prot · GE0921 · 1990-11-09 00:00:00 — Det äralldeles riktigt att avräkningspriset till bonden inteär särskilt högt, men bonden står ju också för enöverskottsproduktion som driver upp priserna.Bondekooperationen äger avmejerierna och kanske 70--av slakterierna,och den har ett betydande ansvar för den starkakoncentrationen, som likaledes driver upp prisernai industriledet.Något som Brunander inte bidrog till men som oftaförekommer är en glättad bild av den limpa av varspris så litet går till bonden. Det är inte så konstigt,eftersom det i framställningen av limpan liggerungefär 18 sekunders arbete för bonden. Limpan ärju mest en bageriprodukt. Räknar man om bondensandel till sådana kostnader som brukar åberopas iförhandlingssammanhang, visar det sig att denändå motsvarar en timersättning på ungefär 300 kr.Det är alltså inte heller i det avseendet någonsärskilt dålig ersättning som bonden får.Flera talare tog upp frågan ominternationaliseringen. Konkurrens på lika villkornämndes av , som för övrigt tog uppmånga frågor som i och för sig är intressanta attdiskutera men rimligen inte hör till just dennainterpellationsdebatt. Jag skall i varje fall försökasvara på det som berör interpellationen.Vad andra länder säger till oss är att konkurrens pålika villkor innebär att kraftigt måste sänkasitt gränsskydd. Grundläggande är ju att vi har ettbetydligt högre gränsskydd än andra länder, och detlär väga mera i villkoren än olikaproduktionsbetingelser. I det avseendet är detockså så, , att vi har samma krav urhälsoskyddssynpunkt på importerad mat som påsvenskproducerad mat. Det är onödigt att CarlFrick gång på gång upprepar felaktigheter här ikammaren på den punkten. Vi ställer sammahälsokrav på importerad mat som på svensk mat.Detta har debatterats här iriksdagen, men hör inte hemma under dennainterpellation. Jag tar gärna upp den diskussionen inågot annat sammanhang.När det gäller vårt bud i och vad vi kanförvänta oss i GATT-förhandlingen är det, precissom säger, så att hardiskuterat dessa frågor . Vi preciserar nu ettbud till , och och jag äröverens om att det definitivt är ett bud som gårlängre än vad EG vill göra. Vi erbjuder en sänkningom 30--av det totala svenska jordbruksstödet.En 30-procentig sänkning innebär en 10--15-procentig sänkning av gränsskyddet, eftersom --som Brunander var inne på -- även våra i vårasbeslutade åtgärder innebär en sänkning av dettotala jordbruksstödet. En sådan 10--15-procentigsänkning av gränsskyddet får effekt påmatpriserna. Ju närmare man sedan kommer ,desto mer får man naturligtvis räkna uppgränsskyddssänkningen.Jag hoppas att vårt bud skall främjaförhandlingarna, även om är ett litet land.Det är ett konstruktivt bud, där vi säger att omandra länder lägger tillräckligt på bordet iförhandlingarna, är vi beredda att gå längre än sänkning , som annars blivit en sortsmagisk gräns i en del andra europeiskasammanhang.Jag menar att vi alla har intresse av att GATT-förhandlingen lyckas, av att vi får sänkta matpriseroch av att svenska bönder får möjlighet attexportera svensk mat på rimligare villkor. SkulleGATT-förhandlingar misslyckas, återkommer vi tillriksdagen för att redovisa det läge som då haruppstått.Anf. 35 ():Herr talman! Ett av de stora problemen i svenskpolitik är ju att vi har en hög inflation. Samtidigtsom vi har en väsentligt högre moms på maten änvad man har i andra länder med likartadegrundkostnadsstegringar, påskyndas inflationenfaktiskt av en hög moms. Vår mycket högamatmoms är utan tvivel en extra inflationsmotor.Det vore säkerligen av värde också för denekonomiska politiken att vi minskade momsen påmaten för att därmed styra bort en del av denstegrade produktionen.Vi är också för att gränsskyddet skall sänkas, underförutsättning att man gör det på likvärdigt sätt påannat håll. Men då kommer vi in på kravet påkonkurrens på lika villkor. Visst harodlingsmetoderna mycket att göra med de prisersom man kan ta ut på varorna. Har man, som vi,kvalificerade odlingsmetoder, som