prot · GE0925 · 1990-11-15 00:00:00 — Ett är att man skall kunna göra konkretainsatser till hjälp för dem som är drabbade. Ettannat skäl är att man vill göra allt för att mildraeffekterna av eller förhindra att sådana här olyckorinträffar.Sverige verkar självfallet för att alla länder skallerkänna att problemen finns och att de måstehanteras med allt det allvar som denna tekniksoerhörda risker kräver.Visst åsidosattes säkerheten vid anläggningen iTjernobyl på ett oursäktligt sätt. Visst är dentekniken mycket underlägsen vår. Risken är dockinte noll, ens i , med de utomordentligthårda krav som vi ställer. Blotta faktum att manmåste vidta så unika säkerhetsåtgärder som manmåste göra när det gäller kärnkraften och deoerhörda konsekvenserna av en olycka, om deninträffar, är för mig skälet till att jag säger attkärnkraften måste avvecklas som energikälla iSverige. Och enligt min uppfattning bör det skeäven i resten av världen.Anf. 20 ():Fru talman! Låt mig än en gång säga att jag delarmiljöministerns uppfattning fullständigt om att vimåste avveckla kärnkraften. Jag tycker att detkänns bra att få det så klart och tydligt utsagt. Menjag kan inte hjälpa att jag känner en viss bitterhetoch att denna tydliga markering frånmiljöministern långt ifrån med samma tydlighetframgår i den svenska energipolitiken i övrigt i dediskussioner som förs om avvecklingen, där t.ex.partier som mitt, , inte ens inbjuds attdelta för att skapa en stabilare grund för dennaavveckling.Jag vill också ta tillfället i akt att säga att HadarCars nu gör sig till talesman för den präktiga ochgoda svenska självgodheten och hävdar nu attolyckan i Tjernobyl berodde på osäkrakonstruktioner, vilket jag kan hålla med om. Ochjag delar också miljöministerns uppfattning att detförekom ett fruktansvärt slarv och att det var heltotillständigt att man gav upp vissa rutiner ochgjorde helt fel. Men det är också, enligt HadarCars, effekten av ett socialistiskt och auktoritärtsystem. Det kanske är så också. Men den andrastora kärnkraftsolyckan som vi också har attrelatera till och som vi brukar diskutera, nämligenden i , inträffade dock i ett landsom annars av brukar framhållas somexempel på ett fritt och demokratiskt land, och somjag gärna brukar kalla för ett kapitalistiskt land. Tilldetta kommer olyckor som vi vet bara litet om,eftersom de egentligen aldrig har offentliggjorts. Vivet inte riktigt vad som har hänt. Det gäller t.ex.upparbetningsanläggningar i länder somStorbritannien. Det är alltså inte fråga om ländersom man med någon trovärdighet kan kalla försocialistiska. Jag tror därför att kärnkraften ärfarlig oavsett vem som hanterar den. Det harfaktiskt inte att göra med vilket politiskt systemsom råder i landet där den finns.Jag skulle också gärna vilja säga att jag besökteRinghals och gick igenom det med demsom sitter i kontrollrummet. De var mycket stoltaöver sin anläggning, och de var övertygade om attde kunde hantera vartenda tänkbara problem ochatt de aldrig gjorde fel, eftersom de hade övat ochtränat. inträffade där en fruktansvärddödsolycka. Den hade ingenting med kärnkraftenatt göra, men den berodde på den mänskligafaktorn, den berodde på att man inte såg till att derätta tryckförhållandena rådde när människorskulle gå in och arbeta i förslutningen. Detta visar,tycker jag, att även i svenska reaktorer och i allaandra reaktorer runt om i världen, spelar denmänskliga faktorn en oerhört stor roll. Det ärfruktansvärt fel av oss att utsätta oss för en tekniksom vi inte kan behärska och vars konsekvenser viinte kan överblicka.