prot · GE0939 · 1990-12-05 00:00:00 — Som anges i utskottsbetänkandet rördet sig om brott som grov mordbrand, kapning,luftfartssabotage, flygplatssabotage, grovtsabotage, krigsanstiftan, spioneribrott samt försökoch förberedelse till stämpling.Det är alltså utomordentligt allvarlig brottslighet.Tyvärr är läget det att även om man harförhoppningar om en bättre värld så lever vi ien värld där den här typen av brott är relativtvanligt förkommande. Vi känner till att under desenaste åren har det begåtts en rad terroristdåd utei som också till en del har haftkopplingar till Sverige.Det är naturligtvis utomordentligt betydelsefullt attsäkerhetspolisen har tillgång till arbetsmetoder somgör det möjligt att bekämpa den här sortensbrottslighet. I det utredningsarbete som harbedrivits om säkerhetspolisens arbetsmetoder harsåväl den särskilda utredaren somSÄPO--kommittén konstaterat att det finns ett klartbehov av lagstiftningen.Till vill jag säga att även JO ochJK vid sina kontroller har konstaterat -- JO gjordedet vid en granskning av aktmaterialet som sträcktesig över 1989 och verksamhet inomsäkerhetspolisen -- att handläggningen av ärendenaom telefonavlyssning har bedrivits i enlighet medgällande bestämmelser och i enlighet med deintentioner som har skisserat ilagstiftningsarbetet. Det tycker jag är viktigt att hai minnet.Visst kan man ha farhågor, och det har man välalltid kring hemlig verksamhet som bedrivs avsäkerhetspolis på olika håll, för att verksamheteninte bedrivs på ett riktigt sätt. Men vid upprepadegranskningar har det konstaterats att debestämmelser som gäller enligt den härlagstiftningen har tillämpats på ett korrekt sätt avsäkerhetspolisen.Jag tycker att synpunkter i detsärskilda yttrandet, där han markerar att denparlamentariska kontrollen är viktig, är någontingatt ta fasta på. föreslog enutvidgad parlamentarisk kontroll, dels genomrikspolisstyrelsens lekmän, dels i form avinrättande av en särskild registernämnd. Samtidigtmarkerades av att ochdess justitieutskott har en betydelsefull roll attspela här. Som säger i detsärskilda yttrandet, bör den kontroll somjustitieutskottet har att utöva göras fortlöpandenågon gång . Det är en synpunkt som jagtycker är värdefull och som jag vill ta fasta på.Det finns alltså ett uttalat behov av den ärlagstiftningen, och som sade i sittanförande är det nu egentligen första gången somlagstiftningen på allvar ifrågasätts, utom vid desstillkomst då det var en debatt i kammaren. Ävenvpk har i justitieutskottet -- om jag går tillbaka tilltiden innan kom med i utskottet --varit med om att tillstyrkaförlängning av lagstiftningen. Det visar på att detfinns ett behov av denna lagstiftning och jag ser inteatt utvecklingen har gjort denobehövlig. Snarare är det tvärtom, att det finnsallvarliga indikationer på terroristattacker ochliknande ute i som även vi i måsteha möjlighet att skydda oss mot.Jag ber, herr talman, att få tillstyrka utskottetshemställan och yrka avslag på de särskildayrkanden som har ställt underdebatten här i dag.Anf. 66 ():Herr talman! Både och Lars-ErikLövdén pratar om terrorister. För att bekämpaterrorism har vi terroristlagen, som ger ungefärsamma möjligheter som den lag vi nu diskuterar.När tvångsmedelslagen kom till, gällde detspionage och skydd för rikets yttre och inresäkerhet, och man uttryckte sig som så att vi skallinte huttla med farliga spioner. I sådana fall får maninte vara så noga med rättssäkerheten. Det tyckerjag inte håller riktigt i dag.Kärnan i den här lagen och användningsområdetför den är ju att man skall kunna anhålla, häkta,öppna brev och andra postförsändelser, avlyssnatelefon osv. på svagare skäl än vad som annarsskulle vara fallet. Det är detta lagen egentligen ärtill för.De uppräknade brotten har ett mycket högrestraffvärde än till , beroende påvilket tvångsmedel man avser att använda, och jagifrågasätter behovet av den här lagen. Lars-ErikLövdén kanske har andra rapporter än vad jag hartillgång till. Jag har bara den lilla snutten