innebär att manstör de ekologiska systemen mindre och att maninte förgiftar maten med olika sorters substanser,har man självfallet en dyrare produktionsmetod.Tycker vi att vi skall ha sådana i , därför attvi vill skydda människor och natur, vore detorimligt av oss att inte ställa samma krav på deimporterade varorna. Om man tar emot dessa tillväsentligt lägre kostnader, slår man ut det svenskajordbruket, och det kan väl ingen vara nöjd med.Det är alltså mycket viktigt att man sätter uppregler för hur varorna skall vara framställda. Dethar också direkt bäring på framtidensmatkostnader och dessutom på kvaliteten. Viktigafaktorer när det gäller maten är inte bara prisetutan också kvaliteten och det sätt på vilket matenhar tagits fram.Det fordras sammanfattningsvis en samladlivsmedelspolitik. Jag tycker att det finns grunderför en sådan här i . Mina meddebattörerhar en likartad inställning till behovet av en samladlivsmedelspolitik som berör alla de områden somjag har nämnt och som också har inverkan på desamlade matkostnaderna.Det är när det gäller matkostnaderna också viktigtatt säga att den som köper dåliga produkter gör enutomordentligt dålig affär. Import av dåliga ochsmaklösa men billiga tomater hitfraktade med flygfrån ett lågprisområde som , i ställetför köp av något dyrare tomater från , är enmycket dålig affär. Matkostnaderna har ocksåsamband med kvalitet och näringsvärde. Vi måstesamla oss till en livsmedelspolitik som beaktar alladessa faktorer, inkl. matkostnaderna.Andre vice talmannen anmälde att LennartBrunander anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 36 ():Herr talman! Jag delar jordbruksministernsuppfattning att det i varje fall till stor del är vårtjordbruksprisregleringssystem som är boven idramat om de höga matpriserna. Men det bör ocksåpåpekas att detta system inte heller i särskilt höggrad gynnar den enskilde bonden. Vi har faktisktden absurda situationen att matpriserna är höga förkonsumenterna som flertalet böndersinkomster är mycket låga. Också systemetsgrundkonstruktion spelar in. Vi har valt en s.k.högprislinje, genom vilken vi har finansierat en heldel inte bara jordbrukspolitik utan ocksåregionalpolitik och andra åtgärder via matpriserna.Inom t.ex. EG har man valt att finansiera dem viastatsbudgeten. Två tredjedelar av EGsgemensamma budget går till jordbrukspolitiken.Detta avspeglar sig också i de skilda prisnivåerna pålivsmedel.Jag tycker vidare att det är litet grand lustigt ,när äntligen efter en ganska mödosamprocess har samlat sig till ett beslut att ta bortgränsskyddet, fylls plötsligt massmedia meddebattinlägg från en kör av arga människor, somsäger att en förändring måste komma till stånd. Dethade varit till betydligt större hjälp om alla dessaangrepp och diskussionsinlägg kommit några årtidigare, när de hade kunnat bidra till att driva påprocessen. kastar man sig upp på kärran efteråt,när den besvärliga delen av åkturen redan äravklarad.Jag tycker inte att jag har fått någon klarhet i omden aviserade propositionen om konkurrensenverkligen kommer att beröra hela kedjan, inte baraprimärproduktionen. Jordbruksministern delarmin uppfattning om prismärkningen. Kommer detatt återspeglas i den proposition som han haraviserat? Inte heller har vi fått klarhet i vadregeringen tänker göra om GATT-förhandlingarnamisslyckas. I svaret på interpellationen sades att detär något som vi får se . Det skullevara mycket spännande att få ta del av dediskussionerna innan läget blir akut.Vi har vidare inte heller riktigt fått klarlagt om detsenaste utspelet från regeringens sida omgränsskyddet innebar något nytt i förhållande tillvad vi tidigare visste. Jag tolkar dockjordbruksministerns senaste besked så, att såegentligen inte är fallet, utan att det bara är ettunderstrykande av den redan tidigare kändasvenska positionen. Slutligen vill jag säga att jagfortfarande hoppas att regeringen skall kommamed ett samlat förslag, där livsmedelspolitiken ialla dess aspekter tas upp i det