prot · GE0945 · 1990-12-13 00:00:00 — I artikeln talas det i och för sig inte omprinciperna i motionen, men det påpekas att jag påen lång rad punkter har helt fel. Jag får i artikelnockså så att säga en liten klapp på axeln om att dettainte innebär att man inte får kritisera men att alltsom sägs i motionen är fel. När jag har gått igenommotionen kan jag konstatera att en uppgift imotionen förmodligen är fel. Jag har nämligenskrivit att det inte går att ringa till utlandet närtelefonväxeln inte är öppen, alltså efter påvardagar och . Men detstår i detta att det är självklart att dettaär möjligt. Det anges också vilket nummer manskall slå. Jag tror att det är sant att man kan ringatill utlandet. Men jag visste inte det. Och jag harinte heller hittat någon annan ledamot som visstedet. Vi får en telefonkatalog som innehåller 78sidor. I den får vi mycket information. information om telefonnummer tillBangladesh ambassad, fideikommissnämnden,hundskolan, , honorärageneralkonsulat, och andraställen som är angelägna för riksdagsledamöter attfå kontakt med.Vad som hände mig var nämligen följande. Jagskulle på åka till . Efternio timmars väntan visade det sig att flyget blevinställt. Jag kom tillbaka till och villemeddela de människor som skulle ta emot mig attjag inte kommer. Jag försökte ringa och fann att detinte var möjligt. Jag ringde till larmcentralen, förden fungerar ju som växel för inkommande samtal.Där förklarades att det var omöjligt att ringa ut.Det går inte efter växelns stängning, fick jag höra.Ja, sade man sedan på larmcentralen, du kan väl tadig in på någon av partiledarnas rum. Det tyckte jaginte var sådant som jag normalt skulle vilja göra.Det var bara att gå till och be att få lånatelefon. Men här i huset gick det alltså inte attordna saken.Det intressanta i det här fallet är -- det är egentligenkonklusionen i min motion -- att det finns förmycket chefsfixering i , besluten fattas påen alldeles för hög nivå. Det går att ringa ut. Menledamöterna vet det inte. Larmcentralen vet detinte, men man vet det på en ganska hög nivå här ihuset.Det här är en liten sak men den visade att jag harmer rätt än jag trodde. Att man inte kan ringa utkan tyckas vara negativt, men att det går att ringamen inte få reda på det är värre. Tjänstemännen vetdet inte. Det får de inte reda på. Det här är faktisktbevis på att jag inte har fel när jag säger att besluteni huset fattas på en för hög nivå. Jag trodde att detvar tvärtom.Konstitutionsutskottet i samband med engrundlagsproposition och finansutskottet har vidflera tillfällen sagt när det gäller petitor att manskall föra fram sakerna då och inte på tilläggstaten.Jag är glad över att utskottet har skärpt motiven närdet gäller min argumentation i motionen. Att minmotion sedan har avstyrkts är inte konstigare än attdet brukar bli så här i riksdagen.Anf. 140 ():Herr talman! Det är alltid uppfriskande att lyssnatill riksdagskollegan och journalistkollegan . Det är ungefär som att läsa hans kåserieribland i . Jag tycker inte att vi skallbehöva vara så oense här. Jag noterar att HansLindblad inte yrkade bifall till sin motion, som juändå innehöll dels yrkande om avslag påförvaltningskontorets förslag om tilläggsanslag,dels förslag om att skulle uppdra åtriksdagens förvaltningskontor att till kommandebudgetår presentera en plan för neddragning av deninterna riksdagsbyråkratin . Jag är gladöver att utskottet har kunnat övertyga motionärenom att han inte skall vidhålla sina förslag. Jag yrkardärför bifall till utskottets hemställan.Om jag då skall bedöma det sakliga innehållet imotionen kan jag väl säga så här: Vad som helstserveras i finalen på . Det innehållerömsom vin, ömsom vatten, en del väl genomtänkt,en del mindre bra smaksatt.Jag vill säga följande. Jag tycker att det är litetorättvist att påstå att den utbyggnad som har skettinom förvaltningskontoret ingalunda har någotsammanhang med de önskemål om en bättreservice som riksdagsledamöterna har kommit med.Här finns i föreliggande förslag en del som berördataservice. Där har det faktiskt skett något av enrevolution . Det har förändratriksdagsledamöternas arbetsformer. Det ärsjälvklart att en sådan väsentlig utbyggnad börföljas upp med en väsentlig utbyggnad avverksamheten också.Sedan noterar jag att och utskottetär