prot · GE0941 · 1990-12-07 00:00:00 — Huvudsaken är att det överhuvud taget finns någon.Tydligen, , är vi inte överens omhur allvarligt läget kommer att vara efter den 1januari . Jag hänvisar till vad som sägs i ettpressmeddelande från . AxelEdling säger: Läget är alarmerande. Att avskaffakonsumentvägledningen är ett dråpslag motverksamheten.Det måste innebära att man även påkonsumentverket känner oro inför utvecklingen nudirekt. Budgetpropositionen får ju inget genomslagförrän . Dessutom träderkommunernas budget i kraft vid halvårsskiftet.Under ett halvår kan det alltså hända mycketallvarliga saker med tanke på de svagastekonsumenterna.Anf. 18 ():Herr talman! Jag har i min interpellation lyft framskillnaden mellan satsningar som görs i vårtsamhälle på olika verksamheter. Jag har pekat påvad reklam, annonsering, marknadsföring osv.kostar, och på den punkten är vi överens. 20--30miljarder omsätts . Däremot har jag intenågot konkret material i form av siffror att peka pånär det gäller kostnaderna för den lokalakonsumentvägledningen sammantaget. Men allaförstår att skillnaderna är alldeles för stora i detsammanhanget.För att ytterligare belysa detta har jag ett parfrågor: Vad skulle hända om reklamskatten höjdesmed ? Vilka resurser skulle man då kunnafrigöra för satsningar på lokalkonsumentvägledning?Margot svarar: ''Att lägga en skatt påreklamen och öronmärka inkomsterna till ett visständamål rimmar dåligt med den fördapolitiken att fördela statsmakternas gemensammaresurser mellan olika angelägna åtgärder. ''Men vi har ju redan en reklamskatt. Förnärvarande rör det sig om , och annonsskattenär . Men reklamen i reklamkanalerna i TVbeskattas över huvud taget inte. Också när detgäller arbetsgivaravgiften finns det öronmärktapengar. Ett visst antal procent betalas till olikaverksamheter. I och för sig har vi alltså redan dethär finansieringssystemet, dvs. att ta ut skatt pånågonting för att sedan lägga pengarna på enspeciell verksamhet.Reklamskatten är, som sagt, . Men att denprocentsatsen skall gälla för evigt är inget av Gudgivet. Det har funnits fluktuationer underårtionden, eller sedan reklamskatten infördes.Ibland har det således varit högre procentsatser ochibland lägre.Jag håller med om att man, om lagar stiftas, ocksåmåste skicka med pengar. Det är synd att statsrådetMargot inte var med här , dåvi beslutade om samarbetsavtal, som skulle vara enkommunal verksamhet och som det skulle varaobligatoriskt för kommunerna att erbjudamänniskor. Jag var, tyvärr, den enda som då pekadepå detta förhållande. Det är på samma sätt medkonsumentvägledningen: när det inte finns pengar,blir det nedskärningar. Jag vill alltså framhålla attdet är viktigt att skicka med pengar i dettaavseende. Jag har tyvärr inte fått något gehör förmina synpunkter. Jag tycker att vad jag här harnämnt är ett paradexempel på vad som händer närvi stiftar lagar utan att se till att kommunerna harmöjlighet att leva upp till dessa.På något sätt handlar detta ändå om pengar. Menhur det hela skall finansieras vet inte jag. Jag tyckeremellertid att en reklamskatt i förhållande tillkonsumentvägledningen är en intressant sak. Detgår kanske att den vägen komma fram till enmöjlighet att få loss litet resurser för den härverksamheten.Anf. 19 ():Herr talman! Statsrådet tar väländå i litet grand när hon säger att det ju bara ärsocialdemokraterna som har engagerat sig förkonsumentpolitiken. Liberalerna har varit mycketpådrivande.1986 fastslog riktlinjerna förkonsumentpolitiken. Alla partier var då överensom att en snabb utbyggnad av den lokalakonsumentverksamheten skulle komma till stånd.Vi i tillhörde faktiskt dem som hårdastdrev på i den här frågan. Liksom övriga partier harvi också sagt att det inte skall lagstiftas om detta.Det beslut som fattades var grundat på enutredningen och välfärd. Både jag ochInga-Britt medverkade i utredningen.Under sittande utredning kom dock regeringenmed ett förslag, som blev ett dråpslag. Denregionala hemkonsulentverksamheten skulleläggas