prot · GE0919 · 1990-11-07 00:00:00 — Viskall inte glömma att permissioner är en viktig del ianpassningen och att problemen med dennamisskötsamhet, som finns främst vid vissa anstalter,kanske inte löses genom längre kvalifikationstideller färre permissioner. Det krävs kanske heltandra förberedande insatser för att dessa personerskall klara av en permission. skalluppdraget från redovisas.Riksdagen fattade 1987/88 beslut om särbehandlingav de långtidsdömda. Man fann då att en lämpligavvägning gjordes. diskuterade även ivåras dessa regler. Då som vidhåller utskottet sintidigare uppfattning och finner inte att det finnsnågon anledning till en annan bedömning.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 7 ():Herr talman! ochsocialdemokraterna säger angåendesjukvårdssekretessen att tillräckligt underlag förnärvarande saknas för att uppgiftsskyldighetenskall kunna bli tillämplig också för polisarrester.Justitieministern säger dessutom att det kan finnasskäl att återkomma. Vi från den borgerligaoppositionen menar att skillnadenmellan oss och socialdemokraterna är att vi ärövertygade redan nu om att denna fråga måste få ensnabb lösning. Vi håller med om att underlagsaknas, men vi anser att detta underlag skall tasfram snabbt genom att en utredning snarasttillsätts. Sedan får regeringen lägga fram ett förslag,så att frågan snabbt kan få en lösning. Jag menaralltså: Snabb utredning, förslag, och vi skall fattabeslut.När det gäller de stramarepermissionsbestämmelserna kan väl BirtheSörestedt inte mena att bestämmelserna nu ärtillräckligt strama och tillämpas fast ochkonsekvent, när så många av de intagna, framförallt på de slutna lokalanstalterna, missköter sinapermissioner. Att man inom kriminalvårdsstyrelsenförsöker få dessa regler från att bliriktigt använda genom information är ju självklartoch inte mycket till argument i denna fråga.Till sist, herr talman, vill jag beträffandesärbehandlingen av de långtidsdömda säga att denuvarande gränserna på fyra resp. är välavvägda. Men varför önskar socialdemokraterna påsikt en annan avvägning, en mer enhetligbedömning? Vad innebär -- är det ,, -- då vi skall ha en enhetligbedömning och inte den avvägning som finns,och som innebär fyra och , vilken enligtsocialdemokraterna är en riktig avvägning. Skallden enhetliga gränsen gå vid två, fyra, ellernågon annanstans?Anf. 8 ():Herr talman! Man får uppfattningen attsocialdemokraterna vill vänta och skjuta på detmesta. De skall återkomma, titta på, undersöka,osv. Men det finns, som har sagt, endel åtgärder som kan vidtas . Det somgäller sjukvårdssekretessen är något märkligt. Detär bra att denna sekretess kommer att gälla ävenpersonalen på häktena. Men ofta kommer dessapersoner först in i polisarresterna, så varför skallinte dessa omfattas av denna uppgiftsskyldighet.Den sjukvårdspersonal som finns där är väl inteanställd av polisen, men både sjukvårdspersonalenoch polispersonalen har tystnadsplikt. Det finnsdärför inte något hinder av den orsaken att manskall undanhålla polisen något. Vi hoppas därför attvår reservation blir bifallen och att regeringen såfort som möjligt tar fram ett underlag ochåterkommer till med ett förslag sominnebär att även polispersonalen tas med i dettaavseende.När det gäller permissionerna uttrycker bådeBirthe Sörestedt och den övrigautskottsmajoriteten oro för den misskötsamhet somförekommer. Men ändå vill de inte ställa sig bakomdet som vi kräver när det gäller stramarepermissionsregler för att komma åt dennamisskötsamhet. I stället anser utskottsmajoritetenatt man skall vänta och se, osv. Det är bättre tar itu med detta på en gång.Detsamma gäller grova brottslingar. Även i frågaom dem vill utskottsmajoriteten återkomma , så att större enhetlighet uppnås. gälleratt straffet för grova våldsbrott är fängelse i fyra år.Men även de som döms till fängelse är grovabrottslingar. Jag tycker att vi skall få enhetligaregler så fort som möjligt.Anf. 9 ():Herr talman! upprepar ungefärvad som