konsumentpolitiskaperspektivet. Jag tror att ett sådant samlat förslagskulle välkomnas mycket varmt av mångamänniskor i vårt land.Anf. 37 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag håller helt med att det gamla systemet inte gynnar den enskildebonden. Detta har naturligtvis också varit orsak tillden irritation över och misstro mot den gamlapolitiken som många bönder har känt. Låt mig påden punkten, eftersom jag har smått om tid, barainstämma i synsätt. Det harockså varit ett av motiven till denlivsmedelspolitiska reform som vi tillsammans harkunnat bli överens om i riksdagen.Jag delar också uppfattning omdet litet lustiga i att så många debattörer upptäcktematfrågan först när det stora och svåra steget hadetagits av politikerna. Det kan kanske varaintressant för mediaforskare att studera detta iframtiden.Låt mig med den korta tid som jag har kvar för svarpå frågor säga till : Om man rensarsiffrorna med hänsyn till den högre momsen iSverige och vårt högre kostnadsläge, har vi ändå ettprisgap i förhållande till EG påungefär , innebärande högrekostnader i . Man kan alltså inte användabara de förklaringar som här har anfört.När det gäller står vi inför enslutförhandling, som vi arbetar mycket aktivt med.Det vore litet märkligt och schizofrent att dåsamtidigt diskutera vad vi skall göra omförhandlingen misslyckas. Vi satsar nu mycket avvårt arbete på att förhandlingen skall lyckas, ävenom är en liten nation.Vi säger också att vi inte kommer att vara passivaom den misslyckas. I så fall får vi naturligtviskomma tillbaka till och redovisa det lägesom har uppstått. Men det är inte mentalt rimligtatt just , när i all blygsamhet vi försöker göra vårtbästa för att förhandlingen skall gå bra, förberedaoss för detta.Slutligen: Naturligtvis är det vår ambition att detskall vara så mycket av helhetssyn som möjligt iregeringens presentation av livsmedelspolitiken. Vihar det i de tre stegen: i de interna regleringarna,nu i gränsskyddet utåt och sedan i konkurrensen ileden efter bonden, dvs. livsmedelsindustrin,partihandeln och detaljhandeln. Det är självfalletregeringens ambition att ta ett så kraftigthelhetsgrepp som möjligt om dessa viktiga frågor.Också på den punkten är jag överens med AnnikaÅhnberg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:31 omjordbruket i norra . 38 Jordbruksminister ():Herr talman! har i en interpellationfrågat mig dels när jordbruksnämnden kommer attpresentera förslag till åtgärder som är ägnade attförbättra lönsamheten för jordbruket i norraSverige, dels om slaktdjursavgifterna föromställningen av jordbruket även skall drabbajordbruket i norra beslut om en ny livsmedelspolitikinnebär att den regionalpolitiska profilen skärps.Stödet kommer i större utsträckning att lämnas tillde områden som är i störst behov av stöd,exempelvis norra och glesbygder.Riksdagsbeslutet innebär exempelvis att detsärskilda prisstödet till jordbruket i norra ihuvudsak skall behållas oförändrat. Detta innebäratt stödet även i fortsättningen skall anpassas tillkostnadsutvecklingen. En översyn skall ske en gångper år. Priserna på jordbruksprodukter kan i vissafall komma att sjunka som en följd av en internavreglering. Riksdagsbeslutet innebär att sådanaförändringar inte får tillåtas påverka lönsamheten idet norrländska jordbruket i någon nämnvärd grad.Därigenom undantas i princip norra frånden produktionsanpassning som följer av denlivsmedelspolitiska reformen.Beräkningarna som utgör underlag för justeringarav prisstödet har grundats på utvecklingent.o.m. Beräkningarnagörs av jordbruksnämnden och beräknas vara klarai slutet av december.Den andra frågan i interpellationen måste grundasig på en missuppfattning av regeringens hållning.Kjell frågar om slaktdjursavgifterna föromställningen av jordbruket även skall drabbajordbruket i norra . Svaret är attslaktdjursavgifterna över huvud taget inte skallanvändas för att finansiera omställningsåtgärder.Jag förmodar att frågan utgår från ett förslag frånjordbruksnämnden