prot · GE096 · 1990-10-10 00:00:00 — Kring denna mitt byggs sedan ettantal ringar av olika EG-stater, följda av en ringEES-bundna EFTA-stater och ytterst Östeuropabundet av lån från EG.Mot den övriga världen -- bl.a. den fattigavärlden -- reses murar. Ett exempel är EGs nyaflyktingpolitik, som fastlades i en konvention vidEGs möte i . Den innebär förstärktkontroll av EGs yttergränser, gemensamviseringspolitik och straff mot transportbolag sommedför passagerare utan nödvändigainresehandlingar. För mig påminner detta ombygget av en ''Fästning ''.Jag vill fråga utrikesministern hur han anser attSverige skall förhålla sig till byggandet av denna''Fästning ''.I stället för denna koncentriska Europatanke -- somvad gäller centralisering av makt för tankarna till dei öst förkastade centralistiska systemen -- vill vibygga vidare på det regionala samarbetet.Vårt förhållande till EG kan kvarstå vid ettfrihandelsavtal som , alternativt ett EES-avtalsom innefattar en rad viktiga undantag från . vill vi stärka det nordiskasamarbetet med tonvikt på att försvara socialalandvinningar och utveckla en miljövänligproduktion. Också kan iframtiden utvecklas till en betydelsefull region iEuropa som satsar på miljövänlig handel ochproduktion. En utveckling av Östersjösamarbetetär också i de baltiska republikernas intresse avfrigörelse.Runt om i -- inom och utom EG -- spinnsnya och nygamla nät av regionala samarbetsformer.Parallellt med att utveckla detta måste vårt landintensifiera sitt arbete för en ny internationellekonomisk ordning -- för att skapa rättvisa mellannord och syd i vår värld.Vår kritik av EG -- och våra alternativ till EG-medlemskap -- bygger således inte på någontrångsynt nationalism utanpå vår vilja av att försvara och utveckla demokratinoch den nationella suveräniteten -- motcentralistiska planer syftande till en superstat -- ochpå vår vilja att försvara och utveckla Sverigesalliansfrihet och neutralitet, så att vårt land aktivtkan bidra till att lösa framtida konflikter såväl påvår kontinent som i världen -- mot planer somriskerar göra vårt land till en del i ''FästningEuropa'', på konfliktkurs med den tredje världen.Anf. 7 PER ():Herr talman! Regeringen efterlyser enighet omEuropapolitiken. Jag skall göra mitt bästa. Jag kaninstämma i det mesta av det som ochBertil Måbrink sade. Jag kan också instämma i endel av det som sade, t.ex. när hantalade om och som de viktigasteinstrumenten för europeiskt samarbete och när hanslog fast att folkens rätt till nationelltsjälvbestämmande måste erkännas ochrespekteras. Jag förutsätter att det svenska folket ärett av dessa folk.Jag håller med och om att det som händer i ärfantastiskt. Det är spännande, det äruppmuntrande och det är också oroande. NärBerlinmuren föll öppnades en efterlängtadmöjlighet att utan bindningar i det kalla krigetsblockmotsättningar skapa ett gränslöstSamarbetseuropa, där människor fritt kan resa intebara mellan och och mellanKöln och utan precis lika lätt mellan Tallinoch , mellan och ochkanske mellan och Istanbul.När muren föll, öppnades möjligheten för Europaatt äntligen skaka av sig sina gamla kolonialistiskasupermaktsambitioner, att ge upp strävan attbehärska världen och i stället ta fasta på deteuropeiska arvets kulturella, humanistiska ochcivilisatoriska grundvalar.Ja, 1992 skulle kunna bli året då , 500 årefter ockupationen av , en gång för allagjorde upp med arvet efter , slutadeuppträda som de fattigas utsugare och de svagasförtryckare, och i stället tog på sig rollen somvärldens räddare i nöd, som fredsmäklare ochmiljöskyddare, demokratiförstärkare ochkulturspridare. Med och likasinnadei den europeiska politikens centrum skulle faktiskten sådan roll inte vara helt orealistisk.Därför måste vi naturligtvis i början av varje seriösEuropadebatt ställa frågan: Vilka idégrundvalarskall Europasamarbetet bygga på?För gröna -- som har medlemspartier ihela , från till , ochsammanlagt över 200 parlamentsledamöter i 19länder -- är några grundbultar centrala:1. Europasamarbetet