prot · GE0939 · 1990-12-05 00:00:00 — Varför inte, , ta ocksådet sista steget och låta domstolsutredningenförbereda en överflyttning till tingsrätterna av allamål som handläggs av fastighetsdomstolarna?Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 82 ():Herr talman! föreslogrättegångsutredningen i ett delbetänkande attfastighetsdomstolarna skulle avskaffas och att derasmål skulle handläggas av tingsrätterna. I denproposition som ligger till grund för det betänkandefrån justitieutskottet som vi nu behandlar går man,som sade, delvis -- men dock inte helt --detta förslag till mötes. I motionerna JU11 ochJU12 föreslås att steget skall tas fullt ut och att dettaskall förberedas på det sättet attdomstolsutredningen tar upp även denna fråga.Jag har samma uppfattning som har gett uttryck för, och mot denbakgrunden yrkar jag bifall till reservationen.Anf. 83 ():Herr talman! Jag skall börja med att yrka bifall tillhemställan i justitieutskottets betänkande nr 7 ochavslag på den reservation som finns fogad tillbetänkandet.Utskottet är i sin helhet ense i sakfrågan ipropositionen, nämligen att de mål som gäller hyraav bostadsrätter och som handläggs ifastighetsdomstolen, i fortsättningen skall kunnahandläggas av tingsrätterna i landet. Det finns ipropositionen även vissa andra förslag tillförändringar, kring vilka det i utskottet inte hellerråder någon oenighet.Däremot finns till betänkandet en reservation, ivilken man behandlar frågan omfastighetsdomstolarnas kvarvarande ärenden, dvs.i huvudsak ärenden som rör fastighetsbildningsmåloch expropriation. I propositionen anges att dentypen av mål skall kvarstanna ifastighetsdomstolarna, eftersom de kräver ensärskild sakkunskap.I den gemensamma reservationen från de treborgerliga partierna är man överens om att avskaffafastighetsdomstolarna och att låtadomstolsutredningen närmare studera hur det skallgå till. I själva sakfrågan har man alltså redan tagitställning; fastighetsdomstolarna skall bort, ochutredningen skall enbart expediera denbeställningen och sedan lägga fram ett förslag tillhur det skall ordnas. Det kanske också är värt attnotera att den gemensamma reservationen ändå viddetta kammarsammanträde kräver tre uttolkningarför att det skall bli klarlagt vad man tillsammans villåstadkomma på den här punkten.Frågan om fastighetsdomstolarna och den speciellasammansättningen i dessa domstolar med särskildsakkunskap har behandlats bl.a. avrättegångsutredningen. Det kan väl vara värt attnotera att rättegångsutredningens förslag fick ettblandat mottagande och att det alltså inte finnsnågon särskilt enstämmig remissopinion omkringhur man skall lösa dessa frågor. förslag kom man nämligeninte runt själva kärnfrågan, dvs. den särskildasakkunskap som kan behövas vid handläggningenav mer komplicerade fastighetsbildningsmål ochvid expropriationsmål. Det fanns i stället andraförslag som innebar att tingsrätterna skulle kunnaförstärkas med särskild sakkunskap. Även på denpunkten är remissopinionen blandad, och det finnsalltså ifrågasättanden när det gäller hur man skallkunna tillgodose den särskilda sakkunskap som nogegentligen alla är överens om behövs vidhandläggningen av vissa typer av mål.Detta är alltså en förklaring till varförutskottsmajoriteten har stannat för att de typer avmål som skall handläggas i fastighetsdomstol är avsådan beskaffenhet att de faktiskt behöver särskildsakkunskap. Vi menar att den sakkunskapen ärtillgodosedd inom den nuvarandefastighetsdomstolsorganisationen. Det finns nogegentligen ingen som anser att själva avgörandenainte skulle vara av hög och bra kvalitet, utan det ärväl mera en fråga om ett organisationstänkande.Jag vill, herr talman, avsluta med att säga att fråganom hur man skall tillgodose expertmedverkan ellersärskild sakkunskap i tingsrätterna inte är alldelesenkel. Även den fordrar en rad överväganden,vilket meddebattörerna säkert har insett när de harläst på rättegångsutredningens betänkande.Anf. 84 ():Herr