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill först till säganågot om språkbruk och annat. Hon harnaturligtvis rätt i att ett land som är fritt ochdemokratiskt också har marknadsekonomi, det ärju en förutsättning för det, och hon får gärna kalladet kapitalistiskt, men det är ju så det förhåller sig.Det är naturligtvis också värt att notera attolyckshändelsen i i och för sig varbekymmersam, men den fick ju inte alls dekonsekvenser som . Ingenmänniska tog ju skada av det som hände i . Händelsen där var ett allvarligtvarningstecken, och den har lett till betydandeförändringar i säkerheten, inte bara i FörentaStaterna utan också i andra länder, inkl. ,som har tagit stor lärdom av utvecklingen där.Däremot hade vi ingenting att lära avTjernobylolyckan och de felgrepp som gjordes där,eftersom vi hade en helt annan teknik än den somman hade där. Det fanns redan ett väsentligtannorlunda säkerhetstänkande i än vadsom fanns i det socialistiska Sovjetunionen.Birgitta måste erinra sig att hon liksom jagunder 1980 arbetade för en linje som innebar skulle bygga ut kärnkraften till tolv reaktoreroch sätta en gräns där. låter det nästan påBirgitta som om hon skäms över att hon harvarit med och åstadkommit den förändringen avsvensk energipolitik som tillkomsten avkärnkraften innebär. Jag gör inte det. Och jagtycker att de principer som vi arbetade ,dvs. att man skulle använda kärnkraften till dessman får fram bättre och långsiktigt miljövänligarealternativ för att tillgodose den svenskaenergiförsörjningen, gäller alltjämt för mig. Jag ärledsen att uppenbarligen har lämnatden linje som vi , då vigemensamt slogs för den, fann riktig.Anf. 22 Miljöminister ():Fru talman! Den här frågan är alldeles för allvarligför att vi skall hålla på att slänga klyschor om olikasamhällssystem omkring oss. Jag har också förtallvarliga samtal med motparter i Sovjetunionensom nu försöker rätta till vad som har brustit. Ochjag tar deras respekt för kärnkraften nu på allvar.Jag vill också säga till att jag har haftanledning att utveckla mitt synsätt mot större allvarän tidigare när det gäller kärnkraften. Och deterkänner jag gärna, därför att jag har tagit intryckav följderna av katastrofen i Tjernobyl. Jag harockså tagit intryck av att det har varit möjligt attbegränsa energianvändningen långt utöver vad vitrodde var möjligt . Det var faktisktmiljörörelsen som fick rätt i fråga om behovet avenergi.Förste vice talmannen anmälde att AnnikaÅhnberg och anhållit att till protokolletfå antecknat att de inte ägde rätt till ytterligareinlägg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:64 omhöjning av skrotningspremier för att minskaskadliga bilavgasutsläppAnf. 23 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att medverka till en kraftig höjning avbilskrotningspremien.Miljöavgiftsutredningen har i sitt delbetänkande(SOU 1989:83) föreslagit bl.a. attbilskrotningspremien skall höjas. Förslaget går ikorthet ut på att bilskrotningspremien höjs till2 . för bilar av modell och äldre,dock för endast 100 000 fordon. Höjningen bör inteomfatta fordon med körförbud.Med denna utgångspunkt skulle alltså förslagetkosta 200 milj.kr. Åtgärden föreslås finansieras viaöverskottet i bilskrotningsfonden.Invändningar har dock framförts mot detta förslag,bl.a. eftersom effekten från luftvårdssynpunkt ärliten i förhållande till kostnaden.Inom pågår för närvarandearbetet med att analysera och utvärderamiljöavgiftsutredningens olika förslag och desynpunkter som kommit fram underremissbehandlingen. Innan detta arbete harslutförts kan jag inte uttala mig i frågan om höjdskrotningspremie.Anf. 24 ():Fru talman! Jag ber att få tacka miljöministern försvaret, som jag tycker var ungefär lika intetsägandeden här gången som det svar som jag fick inovember 1988 i samma ämne.Det är tre frågor som jag den här gången har ställti det här ämnet. Eftersom de berör tre olikastatsråd har de också resulterat i tre olikainterpellationer. Men ett har de gemensamt,nämligen förslag till åtgärder för att snabbare fåbort de äldre bilarna, och därmed väsentligtförbättra miljön genom minskade utsläpp avskadliga ämnen i avgaserna från den svenskapersonbilsparken.Detta kan åstadkommas genom att man kraftigthöjer skrotningspremien, ökar prisskillnadenmellan blyad och oblyad bensin samt tar in de äldrebilarna till kontrollbesiktning vid varje ägarbyte.Detta var de tre frågeställningarna.I dag skall vi diskutera skrotningspremien, som i sigär ett