prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — Jag tycker att det vore bra om vikunde stöka undan uppdelningen i Europapositivaoch Europanegativa partier redan från början. Iflera av de debatter vi har haft här i hadevi kunnat undvika den typen av diskussion.Jag upplever mig tillhöra ett parti som så länge jaghar varit i kontakt med det, , har haftett samarbete med olika organisationer ut motEuropa. För min del började det med samarbetetmed den brittiska rörelsen mot kärnvapen . Då hade vi en situation där det moderatapartiet verkade för ett svenskt kärnvapen. Dessbättre har partiet lämnat den ståndpunkten.Herr talman! Det känns för mig på sätt och visvemodigt att delta i denna debatt och de beslut somsenare skall fattas. Jag hade inte trott att man sålättvindigt, ja t.o.m. nonchalant, skulle kunnaöppna dörren för ett övergivande av Sverigesalliansfrihet. Det kan inte vara så att man genom attgå in i en allians eller upprätta ett alliansliknandesamarbete kan upprätthålla sinalliansfrihet. Det var ju alliansfriheten som skullege möjligheten att vara neutralt i krig.Herr talman! Jag är alltså inte numera övertygad att de partier, främstsocialdemokraterna och , som jag tidigaretrott anser neutraliteten i krig vara en hörnsten iSveriges säkerhetspolitik längre har denna syn. Attmoderaterna och har lätt för att ge uppalliansfriheten är kanske inte så märkligt. Eller såhar de tidigare försvararna av alliansfrihetenkapitalt missuppfattat situationen i världen ochtror, liksom gjorde , attdet inte längre finns någon risk för krig. Eller såupplever man sig så pressad av svenskt ocheuropeiskt storkapital att man måste dölja sin egenövertygelse och t.o.m. i princip öppna dörren förSveriges framtida deltagande i krig.Herr talman! Jag tror att vi kommer att få oerhörtsvårt att backa ur det beslut som kommer att fattasi dag eller . antydde enförhoppning om att det skulle vara möjligt om EGutvecklas i riktning mot en militär allians. Jag ärrädd för att kommer att få svårt att slå tillbromsarna även om en majoritet av riksdagensledamöter skulle ha den övertygelsen. Det vi sätteri gång är enligt min mening en irreversibel process,som leder till att ett medlemskap blir mer ellermindre oundvikligt. För del hade vigärna väntat med det beslutet till 1993, då irealiteten en sådan medlemskapsansökan skullekunna behandlas.Enligt min mening måste en trovärdigneutralitetspolitik innebära inte bara enförpliktelse till militär opartiskhet. Även handelmed strategiska varor som är viktiga förkrigsindustrin måste kunna regleras i det land somvill vara neutralt vid militära konflikter. Det äruppenbart att om ansluter sig till Kol- ochstålunionens stadga och till Euroatoms stadga,kommer inte att kunna bibehålla sinneutralitet i den meningen.Utskottet för i sin torftiga och luddiga analys avSveriges neutralitet ett resonemang som tycksinnebära att alliansfrihet haft betydelsebara när det gäller öst--väst-konfliktenskonsekvenser för . I den tid dåinternationalisering av ekonomi och politikverkligen rör hela världen väljer riksdagensutrikesutskott att sticka huvudet i sanden och baradiskutera de visserligen lovande och nyamöjligheterna till bestående fred i . Detta ärbara en del av den skandalösa behandlingen somfrågan om anslutning till EG har fått i dennaparlamentariska församling.En annan del av denna skandal ärhemlighetsmakeriet och oviljan att diskuterakonsekvenserna för landets alliansfrihet,säkerhetspolitik och försvarspolitik i de folkligaorganisationerna. En tredje del är att vi somarbetar i utskottet och som hade en annan meningfick se majoritetens slutgiltiga förslag i de centralafrågorna först före slutjusteringen avbetänkandet.T.o.m. på passeradefrågan om EG-medlemskap utan diskussion. I denmalande propagandan för EG tycks inte längrevärlden utanför existera annat än i bisatser.Idylliserandet når oanade höjder.En fjärde del i skandalen är att detta beslut pressasigenom endast före de två storaEG-konferenser som skall behandla dels