ned. Socialdemokraterna har på det sätteturgröpt målet vad gäller den aktivakonsumentpolitiken. Jag skall inte anklaga MargotWallström för detta, eftersom det här hände förehennes tid som statsråd. Jag har bara presenteratfakta.Jag återkommer i frågan om den lokalakonsumentvägledningen. Jag anser att denna ärsynnerligen nödvändig, särskilt . Vi har jukommit överens om en skatteomläggning, sominnebär att människor får mera pengar i handen.Men då blir det ännu viktigare att man kanhushålla, och i det sammanhanget görkonsumentvägledarna en storartad insats. Någongång borde de här arma människorna, som slitermed sina arbetsuppgifter och har för litet resurseroch för många konsumenter som kräver derasmedverkan, få ett erkännande. Jag har inte sett attregeringen på något sätt, och inte hellerkonsumentministern, har tagit upp de här frågornai form av konferenser eller att man har medverkattill att stötta den lokala konsumentverksamheten.Ett konstruktivt förslag är att ständigt vara igångoch påpeka behoven av den här rådgivningen ute ikommunerna.Till sist vill jag fråga: kommer att få en ökadtillströmning av ärenden, vem skall klarareklamationshanteringen dåkonsumentvägledningen läggs ned i så mångakommuner? Är statsrådet beredd att se till attallmänna reklamationsnämnden får mer resurser?Det diskuterade vi under förra budgetåret, inteminst för att banktjänsterna har tagit väldigtmycket tid.Anf. 20 Statsrådet ():Herr talman! Måhända är detta delvis en fråga omordval och roller. Jag arbetar naturligtvistillsammans med och har redanfått situationen beskriven för mig vid en träff medkonsumentverket, och jag skall ha ytterligareöverläggningar med ochallmänna reklamationsnämnden. Jag ser hurallvarligt läget är. Helt klart är att om mangenomför alla de här nedskärningarna ochnedläggningarna, är vi tillbaka ungefär 1986 årsnivå. Det är naturligtvis inte bra. För att jag nusäger att man inte skriker, gråter och rasar skall niinte tro att jag inte ser allvarligt på utvecklingen. Idet avseendet har nog och jagsamma uppfattning.Det som skiljer oss politiker från andra är att vialltid ser att det här går att påverka. Det är ingetsom är ödesbestämt, och det är inte naturkraftersom styr, utan det kan vi själva göra. Vi kan försökahitta konstruktiva lösningar på problemet.Det är riktigt som säger inte alltid kan mäta i antal tjänster eller om detfinns en konsumentnämnd eller inte. Man måste gådjupare än så i materialet och uppgifterna för att sehur verksamheten ser ut och vad konsumenternakan förvänta sig för service och hjälp. Det är enmycket stor volym av kontakter och ärenden ute ikommunerna. Jag har också fått ta del av väldigtmånga spännande projekt, som jag gör allt för attvi skall stötta på olika sätt. Som jag nämnde i mittsvar diskuterar vi nu hur vi skall jobba med barnoch ungdomar för att stärka deras roll somkonsumenter.Jag kan tycka att det är en mycket sympatisk tankeatt öronmärka vissa pengar. Det verkar så enkelt attsäga, att om vi bara kunde höja skatterna, så . . .Men här handlar det om att användningen avpengarna inte skall öronmärkas. Det är inte enmetod som vi har använt oss av. Det är helt enkeltinte realistiskt att föra fram det kravet nu.Som jag sade kommer jag att träffa allmännareklamationsnämnden , och regeringenavser att återkomma till frågan ibudgetpropositionen.Anf. 21 ():Herr talman! Jag håller med statsrådet omskattemedel inte skall öronmärkas. Så många olikasaker är angelägna, och därför måste även den härdelen vägas in i en diskussion om vart statensskattemedel skall gå.Dessutom tycker jag att vi litet grand talar emot osssjälva om vi säger att vi behöver ta ut en särskild,öronmärkt skatt för att klara den kommunalakonsumentvägledningen. Ett av våra argument ärju att den här verksamheten lönar sig. Den betalarsig själv ute i kommunerna om man gör rättsatsning. Hushållen får bättre ekonomi, och detbehövs mindre socialhjälp.Tror vi på detta är det fråga om att kunna övertygakommunalpolitikerna om att det är så. Helst