mycket verksamt medel för att åstadkommaresultat i det här avseendet. Därför är jag litetförvånad över det mycket passiva svaret frånmiljöministern.Om man på kort sikt vill uppnå väsentligamiljöförbättringar, måste man alltså vidta åtgärderav det slag som jag har föreslagit. , men även Svensk Bilprovningtillsammans med , har provatutsläppen av skadliga ämnen i avgaserna från en bilutan katalysator och en med katalysator.Resultaten visar att utsläppen av koloxid,kväveoxid och kolväten från en katalysatorbil istort sett är försumbara, medan däremot utsläppenfrån en bil utan katalysator är upp till 20, 30 och 40gånger större beroende på åldern.Vid utgången av var av densvenska personbilsparken utrustad med katalytiskavgasrening. uppgick dettotala antalet personbilar till ungefär 3,6 miljoner,av vilka ungefär 700 000 var utrustade medkatalytisk avgasrening. varungefär av personbilsparken eller ännuäldre, var . Mer än en halvmiljon bilar är alltså i vårt land i dag.Om vi då ställer dessa fakta mot de prover som harutförts, är det bara att konstatera att vill man uppnåväsentliga förbättringar i miljöhänseende måsteman vidta åtgärder mot de äldsta bilarna som vi har i trafiken.Utöver de kraftiga utsläppen av skadliga ämnen iavgaserna har dessutom de här gamla fordonen enväsentligt högre genomsnittlig bensinförbrukningän yngre fordon. Man kan utan överdrift påstå attde äldsta bilarna förbrukar mer blyadbensin än vad dagens fabriksnya bilar förbrukar avblyfri bensin. Skillnaden ur miljösynpunkt är alltsåmycket kraftig mellan en gammal personbil utankatalysator som körs på blyad bensin och en nyarepersonbil som har katalysator.Varför skall man exempelvis inte kunna göra såhär -- nu tycker jag att miljöministern skall lyssna?Om man höjde nybilspriset ellerbilskrotningsavgiften med ca , skullebilskrotningsfonden tillföras ytterligare ca 500miljoner . Då skulle man kunna höjabilskrotningspremien till . per bil utan attpå något sätt belasta statsbudgeten. Men reglernamåste då utformas så att den som skrotar sin bilgaranteras större delen av summan. Annars är junaturligtvis risken stor att bilskrotaren läggerbeslag på hela beloppet.Genom en sådan åtgärd skulle man stimulera till enökad skrotning, och man skulle vinna en annanmycket stor fördel, nämligen att vi i fortsättningenskulle slippa se bilvrak ute i naturen.Mot den här bakgrunden tycker jag att det är ettmärkligt svar som jag har fått av miljöministern.Som framhålls i svaret har miljöavgiftsutredningenockså föreslagit en kraftig höjning avskrotningspremien. Dessutom har en enig riksdag idecember 1989, på förslag av ett enigt trafikutskott,begärt en kraftig höjning av bilskrotningspremien.Skälet till det är att premien borde höjas därför attdet från miljösynpunkt är angeläget att påskyndautskrotningen av äldre bilar, vilka är de somförorenar mest. Man sade vidare från utskottet attom vi dessutom får en snabbare skrotning av deäldre bilarna gynnas också trafiksäkerheten. Den13 juni skrev trafikutskottets ordförande tillmiljödepartementet och frågade varför ingentinghade hänt i det här avseendet. Med detta sombakgrund anser jag att -- jag hoppas attmiljöministern håller med mig -- det nu är dags attsluta att utvärdera och i stället effektuerariksdagens beslut.Anf. 25 ():Fru talman! Bilägare bör stimuleras att ta äldrebilar ur trafik. De är både miljö- och trafikfarliga.De bilar som förorenar mest är de gamla bilarna.En väsentlig skillnad föreligger i utsläppsmängdenmellan moderna bilar och äldre bilar. Det gällerockså bensinförbrukning.Ett enormt arbete till stora kostnader läggs ner påatt kontrollera gamla rostiga bilars avgassystem.Bilägaren åsamkas stora kostnader genom att haneller hon blir ålagd att reparera 70-talets ålderstignaihoprostade provisoriska avgasreningssystem.Nyttan ur miljösynpunkt är minst sagt tveksam.Bättre vore att skrota de ålderstigna rosthögarna.Oändlig möda läggs ner från myndigheternas sida,och därmed också pengar, på att utkämpa stridermed uppfinningsrika