överens om att man inte skall användatilläggsbudgeten på det sätt som här har gjorts. Manbör gå in för att ha en ökad diciplin, att liksom iförväg kunna överblicka vilka anslag man vill fåfram. Man bör kunna komma med en mindre delav förslagen i tilläggsbudgeten. Det gäller inte baraförvaltningskontoret utan även regeringen ochmotionärerna. Vi kommer säkert att få krav påökad diciplin på det här området. Om vi såsmåningom får ett treårigt budgetperspektiv, får vivara ganska noggranna med den här saken.Samtidigt vill jag säga att det har finns frågor somger uttryck för en ambition frånförvaltningskontorets sida att tillgodose ledamötersönskemål.Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottetshemställan. Såvitt jag vet föreligger inget annatförslag.Anf. 141 HANS ():Herr talman! Mina skäl för att väcka den härmotionen är egentligen två. För det första kan detvara bra att beskriva hur ledamöterna upplever dethär huset. Det skrivs så mycket om , sådet kan vara bra också att skriva hur vi ledamötersjälva upplever det. För det andra gäller inte alla deexempel som jag har redovisat sådant som jag självhar haft problem med. Det är andra också somförsökt göra vissa saker men det har inte gått.Därför har jag framfört saken motionsvägen.Det är egentligen ingenting konstigt med den härbeslutsordningen. Det är det normala -- manbehöver bara gå tillbaka till teorier omrationell byråkrati. Den bygger på att klokhetenblir större ju högre i hierarkin vi kommer. Det ärdet normala i och för sig inom statlig förvaltning.Man har chefer som vet mer än nivån under, ochde längst ner får mycket reglerat uppifrån. Så varbyråkratier uppbyggda, väldigt hierarkiska ochmed väldigt strikta gränser mellan saker och ting.Det här är alltså ett utslag av en sådan modell: hårdchefsfixering och väldigt strikta gränser.Sedan har vi ett specialproblem. Den enhet somfungerar dygnet runt sysslar bara med bevakningoch kan alltså inte vara oss till hjälp med andrasaker. Det blir en obalans mellan bevakning ochservice här i huset. Det blir också en väldigt storobalans mellan det som har att göra med dörrar ochfönsterdekorationer och det som har att göra medatt bereda våra ärenden. Se bara på hur litenutskottsorganisationen är! Den är betydligt mindreän vad intendenturenheten är. Det här ärprincipiella frågor, och jag ser motionen som enprincipiell motion. Sedan har jag tagit exempel urverligheten. Det är precis som när man motionerarom andra frågor. Man motionerar om principer ochtar exempel ur verkligheten. Jag tycker inte att detär konstigt att motionera om , precissom man motionerar om världen i övrigt.Jag tror precis som att det är enskärpning på gång när det gäller anslagen. Jag trorockså att en decentralisering är på gång inomorganisationen. Sådana system som är hårthierarkiska fungerar inte. Det kan jag säga efter attha sysslat med organisationsteorier -- egentligendet enda jag har hållit på med förutom politik --både på militär- och på civilsidan. Vi har i huset ettlärorikt exempel på hur hierarkiska organisationerfungerar dåligt, därför att kunskapen inte når ut tillde enskilda befattningshavarna.Anf. 142 ():Herr talman! Bara ytterligare en synpunkt. Jagtycker visst att skall kunnamotionera om och föra fram sinasynpunkter. Vi har diskuterat det här ikonstitutionsutskottet och i arbetsgruppen. Det harförekommit enkäter, och förvaltningsstyrelsen harbehandlat frågan. Det viktiga att komma ihåg -- detvill jag gärna säga -- är att vi har en organisation,där våra förtroendemän har en insyn iverksamheten. Vi kan genom dessa förtroendemänframföra våra synpunkter. Vi bör ta bort varjeintryck av att vi anser att den här kritiken är riktadmot dem som är anställda som våra tjänstemän. Vihar ett ansvar för den här organisationen, och vi börockså uttala ett tack för den service som vi får här ihuset. Den är i alla fall rätt hygglig. Vi får inte drafelaktiga slutsatser. Det har skett en förändring påsistone, vilket är värt beröm.