hälso- och sjukvårdslagens principer.Särskilt gäller detta tillgången till läkare. Underförra årets debatt i kammaren tog jag fram exempelfrån mitt eget län -- län -- där särskilt bristenpå distriktsläkare är besvärande. Av 95 inrättadebefattningar är endast 58 bemannade. I inlandet ärdet alldeles bedrövligt. Där talar man om ''veckansdansk''. På gränsen mot finns det baravikarier. Då måste jag i sanningens namn tala omatt vi i län inte har det värst i landet. Det ärdärför vi i med sådan otålighet väntar påden av hos regeringen under hösten 1989begärda redovisningen och analysen avläkarförsörjningen. En omgående effektuering avden beställningen är vad vi förväntar oss i centern.Så till frågan om hjälpmedel till handikappade.Som sagts från talarstolen, ärorganisationen när det gäller hjälpmedel diffus ochsplittrad. Genom förslaget att kommunerna ocksåskall ansvara för vissa handikapphjälpmedelkommer denna situation att förvärras. Det är avsynnerlig vikt att det på detta område blir klaraansvarsförhållanden. Brist på hjälpmedel kan ökabehovet av andra insatser från samhällets sida.Förutom att den handikappades möjligheter attklara sin dagliga livsföring förbättras med en godorganisation för handikapphjälpmedel, är detockså ekonomiskt lönsamt att ha en slagkraftigorganisation på området. Det är därför vitillsammans med kräver en utredningdär en klar och tydlig organisation med statligthuvudmannaskap förbereds.Betänkandet behandlar två centermotioner frånden allmänna motionstiden om återinförande avpensionärernas avgiftsfria år. Det nuvarandesystemet med sjukhusvårdsavgifter, som infördesden , medför att pensionärer medlånga vårdtider får stora kostnader för sådanaavgifter. Ofta har de dessutom låg pension. Centernanser att sjukhusvårdsavgift inte skall tas ut för deförsta som en ålderspensionär erhållersjukhusvård.Herr talman! behöver en folkrörelse motnedskärningar i vården! Det florerar en mängdmyter om svensk sjukvård som måste avlivas.Tyvärr har de professionella i vården sällan tid ellerork att komma till tals i massmedia. Det finns enföreträdare, . Han talar -- som väl är.Jag tror honom när han säger -- på tal omsjukvårdskrisen -- att Vårdsverige effektiviseradesin verksamhet i troligenhögre grad än någonsin industrin, och går detinte längre. Sjuksköterskorna kan inte stickafortare, biträdena kan inte mata fortare och läkarnakan inte sy ihop fortare. Jag tror honom när hansäger att om inte staten betalar tillbaka åtminstonehälften av vad den tagit från vården , dåkommer vi att få se på kris under 90-talet.Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservation nr 2. Jag står naturligtvis bakom deövriga centerreservationerna, även dem som vi hartillsammans med moderaterna.Anf. 54 MARGÓ ():Herr talman! Detta återkommande ärendebrukar kallas för Dagmaröverenskommelsen. I årfår vi väl kalla det endast för och strykaöverenskommelse. är det egentligen bara ettbesked från staten till landstingen att man ämnarhöja den allmänna sjukvårdsersättningen med 100milj.kr. för 1991.Landstingsförbundet har begärt 1,5 miljarder, ochdet är en summa som motsvarar dekostnadsökningar som har förekommit under året.Vi i tycker att det är rimligt attsjukvårdsersättningen räknas upp med åtminstonelönekostnadsökningarna. En lägre uppräkning änså betyder nämligen i praktiken nedskärningar.Utskottet hänvisar till socialutskottets förslag att isamband med omorganisationen av äldrevården gelandstingen ett extra bidrag på 500 milj.kr. Det ärgivetvis bra att landstingen får dessa pengar. Menpengarna kommer först , och det blir ju ett årdäremellan, 1991. Jag tror inte att landstingenklarar sig med att bara leva på hoppet, det behövspengar också.Utskottet menar att avregleringen avpatientavgifterna kommer att öka landstingensinkomster med 500--800 milj.kr. Det ärriktigt att man räknar med en inkomstökning avden storleken, men patientavgifterna är ju bara enliten del av landstingens inkomster och utgifter. Omutgifterna för sjukvården är ungefär 100 miljarderkronor så tar landstingen in skatt på 70 miljarder,medan ger t.ex. 15 miljarder ochpatientavgifterna bara . Det äralltså som det handlar om, och det harmycket liten betydelse i det stora hela förlandstingen. Men för den enskilde har det mycketstörre betydelse.När det gäller patientavgifterna kommer 16landsting att höja avgiften för besök hos doktor från60 till . I samband med läkarbesöket får mankanske medicin -- det är vanligt när man går tilldoktorn -- vilket kostar . Det innebär alltså attläkarbesök och medicin kommer att kostapatienten . Och bor man en bit från doktorntillkommer resan, som försäkringen bara ersättertill ett visst belopp; . tillbakafår man betala själv. Då kostar läkarbesöketsammanlagt 235 kr.Vi menar att man då är uppe i sådana summor atten del människor kommer att tvingas att göraekonomiska överväganden, om de verkligen harråd att gå till doktorn. Denna summa 235, kr., är jumer än vad en folkpensionär har i dagsinkomst frånnästa år. Ni kan ju göra en egen jämförelse. Om nisom lyssnar här skulle betala mer än endagsinkomst för ett läkarbesök, så skulle ni ocksåtänka er för . Och vi kan faktiskt läsamellan raderna att en av avsikterna med de härhöjningarna är att man på detta sätt skall försökabegränsa efterfrågan på vård.Vi anser också att det s.k. högkostnadsskyddet börvara . -- för att det skall vara etthögkostnadsskydd. Förslaget om en höjning till1 innebär för patienterna merkostnaderpå ungefär 70 %.Om det nu är så att prishöjningar ärinflationsdrivande -- och vi är alla överens om attdet är på det sättet -- så kan givetvis intevårdavgifter vara något undantag. Det kan ju intevara så att alla andra prishöjningar höjerinflationen, medan prishöjningar inom vården ärundantagna. Så fungerar det inte. Därför borde detligga i allas intresse att man håller nere även de härkostnadsökningarna.Den sista punkt som jag här skall ta upp gällerersättningen för förebyggande arbete inomsjukvården. Fram harsjukvårdshuvudmännen fått specialdestineradeersättningar till det förebyggandet arbetet. Enligtdet förslag som föreligger kommer dessaersättningar att bakas in i den allmännasjukvårdsersättningen. Vi tror att det finns en farai detta förfaringssätt. Landstingen har som bekanten synnerligen bekymmersam ekonomisk situation,som kommer att tvinga fram ganska hårdhäntaprioriteringar. Vi vet att det förebyggande arbetetinte ger ett resultat, dvs. man kan intemed detsamma avläsa besparingarna i denkommande budgeten. Det förebyggande arbetethandlar ju inte heller om liv eller död.Därmed är vi rädda för att det finns en risk för attsjukvården tvingas försumma det långsiktigaförebyggande arbetet. På så sätt kommer ju vårdenatt bli dyrare . Därför tycker vi att de häröronmärkta pengarna skall finnas kvar tills vidare.Herr talman! Vi har i flera reservationer tillbetänkandet redovisat vår uppfattning där vi skiljeross från utskottsmajoriteten, och jag yrkar bifall tillreservation 3.Men jag skulle också, herr talman, viljakommentera det moderata inlägget i den härdebatten. Jag har försökt skära ned mitt anförandei övrigt för att jag skulle få tid till detta. Det är alltidoemotståndligt, tycker jag, att få utbyta några ordmed . Han har, precis som jag, ensjukvårdsbakgrund, och det gör att jag tycker atthan säger många kloka saker. Men han blandaralltid dessa kloka uppfattningar med den moderatauppfattningen, och då blir ju resultatet förödande.Att jag vill kommentera det moderata inläggetberor också på att det finns, som det ser ut ,en viss risk för att och moderaternafr.o.m. kan få ett större inflytande översjukvårdspolitiken. Som bekant delar jag inte alltidde socialdemokratiska värderingarna. Men jaginser ändå, herr talman, att det finns grader därnere i de varmare regionerna, och jag måsteerkänna att jag i det val det då blir fråga omföredrar den socialdemokratiska politiken.Den moderata allmänna sjukvårdsförsäkringenkommer säkerligen att fungera . Jagtror inte att man då kommer att märka någon störreskillnad. Men sedan kommer förändringarna. Närden offentliga sjukvården får konkurrens av denprivata sjukvården, och den privata sjukvården början kan hålla lägre priser, då kommer inteden offentliga sjukvården att kunna ha kvar sammaantal vårdplatser, samma personalstyrka, sammaantal sjukhus osv., utan måste göra nedskärningar.Och det är ju det som man åsyftar med detmoderata förslaget.När man har kommit i den situationen att denoffentliga sjukvården tvingas göra nedskärningar,då kommer priserna att höjas inom den privatavården, för då blir konkurrenssituationen ojämn.Och kommer priserna att höjas mer inom denprivata sjukvården än vad den allmännasjukvårdsförsäkringen kommer att motsvara, ochdå hamnar vi i den situation som man har hamnat ipå andra ställen där man förespråkar och prövar dethär systemet, nämligen att människor med lågainkomster inte kommer att ha råd med sjukvårdöver huvud taget; de kommer att ställas utanförsystemet. Och den sjukvården, ,betackar vi oss för.