bilägare och förbjuda deraslösningar på nya reningsmetoder, men ingen mödatycks det vara värt att effektivt lösa frågan, attstimulera människor att skrota sina ålderstignabilar.Fru talman! Än en gång möts vi alltså här ikammaren i en debatt om en aktiv miljöinsats påtrafikens område. Än en gång konstaterar vi att densocialdemokratiska regeringens miljöminister integör något åt saken. * Miljöministern gör inget trots att vi har ettinstrument -- bilskrotpremien. * Miljöministern gör inget trots att löften lämnatsåtskilliga gånger om att någotskulle göras. * Miljöministern gör inget trots att hennes förrestatssekreterare i en tidningsintervju för mer än ettoch sade att regeringen integjorde tillräckligt på bilavgasområdet och att detviktigaste är att gamla bilar skrotas så fort sommöjligt. * Miljöministern gör inget trots att , somOlle Östrand påpekade, enhälligt sedanbeslöt uttala att det är mycket angeläget attbilskrotpremien höjs.Sakläget är att när skrotpremien infördes 1975uppgick den till . Efter nästan 13 årsoförändrat belopp höjdes den till . sade korthugget till mighär i kammaren att regeringen följer utvecklingenoch ''kommer att höja bilskrotningspremien ellervidta andra åtgärder när det visar sig nödvändigt''.Ännu har alltså inte premien höjts.För två år sedan erkände inför migoch mina kolleger ochRoy att höjningen till . var blygsamoch sade: ''Jag utesluter inte att ytterligarehöjningar kan komma.'' Vidare avslöjdade BirgittaDahl att dessa och andra åtgärder ''ingår i detarbete som vi just nu håller på med iregeringskansliet -- -- --''. Detta ''just nu'' var den28 . Vad betyder det atten hel regering sysslar med en fråga ''just nu''? Detär inte bara ord som ''oåterkalleligt''som är rena kremlologi, miljöministerns helavokabulär är devalverad.För ett och ett halvt år sedan sade tillmig här i kammaren: Vad jag har uttalat äratt regeringen är beredd att höja premien eller attvidta andra åtgärder som kan vara effektiva.Nu säger att hon inte ens vill uttalasig i frågan om höjd skrotningspremie. Man måsteställa sig frågan: Hur länge tänker regeringen öppettrotsa beslut?Man kan verkligen fråga sig om miljöeffekten ärliten om 100 000 icke-katalysatorrenade bilar kantas bort från vägarna för 200 milj.kr. Och det ärpengar som är komna som manna från himmelensom ett överskott i fonden. Om det är så somBirgitta säger, kan man ju fråga sig varför viskall lägga ner miljarder på att införskaffakatalysatorrenade bilar. Det är för miljöns skull,inte därför att vi har harmoniserat oss med andraländer?Nu har vi fått ett förslag i miljöavgiftsutredningen.Man kan naturligtvis konstruera detta på litet olikasätt. Jag skulle ändå vilja fråga om detinte går att tänka sig någon form av kampanj, somju ändå antyds i förslaget, så att man avgränsarvissa årsmodeller, ett antal fordon, sätter ettslutdatum och höjer premien drastiskt för att i ettslag få undan en stor del av verkligt gamla bilar.Olle Östrand föreslog . som en premie. Vifrån sida har för sedan i enmotion, som redan hunnit behandlas, föreslagit4 000 kr.Det börjar handla om någonting helt annat än de500 kronorna, som faktiskt har erkäntär ett blygsamt belopp. är det väl så att sägatiden efter även för en socialdemokratisk regering.Anf. 26 ():Fru talman! Bilvraken har blivit fler påparkeringsplatserna och ute i terrängen under desenaste åren. Alldeles uppenbart är den styreffektsom skrotningspremien skulle ha inte tillräckligt.När det gäller äldre fordon är det i första handfordon som är äldre än modell som äraktuella, för det året var ju första etappenbeträffande avgasrening.När det gäller miljöavgiftsutredningen och dessfunderingar skulle resultatet här vara en kostnadom 200 milj.kr. Som framhöllöverskrider saldot i bilskrotningsfonden summan200 miljoner. Pengarna finns alltså.Jag har själv frågat mig ett antal gånger under dehär åren, och jag har nog också ställt frågan italarstolen: Hur förvaltas de här pengarna?I riksdagsbeslutet , med anledning av dendå aktuella propositionen nr 