talman! Vi bestrider naturligtvis inte att ensådan här sakkunskap behövs i tingsrätterna i ochmed att de skall ta över allt det som nufastighetsdomstolarna handlägger. Den frågan ärnaturligtvis inte alldeles okomplicerad. Frågan ärhur denna expertis skall knytas till tingsrätterna. Vimenar emellertid att domstolsutredningen skullekunna lösa det problemet. Rättegångsutredningenville ju flytta över alla mål frånfastighetsdomstolarna till tingsrätterna, men detrådde bland remissinstanserna delade meningar omhur detta skulle lösas praktiskt.Det intressanta är, , att när videbatterade detta för , förekom detinte ett ord, inte en suck från socialdemokraternaom att den nuvarande uppdelningen har vållatproblem. Detta erkänner emellertidutskottsmajoriteten i sin skrivning,men vid den förra behandlingen förekom alltså inteett ord om detta. medges bekymren som harfunnits och finns. De är av processuell ochekonomisk art -- det är helt enkelt för dyrt.Välkommen till denna nya insikt, men varför inteta även det sista steget?Anf. 85 ():Herr talman! När vi debatterade den här frågan ivåras handlade det om forumreglerna förekomålen, och även motionsvägen togs då fråganom fastighetsdomstolarna upp. Redan då fanns denpromemoria som ligger till grund för förslaget ochsom också har varit på remiss. I den promemorianhar man konstaterat att det har uppkommitproblem när det gäller vilken domstol som skullevara behövlig. Man har fått bekymmer medhandläggningen av vissa mål, och det har ocksåvisat sig vara irrationellt på det sättet att man intehar kunnat sammanlägga mål som egentligenhänger samman. Det har inte varit möjligt atthantera dessa mål i antingen tingsrätt ellerfastighetsdomstol, eftersom de olika målen enligtde nuvarande reglerna skulle handläggas i olikadomstolar.Detta problem råder man nu bot på, och kvar stårde mera komplicerade målen i fastighetsdomstolen.Den särskilda sakkunskap som alla är överens ombehövs och de nuvarande fastighetsråden fungerarpå ett alldeles utomordentligt sätt.Det finns en hel del skrivet i fråga omexpertmedverkan i tingsrätterna, det s.k.sakkunnigbeviset eller en särskild förstärkning avsammansättningen av tingsrätten. Det är intealldeles enkelt att säga att man utan vidare skallfölja en lösning som exempelvis inte gör det möjligtatt i förväg förutse domstolens sammansättning,eftersom man från början inte kan inse måletskomplicerade natur utan kanske senare inkallarförstärkning i domstolen. Och man får dåbekymmer med detta.Anf. 86 ():Herr talman! Specialkunskaper hos en domstolkräver inte nödvändigtvis specialdomstolar, det ärpoängen med vår inställning. Låt oss därföravskaffa specialdomstolarna men inte denspecialkunskap som behövs.Anf. 87 ():Herr talman! Det låter på somom det stora problemet är hur man skall hanterafrågan, vilken domstol som skulle vara behörig ochkunna sköta det hela. Jag stärks därmed ytterligarei mina funderingar kring att man borde låta denstora, övergripande domstolsutredningen ta fattäven i detta ärende. Inom denna utredning, omnågonstans, borde man ju kunna se helheten och fåden helhetssyn som vi efterlyser.Anf. 88 ():Herr talman! Jag har uppfattat den nu avgivnaborgerliga reservationen och tidigare resonemangpå det sättet, att man vill ha fler mål handlagda itingsrätt och därigenom få en enhetligaredomstolsorganisation. De förändringar beträffandeekomålen som vi fattade beslut om är ett stegi den riktningen. Också de nu föreslagnaförändringarna är ett steg i samma riktning, och jaghar då litet svårt att förstå varför kan konstatera att detta går åt rätt håll och kan vara tämligen nöjd med den utvecklingsom har skett.Problemet med vilken domstol som skall handläggamålen löser vi nu genom att föra över hyresmålenoch bostadsrättsmålen till tingsrätterna, där varjetingsrätt i landet blir behörig. Det är ettklarläggande, en förenkling och förbättring avsituationen.Herr talman! När det sedan gäller den speciellasakkunskapen anförde jag tidigare