skall vara öppet på likavillkor för alla nationer och regioner;gränser för människors rörelsefrihet skall rivas påjämlikt sätt i hela världsdelen.2. Europasamarbetet skall vara öppet mot restenav världen och inte ta formen av en ''FästningEuropa''; inga utomeuropeer skall få svårare attkomma in i Samarbetseuropa än de har attkomma in i det splittrade Europa.3. Europasamarbetet skall stärka freden ochminska risken för nya konfrontationsmönster. Vivill inte ha en ny europeisk militär supermakt.4. Europasamarbetet skall stärka demokratin ochgynna lokalt och regionalt självbestämmande. Barabeträffande viktiga gränsöverskridande problem,t.ex. när det gäller miljöskador och grundläggandemänskliga rättigheter, bör bindande beslut fattas påalleuropeisk nivå. I övrigt bör grundregeln varanärdemokrati, självförvaltning, decentralisering --och allt vad det har hetat i den svenska debatten omatt makten flyttas nedåt och inte uppåt.5. Europasamarbetet skall ske i former somminskar miljöskador och sociala klyftor.Gränshinder för varor, kapital och tjänster skallundanröjas, förutsatt att detta inte leder till risk förmiljöskador och sociala orättvisor.6. Europasamarbetet skall gynna mångfald ochmotverka politisk likriktning; i stället skall enskildaländer och regioner känna stimulans att fungerasom förebilder, t.ex. genom mer avanceratmiljöskydd eller mer solidarisk socialpolitik.Jag vill fråga mina meddebattörer: Finns detnågonting i dessa sex grundbultar för deteuropeiska samarbetet som ni ogillar? Tala då omdet, så att vi vet var vi har varandra!Nästa fråga blir hur man organiserar samarbetet iett sådant Samarbetseuropa.Vi behöver ju inte börja från noll. som statär redan med i ett trettiotal europeiskasamarbetsorganisationer -- från tillEuropeiska säkerhetskonferensen och FNsEkonomiska kommission för , ECE. Ja,ECE är ju redan det som många efterlyser, enalleuropeisk miljöorganisation medkontrollverktyg. ECE, som har 33 medlemmar,stod bakom vårens miljökonferens i Bergen och harstått bakom en rad internationellamiljökonventioner -- otillräckliga givetvis, men definns där som en början -- och man har 95mätstationer i hela världsdelen.Vid sidan av dessa statliga organisationer finns över500 europeiska samarbetsorganisationer medsvenska medlemmar. Någon akut risk för svenskisolering finns bara i fantasin hos vissa svartmålare.Om blir -- som det verkar -- ESKsparlament, och om också ECE integreras i engemensam struktur, skulle ju ett permanentalleuropeisk nätverk, ett Samarbetseuropa, ettEuropas FN, faktiskt vara på väg.Men det behövs naturligtvis mycket mer. Vi vill inteha någon ny järnridå mellan öst och väst. Därförvill jag fråga mina meddebattörer: Anser ni att allaeuropéer, östeuropéer lika väl som västeuropéer, börha exakt samma rätt att fritt besöka ? Ellertycker ni att rumäner och ukrainare skall stängasute, som katalaner och sicilianare får fritttillträde? Ett klart svar på den frågan skulle rensaluften betydligt.Herr talman! Ingen tror ju att regionalaorganisationer av typ , ,Comecon eller Medelhavsorganisationernaplötsligt skulle blomma upp och bli denalleuropeiska samarbetsorganisationen. Menmärkligt nog tror man det om en regionalvästeuropeisk samarbetsorganisation, EG. Det ären illusion.Om EG hade syftat till att bli en demokratisk ochdecentraliserad freds- och miljöorganisation förhela , som ju en del antyder, skulle EGnaturligtvis ha reagerat helt annorlunda på murensfall. Då skulle man ha sagt: harförutsättningarna radikalt förändrats jämfört medhur det var i EGs barndom. Låt oss samla allaEuropas folk, nationer och regioner till enförutsättningslös konferens om framtidenssamarbetsstruktur!Men alla vet ju att EG gjorde tvärtom. Efter murens fall sade EG: Låt osspåskynda fullbordandet av vårt supermaktsbygge,låt oss påskynda utvecklingen till en integreradunion, via gemensam valuta, gemensam ekonomi,gemensam yttergräns, gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik -- och också öppetgemensam militärpolitik. Jag