står i betänkandet. Men som jag sade i mittförsta inlägg handlar det inte om hur ofta det avpraktiska skäl är möjligt för den intagne att fåkontakt med sin advokat, utan det handlar om vadsom står i lagtexten. I lagen om omhändertagande ikriminalvårdsanstalt står det att dessakontaktmöjligheter genom telefon och besök skallfinnas. Men om fängelseledningen finner detlämpligt och nödvändigt att överföra en person tillett häkte gäller lagen om omhändertagande i häkteoch den nya 17 §. Då finns dessa möjligheter tillkontakter inte längre uttalade i lagtexten. Det ärdetta det handlar om och inte om hur det avpraktiska skäl är möjligt att arrangera. Det räckerinte heller att säga att man har varit generös. 17 § ärnämligen ett förslag till en ny lag. Då kan man juinte uttala sig i förväg om hur pass generös mankommer att vara när man skall tillämpa denna lag,framför allt inte när det i lagtexten inte står attdenna rättighet skall finnas för den intagne.Anf. 10 ():Herr talman! är tydligen nöjd medde nuvarande permissionsbestämmelserna trots attdet sker ett stort antal rymningar. Jag kan bara änen gång konstatera att socialdemokraterna inteändrat den linje de verkat för under de senastedecennierna. De anser tydligen fortfarande attbrottslingarna skall vistas utanför fängelserna såmycket som möjligt.Anf. 11 ():Herr talman! Vi tror faktiskt inte att man uppnårsyftet att främja de intagnas anpassning i samhälletgenom att tvinga förtidspensionärer och dem somfår sjukbidrag till olika typer av sysselsättning. Detär mycket bra om de kan motiveras att delta, ochdet kan alldeles säkert främja det goda syftet, menom man tvingar dem är det en uppenbar risk attsyftet motverkas. Det är det ena.Det andra jag ville säga, herr talman, är att vitycker att propositionen i fråga om avskildhet i ettdiciplinärende är oklar när det gäller behovet. Vårprincipiella inställning har jag angivit. Givetvis kandet finnas tvingande undantag, men behovet somframgår av propositionen är oklart. Vi har därförföreslagit avslag på denna punkt.Anf. 12 ():Herr talman! Till och jag när det gäller problemen om polisarresternaförst säga att vi egentligen är helt överens om attnågonting måste göras. Men som justitieministernpåpekar i propositionen finns det inte tillräckligtunderlag. Hon har lovat att återkomma i frågan. Viförutsätter naturligtvis att hon gör det när det finnsunderlag. Vi tycker också att det är viktigt att manlöser dessa problem, eftersom uppgiftsskyldighetenbara kan gälla personal som är anställd avkriminalvården. Är det en annan huvudmantillämpas andra regler. Så på den punkten är viegentligen överens i sak.När det så gäller permissioner infördes nya regler1989. Reglerna blev stramare och fick en fasthetoch konsekvens när det gäller olika överträdelser,som misskötsamhet. Vi socialdemokrater tycker,, att det är viktigt att man kan gepermissioner, att människor som har långafängelsestraff får möjlighet att komma ut isamhället. Men vi tycker att permissionerna ocksåskall skötas. Därför har fåtti uppdrag att se över hur reglerna tillämpas ochvilka åtgärder som skall vidtas om permissionernamissköts. Dessa åtgärder skall redovisas snart,redan i december.Det är viktigt att vi inväntar de förslag somkriminalvårdsstyrelsen kan komma med på dettaområde innan vi tar ställning till om det behövslängre kvalifikationstider vid ny permission ellerom man skall ge färre permissioner.Som jag sade i mitt inledningsanförande finns detmånga andra aspekter som är viktiga för attpermissionerna skall bli bra för den intagne.Vi säger ju, , i betänkandet: ''uppfattning bör de nu föreslagnareglerna till begränsning i kontakter medyttervärlden ej lägga några hinder i vägen förkontakt mellan den intagne och hans advokat -- -- --.'' Jag tycker att vi klart har uttalat vår inställning ifrågan.Anf. 13 ():Herr talman! Om det är så, , attunderlag saknas -- och det är ju så -- för attuppgiftsskyldigheten också skall kunna tillämpasför polisarrester, varför