några argumenti den frågan, och jag vill också foga till debatten detsom tagits upp av flera tunga remissinstanser ianslutning till rättegångsutredningens förslag,nämligen att om man har en sammansättning sominnebär att exempelvis ledamöter med speciellakunskaper tillförs domstolen under måletshandläggning, löper man också en risk attprocessmaterial tillförs målet över huvudet på departer som är inblandade i målet. Det anses inteheller vara någon god lösning på frågan om behovetav särskild sakkunskap, något som vi tydligen äröverens om föreligger oberoende av om ärendenaskall avgöras i tingsrätt eller i fastighetsdomstol.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §).15 § Uppskjutande av ikraftträdande av vissaändrade bestämmelser om motorredskap ochtraktorer, m.m.Föredrogstrafikutskottets betänkande1990/91:TU8 Uppskjutande av ikraftträdande avvissa ändrade bestämmelser om motorredskap ochtraktorer, m.m. (prop. 1990/91:35)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 17 §.)Anf. 89 TREDJE VICE TALMANNEN (c):Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.16 § Säkerheten vid järnväg, tunnelbana ochspårväg, m.m.Föredrogstrafikutskottets betänkande1990/91:TU9 Säkerheten vid järnväg, tunnelbanaoch spårväg, m.m. (prop. 1990/91:1).Anf. 90 TOM ():Herr talman! Ändrad inriktning av de statligamyndigheternas verksamhet, minskaddetaljreglering och bantad statlig administrationhar varit ständigt framförda krav i regeringens olikaskrivelser . Dess värre har dessanya signaler uppenbarligen inte nåttlagtextförfattarna på de olika departementen. Manfortsätter att skriva dåliga lagtexter, nyadetaljregleringar och nya statliga anvisningar på detsätt som man alltid har gjort.Detta lagförslag är ännu ett exempel på dennateknik, och vi har funnit att det har så stora bristeratt det inte bör antagas. Regeringen bör kommatillbaka med ett nytt förslag, som står i bättreöverensstämmelse med de egna kraven påförenkling av den statliga administrationen.Låt mig, herr talman, ge några exempel på deonödiga regleringarna. Lagförslaget innehåller endel rena nonsensparagrafer, t.ex. §§ 10, 12 och 13.Där föreskrivs bl.a. att spåranläggningar skallkonstrueras så, att skador förebyggs. Det förefallerinte rimligt att förutsätta att spåranläggningarbyggs för att skapa skador. Denna typ avbestämmelser bör därför kunna utgå.I lagförslaget finns en uppdelning på tre olika typerav spårbunden trafik -- järnväg, spårväg ochdessutom tunnelbana. Något skäl för dennauppdelning anges inte i propositionen. och kammarrätten iStockholm har avstyrkt denna indelning, och den ärbåde onödig och opraktisk. Uppdelningenpåverkar endast ordningsföreskrifterna, men därblir effekten den, att olika regler i vissa fall kommeratt gälla på en och samma station, beroende påvilken sida av plattformen man befinner sig. Delsgäller järnvägssäkerhetslagens bestämmelser, delsgäller de lokala ordningsbestämmelserna. Detta ärknappast en önskvärd uppdelning.I lagförslaget förutsätts dessutom attspåranläggning inte får byggas utan banverketstillstånd. Lagförfattaren har till sin förfäranupptäckt att det svenska folket har haftfull frihet att bygga järnvägar utan tillstånd frånlämplig statlig myndighet. Denna allvarliga bristvill man nu täppa till. Detta innebär, herr talman,att ett statligt verk skall överpröva i demokratiskordning fattade kommunala beslut.Med de resonemang som förs i propositionen omprövning av den ekonomiska förmågan hos densökande, kommer dessutom varken iStockholm eller spårvägen i att uppfyllade kvalifikationer som krävs för att driva enspåranläggning.Slutligen, herr talman, förutsätter lagen att allafordon som trafikerar järnvägsnätet är godkända avbanverket. Regeringen skall visserligen kunnalämna dispenser, men något generellt godkännandeav vagnar som tillhör eller har godkänts av andraförvaltningar i är det inte tal om.Denna paragraf står i skarp kontrast till deambitioner om ett integrerat somregeringen i andra