skallman kunna bevisa för dem att det är så här. Då ärdet inte fråga om att behöva sticka till dem en slant.Där menar jag att vi kan göra en snabb insats.Förmodligen kommer de själva, om de förstårargumenten, att se det . Man slopar enverksamhet och helt plötsligt blir en annanverksamhet dyrare. Dess värre är det, framför allt ide stora kommunerna, vattentäta skott mellanolika verksamheter, därför tar det förmodligen långtid innan de verkligen upptäcker förändringen.Tror de inte på konsumentverksamhet är det inteens säkert att de anar sambandet.Ulla Orring tog upp hemkonsulentverksamheten,som togs bort från länsstyrelserna . Det är riktigt att den verksamheten togs bortunder tiden utredningen pågick. Men redan dåhade den kommunala konsumentverksamhetenbörjat byggas ut på ett sådant sätt att vi ansåg nytta gjordes där än hemkonsulenterna någongång kunde göra. Det är fortfarande minuppfattning. Det hade inte varit någon lösning pådet här problemet att behålla hemkonsulenterna pålänsstyrelserna. Det är kommunerna som behöverkonsumentvägledningen.Anf. 22 ():Herr talman! Tyvärr kommer vi nu till denspringande punkten. Vi måste se sanningen ivitögat och erkänna att konsumentvägledningenkostar pengar. Då backar ni. Jag hoppas ändå, närvi skall diskutera detta i lagutskottet fram påvårkanten, att jag då åtminstone har folkpartietmed mig då det gäller att inse vikten av den lokalakonsumentvägledningen. Jag måste tyvärr säga attjag har känt mig ganska ensam de här två åren, närvi har pratat om eller regionalkonsumentverksamhet. Jag har inte känt att jag harhaft särskilt stort stöd från andra partier. Men jaghoppas att det efter den här diskussionen skall blibättre.Jag har använt siffror och procentsatser och pratati kronor för att visa vilken storleksordning det rörsig om i pengar. 20--satsas föratt få konsumenterna att köpa varor. Motkraftenmätt i pengar är betydligt mindre. Jag vill inte pånågot vis framhärda i förslaget att vi måste höjareklamskatten. Men jag ville visa att med 1 %ökning av reklamskatten skulle vi få loss 150miljoner nya kronor som på olika sätt skulle kunnaanvändas för att stödja konsumentverksamheten.Jag tänker inte med en åsnas envishet hålla fast vidatt detta är den enda lösningen, men visst kostar detpengar att stötta denna verksamhet eller att startany verksamhet. Jag kan mycket väl tänka mig enannan lösning som inte kopplas till reklamskatten.Men jag ville med detta visa vad det rör sig om förstorleksordning. Man kan stötta verksamheten,men det krävs ekonomi. kanbehöva mer resurser för att kunna ge gratis kursertill konsumentvägledarna på orten.Vi har i andra sammanhang från vänsterpartietpekat på att konsumentforskningen måste få enhögre status. Vi har föreslagit att man skulle inrättaen konsumentinstitution vid något av vårauniversitet, förslagsvis en temainstitution medproffessur i ämnet. Där skulle man från olika hållkunna ta upp och sammanställa den mängdforskning och kunskap som i alla fall finns runt omi landet, men som inte har status av egenverksamhet. Det finns en rad möjligheter att pålång sikt stödja konsumentverksamheten ochkonsumenterna.De här föreslagna åtgärderna som jag talar om lösernaturligtvis inte det akuta problemet inför åretsnedläggningar. Men jag tror att vi måste gå på tvåben, dels rädda vad som räddas kan, delstillsammans verka för att denna verksamhet på långsikt får leva kvar. Det lönar sig i längden. Jag troratt vi allihop är helt överens om det. Men för attverksamheten över huvud taget skall finnas, måstedet till fräscha resurser från början.Anf. 23 ():Herr talman! Efter statsrådets senaste inläggtvivlar jag inte på den goda viljan -- jag tror att denfinns hos statsrådet. Men det räcker inte med dengoda viljan hos statsrådet -- det måste vara enangelägenhet för hela regeringen att spridakunskap om nyttan av en aktiv konsumentpolitikoch om att det finns en konsumentvägledning ute ikommunerna.Vi är här i mycket bra på att fatta beslutoch stifta lagar, men uppföljningen av besluten