frågan omen politisk union, dels frågan om en ekonomisk ochmonetär union.Herr talman! De genomgripande politiskaförändringarna i som vi välkomnar,sammanbrott och ESK-processens framgångar, leder givetvis till ennödvändig prövning av neutralitetspolitik.Men vi menar att det inte leder till ett behov av dessupplösning.Utskottet skriver på s. 21 i betänkandet:''Allteftersom en fungerande, alleuropeisksäkerhets- och samarbetsstruktur växer fram blirSveriges möjligheter att utan förfång förneutralitetspolitiken delta i ett närmare samarbeteav även utrikespolitisk och säkerhetspolitiskkaraktär självfallet större än . Detta kan ske somneutralitetspolitikens centrala syfte ligger fast,nämligen att genom ett konsekvent avstående frånmilitär samverkan med andra stater framgångsriktkunna hävda vår neutralitet i händelse av krig. ''Utrikesministern sade i attdet handlar om att vara med och skapa ett systemför gemensam säkerhet som omfattar alla länderoch folk i vår världsdel. Om detta nyaalliansliknande samarbete vi skall gå in i i framtidenkan komma i konflikt med eller hota andra länder iandra världsdelar analyseras inte och är inteföremål för någon som helst diskussion. Samtidigtägnades i åt diskussionerom eventuella militära insatser mot har inte fått någon impuls medanledning av denna anmärkningsvärda händelse.Herr talman! I själva verket har de senaste 30 årende s.k. öst-västkonflikterna utspelats på andraställen än i . Alla vet att de utspelats i tredjevärlden. När nationella och socialabefrielserörelser tagit upp kampen mot kolonialismoch neokolonialism, mot fascism och förtryck, harde båda supermakterna ofta varit ivriga attexploatera dessa konflikter för sina egna intressen.Supermakten har ofta settupprorsrörelsernas framgångar som en försvagningav den andra supermaktens världssystem, som ettled i kapitalismens undergång och som enförstärkning av det egna systemet. Därför har manofta också stött upprorsrörelser i den tredjevärlden. Den andra supermakten , däremot,har inte förstått upprorsrörelsernas kamp förbefrielse och social rättvisa utan ofta sett dem somombud för den andra supermaktens intriger.Oförmågan att se de verkliga orsakerna ochmönstren i striderna i tredje världen har varitutbredd hos båda supermakterna. Vid fleratillfällen har dessa konflikter fört världen tillranden av kärnvapenkrig. Förhoppningsvis ärdenna tid nu förbi.Det har under dessa decennier varit alliansfriastater som i FN och i andra internationellasammanhang har kunnat agera för fredligalösningar av konflikter utan att vara bundna avstormaktsblocken. Dessa länder har ocksåsjälvständigt och kritiskt kunnat uttala sig om deolika parternas agerande. har i olikasammanhang kunnat fungera som ombud förenskilda länder i tredje världen och påta sig enmedlande roll. Om skall samordna sinutrikes- och säkerhetspolitik med EGs framtidapolitik kommer givetvis att få svårt attbetraktas som alliansfritt, och vi får ett kraftigtminskat utrymme för en självständig utrikespolitik.Finns det då några risker för sådana konflikter itredje världen där kan bli inblandat? Jagvill påstå att det inte ens kan uteslutas att det kaninträffa sådana i . Många olösta etniska ochpolitiska konflikter som tryckts ned, särskilt iÖsteuropa, flyter nu upp till ytan. Mer eller mindreberättigade krav på självbestämmanderätt,gränsförändringar och folkomflyttningar reses.Även antisemitiska och rasistiska strömningar blirtydligare.I världen i övrigt råder vad en del ekonomer kallarför en kasinoekonomi. Det pågår envåldsam spekulation i valutor, värdepapper ochråvaror, en spekulation som omfattar alltmerhisnande belopp. En del uppger att den summapengar som flyttas mellan E--7-ländernauppgår till , varav endast 12miljarder är betalningar för varor och tjänster.Denna våldsamma spekulationsekonomi kan lättleda till en instabilitet som skapar oro även i denindustrialiserade delen av världen.Enligt min mening finns emellertid de verkligakonfliktriskernai tredje världen, mellan i-länderoch . De konflikter som supermakterna isin envig exploaterat kvarstår i stor utsträckningfortfarande. Krig pågår på många håll.Vapenleveranserna från i-världen minskar inte.Rustningarna pågår med full kraft i den fattigavärlden. Det kan för inte vara obekant attdet pågår rustningar i . I samarbete medUSA genomförs i en militär upprustning. Enlång rad länder är på väg att skaffa sig kärnvapen.Många mer eller mindre folkligt förankradegrupper anser sig ha rätt att ta till vapen för atthävda sina intressen. Temperaturen i konflikten iKashmir ökar för . Dessa konflikter, ochsärskilt konflikten mellan och , harmedfört att många vapensmedjor inte har behövtslå av på takten, trots avvecklingen av öst--väst-konflikten.Av de 5,5 miljarder människor som finns påjordklotet lever 1,2 miljarder i största fattigdom,och antalet fattiga ökar, trots de förbättringar somsker i flera . av den snabbabefolkningsökningen på 80 miljoner sker i . 800 miljoner människor kan räknas somsvältande, 100 miljoner är bostadslösa, 900miljoner vuxna är analfabeter och 1,5 miljardermänniskor är i avsaknad av hälsovård. Lägger vidärtill miljöförstöringen i i form avavskogning, jorderosion och överkonsumtion avsötvatten utvidgas problembilden. Såväl i Egyptensom i finns det sakkunniga som är övertygadeom att tvister om vem som skall kontrollera vattnenkommer att leda till nästa krig i denna region.De matjord som , enligtamerikanska sakkunniga, blåser bort, sköljs bort avregnvatten eller blir till öken är ett stort hot motden framtida livsmedelsförsörjningen.Miljöproblem i form av försurning, växthuseffektoch nedbrytning av ozonlagret drabbar ju såväl i-länder som . Därtill skall läggas den förtredje världens länder ytterligt besvärligaskuldkrisen.Under 80-talet har skuldsituationen lett till att defattiga länderna betalar nästan fyra gånger mer iräntor och amorteringar än de får i bistånd från länderna. Om man tar hänsyn till hur i-ländernas protektionism har försvagat u-ländernasinkomster, går ett stort nettoflöde av resurserfrån till i-länder, som detofficiella biståndet räknat i procent avbruttonationalinkomsten minskar. De havereradeGATT-förhandlingarna utgör naturligtvis också ettstort problem och ett växande bekymmer för u-länderna.Det är därför inte underligt att tonen mellan och i-länder -- eller som man ibland säger:mellan nord och syd -- hårdnar. De ökandeklyftorna på många områden utgör givetvis engrund för framtida konflikter, ja, t.o.m. för krig,även om risken för det stora förintandekärnvapenkriget mellan öst och västförhoppningsvis har försvunnit.Hur avser då vår tilltänkta allianspartner attförhålla sig till nord--syd-problemen? Det vet viännu inte någonting säkert om. Men mångatendenser är tydliga, inte minst det ansvar för dehändelser som har inträffat iGATT-förhandlingarna.Tullsatserna och produkter från syd är en annan delsom inte ger en särskilt positiv bild av EG. Stora,rika länder som och harunder 80-talet faktiskt minskat sitt u-landsbistånd.Tecknen som tyder på att EG utvecklas mot ensupermakt som bygger trösklar mot omvärlden ärmånga -- just uttrycket ''trösklar mot omvärlden''användes för övrigt av utrikesministern en debatt . Det finns inga tecken somtyder på att EG har en vilja att arbeta för en nyekonomisk världsordning.Enligt Svenska Dagbladet i årförklarade ordförande att EG borde skaffa sig en militärinsatsstyrka för att förhindra att ''konflikter blossarupp i tredje världen''. Man kan fråga sig vem somskall styra denna världspolis.I tidningen den 25 septemberkonstaterade samme Delors: ''Gulfkrisen utgör enklar appell för ett försvars-Europa. Den visar attdet varit önskvärt att gemenskapen skaffar sig enegen interventionsstyrka -- -- --. Tror ni det ärmöjligt att diskutera politisk union och gemensamthandlande i utrikespolitiska frågor utan att ta uppsäkerhets- och försvarsfrågorna? ''hade medanledning av Gulfkrisen förklarat att ''deneuropeiska gemenskapen och dess medlemsstaterhar redan klart deklarerat att den betraktar