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande kulturutskottetsbetänkande /91:KrU9,arbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU15, konstitutionsutskottetsbetänkanden /91:KU15, KU19 och KU20 samtutbildningsutskottets betänkande 1990/91:UbU3.Kulturutskottets betänkande KrU9Mom. 6 (användningen av anvisade medel tillbevakning och utvecklingsverksamhet vid decentrala museerna samt anvisande av ytterligaremedel till bevakning)Utskottets hemställan bifölls med 175 röster mot132 för reservation 1 av m.fl.Mom. 12 (framtida mark- och/ellersatellitsändningar av finländsk TV-kanal)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot35 för reservation 4 av och . 1 ledamot avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Arbetsmarknadsutskottets betänkande AU15Mom. 1 (5 § och 33 § första stycket lagen omanställningsskydd)Utskottets hemställan bifölls med 250 röster mot58 för reservation 1 av m.fl.Mom. 6 (ny lönegarantilag)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 6 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande 15Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande 19Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande 20Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande 3Utskottets hemställan bifölls.15 § Vissa normgivningsfrågor röranderiksbanken m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU20 Vissa normgivningsfrågor röranderiksbanken m.m.Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 16 §. )16 § Vissa bidrag till forskningsverksamhet,m.m.Föredrogsutbildningsutskottets betänkande1990/91:UbU3 Vissa bidrag tillforskningsverksamhet, m.m. (prop. 1990/91:25delvis)vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.17 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1990/91:65 Ändring i regeringsformen medanledning av ett europeiskt ekonomisktsamarbetsområde1990/91:67 Ändring i övergångsbestämmelserna tillregeringsformenMotionernamed anledning av prop. 1990/91:55 Statlig garantiför anordnande av i Sverigeår 19981990/91:Kr6 av m.fl. (v)1990/91:Kr7 av m.fl. (mp)18 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 13 december1990/91:115 av () tillstatsrådet om asylsökande somkommit till via Polen:Statens invandrarverk beslutade den 21 mars 1990att ''i hög utsträckning sända tillbaka asylsökandesom reser in i via ''. Även sådanaasylsökande som haft för avsikt att resa igenomPolen och fortsätta till för att söka asyl därhar blivit avvisade till som s.k. förstaasylland. Eftersom inte skrivit underGenèvekonventionen och i det närmaste saknarasyllagstiftning är det ytterst tveksamt om dessaåtgärder står i samklang med åtagandenenligt . Regeringen haremellertid gjort en utfästelse, bekräftad avstatssekreterare i en TV-film sänd iSveriges Televisions kanal den 4 december 1990.Utfästelsens innebörd är att asylsökande somavvisats från till som första asylland,därefter i intervjuats genom FNsflyktingkommissariat och befunnits vara flyktingarenligt samt har släkt meduppehållstillstånd i skulle tillåtas återvändatill Sverige.FNs flyktingkommissariat har den 3 oktober 1990till den överlämnat en lista medöver 77 ärenden representerande 124 personer somuppfyller kriterierna i regeringens utfästelse.Jag vill med anledning av ovanstående frågastatsrådet:1. Har regeringen besvaratflyktingkommissariatets framställan och om så ärfallet vilket svar avgav man?2. Om svar ej avgivits, när avser regeringen attbesvara framställningen?1990/91:116 av () tillindustriministern om riskkapitalförsörjningen isvenskt näringsliv på 90-talet:Efter ett 80-tal med en mycket expansivkapitalmarknad och en god tillgång påplaceringsvilligt kapital tenderar 90-talet att i dettaavseende bli det omvända decenniet.En dramatisk konjunkturavmattning och ettfortsatt högt ränteläge kombinerat med fortsattbetydande utlandsinvesteringar från svenskaindustriföretag som inte motsvaras av utländskainvesteringar i bidrar till en snabb brist påriskvilligt kapital. I en nyligen presenterad studieredovisar Aktiefrämjandet de betydande behov avriskkapital som svenskt näringsliv kommer attbehöva på 90-talet.Under 80-talet är det främst de börsnoteradebolagen som via den publika aktiemarknaden haften god tillgång på riskvilligt kapital. De ickebörsnoterade bolagen och de mindre företagen hardäremot för sin kapitalförsörjning i all huvudsakvarit hänvisade till kreditmarknaden ochlånefinansierat kapital.I början av 80-talet inleddes under de centerleddaregeringarna ett arbete för att skapa förutsättningarför en utökad riskkapitalmarknad till att omfattaäven de icke börsnoterade bolagen. Tillkomsten