som innebar attslaktdjursavgifter skulle bidra till finansieringen avomställningsprogrammet för mjölkproduktionen.Den förordning om sådana omställningsåtgärdersom regeringen beslutade om i årföljde dock inte jordbruksnämndens förslag pådenna punkt.Anf. 39 ():Herr talman! Jag vill först tackajordbruksministern för svaret på mininterpellation. Jag vill börja med den andra frågan,som alltså inte längre äger aktualitet.När jag skrev interpellationen förelåg ett förslagfrån jordbruksnämnden om slaktdjursavgifterna,men som jordbruksministern påpekade fattaderegeringen ett annat beslut, och jag är nöjd meddetta.Jag tycker att jordbruksministerns svar har enallmänt positiv inställning, och jag hoppas också attdetta kommer till uttryck när regeringen lämnarförslag om hur stödet till jordbruket i norra utformas.I det betänkande som behandlades av riksdagenföre sommaruppehållet sades att lönsamheten ijordbruket i norra inte skulle få sjunka inämnvärd omfattning. Trots detta har lönsamhetensjunkit. Enligt uppgifter som jag har fått frånVärmlandsmejerier har mjölkpriset sjunkit efterdet att tvåprissystemet avskaffades. /89 sjönk priset med ,och prognosen /91 är att priset kommer attsjunka ytterligare , dvs. sammanlagt drygt 40öre. Till detta kommer att det inte har utgått någonkompensation för ökade kostnader, vilka torde havarit ca 10--. Detta är vad som gällerför , men situationen torde vara likartadi resten av stödområdet. Lönsamheten har alltsåminskat, trots att målsättningen är att jordbruket inorra skall ha en oförändrad lönsamhet.Detta har i sin tur inneburit att många brukare ivåra skogs- och mellanbygder har upphört med sinverksamhet . Jag uppleverdetta som allvarligt. Dessutom är många brukare iåldern och uppåt. Detta kommer med allsannolikhet att innebära att ännu fler kommer attsluta inom en inte alltför avlägsen framtid. att 55 brukare i bara har upphört med sinverksamhet. Jag har också hört talas om liknandesiffror för andra platser i landet.Detta är förödande på många sätt, inte minst för enlevande landsbygd och för de öppna landskapen.Om det blir för få leverantörer kvar kan detta ocksåinnebära problem för de kvarvarande ute iglesbygderna när det t.ex. gäller hämtningen avmjölk. Det kan också betyda svårigheter förförädlingsindustrierna och slakterierna.Detta är dessutom en sysselsättningsfråga, inteminst i de områden som redan är hårt utsatta, somt.ex. Det gäller bådearbetstillfällen inom jordbruket och iförädlingsindustrin.Det är därför väsentligt att det snabbt kommer framförslag som kan förbättra lönsamheten inomstödområdet. Jag vet att jordbruksnämnden nuarbetar med förslag till hur det särskilda prisstödettill norra skall utformas. Jag har hört att deti den diskussionen framförs förslag på en eventuellkrympning av området. Bl.a. skulle man hadiskuterat att och kommuner intelängre skulle vara med i stödområdet. Dessutomhar man tydligen diskuterat försämringar inomvissa områden.Jag menar att det är absolut nödvändigt att detnuvarande området behålles intakt, dvs. att dekommuner och församlingar som ingår istödområdet kommer att göra det även ifortsättningen. Det är dessutom nödvändigt att detsker en uppjustering av stödet så att denoförändrade lönsamhetsnivån kan nås. Jag och flermed mig har tolkat riksdagsbeslutet som att varjestödområde skall behålla minst sammakostnadstäckningsgrad som man har haft tidigare.De olika förslag som har diskuterats innebär attnågra kommer att förlora på förslaget, och det varväl egentligen inte meningen i riksdagsbeslutet.Om vi skall behålla jordbruket och även fåungdomar att satsa på jordbruket inomstödområdet, måste det till snabba förbättringar.Jag skulle här vilja referera tillutskottsbetänkandet. Utskottet konstaterar att densamlade satsningen som föreslagits för jordbruket inorra skall få till följd att näringenslönsamhet höjs och dess utövare finner arbetsro.Jag vill instämma i vad utskottet då anförde, och jaghoppas att så skall bli fallet. Men tyvärr kännermånga