ipropositionen om att anser atttvångsmedelslagen skall vara kvar.Det var just det förhållandet att man skriver avser att permanenta lagen som fick mig attreagera. Om den permanentas, har intelängre möjlighet att försöka ta ställning tillden. Jag tycker nog att om den behövs, måste detockså läggas fram en helt annan redovisning förvarför den behövs och hur den används. Någonsådan har vi inte , när vi skall ta ställning till enförlänging.Anf. 67 ():Herr talman! hänvisar tillterroristlagstiftningen när det gäller bekämpandeav terroristbrott. är det ju så, ,att inte är anhängare avterroristlagstiftningens bestämmelser i det häravseendet. Det visar på blottan i er argumentation.Ni vill avskaffa både de särskilda bestämmelserna iterroristlagstiftningen och lag. Det skulle,menar jag, medföra utomordentligt storasvårigheter för säkerhetspolisen att över huvudtaget bedriva någon meningsfull verksamhet föruppdagande och bekämpande av terroristbrott.Lagstiftningen har visat sig vara nödvändig ochvärdefull i säkerhetspolisens arbete. En annan sakär, som jag sade till , att det ärutomordentligt angeläget att vi har en riktigparlamentarisk kontroll och insyn isäkerhetspolisens verksamhet. Den insynen kanutövas på olika sätt. Ett är via justitieutskottet, ettannat är via lekmän ochytterligare ett sätt är via den tillsyn somjustitiekanslern och justitieombudsmännenbedriver.Såsom påpekats av bl.a. , finnsdet anledning att skärpa kontrollen och insynen.Vissa steg i den riktningen har också tagits sedanSÄPO-kommittén framlade sitt betänkande.Jag vill än en gång yrka avslag på yrkanden och bifall till utskottetshemställan.Anf. 68 ():Herr talman! Jag tycker att vi från miljöpartietssida har givit en signal om att när den prövningkommer till stånd som absolut måste göras om manskall permanenta lagen, då krävs det ett mycketmycket bra och gediget underlag som visar att ensådan här lag är nödvändig. Jag förutsätter att allapartier den gången kommer att delta i debatten.Det vore värdefullt om tiden kunde användasklokt, bl.a. till att samla in erfarenheter från hurman löser de här mycket känsliga frågorna i andraländer.Jag tycker som att det är olustigt atttvingas tillgripa extraordinära lagar, undantag frånnormal lagstiftning, men vi tycker som sagt inte attvi den här gången ändå vill avslå förslaget omförlängning. Vi kräver bättre argument inför nästaprövning.Anf. 69 ():Herr talman! försöker blandabort korten. Vi debatterar 1952 årstvångsmedelslag. säger att denskall användas för att bekämpa terrorism och sägeratt vill bli av med terroristlagen. Närdet gäller och terroristlagen är detdet medel som man tar till i nästa led och som gårunder benämningen kommunarest som vi mycketskarpt har uttalat oss emot. Vi är nog inte ensammaom det.Anf. 70 ():Herr talman! Vi kan naturligtvis tvista om dennafråga, , men även iterroristbestämmelserna finns det möjligheter tilltvångsmedel av samma karaktär som lag.Om jag inte missminner mig var ni även där kritiskatill bestämmelserna. Det hänger kanske sammanmed att i de bestämmelserna inte krävs någonmisstanke om bestämt brott för att de skall kunnatillämpas. Här är rättssäkerhetsgarantiernatydligare, eftersom här krävs misstanke om ettbestämt brott. Men vi behöver inte tvista mer omdet.Jag menar att det finns väldigt starka skäl för attförlänga giltigheten . Har det visatsig att lagstiftningen är så pass viktig försäkerhetspolisens arbete bör den på siktpermanentas och arbetas in i rättegångsbalken.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )13 § Teleavlyssning m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1990/91:JuU6 Teleavlyssning m.m. (Skr.1990/91:21).Anf. 71 ():Herr talman! När jag har tittat på gamla protokollkan jag konstatera att telefonavlyssning inte hellerär en ny företeelse. I Sandlerrapporten kan manutläsa att hemliga polisen under krigsårenavlyssnade 11 183 972 svenska telefonsamtal. Avdessa föranledde 384 028 skriftliga rapporter.Alltså var 10 799 951 av samtalen av mer privatnatur och föranledde inte ens rapport hos denrapportskrivande polisen.Antalet avlyssnade samtal har väsentligt minskat,åtminstone de som redovisas. När det gäller nyttanav avlyssningen i förundersökningshänseende ärdet i av fallen som polisen anser sig ha haftnytta av avlyssningen.