32, står det ibilskrotningslagen: Bilskrotningsfonden bildas avde skrotningsavgifter som skall erläggas enligt 9 §.Om fondens förvaltning meddelas bestämmelser avregeringen eller förvaltningsmyndighet somregeringen bestämmer.Det talas här om ''fondens förvaltning''. Men hurförvaltas då den här fonden?Jag har bett titta pådetta och har fått beskedet att man fråntrafiksäkerhetsverket uppger att de här pengarnabokförs på bilskrotningsfondens medelkonto. Dethandlar om ett konto inom statsverket som inte ärräntebärande. Jag bad då utredningstjänsten atträkna på vad den här ränteförlusten betyder förlandets bilägare. Man kom fram till att den räknatfrån /80 skulle innebära enränteförlust för landets bilägare -- och det är pengar som ligger i fonden -- på över 300milj.kr. Och är siffrorna medden här fonden inte med. Det var nämligen litetsvårt att få fram de siffrorna. Bra mycket över 300milj.kr. har alltså, enligt nämnda uppgifter, statentagit i form av den ränteavkastning som med varjerimlig definition av ''förvaltning av fond''egentligen skulle ha tillförts fonden.Om de här uppgifterna stämmer -- och jag utgårfrån att de gör det, men de är ytterst förbryllande --innebär det att regeringen har förvaltat fonden såilla att man de facto har så att säga plockat landetsbilägare på över 300 milj.kr. De pengarna måstealltså rimligtvis nu stå till förfogande för deangelägna åtgärder som måste vidtas när det gälleratt minska föroreningarna och att ökatrafiksäkerheten. Det gäller då att snabbt skrotadet äldre bilbeståndet.Det vore intressant att få veta om miljöministernanser att det är på det här sättet en fond skallförvaltas.Anf. 27 Miljöminister ():Herr talman! Jag tycker inte att det är märkligt omvi behandlar den här delen avmiljöavgiftsutredningen på samma sätt som deandra och återkommer samlat i den miljöpolitiskapropositionen.Sedan är det obestridligen så, att det naturligtvisvore bra om gamla bilar försvann från trafiken.Men det här har inte visat sig vara en särskilt brametod. Vår erfarenhet är den att kostnaderna förskrotning har ökat varje gång premien har höjts.Det här har alltså inte fått avsedd effekt.I en situation, där regeringen har i uppgift att spara25 miljarder för att klara landets ekonomi ochsysselsättning och där regeringen måstese till att det blir pengar över för angelägnamiljösatsningar, måste vi naturligtvis också titta påkostnaderna avseende minskningen av varje kilokväveoxidutsläpp. Om vi använder 200 milj.kr. fördet här ändamålet, kan vi minskautsläppen med sammanlagt . Detta skallvägas mot effekterna av de hastighetssänkningarsom vi har haft --motsvarande -- och som nästan inte harkostat ett enda öre. Mot den bakgrunden är det intekonstigt om regeringen funderar över den typen avproblem.Anf. 28 ():Fru talman! Såvitt jag förstår är vi alla överens omvikten av att det äldre bilbeståndet kommer bortfrån vägarna, så att det på det sättet kan bli enbättre miljö. Jag menar alls inte att det här på någotsätt skulle belasta statsbudgeten. Man måste ha enbilskrotningspremie för att stimulera ägare till äldrebilar att på ett lagligt sätt skrota dessa.Det är vanligt att bilar i 3 000--3 500 kronors-klassen får ny ägare. På det viset blir dessa bilarkvar på vägarna. Anledningen till att det finns sågamla bilar på vägarna är bl.a. denkontrollbesiktning som utförs av SvenskBilprovning. I och med att bilarna själva så att sägaskall betala sin egen skrotning måste det finnas enpremie som stimulerar till att man skrotar bilar iökad utsträckning. Om det exempelvis fanns enpremie om , skulle -- det är jag övertygadom -- tusentals bilar som trafikerar våra vägarskrotas. Men i stället täcker statsbidrag tillkommunerna till kostnaderna för uppsamlingav gamla bilvrak utmed våra vägar. På det sättetmåste dock även och somaldrig har ägt några bilar vara med och betala. Detär inte ett riktigt förfarande. Skrotning av bilarmåste finansieras genom just bilarna.De bilskrotningsavgifter som tas ut på nybilsprisetskall också täcka kostnader för