avutvecklingsfonderna, gynnsammare skattereglerför aktiesparande och tillkomsten av OTC-marknaden var några exempel på denna politik.Efter regeringsskiftet upphörde detta arbete.90-talet kommer att ställa stora krav på det svenskanäringslivets förnyelse. Trots ett expansivt 80-talledde devalveringspolitiken 1982 till att svenskindustris konkurrenskraft ökade. Den paradoxalaeffekten av den tredje vägens devalveringspolitikblev också att presumtiva krisindustrier vändes tillvinstföretag. Strukturomvandlingen och förnyelsenav svensk industri som hade påbörjats under decenterledda regeringarna avstannade. Detta gör attden svenska industristrukturen framstår somexceptionellt konjunkturkänslig. Den lågaproduktivitetsutvecklingen kombinerat med enalltför snabb löne- och kostnadsutveckling leder tillatt svensk industris konkurrenskraft nu snabbtförsämras.Mycket tyder på att 90-talet för svenskt näringslivkommer att ställa stora krav på nyinvesteringarmen också en aktiv medverkan i denstrukturomvandling europeisk industri står inför.Denna strukturomvandling har redan börjat.En avgörande fråga blir dels i vilken utsträckning vii vårt land kommer att kunna mobilisera enriskkapitalmarknad, dels hur vi förmår ökaintresset från internationellt investeringskapital föratt medverka till svenskt näringslivskapitalförsörjning.Enligt Aktiefrämjandets beräkningar haraktiemarknaden senare del kunnatförmedla ca 10--i nyttriskkapital. Detta skall då ses mot bakgrund av enexpansiv period av den svenska aktiemarknaden.Nettokapitaltillförseln är ca 13miljarder kronor. Det totala behovet är enligtAktiefrämjandets beräkningar ca 25--35 miljarderkronor . Bakgrunden till detökade behovet grundar sig främst på svensktnäringslivs betydande företagsförvärv utomlandssom gjorts och som kan förväntas ske denärmaste åren.Med hänsyn till det kapitalbehov som dessutomkommer att finnas bland statliga, kommunala,kooperativa företag samt inom småföretagssektornkan 90-talets behov av nytt riskkapital beräknas bliavsevärt större än vad den nuvarande marknadenskapacitet tillåter.80-talets goda kapitaltillgång håller nu dramatisktpå att försämras. Konjunkturavmattningenkombinerat med betydande investeringsbehov göratt ett ackumulerat kapitalbehov nu skapas. Deredan betydande investeringsinsatserna iVästeuropa som skett från svenska företagförstärks av det fortsatt höga kostnadsläget iSverige, men också att EG-marknaden utgör vårtlands största exportmarknad. Med tanke på detförsämrade kostnadsläget i minskar svenskindustris möjligheter att tilldra sig detinternationella investeringskapitalets intresse.Allt talar för att 90-talets riskkapitalmarknadkommer att ha betydande svårigheter att tillgodosedet svenska näringslivets behov av kapital. I principinträdde denna situation . Skälengår att dels hänföra till de brister i aktiemarknadenssätt att fungera som politiska interventioner påmarknaden såsom omsättningsskatten bidragit till,dels den bristande tilltron till det allmännaekonomiska läget i Sverige.Under 1990 bedöms svenska placerare köpasvenska aktier för ca . 2miljarder av dessa beräknas vara svenska återköpfrån utlandet. Det motsvarar ett tillflödemotsvarande dagens öppna behov av riskkapital,men täcker knappast det ökade behovet under 90-talet.De svenska hushållen svarar under detta år förcirka hälften av nettokapitaltillskottet på densvenska riskkapitalmarknaden. Företrädesvis skerdetta via kollektiva värdepappersplaceringar såsomallemansfonderna.För de mindre och medelstora företagen som hittillsvarit i all huvudsak hänvisade till kreditmarknadenbidrar nu ett högt ränteläge till dramatisktförsämrad soliditet.Den allvarliga grundorsaken till den låga andelenutländska investeringar i svenska företag går atthärröra från att de större institutionella placerarnaslångsiktiga placeringspolitik känner misstro motden svenska ekonomin, valutan, svenska aktier ochden ekonomiska politik som förts i landet.Den bristande tilltron gör att riskkapitalmarknadendräneras trots att de legala hindren förinternationellt riskkapital att investera i svensktnäringsliv successivt avvecklas.Detta hjälper dock föga om tilltron till enfungerande och marknadskonform penning- ochfinanspolitik fortsättningsvis sviktar. För de ickebörsnoterade företagen är det snarare