Årets redogörelse avser 1989, men i september1989 byggdes reglerna för avlyssning ut. Detinnebär att antalet avlyssningar nu kommer attkraftigt öka. Det föranleder oss reservanter attkräva att en mer utförlig och precis rapportering avavlyssningens omfattning skall ske. Vi har även enreservation med krav på att en redovisning avomfattningen av brytande av brevhemligheten skallske.Utskottet hänvisar till att brevkontroll inte ärhemlig. Motionen väcktes efter det att det hadekommit fram att tidningen hade fått sin postbeslagtagen. uttaladeoro över att reaktionen hos allmänheten inte blevstörre.I justitieutskottets betänkande JU25 medanledning av proposition 1988/89:124 om vissatvångsmedelsfrågor behandlades frågan huruvidasärreglering behövdes för att hindra attintegritetskänsliga uppgifter röjs som en bieffekt avtvångsmedelsanvändningen. Utskottet ansåg då attändamålsprincipen och proportionalitetsprincipengav tillräckligt skydd. Frågan om brevhemlighetenhar varit uppe i kammaren efterkonstitutionsutskottets behandling av tryckfrihets-och sekretessfrågor. skrev isitt betänkande att utskottet utgick från attregeringskansliet fortlöpande följer frågan omskyddet av anonymitetsintresset.I vår reservation föreslår vi att en redovisning skerav tvångsmedlet beslag av brev ellerpostförsändelser. Vi tycker att det skulle varavärdefullt som ett sätt att följa frågan vad gälleranonymitetsintresset.Jag yrkar bifall till de två reservationerna ibetänkandet.Anf. 72 ():Herr talman! I en reservation till det härbetänkandet om telefonavlyssning m.m. har vikritiserat regeringen för att den till synes lättvindigtgodtagit att inte lämnatredovisning av telefonbevakning. Vi kräver enbetydligt fylligare och innehållsrikare redovisningvad gäller hemlig telefonavlyssning.På den första punkten har vi i utskottet fått en sortsförklaring, som vi denna första gång får godta.Verksamheten hade pågått så . Vi tyckerfortfarande att man skulle ha redovisat den, menokej. Det må bli bättre nästa gång.På den andra punkten däremot har vi lagt framförslag till hur en sådan fylligare och innehållsrikareredovisning kan ske. Vi vill alltså att varje fall därden extraordinära åtgärden med hemligtelefonavlyssning eller öppnande av brev tillgripsskall rapporteras. Det skall alltså finnas ett särskiltrapportblad där man anger vad skälet var, vilketbrott man misstänker. Man skall också följa uppmed att tala om när ärendet är slutbehandlat ochvilken betydelse avlyssningen eller öppnandet avbrevet har haft för att klara upp ärendet. En sådanredovisning kommer att bli mycket omfångsrik,som framgick av anförande. Detrör sig ändå om många fall. Det ger i alla fall enbättre möjlighet till överblick än att gå in i allahandlingar. Det får tillgripas när rapporterna visaratt man misstänker missbruk eller felaktigt bruk avden integritetskränkande åtgärdentelefonavlyssning, teleövervakning eller öppnandeav brev. Det bör följas upp.Jag vill, herr talman, yrka bifall till reservationerna1 och 2 i betänkandet.Anf. 73 ():Herr talman! Regeringen har i skrivelseunderrättat om omfattningen avtelefonavlyssning vid förundersökning i brottmål.Bestämmelserna om telefonavlyssning är enligt minmening rigorösa. För att telefonavlyssning skall fåanvändas krävs att det för brottet inte föreskrivslindrigare straff än fängelse . Det är alltsåenbart mycket grova brott som öppnar den härmöjligheten. Det krävs dessutom att det skall varaav synnerlig vikt för utredning för atttelefonavlyssning skall få tillgripas.Tillstånd till hemlig telefonavlyssning meddelas avdomstol på begäran av åklagaren. Tillstånd fårmeddelas för högst en månad. Behövertelefonavlyssningen ske , måstefrågan prövas på nytt. ges dessutom