skrotning av gamlabilar. Om skrotningspremien kraftigt höjs,stimulerar man till att bilar skrotas i ökadomfattning. Och det är vad vi alla vill åstadkomma,för då bidrar vi ju också till en förbättrad miljö.Fortfarande anser jag, miljöministern, att det intebehövs någon ytterligare utvärdering i dettaavseende. Det finns ju ett enigt riksdagsbeslut ifrågan. Detta beslut innebär krav på en kraftighöjning av bilskrotningspremien. Eftersom en enigriksdag har beslutat om detta är det bara förregeringen att effektuera det här beslutet. Om maninte gör det, innebär det att man nonchalerar ettriksdagsbeslut, och det gör man inte utan vidare.Anf. 29 ():Fru talman! anför helt plötsligtmiljöavgiftsutredningen och en samlad bedömningav denna som ett skäl till att ytterligare avvakta entid. Men detta är bara svepskäl.Vid flera tillfällen då vi har debatterat frågan harBirgitta förhalat svaren. Regeringen har juännu inte tillsatt miljöavgiftsutredningen. Alltsåvar det fråga om andra skäl då. plockas nya skälin för att ytterligare förhala ärendet. Helt plötsligtutgör också den hemmagjorda krisen nu ett skäl tillatt inte göra något på det här området. Precis somOlle Östrand påpekade innebär en sådan här åtgärddock inte någon belastning på statsbudgeten. Dethandlar om insamlade fondmedel, om pengar sombilägarna har betalat in. Dessa pengar skallanvändas just till den här åtgärden och inte tillnågon annan. Då skulle faktiskt -- precis som SörenNorrby har visat på, men av någon underliganledning har , tyvärr, inte enskommenterat den saken -- de stora räntebeloppsom det egentligen rör sig om när det gäller den härfonden kunna användas till en miljöinsats. Det harfaktiskt inte saknats tillfällen då vi i ocksåfått veta, , att nästan inga kostnaderbör skys för att verkligen ta itu med miljöåtgärdersom är angelägna. Här behöver vi knappt sky någrakostnader, här finns pengarna. De finns fonderade.Dessutom finns ett räntebelopp, som inte är litet,utan tvärtom mycket stort, och som går attanvända.Socialdemokraten , miljöministernsegen partivän, anger ytterligare ett skäl, enmöjlighet och en metod för hur detta skall kunna gåtill. Gång på gång lägger vi fram olika förslag. Gångpå gång ger vi olika möjligheter för miljöministernatt verkligen komma loss. Dessutom har en egenriksdag faktiskt fastslagit att så här skall det bli. Dågör den socialdemokratiska regeringen platt intet.Det stod i den socialdemokratiska regeringensproposition , när skrotningspremier infördes,att premiebeloppet bör fastställas med beaktandeav att premien skall vara ett verkningsfulltincitament för bilägare och att premien bör gebilägaren ett ordentligt överskott sedan kostnadenför skrotningen betalats. Anser verkligen BirgittaDahl att nuvarande nivå uppfyller dessa två krav,som socialdemokraterna själva har skrivit underpå?Anf. 30 Miljöminister ():Fru talman! Jag vill bara upplysa omatt det 90-procentiga bidraget till kommunerna intebetalas av och utan avbilskrotningsfonden.Anf. 31 ():Fru talman! Det var faktiskt någonting som jag intevisste om. Oavsett detta finns det en väldig massapengar i bilskrotningsfonden. Om man höjdeskrotningsavgiften på nybilspriset skulle mankunna tillföra bilskrotningsfonden ännu merpengar. Därmed skulle man skapa möjligheter attgöra den kraftiga höjning av bilskrotningspremiensom jag var inne på. Därmed skulle man också islutändan få bilägarna att snabbare än vad som skernu och på lagligt sätt.Nu är vi på väg ner i en lågkonjunktur. Det harinneburit att nybilsförsäljningen i harminskat med . Det innebär i sintur att om man inte gör någonting för att stimuleraskrotningen av gamla bilar, kommer ännu flergamla bilar att rulla omkring på de svenska vägarnaoch spy ut en mängd avgaser som inte är bra.Det finns hur många anledningar som helst attsnabbt ta itu med detta problem och lägga fram ettförslag för , utan ytterligareutvärderingar, så att vi verkligen får enbilskrotningspremie som stimulerar bilägarna attskrota sina bilar snabbare.Anf. 32 ():Fru talman!