ärurdålig, vill jag påstå. Jag riktar en uppmaning tillalla riksdagsledamöter att själva ta reda på hurläget är i deras egna kommuner och engagera sig iden här frågan. Samhällsnyttan avkonsumentpolitiken är mycket stor, men eftersomvarje sektor räknar sina inkomster och utgifterstruntar man i att se på helhetsbilden, och jag troratt det är till skada. Navet, motorn, förkonsumentpolitiken är den lokala rådgivningen.Det hjälper inte att det finns ett konsumentverk iStockholm -- det här måste ut till kommunerna.Jag tar vad som har sagts i den här diskussionen avnotan och tolkar det så att statsrådet nu kommer attsätta in ordentliga åtgärder för att föra uppkonsumentpolitiken på dagordningen. Alla kaninte åka till för att få sin rådgivning.När det gäller hemkonsulenterna vill jag säga tillInga-Britt att det hade varit jättebra omde hade funnits kvar. De hade stor kunskap -- dehade kunnat hjälpa till ute i länen.Till sist vill jag säga till attfolkpartiet verkligen har drivit konsumentfrågornai lagutskottet. Däremot har vi sagt att om vi skalllagstifta om en konsumentvägledning måste detockså finnas pengar att skicka med. Vi vill inte sättaoss på kommunerna i den här situationen. Däremotmåste man uppmuntra och påtala behovet avkonsumentvägledning. Den måste finnas. Vi måstege de människor ute i kommunerna som jobbarmed de här frågorna råg i ryggen, så att de står påsig och talar om att den här verksamheten görnytta.Anf. 24 Statsrådet ():Herr talman! Jag har bara ytterligare ensakupplysning att lämna, och det är att regeringen idirektiven till , som ju skall göraen fördjupad anslagsframställning, har begärt justdet som ber om, nämligen att vi skall fåen bild av hur uppföljningen skall ske. Det gällerbåde resultat och framtidsanalys. Det harkonsumentverket alltså redan i uppgift att göra.Det är mycket viktigt att göra just en uppföljning.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:104 ombostadsrättsförenings stämmobeslutAnf. 25 Bostadsminister ():Herr talman! har frågat mig:1. hur jag vill förklara rätten för t.ex. Riksbyggenatt inlägga veto mot ett stämmobeslut i enbostadsrättsförening, när föreningen vill avyttrafast egendom eller träda i likvidation, samt2. hur jag vill förklara att en bostadsrättsföreninginom är skyldig att sluta avtal medenbart om biträde med förvaltningenav föreningens hus.Som konstaterar i sin interpellation ärett förslag till ny bostadsrättslag nu föremål förlagrådets granskning. En proposition avses bliöverlämnad till när denna granskning äravslutad.Det är något ovanligt att detaljer i en ännu inteavlämnad proposition diskuteras i . Jaghar dock valt att likväl besvara de sakfrågorinterpellanten tar upp, även om det inte är avgjortatt propositionen i varje detalj ges sammautformning som lagrådsremissen.Det är riktigt som konstaterar att någraändringar i förhållande till nuläget inte föreslås ilagrådsremissen när det gäller föreningarnasmöjligheter att ställa upp särskilda villkor för attstadgeändringar som beslutas av föreningsstämmanskall vara giltiga. Ett sådant villkor förstadgeändring kan vara att ändringen skallgodkännas av någon utomstående, t.ex. enhuvudorganisation. Villkor av detta slag, somockså är medgivna enligt lagen om ekonomiskaföreningar, är vanliga i kooperativa organisationer.Det kan motiveras av den kooperativa samverkanmellan olika organisationsled, som vidbostadsrättsföreningens bildande utgjortförutsättningen för dess verksamhet.Givetvis får en huvudorganisations inflytande överde anslutna bostadsrättsföreningarnas stadgar inteinnebära att organisationen ställer upp villkor somstrider mot tvingade rätt eller som är oskäliga motbostadsrättsföreningen eller dess medlemmar. eller medlemmarna anser att villkoren istadgarna inte uppfyller dessa krav, kan de prövas idomstol. Det är också så att redan vidregistreringen av föreningens stadgar skall prövaom stadgarna står i överensstämmelse med lag.Jag anser inte att jag bör kommentera sådanastadgebestämmelser som beslutats inomRiksbyggen