enförhållandevis fyllig redogörelse till omomfattningen av telefonavlyssningen.1989 meddelade domstolarna tillstånd att avlyssna211 personer, som samtliga var misstänkta för grovanarkotikabrott, och 24 personer som var misstänktaför annan grov brottslighet. Det framkommeringen märkbar minskning eller ökning av antalettelefonavlyssningar om man jämför siffrormed tidigare års, såvida man inte, som BerithEriksson gör, går tillbaka till krigsåren -- men dettaär ju inte jämförbart.I de år 1989 avlyssnade fallen har det redovisats attavlyssningen i genomsnitt uppgått ochatt avlyssningen haft betydelse förförundersökningen i av fallen.Mot den här bakgrunden anser majoriteten iutskottet att redogörelsen till avtelefonavlyssningsfallen är fyllig nog.Vänsterpartiet och säger i sinreservation att de vill ha en redovisning av vilkasom är beslutande och verkställande organ, hurlänge avlyssningen pågått och vilken betydelseavlyssningen haft för förundersökningen.Uppgifterna skall enligt reservanterna sändas in tillett centralt organ, som i sin tur skall lämna enredovisning till och regeringen.Men allt detta är faktiskt gjort. Det är precis ensådan redovisning som vi nu behandlar, och det ärdärför vi vet vilka siffrorna är. Om så inte hade varitfallet, skulle vi inte ha haft det underlag som nufinns för vårt betänkande.Frågan om färdiga förundersökningar nämns ocksåi och reservation. Menfärdiga förundersökningar går det redan nu alldelesutmärkt att få reda på och gå igenom, om man såönskar. Om sedan redovisningen sker på ettrapportblad eller i brev måste väl ändå vara ganskaointressant för riksdagen.Vänsterpartiets och krav är såvitt jagförstår helt tillgodosedda.I reservation nr 2 anför ochmiljöpartiet att likartade regler skall finnas ocksåför brevkontroll. De kräver att beslutande ochverkställande organ skall anges liksom den gärningsom misstanken avser och vilken försändelse somöppnats. Men alla dessa uppgifter ges redan i dag.Om en postförsändelse tagits i beslag, skall detupprättas ett beslagsprotokoll, av vilket framgårvem som är beslutande och vem som ärverkställande. I protokollet skall dessutom debeslagtagna föremålen noga beskrivas, och detskall anges vilket brott som misstanken avser.Vidare skall, så snart det kan ske utan men förutredningen, såväl mottagaren som avsändaren,om denne är känd, underrättas om beslaget. Ombeslaget beslutats av annan än domstol, kan denmisstänkte begära domstols prövning avbeslagsbeslutet. Eftersom brevkontroll inte är enhemlig åtgärd på samma sätt somtelefonavlyssning, finns det inget skäl för riksdagenatt begära den redovisning som ochmiljöpartiet kräver. Här sker kontrollen, som jagser det, av den misstänkte själv, som får reda på vadsom görs. Dessutom kan den misstänkte utövakontrollen genom att gå till domstol, om han inte ärnöjd med det gjorda beslaget.Jag yrkar avslag på reservationerna och bifall tillutskottets hemställan.Anf. 74 ():Herr talman! Sanningen om telefonavlyssningentycks vara att om man använder en offentligtelefonkiosk så kan samtalet bli avlyssnat ochbandat. Om innehållet i samtalet inte är av störrebetydelse än att det möjligtvis kan användas somunderhållning på en personalfest, är det i alla fallfrågan om ett intrång i den enskildes integritet ochborde åtminstone föranleda att det sker en bättreredovisning.En kriminalreporter ringde och berättade om enrättegång, där man i förundersökningen avlyssnatjust en telefonkiosk. Det var en annan person änden misstänkte som ringde ett samtal. Av detsamtalet kunde man få argument som kundeanvändas mot en tredje person. Det verkar intesom om detta är särskilt kontrollerat ochbetryggande.Jag förstår inte att man inom ett visst parti för ettsådant oväsen över folk- och bostadsräkningen ochkallar denna för integritetstänkande, när mansamtidigt i det partiet anser att sådan härtelefonavlyssning kan godtas.Jag avsåg inte att på något sätt seriöst jämförasiffrorna från krigsåren med dagens. Jag tycktebara att det var roligt att göra