då inte gå med på vårtförslag om utredning, så att vi får fram ett underlag,får snabbt en proposition och ettsnabbt beslut i ? Här är det skillnad. Nihåller med om att tillräckligt underlag saknas, menvarför då inte göra en utredning? Justitieministernsäger bara att det kan finnas skäl, inte att det finnsskäl. Jag är övertygad om att det finns skäl till attsnabbt lösa frågan.När det gäller de stramarepermissionsbestämmelserna fick de en annanutformning. Reglerna blev stramare och fastare,men, , tillämpas de också stramareoch fastare? Det är vad frågan gäller. Vi tycker inte tillämpar dem tillräckligt stramt och fast.Det tyder de alltför många rymningarna frånframför allt de slutna anstalterna på.Till sist när det gäller särbehandling avlångtidsdömda. De nuvarande gränserna på fyraoch är väl avvägda, säger önskar ni en mera enhetligbedömning. Om de nu är väl avvägda, värförönskar ni en mer enhetlig bedömning ? Vadmenar ni med ''''?Anf. 14 ():Herr talman! säger att vi äröverens. Det låter bra om vi är det, men varför dåinte beställa det här uppdraget från regeringen?Det finns inte underlag , men jag tror inte att detär speciellt svårt att få fram det. På många håll harman olika huvudmän för olika saker -- attsjukvårdspersonal är anställd av en huvudman ochpolispersonal av en annan har ingen störrebetydelse. Det är bara för regeringen att sätta igång, ta fram underlaget och återkomma så snartsom möjligt till så att vi kan fatta beslut iärendet. Jag tror att det är viktigt, inte minst närdet gäller säkerheten och trygghetskänslan för demsom arbetar i polisarresterna, att de också fårsamma möjligheter. Den här smittan finns trots alltpå många håll, och den har lärt oss att sprida oss.Jag tror att det skulle gynna alla parter om vi fickett snabbt beslut i det här avseendet.När det sedan gäller permissionsbestämmelsernahar vi tydligen olika uppfattning om hur de skallvara. Vi har fått nya bestämmelser, men detillämpas inte stramt nog. Därför vill vi bl.a. halängre kvalifikationstider efter misskötsamhet. Detvill ni tydligen inte ställa upp på.Anf. 15 ():Herr talman! Det är klart, , att viskall läsa vad skriver i sinutvärdering av tillämpningen avpermissionsbestämmelserna. Vad jag reageraremot är den övertro som ochsocialdemokraterna tycks ha på vadkriminalvårdsstyrelsen skall kunna göra i det härhänseendet.Anf. 16 ():Herr talman! säger att det enligtbetänkandet inte bör ligga något hinder i vägen fören person att ha kontakt med sin advokat. Det somkan lägga hinder i vägen är att det över huvud tagetinte finns med i lagtexten att man har dennarättighet. Den finns med när det gäller tvåkontaktvägar och den intagne befinner sig i enkriminalvårdsanstalt men inte när det gäller dentredje vägen. Någon uttalad rättighet finns överhuvud taget inte om man har blivit överflyttad frånkriminalvårdsanstalt till ett häkte underutredningstiden.Anf. 17 ():Herr talman! Misskötsel av permission kan detvara av olika slag. Tyvärr kan vi i statistiken inte sevad det är för misskötsamhet -- om man har kommitför sent någon stund eller om man har kommitberusad eller över huvud taget avvikit. Det ärviktigt att vi känner till orsaken till attpermissionerna missköts. Därför tycker jag att detfinns all anledning att avvaktakriminalvårdsstyrelsens översyn över hur reglernatillämpas och de åtgärder somkriminalvårdsstyrelsen kommer att föreslå.Lars säger att tillämpningen inte är så bra.Om jag uppfattade det rätt tycker attreglerna kanske har varit bra i alla fall.Som sagt, , tycker jag att vi skallinvänta besked. Därefterkan vi föra en ny diskussion om vilka åtgärder somkan behövas. Det är kanske andra än färrepermissioner och längre kvalifikationstider.När det gäller uppgiftsskyldigheten för personaleni arrester är vi överens i sak om att man bör hasamma möjligheter i polisarrester som vid häkten.Vi är också överens om att det blir problem när manhar olika huvudmän för personal. är fråganuppmärksammad av justitieministern. Viförutsätter