allaaggressionshandlingar mot ett eller flera avmedlemsländerna som handlingar riktade motsamtliga''.Här tar ministerrådet tydligt på sig militäralliansensfunktion. Bevisen som pekar mot att EG utvecklasmot en samordning av säkerhets- ochförsvarspolitik är många. Om EGs politiskasamarbete utvecklas kommer sannolikt så att ske.De flesta av de tongivande staterna är f.d.kolonialmakter, som har stor erfarenhet av huringripanden runt om i världen går till. Och om EGskall ge en ''plats på toppen'' i världen,kommer sannolikt ingripanden attbehövas. Kampen om råvaror, marknader ochpolitiskt inflytande kommer att bli hård. Därför ärdet en logisk utveckling att handelspolitik,utrikespolitik och säkerhetspolitik samordnas.Många parlamentariker inom EG konstaterar attdet i längden är orimligt att tänka sig ettekonomiskt och politiskt långtgående samarbetesamtidigt som man är neutral. I de icke neutraladelarna av gemenskapen kommer man naturligtvisi krissituationer att fråga sig vad det är för specielltmed de neutrala ländernas unga män, som inte skallbehöva skydda sitt lands intressen utan begär attandra länders män skall riskera sina liv. Densituationen blir nog i längden politiskt ohållbar.En annan fråga är t.ex. om EG beslutar sig för enhandelsbojkott eller för att avbryta en bojkott. Härär ett aktuellt exempel. Hur skall då detneutrala landet kunna undvika att ta ställning omvaruflödet i Gemenskapen är fritt, vilket är enövergripande princip? För min del kan slutsatsenbara bli denna: alliansfrihet och neutralitet äroförenligt med medlemskap i talman! öppnas dörren för en helt nyutrikespolitik, säkerhetspolitik och försvarspolitik,där begreppen alliansfrihet och neutralitet förlorarmycket av sin betydelse och blir till dekorationer ihögtidstal. Frågan är om inte idéer omSveriges roll i världen nu står inför sin avrättning.I den svenska debatten har under de senasteveckorna framträtt en del debattörer som tycksmena att det inte gör något om överger sinneutralitetspolitik. Argumentet är väsentligen att viändå inte varit neutrala på grund av det omfattandeoch utvecklade samarbetet med Nato och USAssäkerhetstjänst m.m. Min åsikt är att dessadebattörer i stor utsträckning slår in öppna dörrar.För åtminstone den som har genomgåttbefälsutbildning i det norra militärområdet iSverige har det aldrig huttlats med påståenden omvarifrån fienden väntas komma och vilka våravänner har varit. Det har ju också på olika sättunder årens lopp spritts information om vilkasamarbetsformer som har varit gällande, inte minstpå underrättelsetjänstens område. Äpplen harbytts mot päron, har det hetat. Den militäraforskningen har också haft sina samarbetspartner.Samtidigt får vi erkänna att det har funnits ett litethycklande önsketänkande om att neutralitetenskulle vara någon slags politisk neutralitet mellanöst och väst. Men jag tror att de flesta, även påvänsterkanten, har insett att det egentligen bara harhandlat om alliansfrihet och om vikten av attSverige stod utanför de militära allianserna, i syfteatt i krig kunna förhålla sig neutralt. Dennaalliansfrihet har varit oerhört viktig för stabiliteteni vår del av världen. Även andra länder i vår närhet,inkl. , har ansett den värdefull, ävenom de har vetat det mesta om det samarbete somhar pågått i vårt land.Herr talman! Vi måste inse att EG blir långt merän en löslig ekonomisk samarbetsorganisation. EGutvecklas i snabb takt mot en politisktmålmedveten supermakt som tar upp kampen omherravälde i världen. Den överstatligabeslutsstrukturen inom EG är enligt vår meninginte demokratisk. Mötena med är slutna och protokollenhemligstämplade. Varken väljare eller ledamöter iEG-parlament får veta hur deras ministrar röstar irådet, som är lagstiftande församling.Genom omfattande lobbyverksamhet utövar destora europeiska bolagen ett avgörande inflytandeöver EGs utveckling. Det folkliga inflytandet ärstarkt kringskuret, valdeltagandet är lågt och denpolitiska likgiltigheten utbredd. Det parlament somväljarna får