bönder en stor oro inför framtiden.Lönsamheten är dålig. Man känner ingenframtidstro utan i stället en uppgivenhet. Därförmåste åtgärder som förbättrar situationen snabbtvidtas.Jag vill fråga jordbruksministern om stödettill jordbruket i norra kommer att få enutformning som överensstämmer medmålsättningen i betänkandet. Jag vill också frågajordbruksministern om myndigheten, i det härfallet alltså jordbruksnämnden, i den justering somär på gång kan göra sådana tekniska förändringaratt det inom stödområdet uppstår en rad förlorare.Anf. 40 ():Herr talman! Jag tolkar interpellationssvaret så attjordbruksministern slår fast att riksdagsbeslutetgäller, dvs. att det är lönsamhetsnivå somgäller för Norrlandsjordbruket. Det är bra. Jaghoppas att det är rätt uppfattat.Jordbruket i vårt land, inte minst i , är enförutsättning för en levande landsbygd, och förmånga bygder är det helt avgörande föröverlevnaden. Är jordbruksministern medvetenom den oro och den osäkerhet som råder blandmånga jordbrukare och bland många andra, såockså i mitt hemlän, ? Inomlivsmedelsförädlingen, verkstadsindustrin ochtransportnäringen finns osäkerheten och oron. Därär man i högsta grad beroende av ett aktivtjordbruk.Osäkerheten finns också i konsumentleden. Desvenska konsumenterna vill naturligtvis också iframtiden ha tillgång till säker, svenskproduceradmat.Mjölkbönderna i har fått sin lönsänkt. Lönsamheten har alltså sjunkit, ochmålsättningen har alltså inte hållit. Mjölkpriset tillproducenterna i har nämligen sänktsi ett par omgångar, och sammanlagt har det sänktsmed . Men böndernas omkostnadersänks inte, de stiger.Ändå är det bondens lilla bit av matkronan somframställs som avgörande för matpriserna. Detskulle förbättra lönsamheten också för jordbruket inorra om matskatten sänktes och omregeringen hjälpte till med att förbättra detpsykiska klimatet för landets bönder, som har etthårt och för det mesta mycket ensamt arbete.Otack har blivit bondens lön. Bonden har utpekatssom miljöbov, djurplågare och den som rår för attmaten kostar så mycket. Det är inte så lätt att varalönsam under den psykiska press som sådanabeskyllningar utgör. Det skulle inte skada om manfrån regeringshåll försvarade böndernamot sådana orättvisa och orättfärdigabeskyllningar. Kanske regeringen t.o.m. kundepåverka jordbruksnämnden till samma försvar.Regeringen talar då och då om att svenska bönderär för duktiga och att det därför blir överskott ochmatberg av skilda slag. Hur skall böndernaegentligen vara och arbeta för att bli godkända?Nu har jordbruksministern rätt tydligt uttalatsin åsikt vad gäller jordbruket i norra ligger fast. Det är bra.Låt mig ändå fästa statsrådets uppmärksamhet påden aktuella situationen i . Böndernadär har som vanligt visat sig lyhörda för samhälletskrav, och håller man i samarbete med LRF ochjordbrukskooperationen på att informera sig ochdiskutera omställningskraven och möjligheternaför framtiden.De undringar som kommer fram är följande.Vad händer med mjölkproduktionen efter den 1juli 1991? Man känner alltså något så när tillframtiden framöver, men inte därefter.Mjölkproduktionen i är alldelessärskilt viktig. Vi har i tre olikagrupper av bönder. Den första gruppen är de medsex sju kor, och de klarar sig nog hur det än går.Ofta har man förvärvsarbete vid sidan om, ochmånga är också av åldersskäl snart klara att heltenkelt sluta med jordbruket. Den andra gruppen ärbönder med 10, 15 och upp till 30 kor. De utgörbasen i jordbruket i , och det är de som ärmest sårbara. Bönder med minst 30 kor har oftainvesterat fast sig, de utgör den tredje gruppen, ochmåste klara sig ur en besvärlig situation eller kanskegå i konkurs.Har jordbruksministern något utöver dagensinterpellationssvar att säga ommjölkproducenternas framtid efter ?Anf. 41 ():Herr talman! Med stöd av dagens interpellationhade jordbruksministern kunnat ta chansen att geNorrlandsjordbruket positiva signaler. Detta ärverkligen något som behövs , det kan jag vittnaom, eftersom jag kommer i kontakt med ganskamånga Norrlandsjordbrukare.Vid hela behandlingen av jordbruksbeslutet varalla partier överens om att jordbruket i norraSverige inte tål några nämnvärda försämringar.