lyssnade på en debatti EG-parlamentet . En orolig ledamotundrade om inte EG nu bygger trösklar motomvärlden. Då sade EGs utrikesministerAndriessen: Jovisst, och det är meningen. Vi vill hahögre trösklar mot omvärlden. Det skall varasvårare att komma in.Jag träffade EGs ambassadör i vidriksdagsöppnandet. Han sade att EG inte alls är såöppet som många svenskar tror.Nej, EG är inte öppet. EG bygger nya gränser motÖsteuropa och planerar gemensamma stridskraftermot framtidsfiender söder och öster omMedelhavet. EG flyttar makt uppåt. EG satsar påen samhällsmodell som -- enligt dess egnaexperter -- leder till stora miljöskador. Och manförsvårar enskilda regioners möjligheter att utgöramiljöförebilder. Det är ett faktum. Det senasteexemplet är , som har förbjudit import avmiljöfarligt avfall. Det har EG-kommissionenanmält till , eftersom man anser attdet strider mot frihandelsreglerna -- att inte vilja tahand om andras miljöfarliga avfall.EG är och förblir en västeuropeisk regionalsamarbetsorganisation vars huvudmål är, som detheter i titeln på ideologen de Clercqs nya bok, attplacera ''Europe back at the top''. Det är det manär ute efter.Det är möjligt att trots allt -- etthögutvecklat industriland som gränsar till EG --skulle kunna passera EGs nålsöga och bli medlemunder 90-talet. Men vad är i så fall priset?Miljöpartiet de gröna har envetet hävdat att redanden partiella anslutning som pågår måste leda tilltotal svensk kapitulation inför EG. Är det någonsom seriöst kan hävda motsatsen?I början pratades det om undantag. Myndigheternakonstaterade i hemliga utredningar att EG-anpassning i ett hundratal fall skulle leda tillförsämring. stod här i riksdagenden och lovade att försämringar ärpris som vi inte är beredda att betala. Sedan gav EGbesked: Inga undantag. Regeringens löftenupprepades inte då. I stället kom man i enhemligstämplad probleminventering framtill att man lyckats banta ned undantagsbehovet tillett femtiotal allvarliga problem. EG upprepade:Inga permanenta undantag. Och så bantaderegeringen vidare, under största sekretess. Den 12juni hade man kommit ned till åtta hemlighållnaundantagskrav. Slutsumman kommer att bli noll.Det blir inga permanenta undantag, det är heltklart. Det har sagts från EGs sida, och det harerkänts inför EFTA-delegationen.Detta betyder att EG-anpassningen leder till ettexempellöst systemskifte. Det är enpaketförändring av det svenska systemet som barakan jämföras med reformation. Vaddet innebär konkret kommer flera miljöpartister attgå in på i detalj i den efterföljande debatten.Låt mig bara konstatera att vi nu ersätter 14 000sidor lagtext med EGs lagar. Blir medlem,så måste vi ersätta 80 000 sidor lagtext med EGslagar.Att de som avskyr den svenska modellen hurrar idetta avseende är ganska naturligt -- jag kan alltsåförstå det. Men att de som har det politiskahuvudansvaret socialdemokratisktreformarbete i en handvändning, och i klump, låterdetta ske är ganska märkligt.Antingen har socialdemokratin blivit såförborgerligad att man inte ens tar på allvaruppgifter i om att arbetsmiljö ocharbetsrätt hotas av EG-anpassningen. Eller ocksåär arbetarrörelsen vilseförd av sina ledare. Man kanförstå om det är så. I senaste utgivnaårsbok finns det en särskild rubrik som lyder:Hemlighetsmakeriet kring EG. Där refereras KUskritik mot hemlighetsmakeriet.Borde inte vi riksdagsledamöter från alla partier --såväl EG-anhängare som EG-kritiker -- ändåkunna ta på allvar att vi här har godkänt KUs kritikmot hemlighetsmakeriet, och borde vi inte kunnaenas om demokratiskt anständiga former förhandläggningen av Europasamarbete?Det borde vi väl ändå kunna enas om.