sammanhang har visat.Det innebär en nyordning så till vida attinternationella vagnar inte längre accepteras iSverige utan särskilt godkännande i varje enskiltfall.Nu må någon naturligtvis invända att detta inte ärnågot problem, och att ansvarskännandemyndigheter naturligtvis kommer att se till attbestämmelserna blir lämpliga och väl fungerande.Jag vill påstå, herr talman, att det inte finns någotsom styrker detta. Det finns massor av exempel påsvenska myndigheters rigida regeltolkning, ochgenom denna paragraf öppnas ett nyttverksamhetsfältet för ambitiösa byråkrater.Sammanfattningsvis, herr talman, är dettalagförslag så dåligt att det inte bör antas inuvarande form. Regeringen bör därföråterkomma med ett nytt, förenklat och förbättratförslag, och i avvaktan på detta yrkar jag avslag pådenna proposition. Skulle detta yrkande falla,kommer vi att stödja reservation 2 vid en eventuellomröstning i ett senare skede.Anf. 91 ():Herr talman! Detta betänkande skall ses motbakgrund av trafikpolitiska beslut, ettbeslut som bl.a. innebar att andra aktörer än SJ kanbedriva järnvägstrafik på det statliga järnvägsnätet.Fram till nu har det funnits bestämmelser omjärnvägssäkerhet spridda i ett flertal olikaförfattningar. Av olika skäl har det nu ansetts riktigtatt samla samtliga dessa bestämmelser i engemensam grundläggande författning.En stor utskottsmajoritet delar också dennauppfattning, med ett undantag, nämligen TomHeyman. Han har som enskild motionär och i enreservation där han bl.a. fått med sig de andramoderata kamraterna yrkat avslag på helapropositionen. har han reserverat sig närdet gäller en liten detalj i en paragraf. Jag anser,herr talman, att om man yrkar avslag på en helproposition, finns det ingen anledning att gå in ochspeciellt yrka bifall till en reservation om en litendetaljfråga. Jag yrkar alltså avslag på reservation 1som bl.a. Tom står bakom.Den andra reservationen har folkpartiursprung.Man anser att en person som bedriver spårtrafikinte behöver ha ett ekonomiskt kunnande. Men omdetta handlar ju inte heller 4 § i förslaget, som härberörs. Där står bl.a. att en trafikutövare bör hasådana ekonomiska förhållanden som ''kan ansesuppfylla kraven i denna lag'', och det är en heltannan sak än det man reserverat sig för.Slutligen, herr talman, vill jag säga atttrafikutskottet brukar vara positivt om någonkommer med ett vettigt förslag. Så har varit falletäven vid behandlingen av det här ärendet. Ett enigtutskott ber nämligen, på centerpartistiskt initiativ,regeringen återkomma till med förslagom regler om trafikledning som säkerställer störstamöjliga konkurrensneutralitet och trafiksäkerhet.Med de här orden, herr talman, yrkar jag bifall tilltrafikutskottets hemställan.Anf. 92 TOM () replik:Herr talman! Vi har yrkat avslag på helapropositionen och begärt en ny och förenkladlagstiftning -- det är riktigt. I en detaljfråga har vifått med oss -- har i varje fallockså avgivit en reservation på den punkten. Jagtycker det är naturligt att vi stöder den om vårtavslagsyrkande faller. I övrigt behöver jag intemotivera vår ståndpunkt.Anf. 93 ():Herr talman! I föreliggande betänkande behandlasbl.a. Vi har från sida tagitupp dessa problem i en motion och har, som vi nysshörde föredraganden säga, fått med oss utskottetpå den. Jag har naturligtvis orsak att vara nöjd såvälpå egna som på partiets vägnar men vill ändåkommentera själva problemställningen något.När vi nu delat upp ansvaret för järnvägen påbanverket -- det har ansvaret när det gäller spåren --och på SJ, som har ansvaret när det gällertågtrafiken, och även på länsbolagen -- de haransvaret för sin trafik -- borde det vara naturligt attfinna en part som på ett för olika utövare avtågtrafik mer neutralt sätt kan ta självatrafikledningsansvaret än vad som kan bli fallet närSJ har det. Vi kan som jämförelse se på flyget. Detär ju inte SAS som har trafikledningsansvaret där,utan det är luftfartsverket. På samma sätt bör detvara när det gäller