det.Anf. 75 ():Herr talman! Det är nog ändå så att vårt förslag,som vi framfört efter samråd med justitieutskottetssakkunniga kansli, skulle ge en bättre och enklaremöjlighet att få en överblick. Den rapportering avden hemliga telefonavlyssningen som ges ibetänkandet är väldigt summarisk. Vill man i dagha en bättre insyn, måste man gå igenom väldigtmånga handlingar. Det har i varje fall jag fått läramig när jag försökt sätta mig in i detta ärende.Därför skulle det förslag som vi framfört i vårreservation faktiskt göra det mycket enklare förjustitieutskottets ledamöter att skaffa sig enöverblick, om de skulle vilja använda sig av denmöjligheten. Det skulle t.ex. ges möjlighet att göravissa stickprovskontroller. Jag tror att en sådaninsyn skulle minska riskerna för missbruk. Om enperson som vill tillgripa hemlig telefonavlyssningvet att det är lätt att bli ställd till ansvar för vad hangjort och att han är tvungen att redovisa varförtelefonavlyssningen skedde och om avlyssningenvarit till nytta eller inte för förundersökningen, trorjag att det skulle ha en missbruksdämpandeinverkan.Vi står naturligtvis fast vid reservationen.Anf. 76 ():Herr talman! När man lyssnar till man uppfattningen att han tror att åklagare ochdomstolar konspirerar mot misstänkta personer.Det måste väl ändå vara som beslutar omramar och lagar, som sedan domstol, åklagare ochpolis skall arbeta efter.Hur tänker sig att han skall göraom han misstror domstolen? Skall han klandradomstolen eller skall han säga att åklagaren ellerdomarna gjort sig skyldiga till fusk? Jag kan faktisktinte riktigt förstå vad han menar. Bestämmelsernaär ju alldeles glasklara. Det sägs att det skall finnasen misstänkt person och att brottet skall ha enminimistrafftid . Det framgår också klartatt det skall föreligga synnerlig vikt för att man överhuvud taget skall få meddela tillstånd förtelefonavlyssning. Om alla dessa förutsättningar äruppfyllda, utgår jag faktiskt ifrån att domstolen ärkorrekt i sin handläggning av ärendet.Jag utgår också ifrån att åklagaren är korrekt i sinhandläggning, eftersom jag tycker att vi lever i etträttssäkert samhälle. Har man den utgångspunktenär detta beslut viktigt.Vad som är intressant för är att veta omden lagstiftning som tillhandahålls för denna typ avverksamhet används i alldeles för många fall. Låtoss säga att vi skulle kunna få reda på att mananvänder lagstiftningen i 2 000--3 000 fall. Dåkanske vi skulle göra den bedömningen i riksdagenatt det inte var avsett att det skulle vara på detsättet, och då kan vi ändra bestämmelserna. Jagkan väl ändå inte tro att menar skall gå in i det enskilda fallet och pröva omdomstolen har fattat ett riktigt beslut!Anf. 77 ():Herr talman! I ett tidigare anförande sade BrittaBjelle att hon tyckte att det vi ville med vårreservation redan var tillgodosett. Då förstår honinte vad vi är ute efter.Vi är alltså ute efter en fylligare redovisning än densom finns. Detta är ett sätt atttillgodose det. Uppenbarligen är inte våraönskemål tillgodosedda, och vi står som sagt fastvid vår reservation.Anf. 78 ():Herr talman! Ni kräver en fylligare redovisning ochhar räknat upp vad ni vill ha reda på. Ni vill ha redapå vem som beslutar, vem som är verkställande, hurmånga ärenden det är och vilken betydelse beslutenhar.Allt detta finns angivet, och den enda skillnaden äratt ni pratar om ett rapportblad medanredovisningen oftast sker i form av brev ellerskrivelser till eller via data somsedan redovisas för regeringen. ''En fylligare redovisning''. Då måste ni ju tala omvad mer ni vill ha reda på. Ni vill ju inte ha reda pånågot mer än vad som redan finns i vårtbetänkande!Anf. 79 ():Herr talman! sade ''ni'' och då kändejag mig träffad.Jag vill påpeka att det blev en kommunikationsmissmed den här reservationen. Jag skulle nog inte haförsökt utforma förslaget i detalj om jag hade haftmöjlighet att titta på det.Jag tycker att det är en verkligt skrämmandeutveckling att vi undan för undan bygger upprepressionsapparaten och att