eller inom andra organisationer förbostadsrättsföreningar. Jag utgår dock ifrån attorganisationerna på ett ansvarsfullt sätt hanterarrelationen till de anslutna bostadsrättsföreningarnaoch inte ställer upp några otillåtna villkor.Anf. 26 ():Herr talman! Tack för svaret, bostadsministern!Det står i svaret att ministern anser att villkoreninte får vara oskäliga mot bostadsrättsföreningeneller dess medlemmar. Jag skall återkomma till det.Ministern säger också att om villkoren inteuppfyller dessa krav skall föreningen eller dessmedlemmar gå till domstol. Det kan väl ändå intevara meningen att lagen skall vara så skriven attföreningarna måste gå till domstol för att fåvillkoren prövade? Jag är förvånad över attministern på det sättet uppmanar ett stort antalföreningar att gå till de redan belastadedomstolarna.Bostadsministern säger också att stadgarna prövasav . För det första ser länsstyrelsenaldrig avtalen mellan bostadsrättsföreningen och enkooperativ organisation och kan alltså inte bedömadem. För det andra: Om i ett län harsett t.ex. stadgarna hos är jag förvånadöver att man godkänt dem. Man gör kanske då enfin vid tolkning av 62 § i lagen, där det heter: Är förgiltighet av beslut enligt denna paragraf ytterligarevillkor bestämt i stadgarna gäller även de.De ytterligare villkoren kan innebära bl.a.följande. tillsätter enstyrelse, som har hela det ekonomiska ansvaret.Riksbyggen, som inte har någon form av ansvar,kan enligt 49 § på stämman lägga in veto mot alltvad styrelsen föreslår, utan att ha någon form avansvar. Styrelsen har det ekonomiska ansvaret, kanstraffas enligt lag och kan få betala skadestånd, menden har alltså inte möjlighet att på stämman få igenom sina förslag helt, utan en kooperativorganisation kan inlägga sitt veto.När det gäller 48 § om förvaltningen står det iRiksbyggens stadgar att föreningen genom särskiltavtal skall uppdra åt att biträdaföreningen i fråga om förvaltningen. Jag har ettpraktiskt exempel på ett detaljerat avtal med 21sidor om hur det skall gå till.När en bostadsrättsförenings styrelse vill upphävaavtalet med den kooperativa organisationen omförvaltningen, tillämpas 49 §, och Riksbyggenlägger in sitt veto. Det är alltså ett mycket effektivtsätt att göra som man vill. Detta är allvarliga saker.Låt mig berätta något som hände i samband medårets fastighetstaxering. Myndigheterna tolkade dålagstiftningen så, att man inte skulle accepteravetorätt för någon kooperativ organisation. I denkommun det gällde medger detaljplanen attbostadsrättslägenheter avyttras som enskilda hus.När det gäller enskilda lägenheter är alltsåtaxeringsvärdet dubbelt så högt som förbostadsrättslägenheter. Här medgav inte denkooperativa organisationen någon avyttring avlägenheterna och inlade sitt veto. Trots attbostadsrättsinnehavaren måste betala det dubblataxeringsvärdet för enskilda hus, så får han alltsåinte köpa därför att inlägger veto. Härkommer den enskilde bostadsrättsinnehavaren ikläm.Ett annat exempel: Inom den härbostadsrättsföreningen finns det nybyggdafastigheter och dessutom en gammal fastighet somhar renoverats på sådant sätt att det finns mycketatt säga om det. Bostadsrättsinnehavarna har intefått påverka detta, men de får vara med och betalakostnaderna. I det konkreta fallet får de betala 600kr. extra på sin månadshyra för att bekosta dereparationer som gjorts i den här fastigheten.Bostadsrättsinnehavarna vill avyttra dennafastighet, för de anser att den inte är räntabel. Menden kooperativa organisationen inlägger ännu engång sitt veto.Jag har alltså med flera konkreta exempel visat påde absurda konsekvenserna av att en kooperativorganisation kan lägga in veto mot enbostadsrättsförenings beslut utan att i någon formha de ekonomiska problemen. Detta kan väl ändåinte vara riktigt, bostadsministern.Anf. 27 Bostadsminister ():Herr talman! Enligt lagen om enskilda föreningarfinns alltså möjlighet till den sorts speciella villkorsom vi har talat om här.När det gäller frågan om det är rimligt eller