järnvägen. Således börbanverket ha trafikledningsansvaret.Jag kan ta ett exempel från den region som jagkommer ifrån, dvs. MellanGöteborg och har vi en mycket uppskattadpendeltågstrafik, för vilken , , är huvudman. MellanGöteborg och har vi fått en allt bättretågtrafik, bl.a. nu de nya snabbtågen. SJ har låtitGLAB förstå att man vill diskutera pendelturerna,eftersom det ibland är trångt på banan. I ett sådantfall är det naturligtvis viktigt att det är en neutralpart som har trafikledningsansvaret.I blev det ett privat företag som toghand om tågtrafiken åt Länstrafiken, BK-tåg iVetlanda. Bitvis var de diskussionerna ganskakärva, eftersom just SJ såväl hadetrafikledningsansvaret som ägde stationerna. Äveni ett sådant fall är det viktigt med ett neutralttrafikledningsansvar.Med en förbättrad järnväg kanske vi på siktkommer att få flera, kanske egna, företag som körgodståg. Då är det viktigt att trafikledningsansvarethandhas på ett neutralt sätt.Herr talman! Jag vill sluta med att uttala mintillfredsställelse med att vi i utskottet har kunnatenas om ett tillkännagivande i denna fråga ochhoppas att regeringen skyndsamt återkommer medförslag till riksdagen.Slutligen vill jag, utöver vad som framgår av självabetänkandet, framhålla att det naturligtvis ärviktigt att får möjligheter att göra de ny-och reinvesteringar som behövs i vårt land för att viskall få ett bra järnvägsnät, som möjliggör enframtida konkurrens till fromma för såväl person-som godsbefordran. Jag vill särskilt understrykadet, eftersom vi nu med snabba steg närmar oss detdatum då regeringen lägger fram sin propositionoch då partierna väcker sina motioner. Attinvestera i infrastrukturen är väl använda pengar,inte minst under kärva tider.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 94 ():Herr talman! Vi har från sidaupprepade gånger krävt att trafikledningen förjärnvägstrafiken skall ligga hos och intehos SJ, som den gör . Skälet är, som redan harsagts här, att SJ är att betrakta som ett trafikföretagbland flera som bedriver järnvägstrafik. En neutralform av trafikledning bör ligga någon annanstansän hos just det företaget.Jag konstaterar att utskottet har enats om detkravet i ett tillkännagivande till regeringen, och detär ju glädjande. Då får vi väl se när regeringenåterkommer. Det står dock i betänkandet att detskall ske skyndsamt och snarast.Jag vill också passa på att betona att vi, trots att vidå inte var representerade i , helt ställdeoss bakom den järnvägspolitiska reformen 1988, dåman delade upp SJ i ett trafikföretag och ettbanverk. För att det skall fungera bra krävsförutom en ändring av trafikledningen att maninvesterar tillräckligt, som tog upp,men också att staten tar sitt ansvar och köper sådanpersontrafik på järnväg som ärsamhällsekonomiskt, socialt och regionalpolitisktmotiverad. Det får vi anledning att återkomma tillunder budgetbehandlingen här i . Meddet, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 95 ():Herr talman! I liberalernas motion idetta ärende har vi i huvudsak tillstyrkt förslagen ipropositionen, men vi har på en punkt, som RuneJohansson tidigare nämnde, haft avvikandeuppfattning, vilket vi tagit upp i en reservation.I den allmänna motiveringen redogör regeringenför de kriterier som skall tillämpas vid prövningen.I begreppet yrkeskunnande innefattas inte enbartbranscherfarenhet utan också ''ekonomisktkunnande''. En sådan bedömning kan knappastanses ha direkt relevans för hälsa och säkerhet förpassagerarna. Det kriteriet bör därför intetillämpas, anser vi.Många företag i andra branscher skulle aldrig hakunnat starta, om en myndighet hade haft tillfälleatt stoppa dem med hänvisning till att deekonomiska kalkylerna skulle vara för bristfälliga.Risken är uppenbar att denna regel kan användassom ett allmänt etableringshinder.Vi anser därför att tillståndsprövning endast skallavse faktorer som är av betydelse för atttransporterna skall ske på ett säkert sätt. Jag yrkardärför, herr