Är det t.ex. verkligen för mycket begärt att enhederlig, traditionell och gammal fin svenskparlamentarisk utredning får i uppdrag attanalysera olika modeller för Europasamarbetet ochatt öppet publicera sina resultat? Eller skall vifortsätta med alla interna papper som ingen fårtillgång till, hemligstämplar osv.? Hur länge skall vifortsätta med sådant? Skulle inte alla i demokratinsanda kunna enas om att det skall bli slut på sådant?KU har ju sagt sitt, så låt oss nu få en ordentligsakanalys i öppna former! Det handlar här ocksåom att svenska folket måste få medverka aktivt iprocessen. Jag tycker att det är bra att moderaternavill ha en stor nationell debatt. En sådan efterlystevi här -- men bättre sent änaldrig!Men det handlar också om beslutet. Medlemskap iEG måste enligt 10 kap. 5 § regeringsformenbeslutas på samma sätt som en grundlagsändring.Det betyder att det blir beslutande folkomröstningom minst en tiondel av ledamöter såbegär och en tredjedel bifaller förslaget.Jag frågar därför samtliga partier: Är ni beredda attmedverka till att ett eventuellt förslag frånregeringens sida om svenskt inträde i EG måsteunderställas en beslutande folkomröstning ienlighet med 10 kap. 5 § och 8 kap. 15 §regeringsformen?Herr talman! kan man läsa i tidningar att84 % av landets kommunstyrelseordförande vill attSverige skall bli EG-medlem. Jag har träffat en delav dessa lokala EG-entusiaster. De drömmer omEuropa, precis som vi. Men de känner faktiskt intetill alla fakta och detaljer om vad det konkretinnebär. Vågar ni som tror på EG ge dem fullinformation? Vågar ni se till att allting publiceras ibegriplig form? Vi för gärna en debatt, och det harvi försökt att göra , på grundval avkonkreta fakta. Vågar ni medverka till detta, kan vifå en riktig, rejäl nationell Europadebatt.Svara gärna på de grundläggande frågorna här,framför allt på den sista frågan: Är ni beredda attmedverka till att folket får sista ordet, till att folketi en beslutande folkomröstning få ta ställning ochsäga ja eller nej till ett eventuellt förslag frånregeringens sida om medlemskap i ?Anf. 8 Utrikesminister talman! Jag måste tillstå att det är oerhörtuppiggande -- det påverkar adrenalinet ochtankeverksamheten -- att lyssna till Per Gahrton.Per och har ställt en radfrågor till mig. Jag skall återkomma till dessa.Men artig och belevad som jag har blivit undermin tid i tänkte jag att i denhär omgången huvudsakligen hålla mig tillföreträdarna för de tre partier som inte bara umgåsmed drömmar som jag också omfattar beträffandeEuropa utan som också drömmer om att såsmåningom tillsammans komma i regeringställning.Jag vill gärna ta fasta på det som förenar. Allaanföranden, och det gäller nog faktiskt också en delav innehållet i det som och sade, ger ett intryck av att det i detta landfinns en bred enighet och en positiv syn men ocksåen stark vilja att göra en insats även när det gälleratt komma till rätta med de svårigheter ochproblem som alla måste se och som man måstekomma till rätta med för att kunna klara en positivutveckling.Margaretha frågade: När kommersocialdemokraterna att upphöra med att bara seriskerna med Europasamarbetet? När kommerman att se möjligheterna?Jag ser att nickar. Men detvore bättre om hon läste mitt anförande. Det äralltid besvärligt att delta i en debatt där manbemöter någonting som man tror kommer att sägasi stället för det som verkligen blir sagt. Jag gav i mittanförande uttryck för en mycket positiv syn påutvecklingen i och talade om EG som enstark drivkraft i detta samarbete.Vad jag vill betona är att vi måste ha en blandningnär det gäller vår Europasyn även om denna äroptimistisk -- och det skall den vara. Det finns såväldigt mycket i utvecklingen som ingeroptimismen. Men den måste också vara realistisk.Vi måste kunna se svårigheterna och problemen.Om man inte gör det utan bara bortser frånsvårigheterna och problemen, kan man heller intekomma till rätta med dessa. Då befordrar man inteden positiva utveckling som optimismen borde ledatill.Det är klart att och andra harrätt i vad de säger. Om vi vill ha -- och det vill vi --bredaste och djupaste möjliga samarbete medEuropas länder, vore det självfallet väldigtfördelaktigt för om den säkerhetspolitiskasituationen var sådan att vi kunde behålla vårneutralitet och ändå vara medlemmar i . Jagvill gärna nämna fem skäl till att jag menar att det är felaktigt