att det nu kommer förslag till ändringarpå denna punkt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §. )5 § Vissa straffrättsliga frågor m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1990/91:JuU3 Vissa straffrättsliga frågor m.m.Anf. 18 ():Herr talman! harsocialdemokraterna drivit en linje som syftat till attbagatellisera lagöverträdelser som drabbarenskilda människor. har man rest krav påstraffskärpningar för ekonomisk brottslighet, dvs.brott som främst riktas mot staten.Mitt under den våldsvåg som sköljt fram överSverige har framståendesocialdemokratiska politiker karaktäriserat denekonomiska brottsligheten som ''vår tids störstakriminalpolitiska problem''.För min del vill jag påstå att vår tids störstakriminalpolitiska problem är den normupplösningbeträffande respekten för medmänniskor som harkunnat iakttas i vårt land . Dennormupplösningen är enligt min mening engrundläggande orsak till den tilltagandebrottsligheten gentemot enskilda människor.Normbildningens betydelse när det gäller att sombrottsförebyggande faktor upprätthålla respektenför rättsordningen är utomordentligt viktig. Familj,skola och massmedia har här en viktig fostrandeoch opinionsbildande uppgift. Det yttersta ansvaretfaller emellertid på den politiska ledningen.Den kriminalpolitik som har förts av desocialdemokratiska regeringarna under de senastedecennierna har ägnat större uppmärksamhet åtbrottslingarna än åt offren. När människor hittatsnedslagna och blödande har densocialdemokratiska debatten inte i första handhandlat om hur man bäst skulle kunna hjälpa deslagna. Den första politiska kommentaren frånregeringshåll har i stället varit: ''Den som har gjortdetta måste det vara väldigt synd om! ''Bland många socialdemokratiska politiker finns detett starkt stöd för uppfattningen att den som begårbrott främst behöver vård. Det har manifisterats enovilja att se individen såsom en självständig personsom har att ta ansvar för sina egna gärningar.Även om man kan säga att socialdemokraterna nuhar påbörjat en försiktig rörelse mot traditionelltmoderata ståndpunkter har densocialdemokratiska regeringen ännu inte på allvarvelat ta itu med de personer som gör sig skyldiga tillallvarlig våldsbrottslighet. Frågan är bara hur längeman tänker låta kända våldsverkare slippa undanmed milda påföljder. Och hur många fler offer skalldrabbas av våldsbrott innan samhället genomstränga straff visar att detta inte tolereras?Mot bakgrund av den utveckling avvåldsbrottsligheten som har ägt rum under desenaste åren är det nu befogat att skärpa straffenför såväl ordinär misshandel som grov misshandel.Maximistraffet för ordinär misshandel bör höjasfrån fängelse till fängelse . Samtidigtsom en sådan förändring sker kan det i motiven slåsfast att frihetsberövande påföljd skall varanormalstraffet för misshandel. När det gäller grovmisshandel bör minimistraffet höjas från fängelse iett år till fängelse i två år.Dessa ändringar bör föranleda överväganden ävenbeträffande straffskalorna för övriga brott mot livoch hälsa i 3 kap. . Med hänsyn till attfrågan har behandlats i fängelsestraffkommitténsbetänkande torde en sådan översyn inte behöva talång tid i anspråk. Regeringen bör sålunda få iuppdrag att lägga fram ett lagförslag till riksdagenunder nästa år.Tillämpningsområdet för grov misshandel börvidare utvidgas. En sådan utvidgning kan skegenom att kravet på särskild hänsynslöshet ellerråhet i 3 kap. 6 § ändras till ett krav påenbart hänsynslöshet eller råhet.Dessutom bör det i nämnda paragraf om grovmisshandel införas en regel av innebörden attresande av livsfarligt vapen direkt skulle kvalificeramisshandeln som grov. Detta skulle på ett tydligaresätt än som är fallet markera detallvarliga i att utöva våld med hjälp av vapen.Motion 1989/90:Ju626, där man förordar enhöjning av straffet för misshandel av kvinnor, fåranses tillgodosedd genom de förslag som jag nu hartalat för och som också innebär ökade möjligheteratt komma till rätta