enotillräcklig och småföretagsfientlig näringspolitik --i synnerhet avseende företagsbeskattningen -- somutgör det primära hindret för tillgången påriskkapital.Otvetydigt utgör frågan om hur behovet avriskkapital för svenskt näringsliv skall kunnatryggas av vital betydelse för denlångsiktiga konkurrenskraften, tillväxten ochförnyelsen i det svenska samhället. Utan enfungerande riskkapitalmarknad och därmed entillräcklig investeringsnivå i näringslivet bibehållsdet höga ränteläget. De höga räntorna drabbar intebara företag, utan även hushållen.Räntekostnaderna är ett av de allra störstaekonomiska problemen för många hushåll. Dettaär ännu en anledning att snabbt förbättrariskkapitalförsörjningen.Förutsättningarna för att detta skall lyckas är attkapitalbeskattningen utformas så att sparandet iden svenska ekonomin stimuleras och attföretagsbeskattningen bidrar till att ökaegenfinansieringen och därmed soliditeten iföretagen. Här gäller det att gå vidare på attreformera skattesystemet.Självfallet kan riskkapitalförsörjningen till svensktnäringsliv genereras eller formas på olika sätt. är att som socialdemokratin konstatera denväxande bristen på riskkapital kombinerat med ettnegativt hushållssparande utan att åtgärda degrundläggande systemfelen för att uppnå en meramarknadskonform kapitalmarknad. Ett sådantsynsätt leder naturligt till åtgärder som frisläppandeav AP-fondernas placeringsrätt, statliga regionalariskkapitalbolag och ett statligt investmentbolagsom Fortia. Alla åtgärder i en fortsatt statligtreglerad riskkapitalmarknad där antalet aktörer påmarknaden blir få och stora. Resultatet blir enriskkapitalmarknad utan dynamik, mångfald ochett fortsatt lågt intresse från internationellaplacerare.Från sida förespråkar vi en annan väg sombygger på att stimulera det enskilda sparandet ochdärmed riskkapitalförsörjningen till näringslivet.Härigenom skapas de bästa förutsättningarna förmångfald och ett spritt ägande. Det personligaägandet -- oavsett om det gäller i det egna företageteller i form av en aktiepost i ett större företag --utgör enligt vår uppfattning drivkraften ochincitamentet för en positiv utveckling av detsvenska näringslivet. Pluralism i stället för statligeller privat maktkoncentration minskar riskerna förmarknadsdominans och monopol. Därför måstedet personliga ägandet i svenskt näringsliv få enstarkare ställning . Detta kan ske genomen fast och konsekvent ekonomisk politik, menockså att politiska beslut fattas som stimulerar detenskilda sparandet och personliga ägandet.Med anledning av ovanstående vill jag fråga:Vilka industri- och näringslivspolitiska åtgärdertänker regeringen vidta för att möta näringslivet,och då främst småföretagens riskkapitalbehov?Vilka åtgärder avser regeringen vidta för att öka detenskilda sparandets roll i riskkapitalförsörjningen isvenskt näringsliv?Är regeringen beredd att vidta åtgärder avseendeföretags- och kapitalbeskattningen för att stimulerariskkapitalförsörjningen i svenskt näringsliv?19 § Anmälan om frågaAnmäldes att följande fråga framställtsden 13 december1990/91:304 av () tillutrikesministern om Liberia:I slutet av november besökte ordföranden i (Movement for in ) . Besöketvar en del i en västeuropeisk rundresa med syfte attfå internationellt stöd för endemokratiseringsprocess i Liberia.Bakgrunden är det senaste halvårets tragiskautveckling med massakrer, massvält och storaflyktingströmmar.För att få ett slut på den destruktiva utvecklingenoch för att förmå den nuvarande militära ledningenatt överlämna makten till demokratiska organ, harsamtliga politiska partier i bildat eninterimsregering. Den söker nu internationellterkännande och ber om stöd och hjälp för att få igång en demokratisk process med allmänna val.Min fråga är:-- avser regeringen att vidta några åtgärder för attfrämja en demokratisk utveckling i ?20 § Kammaren åtskildes kl. 21.58.Förhandlingarna leddesav tredje vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. 4 § anf. 16,av andre vice talmannen därefter t.o.m. 6 § anf. 51(delvis),av talmannen därefter t.o.m. anf 77,av förste vice talmannen därefter t.o.m. 9 § anf. 91(delvis),av talmannen därefter t.o.m. ajourneringen kl17.56.,av tredje vice talmannen därifrån t.o.m. 11 § anf125 ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.