vi då också i ökadutsträckning behöver se hur den används, somBritta Bjelle säger. Det är i så fall ansvaratt företa ändringar i de lagar vi redan har stiftat.Därför yrkar vi på en bättre redovisning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )14 § Fastighetsdomstolar m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1990/91:JuU7 Fastighetsdomstolar, m.m. (prop.1990/91:32).Anf. 80 ():Herr talman! betänkande nr 7behandlar fastighetsdomstolar m.m. Vi moderaterhar återigen tvingats reservera oss -- bl.a. beroendepå hanteringen av tingsrätternas arbetssituation.I moderata samlingspartiet ställer vi oss myckettveksamma till partssammansatta domstolar ochäven till den typ av specialdomstol, som det här ärfråga om. Detta är något som vi även harredovisat vid många tillfällen.I våras drogs t.ex. plötsligt den summariskaprocessen bort från tingsrätternas handhavande.Det är något som jag fortfarande tycker varfelaktigt och som tyvärr även visar tecken på att blibetydligt dyrbarare än man sade sig veta pådepartementet.Man ändrade alltså arbetsordningen trots att enparlamentariskt tillsatt kommitté redan hadetillsatts för att göra en samlad översyn avdomstolarnas uppgifter, av deras arbetssätt och avderas organisation. Regeringen hade av någonorsak, som jag inte förstår, inte tid att vänta påutredningen.Vi moderater reserverade oss då den summariskaprocessen behandlades, bl.a. för att vi ville ha enhelhetssyn på domstolsväsendets funktion innan vitog ställning och därför att, som sagt, en utredningpågår.Nu lägger regeringen fram ytterligare enproposition som kommer att påverka tingsrätternasarbetssituation -- och detta innandomstolsutredningen lagt fram sin helhetsöversyn.Herr talman! Det är möjligt attfastighetsdomstolarna skall avskaffas och att derasarbetsuppgifter skall överföras till tingsrätterna. ISOU 1987:13 föreslogs detta, men förslaget leddedå inte till ändrad lagstifning.Justitiedepartementet har i stället utarbetat ettreviderat förslag som ligger till grund förpropositionen.Regeringen förslår nu att mål rörande hyra ochbostadsrätt skall överföras till tingsrätterna och därprövas i den sammansättning av tingsrätten somgäller vanliga tvistemål. Övriga mål, somfastighetsbildningsmål och expropriationsmål, skalläven i fortsättningen prövas i fastighetsdomstol.Återigen förändrar man arbetsförhållanden förtingsrätterna trots att en utredning pågår. Det ärinte acceptabelt och därför anser vi även frånmoderat håll att den kommitté som redan arbetarmed översynen av domstolsväsendet gestilläggsdirektiv med uppdraget att även se överfastighetsdomstolarnas verksamhet, speciellt somsamtliga dessa mål eventuellt kommer attföras över till tingsrätterna.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 81 ():Herr talman! , närmare bestämt ,debatterade vi senast här i kammarenfastighetsdomstolarna. Den gången hade vifolkpartister tillsammans med centerpartisterna iutskottet reserverat oss. Vi ansåg attfastighetsdomstolarna inte behövdes.Vi menade att de tvister som avgörs ifastighetsdomstolarna borde kunna flyttas över tillde allmänna domstolarna, och att en sådanöverflyttning kunde förberedas avdomstolsutredningen. Vår motivering för detta varatt det varken fanns principiella eller oöverkomligapraktiska hinder för en sådan överflyttning.Därmed skulle vi få en enhetligaredomstolsorganisation, vilket är ett egenvärde i sig;därför att det är viktigt för den enskildemedborgaren att han kan överblickadomstolsorganisationen. Den ger ju lätt, herrtalman, intryck av att vara splittrad,svåröverskådlig och inkonsekvent.Vi har naturligtvis samma uppfattning , etthalvår senare, men bland andra partier har dettydligen hänt saker. Vi välkomnar att moderaternahar anslutit sig till vår reservation -- de var inte medvåras -- och att också socialdemokraterna är på vägåt rätt håll. vill socialdemokraterna åtminstoneatt det mesta av fastighetsdomstolarnas arbete skallflyttas över till tingsrätterna. Det är ett steg i rättriktning.