med det problem somkvinnomisshandeln utgör.Herr talman! Häleri är ett brott som vid åtskilligatillfällen har försatt våra domstolar i djupt bryderi.Häleribrottet är nämligen så konstruerat att detfordrar ett bevisat förbrott. Detta innebärexempelvis att polisen, då något förbrott inte kanuppdagas, i allmänhet är tvungen att återlämnabeslagtagen egendom till innehavaren, även om detskulle vara uppenbart att egendomen är stulen. Intesällan har detta fått stötande resultat.Kravet på styrkt förbrott slopades i vissutsträckning genom en lagändring . Menbeslutet gällde då enbart sådan befattning som skett''i näringsverksamhet'' eller motsvarande. Det ärdärför angeläget att lagen nu ändras på nytt, så attkravet på fullt bevisat förbrott släpps även i övrigafall. Regeringen bör få i uppdrag att lägga fram ettändringsförslag under innevarande riksmöte.Ett annat brott som är förknippat med vissastötande inslag är olovlig körning. Det händer oftaatt personer som blivit stoppade av polisen ochrapporterade för olovlig körning återigen kör bilbara . Det inträffar t.o.m. attpersoner som har åtalats för olovlig körning självakör bil till och från rättegången.En orsak till detta är att den bestämmelse omförverkande av fordon som infördes för några årsedan inte har fått avsedd effekt. En person somhar fått sin bil förverkad har ju knappast någrasvårigheter att skaffa sig en annan bil. Dessutomkör många av dem som gör sig skyldiga till olovligkörning omkring i lånade eller stulna bilar.Nu måste det bli ett slut på det här. Den enda åtgärdsom hjälper är naturligtvis en åtgärd som riktasdirekt mot brottslingens person.En höjning av maximistraffet för olovlig körningfrån fängelse till fängelse i ett årskulle otvivelaktigt öka respekten för stadgandet i3 § trafikbrottslagen. Dessutom skulle det blimöjligt att tillgripa exempelvis anhållande ochhäktning om det visar sig att den misstänkte trotsförverkande inte kan hindras från att fortsätta sinbrottsliga verksamhet.När det gäller frågan om den s.k.halvtidsfrigivningen har regeringen ännu inte lagtfram någon proposition, trots att frågan har stöttsoch blötts i ända sedan 1986då den s.k. fängelsestraffkommittén presenteradesitt betänkande.När den obligatoriska halvtidsfrigivningen infördes1983 var moderata samlingspartiet det enda partisom röstade emot förslaget.Som väntat blev resultatet av de nyafrigivningsreglerna att brottsligheten ökade. I enrapport från brottsförebyggande rådet 1985 stodföljande att läsa:''Av tidigare lagförda som senast dömts till fängelsei mer än återfaller 50--inom ettår. Varje någorlunda initierad känner tillförhållandet och det är att görajustitiedepartementets tjänstemän orätt, om manantyder att de inte räknat med möjligheten att dennya lagstiftningen skulle leda till ökad brottslighet.Så blev också fallet. Under andra hälften av år 1983anmäldes fler brott . En del av ökningenförklaras av naturliga variationer. ''Men cirka entredjedel av tillskottet beror på de nyafrigivningsreglerna. Det innebär att omkring 1.200grova stölder (varav 800 inbrott), 3.300 enklastölder, 300 bedrägerier och 160 rån ochmisshandelsfall inte skulle ha ägt rum , om de gamla reglerna gällt. ''Regeringen har förklarat sig beredd att övervägaett avskaffande av halvtidsfrigivningen, men baraunder förutsättning att detta inte leder till någragenerella ökningar av de faktiska anstaltstiderna.Vad det kan bli fråga om är alltså endast enkosmetisk förändring utan verklig effekt påstrafftiderna.Herr talman! Det är nu hög tid för ettställningstagande i den här frågan. Men det ärockså självklart att avskaffandet avhalvtidsfrigivningen måste leda till längrefängelsetider för de dömda. ''Hälften kvar'' -- Det är vad man skall ha när manhar suttit inne den första halvan av straffet!Villkorlig frigivning skall inte vara obligatorisk,utan en belöning för gott uppförande som inte börkomma i fråga innan större delen av straffetavtjänats.Jag yrkar bifall till reservation nr 1, men