orimligthar jag hänvisat till att om en förening finner attsådana villkor som förknippats medhuvudorganisation eller annan utomstående ärorimliga, så har man möjlighet att få detta prövat idomstol. Det innebär naturligtvis inte, ,att man springer dit med vartenda ärende, utan detär alltså när man finner att det är någonting som ärorimligt ur föreningens synpunkt som man harmöjlighet att få det prövat.Sedan får väl som sagt återkomma tilldetta, när hon ser vad propositionen kommer attinnehålla i dessa sakfrågor. Då har sinmöjlighet att väcka motion, och då får vi anledningatt återkomma till den här diskussionen.Anf. 28 ():Herr talman! Jag är som sagt mycket förvånad överatt ministern försvarar en tolkning av den härlagstiftningen som ger en kooperativ organisationmöjlighet att utan att ha något ekonomiskt ansvargå in och styra över en bostadsrättsförening på dethär sättet.Jag förstår att ministern inte vill ge någonytterligare kommentar till detta, och jag vill säga,herr talman, att jag ser fram emot den propositionsom skall komma. Den kommer tydligen inte attinnebära några större ändringar, men jag hoppasverkligen att det då blir en bred diskussion somsyftar till -- och ger som resultat -- att vi får en sådanlagstiftning att de som sitter i en bostadsföreningsstyrelse, de som har det ekonomiska ansvaret, desom får stå till svars inför lagen och får betalaskadestånd, till alla delar skall ha möjlighet attpåverka sin situation. Så är det inte ,ministern.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringPå förslag av andre vice talmannen beslötkammaren att ajournera förhandlingarnatill kl. 11.15.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 11.15.5 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionen1990/91:64 Yttrandefrihetsgrundlag m.m.Skatteutskottets betänkande1990/91:SkU8 Upphävande av lagen omdubbelbeskattningsavtal mellan och TyskaDemokratiska Republiken m.m.Justitieutskottets betänkanden1990/91:JuU8 Delgivningsfrågor1990/91:JuU9 Tilläggsbudget betänkanden1990/91:UU8 och den västeuropeiskaintegrationen1990/91:UU11 Sanktioner i fråga om ochKuwaitJordbruksutskottets betänkanden1990/91:JoU15 Åtgärder mot miljöfarligablybatterier1990/91:JoU16 Miljöprojekt /91:JoU19 Tilläggsbudget betänkanden1990/91:NU12 Statliga företag1990/91:NU17 Tilläggsbudget I6 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 6 december1990/91:291 av () tillkommunikationsministern om kommunikationernai Bergslagen:Förhandlingarna mellan ochSJ /92 har resulterat i förslag att inteupphandla trafik på järnvägslinjen --/, , ,Örebro.För att klara den nödvändiga trafiken anser jag attHELA transportsystemet på järnväg i regionenmåste ses över.Är kommunikationsministern beredd attmedverka -- och i så fall på vilket sätt -- tillokonventionella lösningar för att bibehålla de förmänniskorna nödvändiga kommunikationerna iBergslagen?den 7 december1990/91:292 av () tillbostadsministern om en ny fastighetsförvärvslag:Enligt uppgift i massmedia från ensocialdemokratisk riksdagsledamot, harsocialdemoktraterna dragit tillbaka planerna på attinföra en ny fastighetsförvärvslag. Om detta ärkorrekt så är det glädjande -- en sådan lag skullekunna slå hårt mot de boende inte minst iskärgårdssamhällen på . Folkpartietliberalerna har också bestämt motarbetat planernapå införandet av en förvärvslag.Uppgiften i massmedia har dock varit mycket svåratt få bekräftad. I bostadsutskott harinte heller några nya signaler presenterats frånsocialdemokraterna om att man planerar att stoppaplanerna på en fastighetsförvärvslag. Eftersomdenna fråga har fått stort utrymme i media ochberör många småhusägare är det angeläget med ettklargörande från regeringen.Med anledning av ovanstående vill jag ställaföljande fråga:Avser regeringen att stoppa planerna på att införaen ny fastighetsförvärvslag?1990/91:293 av () tilljordbruksministern om den svenskalodjursstammen:''En skugga i gryningen, en rörelse i skogsglänta, nusyns där inget, var det våra sista skogars vilda katt,en lo?