välja ledamöter i är enbart rådgivande.Det är inte rimligt att överföra beslutanderätt frånfolkvalda parlament och regeringar till sådanaöverstatliga organ.En medlemsansökan från kommersannolikt inte att behandlas . Därför är detobegripligt att det inte går att vänta med dennaansökan tills vi har sett hur EG utvecklas. Det ärockså djupt otillfredsställande att i ochmed detta beslut överför frågan om medlemskap tillett regeringsbeslut utan vidare hörande av helariksdagen oavsett hur konflikterna i världenutvecklas.I januari 1989 förklarade utrikeshandelsministerAnita i att regeringen ''inte skulleacceptera någon social nedrustning, försämradmiljö, minskat konsumentskydd, urholkadarbetsrätt, eftergifter på jämställdhetsområdeteller försämrade arbersvillkor''. Det var längesedan dessa löften upprepades. Vi får se hur det bliri dag.Vi menar att det är viktigt att samarbetet med EGoch det övriga utvecklas. Ettfrihandelsavtal eller ett är nödvändigt.Handelshinder och tullbyråkrati måste så långt sommöjligt undanröjas. Samarbete inom miljövård,forskning och utbildning är angeläget.Ett sådant avtal måste dock utformas så att vårtlands suveränitet respekteras. Riksdagensbeslutsrätt över lagar och skatter och våradomstolars självständighet att döma får inteöverlåtas till nuvarande beslutsorgan i EG. EttEES-avtal måste skrivas så att det är förenligt medgrundlagen.Ett får inte heller innebära försämringarav fackliga rättigheter, arbetsmiljölagar, hälso- ochmiljölagstiftning, konsumentskydd, demokratisktinflytande och sociala rättigheter. Ett fårinte innebära åtaganden som omöjliggörmålsättningen full sysselsättning.I betänkandet 1988/89:UU19 fastslogs att det fannsanledning att slå vakt om höga ambitionerpå dessa områden. Den anpassning till EGs reglersom nu håller på att förhandlas fram tyder på attriksdagens tidigare fastlagda målsättningar intekommer att uppnås. Därför kan det bli nödvändigtför att avvisa ett förslag till ochta upp nya förhandlingar om utveckling av nugällande frihandelsavtal.Herr talman! I enlighet med denna syn har vibeträffande en rad moment avgett reservationer tillutskottets betänkande. Vi står givetvis bakomdessa reservationer. Jag yrkar bifall tillreservationerna nr 3, 6, 23, 29 och 32.Anf. 5 PER ():Herr talman! , om allt klaffar, åker jag tillLitauen -- ett land som såvitt jag vet ligger i Europa.Jag undrar vad jag skall berätta för litauerna om detbeslut om EG som eventuellt kommer attfatta.Skall jag säga: går in i EG och byggeren gemensam yttergräns med EG -- men ni får intevara med! Ni är inte tillräckligt utvecklade. Ni fårfortsätta med visumansökningar för eramedborgare och tulldeklarationer för era varor omni vill komma in till oss?Eller skall jag tvärtom säga: Följ med oss, käraLitauen, in i EG. Men då måste ni förstås övergeera barnsliga idéer om att ordna en egen riksbankoch en egen valuta m.m. Alla viktiga beslut som ninu håller på att återta från måste niöverlåta till i stället!Vad skall jag säga till litauerna? Skall jag säga attSverige lämnar dem åt sitt öde? Eller skall jag sägaatt vill dra in dem i en samarbetsform somtvingar dem att överge själva grundvalen för derassträvan -- nämligen drömmen omsjälvbestämmande? Det är ingen lätt sak att gelitauerna ett besked som inte stör någonting i derashjärterötter.Herr talman! Äntligen börjar viss information attspridas i massmedia om vad EG egentligen är.Kunskapen om EGs verkliga karaktär har dessvärre varit sorgligt begränsad t.o.m. i riksdagensutrikesutskott. Jag skall nu här, med talmannenstillstånd och med hjälp av mina kolleger i salen,försöka illustrera vad saken gäller. (Mp-ledamöter reser sig och går fram medtrycksaksbuntar. Bokpelaren byggs -- byggandetfortsätter tills det är färdigt. )Regeringen har nämligen själv beräknat att ettsvenskt medlemskap i medför att 80 000 sidorsvensk lag- och regeltext skall bytas ut motmotsvarande mängd regler och lagar från EG. Detgäller, jag upprepar, 80 000 sidor med sådant somvi har bestämt i . I