stödjergivetvis också reservationerna 2, 4, 5 och 9.Anf. 19 ():Herr talman! Jag börjar med att understryka detsom står sist i betänkandet. Det är endast avformella skäl som vi i godtarbehandlingen av vår motion 501 om psykiskt stördalagöverträdare som redovisas på s. 18. Vi får säkertanledning att återkomma i detta ärende ganskasnart. En proposition i ämnet är utlovad underdetta , och jag vill direkt fråga Lars-ErikLövdén: Håller tidsplanen, kommer en propositionom psykiskt störda lagöverträdare under dettariksmöte?Vidare, herr talman, vill jag notera den framgångsom en enskild folkpartimotion, undertecknad avBengt och , har fått.De vill ha en översyn av den straffrättsligaregleringen av psykiskt våld. Utskottet delar denuppfattningen och understryker därmed hurallvarligt man ser på det psykiska våldet i samhället,inte minst på mobbningen på arbetsplatser, ihemmen och i skolorna.Det är enligt mening inte nog attrikspolisstyrelsen har skickat ut en cirkulärskrivelsei landet rörande justitieministerns uttalande om huringripanden i kyrkolokaler skall gå till.Tvångsingripanden i kyrkor skall enligt folkpartietsmening normalt inte ske. Om det skall ske, skall detvara rent undantagsvis och efter samråd med denkyrkoherde eller den församlingsföreståndare somhar ansvaret för lokalerna. Det är innebörden avreservation nr 6, som vi i stöder.Dessutom står vi bakom reservation nr 4, omförbrott vid häleri. Det är angeläget attstraffansvaret för häleri utvidgas.Anf. 20 ():Herr talman! Eftersom regeringen harbeslutat om en lagrådsremiss där frågan ompsykiskt störda lagöverträdare tas upp och eftersomvi enligt löfte kan förvänta oss en proposition underdet här , avstyrker utskottet någramotioner i det betänkande vi nu behandlar,eftersom de här motionerna annars skulle bli förgamla. Vi får anledning att återkomma i ärendetnär vi sett den aktuella propositionen. Jag kaninstämma i fråga till Lars-ErikLövdén. Jag hoppas att det verkligen blir på det sättsom har förutskickats vid utskottsbehandlingen.Centerpartiet har i motionerna 808 och 607 tagitupp dels frågan om den kortaste strafftiden vid grovmisshandel, dels frågan om domstolarnasvarierande tillämpning vid utmätande av straff förmisshandel. Utskottmajoriteten vill fortsätta attavvakta vad regeringen i en oviss framtid eventuelltkan komma med i dessa ärenden. Detta avvaktandehar utskottet ägnat sig åt ända sedanfängelsestraffkommittén lade fram sitt betänkande,som bl.a. handlade om straffskalor. Vicenterpartister anser att tiden nu är mogen att gåfrån ord till handling när det gäller t.ex. straffskalanför misshandel. Vi anser det befogat att skärpastraffskalan då det gäller minimistraff för grovmisshandel från ett till . Misshandelsbrottenhar blivit allt råare, allt brutalare.Det är därför nödvändigt att samhället skärper sinreaktion, såväl av individuella som allmäntpreventiva skäl.Av rättviseskäl är det också angeläget att få tillstånd en översyn av hur straffskalorna verkligentillämpas av domstolar på olika håll i landet. Detförekommer, i varje fall i den allmänna debatten,påståenden om att domstolarna inte tillämpargällande straffskala fullt ut. Hur det verkligenförhåller sig är tillräckligt intressant för attmotivera den begärda översynen. Avsikten måstevara att samstämmigheten mellan straffsatsernaoch de av domstolarna utdömda straffen skall öka.Centerpartiet stöder kravet i motion 241, atthalvtidsfrigivningen skall avskaffas. Detta skall skeutan någon allmän sänkning av strafftidens längd,vilket har diskuterats. Utskottsmajoritetenfortsätter även i denna fråga att avvakta eventuellaförslag från regeringen.I reservation nr 9 yrkas att ger regeringentill känna att förväntar sigregeringsförslag i ärendet under pågåenderiksmöte. Det är mycket angeläget, inte minst fördet allmänna rättsmedvetandet, att något äntligenhänder i denna fråga.Herr talman! Ett par ord om kyrkofriden. Jagskall kommentera det som har sagts och det somhar redovisats i reservationen.