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort. Vi ärvarken för offentliga monopol eller privatamonopol. Det är just konkurrensen som pressarpriserna.Anf. 56 MARGÓ ()replik:Herr talman! Ja, det är här som visarsitt rätta ansikte. De talar om sjukvård som omsjukvård gällde vilken varuproduktion som helst isamhället, och menar att det inte spelar någon rollom den är offentlig eller privat och att den enskildekonsumenten -- patienten -- har full frihet ochmöjlighet att välja. Men det är inte sant. Man kaninte se på sjukvård som på varuproduktion i övrigt.Om man går ut på marknaden för att köpa margarinoch gör ett fel och i stället köper smör, eller ettannat märke som man inte hade tänkt sig frånbörjan, så får det inte så stora konsekvenser. Menpatienterna har ingen möjlighet att göra samma valnär det gäller sjukvård -- vilken operation man skallgenomgå, hur omfattande behandlingar man skallha. Om patienten väljer fel i det läget, då får detkonsekvenser.Anf. 57 () replik:Herr talman! Vad är det som är så märkvärdigtmed sjukvård? Patienten har i vårt system sinapengar. Han har dessutom den bästa tänkbararådgivare i sin husläkare. Tillsammans väljer de varhan får vården bäst och billigast. I dagens läge harhan ingenting att välja på. Hans husläkare haringenting att råda honom till, mer än det regleradesjukhus som han skall till vare sig det är bra ellerdåligt.Anf. 58 MARGÓ ()replik:Herr talman! I det moderata systemet kommer endel människor att ha tillgång till husläkare -- ochmycket bra husläkare -- och tillgång till helasjukvårdssystemet, det är jag fullkomligt övertygadom. De människorna är jag inte ett dugg bekymradför, men jag är verkligen bekymrad för allamänniskor som kommer att ställas utanför det härprivata sjukvårdssystemet. Så blir det när denoffentliga sjukvården kommer att raseras och denprivata sjukvården höjer priser. När den härallmänna sjukvårdsförsäkringen, som moderaternaskall införa, inte följer med prisutvecklingen ochpengarna inte räcker för alla till privat sjukvård, dåfår vi det system som man har i t.ex. , därmiljontals människor står utanför rätten ochmöjligheten att få sjukvård.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 59 ():Herr talman! de gröna tillstyrker istort sett utskottets hemställan, och jag tänker inteta upp en Dagmardebatt där alla storheter ärkända. Vi har dock avlämnat ett antalreservationer, som jag vill beröra. Vi står bakomalla de reservationer som är med på,men jag vill bara yrka bifall till reservationerna 18,23 och 28.I mår många människor psykiskt dåligt, ochvi måste satsa ytterligare på människors mentalahälsa. Likaväl som vi behöver gå till sjukgymnasteller läkare för somatiska sjukdomar behöver vi fåhjälp med våra psykiska problem. Miljöpartietåterkommer om igen med en motion i denna frågaunder allmänna motionstiden.Det anslås redan 21 milj. kr. till psykoterapeutiskabehandlingar, men jag anser att det är dags attbygga vidare på verksamheten. Även om mansatsar aldrig så mycket pengar, också på en braverksamhet, kan man aldrig komma ifrån kravet attden måste byggas upp från grunden. Vi kommerunder den allmänna motionstiden att yrka påytterligare pengar till den här verksamheten.Vi vet att många människor är i behov av denna typav vård. Det är också så att många somatiska besvärberor på att man mår illa psykiskt. är fråganvilken läkare man skall till först.När det gäller högkostnadsskyddet anser jag attsituationen är sådan att människor pågrund av kostnadsnivån tvekar att gå till läkare. Såär det redan nu med en kostnad på . Ta t.ex.en familj med tre barn, där man får enstreptokockinfektion! Om hela familjen skallbehandlas, får man betala avgift och medicin föralla . Man når så att säga på en månadnära nog upp till högkostnadsskydd för familjen --det är bara det att barnen har ett eget sådant och devuxna ett annat.Höjer man ytterligare dessa kostnader kommerman upp för högt. Av det skälet har vi yrkat att manskall behålla högkostnadsskyddet på en lägre nivå.Vi har accepterat en höjning med , vilketungefär motsvarar en uppskrivning med inflationensedan det förra beslutet.Vi har också en inställning som går ut på att motaOlle i grind. Vi har ett uttryck för detta i Dalarna.Det är dock inte fråga om att mota sjukdomen idess begynnelse, vilket jag i min enfald i börjantrodde, utan det är fråga om att mota patienten igrind, så att det inte blir en för storsjukvårdskonsumtion.