Även jordbruksministern skrev detta klart ochtydligt i sin proposition, vilket sedan blev utskottetsbeslut i betänkandet. I interpellationssvaret sägs attdet inte får bli någon nämnvärd försämring. Ett tillde rådande förhållandena väl anpassat jordbruk inorra måste kunna bedrivas medframtidstro och engagemang.Det gäller här att verkligen bli trovärdig. Hur kanregeringen bli trovärdig när den bedömer att detskall finnas framtidstro och engagemang i detjordbruk som bedrivs i norra med ensjunkande och försämrad lönsamhet? Jag skullevilja ha en närmare förklaring avjordbruksministern om var regeringen anser attgränsen går för en försämring av lönsamheten i''någon nämnvärd grad''. En definition av dettavore verkligen på sin plats i dag.Vi har fått en skrivelse om stabilisering av densvenska ekonomin. Där finns ett avsnitt somhandlar om konsumentvänlig livsmedelspolitik.Det står uttryckligen att man nu anser attlantbruket och dess organisationer bör ta chansenoch tillfället att utnyttja det stora spelrum somjordbrukaren ges genom detta beslut för attutveckla sitt företag och en egen profil. Menförutsättningarna för jordbruket i norra attställa om till annan produktion är inte alls desammasom i övriga . Man är mer bunden till attanvända åkermarken för foderproduktion.Klimatet är bara ett skäl till att man är mer bundenatt hålla sig till den produktion som man har.I jordbruksbeslutet var man dessutom överens omatt det inte finns någon överproduktion avlivsmedel i någon nämnvärd grad i just norraSverige. Det finns ingen anledning till någraneddragningar. Anser jordbruksministern att dessarader ur denna skrivelse också gäller för norraSverige, dvs. att jordbruket har fått ett störrespelrum även där?Jag måste också fråga vad som menas med att mannu graderar jordbruksbeslutet i ett första steg ochett andra steg. I det första steget sägs det att manskall ställa om åkermarken och mjölkproduktionenatt anpassas efter den mängd vi behöver. Sedan harman som ett andra steg förhandlingen kringgränsskyddet. Visst var det så, att det förutsattes attGATT-förhandlingarna skulle gå i linje med detbud man lagt fram? Att dela upp detta i ett förstaoch andra steg anser jag inte är förenligt med detjordbruksbeslut som fattades i våras.Som flera talare här sagt får vi flera signaler om attmånga jordbrukare lägger av i de norra delarna avlandet. Det är inte längre fråga om någragenerationsskiftesproblem, utan det är yngre,aktiva och duktiga jordbrukare som har bedömtatt det inte går längre. Jag har fått signaler frånGävleborgs län om att avjordbrukarna nu kommer att sluta. Detta får intebara hända.Det som inte fick hända håller nu på att hända. Dethar nu givits ytterligare negativa signaler tilljordbruket. Just nu håller man på att diskuteraförändringen av stödområdesindelningen, somKjell också var inne på. Det är fråga omförsämringar helt enkelt. Det kan ingen med denbästa vilja i världen tolka som positiva signaler. Detär precis tvärtom.Detta spär på den oro man känner inomjordbruksleden. Jag vill fråga jordbruksministern:Vad tänker jordbruksministern göra för att påverkajordbruksnämnden att inte ytterligare spridanegativa signaler genom att avisera om dennaförsämring av stödområdesindelningen?Anf. 42 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill först för resonemanget om riksdagsbeslutet ochGATT-rundan. Det är uttryckligt utsagt iriksdagsbeslutet att detta gäller de internamarknadsregleringarna, och sedan kommer GATT-rundan under hösten.Jag tycker nog att och andra deltagarei debatten tar på sig ett mycket stort ansvar. Det ären ganska rejäl svartmålning ni gör. Frågan är omni vill sprida det budskapet till unga lantbrukare iNorrland att det är meningslöst att fortsätta. Jag villdet inte.Det är viktigt att få litet perspektiv i den härdebatten.