och oklokt att aktualiseramedlemskapsfrågan.För det första var jag som utrikesminister ytterligtangelägen om att hjälpa till för att åstadkommadetta eniga beslut -- i och för sig var beslutet kanskeinte helt enigt -- som tillkommit i samarbete mellande partier som jag nu vänder mig till och detsocialdemokratiska partiet. Vi skulle stå eniga ochinte aktualisera medlemskapsfrågan. Hade vi gjortdet, hade vi fått en partipolitisk strid, som skulle haskapat motkrafter, och en debattsituation, somhade åstadkommit ett fjärmande i stället för ettnärmande. Det är alltså ett skäl.För det andra är det onödigt och egentligen förtidigt att aktualisera den här frågan. Jag har talatmed en rad Europeiska utrikesministrar undersenare tid. Jag har också mött De Michelis, denitalienske utrikesministern som är ordförandeför EG-ministrarna, och han sade liksom mångaandra att man inte kommer att behandlanågon medlemsansökan.Sedan har vi det osäkra säkerhetsläget. Jag trorinte att det blir en ny uppdelning av . Menman kan inte bortse från att utvecklingen iSovjetunionen kan bli sådan -- jag tror inte det,men man kan inte utesluta detta -- att det blir en nygränsdragning i mellan den del som återstårav utrustad med kärnvapen ochresten av . I den situationen -- man kanalltså inte bortse från att sådant här kan inträffa --skulle vara beredda att ställa sig påden ena sidan och tro att vi kan bevaraneutralitetspolitiken. lyssnarkanske på mig. Men hon läser inte vad som stårskrivet.Jag skall åberopa en auktoritet för afUgglas, inte så mycket för mig, även om han ärmycket kunnig och påläst, nämligen tillhör dem som är mycket oroade förutvecklingen inom det sovjetiska området under1990-talet. Ännu har sammanbrottet inte nått 1920-talets nivå, men det finns nog all anledning att troatt det kommer att göra det. Inbördeskrig i delar avnuvarande , frigörelse avrandområden, massvält och anarki i väldets ryskakärna kan alls inte uteslutas. Vi har utvecklingen iCentral- och , där övergången frånkommandoekonomin till marknadsekonominkommer att medföra social oro och kanske politiskakonflikter.Jag var nere i det som då varÖsttyskland. Där sade man att trots draghjälpenfrån och trots föreningen kommerarbetslösheten att stiga till upp mot 20--. IPolen har man redan hög arbetslöshet, och denkommer att öka ännu mer. Den har redan sjunkit med en tredjedel.Det är klart att detta kommer att skapa politisk oro.Det är någonting som vi måste hjälpa till att lösa.Men om övergångsperioden blir lång kommer detatt bli besvärligt.Jag har ju den uppfattningen att om man förhandlarmed en motpart -- och det har vi varit överens omatt vi skall göra med EG -- är det inte särskiltklyftigt, eller för att uttrycka mig på UD-språket,särskilt välbetänkt, att börja resonera om en annanlösning som om den första förhandlingsomgångenredan var förlorad.Detta är fem goda skäl till varför man inte nu skallsplittra den enighet som har åstadkommit såmycket för . Jag förstår dem som tycker attmoderata samlingspartiet mer ser till partitaktiskahänsyn än till intressen. Om vi blirsplittrade i den här frågan försvagas Sverigesmöjligheter att göra sig gällande.Jag skall också försöka hinna med en sak som tog upp. Han åberopade ettuttalande som han sade att jag hade gjort och sominte var så välbetänkt. Det hade han haft rätt i omjag hade gjort detta uttalande. Det var så att jag ochSjevardnadze satt i ett samtal då vi båda nåddes avnyheten av muren var genombruten. Detta gladdeoss båda. Han gjorde en del uttalanden om vad hantrodde skulle ske. Det var han som talade omchauvinistiska krafter etc. När jag sedan kom till enpresskonferens fick jag frågan: Vad ansågSjevardnadze? Jag svarade då på detta.Närvarande var en DN-journalist och några andrajournalister. DN-journalisten var litet trött ochuppfattade det som om jag hade gjort dettauttalande. Men de något piggare folkpartistiskajournalisterna, t. ex. från Expressenoch från ,återgav det hela rätt. Kan jag inte få slippa dennamytbild? Jag har aldrig