ett svep skall det ersättasmed motsvarande regelmassa från EG.Som ni ser är det fråga om en ganska försvarligmängd lagtryck och regelverk som vi i ett svep baraskall sopa från bordet. EGs regler skall inträda istället.Inom parentes kan jag säga att vi här i Stockholmförsökte att hitta just de 80 000 sidor EG-reglersom vi nu faktiskt skall underordna oss. Det har ialla fall inte vi lyckats med . Detkräver säkert ett betydligt större detektivarbete änvad ett litet parti klarar av att få klart vad nu möjligen tänker bestämma sig för attunderordna sig. Som ni ser har vi i ställethuvudsakligen illustrerat mängden medriksdagstryck. Det kan väl vara en symbol så godsom någon för vad det är som skall sopas frånbordet om vi ansluter oss till EG.Vad handlar detta om konkret? Regeringen hargjort en sammanställning där man bl.a. talar omoffentlig upphandling, statsstöd, immaterialrätt,produktansvar, säkerhetsregler för traktorer,lyftdon, hissar, tryckkärl och maskiner, normer förbyggvaror, säkerhetsregler för leksaker, textilier,hushållsapparater, kvalitetsnormer för livsmedel,miljöregler för kemikalier, farliga varor,gödselmedel, bekämpningsmedel,växtskyddsmedel, tvättmedel, buller, bilavgaser,läkemedel och kosmetika. Det handlar omkapitalliberalisering, försäkringar, värdepapper,landtransporter, luftfart, sjöfart,telekommunikationer, informationstjänster ochradio och TV. Det handlar om arbetsmarknaden,socialförsäkringen, etableringsrätt, bolagsrätt,sysselsättning, arbetsmiljö, arbetsrätt,jämställdhet, hälso- och socialpolitik, miljö,konsumentskydd, små och medelstora företag,utbildning, turism och räddningstjänst.Det handlar om allt detta enligt en förteckning somregeringen själv gjorde upp redan innan ettmedlemskap var aktuellt, när det var fråga om s.k.harmonisering. tillkommer naturligtvis alltannat också -- jordbruk, ekonomisk politik,beskattning, utrikes- och säkerhetspolitik m.m.Det betyder alltså att nästan allt som harfattat beslut om sedan EG inrättades , dvs. nästan allt som vi i det här landettillsammans har skapat av regler och reformer ochsom på något sätt skiljer sig från ,skall kastas i papperskorgen och ersättas med EG-regler.Har verkligen varit så fruktansvärtbottenlöst, undermåligt och dåligt . Vi har haft vissa partier som harförsökt förändra samhället och som anser det. Men att ett parti som har haft ett visstansvar för dessa är fullständigt överens meddem som har varit i opposition under större delenav dessa är faktiskt ändå den stora gåtan i EG-debatten. Är socialdemokraterna inte stolta överen enda sak som de har åstadkommit, inte ens överatt de har lyckats hålla arbetslösheten på en oerhörtlåg nivå? T.o.m. det skall socialdemokraterna nuförborgerliga, så att vi kommer upp i lämplig EG-arbetslöshet på så där fyra fem gånger mer än vadden är. Och ändå kanske dettakonkreta innehåll i denna systemförändring inte ärdet allra värsta.Det som är om möjligt ännu värre är att EG faktisktinte är någon demokrati. EG-staterna ärdemokratier, . Det är bäst att göra detklart nu så att vi inte får nya utbrott från HadarCars sida i talarstolen som måste strykas urprotokollet. EG-staterna är demokratier. EG ärdock inte någon demokrati. En mer adekvatbeteckning vore kanske snårskogsbyråkrati.Jag skall försöka illustrera detta med någradiabilder. Bilderna är litet suddiga, men det göregentligen ingenting, eftersom det görillustrationen mycket mer adekvat. Det ärnämligen suddigt, det är en suddig snårskog. Deförsta två bilderna försöker visa att all initiativmaktligger hos de anställda tjänstemännen i . Lagstiftningsmakten finns hosministerrådet. EG-parlamentet är bara rådgivande.Och rådet, kommissionen, fattar sina beslut bakomlykta dörrar. Och detta ger ju de 5 000 lobbyisternafrån storindustri och intresseorganisationer ganskarika möjligheter att utöva påverkan.Den tredje bilden illustrerar ett organ som ärmärkligt okänt i den svenska debatten, nämligenEG-domstolen. Här finns alltså en domstol somfattar politiska beslut.