talman, bifall till reservation nr 2, somvi har avgivit tillsammans med moderaterna.Anf. 96 ():Herr talman! Jag måste än en gång påpeka förKenth Skårvik att det inte är fråga om ekonomisktkunnande. Jag ber att få citera sista delen av 4 §:''Tillstånd får beviljas den som med hänsyn tillyrkeskunnande, laglydnad samt ekonomiska ochandra förhållanden av betydelse kan anses uppfyllakraven i denna lag och i föreskrifter som meddelatsmed stöd av lagen. ''Det är alltså inte fråga om ekonomiskt kunnande --det är de ekonomiska förhållandena som man ilagtexten talar om. Det bör vara det som gäller,. 97 ():Herr talman! Vi utgår från att den som har begärtatt få utföra sådana här transporter har ett sådantekonomiskt kunnande som krävs för att ge sig påsådana saker. Vi anser inte att det behöver varainskrivet i kriterierna för att den bedömningen skallkomma till stånd. Vi anser alltså att yrkeskunnandeoch branscherfarenhet bör räcka till för att klara detransporterna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )17 § Lagstiftning till följd av beslutet om en nyregional statlig förvaltningFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU5 Lagstiftning till följd av beslutet omen ny regional statlig förvaltning (prop.1990/91:27).Anf. 98 ():Herr talman! I det här betänkandet behandlasförslag till en rad principiella lagstiftningsbeslut,som måste fattas med anledning av den propositionom samordnad statlig förvaltning som riksdagenantog . Det var ett beslutsom inte stod bakom. I stället hade vi hellresett en fördjupad länsdemokrati förverkligad, därman utgick från det folkvalda länsorganet,, som finns på länsnivå. Där kundede gemensamma statliga angelägenheterna hasamordnats i ett länsparlament baserat pålandstingens sammansättning. Det blev emellertidinte så, men håller detta reformarbete på attgenomföras ute i länen. I detta arbete råder en storosäkerhet om vad regeringen har för syfte meddenna reform.Under årets gång har det kommit många oliktydigasignaler, men jag hoppas att det har klarats utgenom fredagens interpellationsdebatt. Jag avserdå det förslag om nedläggning avlänsskolnämnderna som har framlagts. Förslagetgår ut på att man i stället skall bygga ut ansvaret förvissa länsexperter och utvidga detta till att omfattastorregionala områden. Även inom vägverketarbetar man på att bygga upp en samverkan mellanflera län i storregioner. Andra talesmän som stårregeringspartiet nära har framträtt i debatten ochtalat om att länsnivån är aktuell, utan attdet nu handlar om storregioner. Men jag hoppas attden debatten lägger sig och att vi kan vara ense omatt det är länsnivån som skall diskuteras.Jag hade naturligtvis gärna sett att man i dennaproposition hade tagit upp en del saker som tidigarehar diskuterats. Då hade vi kunnat närma oss endemokratisk process på länsnivå enligt den modellsom har förespråkat. Så har emellertid inteblivit fallet och därför finns det anledning för migatt betona två punkter i betänkandet där vi icentern har reserverat oss. Vi menar att man bordeha fattat ett annat beslut nu när den principiellalagstiftningen håller på att byggas upp.Den första punkten gäller synen pånämndorganisationen inom den nuvarandesamordnande . Enligt det beslut somriksdagen fattade efter en remissomgång iutskottet, då majoriteten vid förstakammarbehandlingen helt plötsligt svängde, gällerden ordningen att det är länsstyrelserna själva sombestämmer huruvida det skall inrättas någranämnder för speciella sakområden inomlänsstyrelsens ram. I det propositionsförslag somriksdagen hade att ta ställning till framhölls att manfrån centralt håll genom lagstiftning skulle inrättafem nämnder.Medan arbetet har pågått ute i länen har jag fåttoroande signaler om att det är mycket fålänsstyrelser som avser att inrätta några nämnderöver huvud taget. De beslut om statligaangelägenheter som ligger på sektorsorganöverförs nu direkt till styrelse. Detvar denna lösning som jag befarade under förraårets debatt.