påstått detta. Det hade varitså dumt om jag hade gjort det. Det jag har sagt idagens överläggning är precis vad jag hela tidenmenat. Där ser jag att min tid är ute. 9 ()replik:Herr talman! Jag kan försäkra utrikesministern attjag lyssnar på vad han säger. Jag har lyssnat så nogajag kunnat nu också. Jag lyckades inte riktigt hittafem skäl i det utrikesministern hade att säga, menlåt mig ta upp det viktigaste.Utrikesministern uttrycker återigen oro ochängslan för utvecklingen. Visst kan man vara oroligoch ängslig, och visst skall man peka på riskerna.Men jag förstår ändå inte resonemanget.Sovjetunionen behöver ju ett starkt EG. Rysslandbehöver ett starkt EG. Det är EG, inte FörentaStaterna, som utarbetar ett hjälpprogram somkommer att riktas mot ochSovjetunionen. Det är utrikesministern ocksåmedveten om. Det är EG som redan har hunnitsätta upp ett miljöorgan i . EG har öppnatsina utbildningsprogram för de östeuropeiskaländerna. , och villbli medlemmar i förstår inte heller, utrikesministern, på vilketsätt EG skulle bli sämre i dessa länders ögon av attSverige, , och blirmedlemmar i . Det blir väl ett bättre EG; ett EGsom kommer att vara ännu mer villigt att hjälpa ochstödja utvecklingen i . Ett EG somblir ännu mer villigt, hoppas jag, att säkra freden,framstegen och demokratin. Jag förstår alltså interesonemanget.Jag förstår inte heller, utrikesministern, att vi skallböja oss för att någon kommissionär i måtycka att det är besvärligt att få in flermedlemsländer. Så tycker ofta byråkrater. Vi haratt se till nationella intressen. Vi har attvälja den väg som är riktig för vårt eget land. Detfinns andra starka röster i EG: och t.ex. i , som jag hörde tala iEuroparådet . Han vill att EGskall utvidgas. Lyssna på de rösterna i stället,utrikesministern!Pär ! Det går att veta en hel del om EG.EG är traktatsbundet. EG har fasta institutioner.Såsom det utrikespolitiska samarbetet bedrivs , , och det är den grund vi har attutgå ifrån, är det traktatmässigt förhindrat att sysslamed frågor som berör försvarspolitik. Det har enmycket stark mellanstatlig karaktär. Detta kommeratt förändras men det kommer att förändras som enorsak av de nya utmaningarna i . Det är etteuropeiskt intresse att nationer isamarbete med håller samman ochutvecklar freden och friheten.Utrikesministern har väl en eller två repliker kvar,så jag skulle önska att vi fick höra omutrikesministern är beredd att ge svenska folketbesked om socialdemokratins inställning inför denviktiga valrörelse vi har framför oss.Europafrågorna kommer att bli ett inslag i den härvalrörelsen. Jag hoppas att socialdemokratin ärberedd att medverka till detta. Jag tycker faktisktatt det är ett demokratiskt krav. Jag tycker också attdet är ett demokratiskt krav att vi får besked omhur socialdemokratin ställer sig till detta förnationen så viktiga.Bertil Måbrink tyckte att Europadebatten hadenått en låg nivå när den nåddevardagsmänniskornas nivå, nämligen något såkonkret, så trevligt och inspirerande som ettEuropamål. Tänk så trevligt att få gå ut en lördagoch äta ett Europamål. Då har Europadebattennått en låg nivå, tyckte . Men dettycker inte vi. Vi moderater tycker attEuropafrågorna skall diskuteras utifrån de svenskamedborgarnas vardag. Tio av mina kollegor, , kommer i den efterföljande debatten attta upp de olika viktiga frågorna: miljö, utbildning,fria rörlighets-frågorna, kulturfrågorna. Vi villdiskutera Europafrågan på bred basis. Det tyckervi är viktigt.Jag tyckte att det var positivt att för en gångs skullhöra Per diskutera från positivautgångspunkter. Flera av de där punkterna tyckerjag var riktigt bra. Vad jag inte förstår, PerGahrton, är att alla institutioner i ärintressanta och bra utom just EG.Det måste ändå vara något unikt med EG --förutom att EG från att ha omfattat sexmedlemsstater nu har blivit tolv -- som gör attTurkiet, , , , , Ungernoch vill bli medlemmar. Jaghoppas att på denna lista också kunna få se mittkära gamla och övriga nordiska länder.Anf. 10 () replik:Herr talman!