prot · GE0928 · 1990-11-20 00:00:00 — beslutadeatt ett antal motioner, om bl.a. fortsatt garanteraddrift av sockerbruk, i avbidan på denaviserade utredningen inte skulle föranleda någonvidare åtgärd.I samband med beslutet om en ny livsmedelspolitikfick statens industriverk i uppdrag att utvärdera deregional- och sysselsättningspolitiska effekterna avdet särskilda stödet. Vid utvärderingen skulle ocksåstödåtgärdernas regional- ochsysselsättningspolitiska effektivitet jämföras medalternativa åtgärder.Industriverket föreslår att stödet för driften avMörbylånga sockerbruk upphör. Medlen kan enligtindustriverket ge bättre resultat med en annaninriktning. anser det merutvecklande för att de nuvarandestödmedlen används för att dels subventionera deökade fraktkostnaderna av betor till Skånebrukenunder en tvåårsperiod, dels förstärka länsanslaget.Av stödmedlen föreslås att minst 15 milj. kr. ställstill förfogande för en treårsperiodmed särskild inriktning på Öland.Utredningen har gått ut på remiss till demyndigheter, organisationer och företag somberörs av frågan. Först när remissförfarandet äravslutat kommer regeringen att ta ställning tillindustriverkets förslag. Regeringens förslag avsesatt presenteras för våren 1991.Anf. 119 ():Herr talman! Tack för svaret. Det är inte förstagången som vi här i diskuterarsockernäringen på öarna och i i övrigt. Såsent som hade vi frågan uppe i sambandmed det jordbrukspolitiska beslutet.Vi har väntat på utredningen. Den var beställd avriksdagen och kom . Innehållet harföranlett en hel del, för att inte säga ganska mycket,engagemang från hela bygden, där utredningensförslag, om det går igenom, kommer att fåkonsekvenser.Som jordbruksministern väl känner till efter besökoch uppvaktningar är denna näring mycket viktigför oss på . Både sockerbetsodlingen ochförädlingen vid bruket har stor betydelse. Avregionalpolitiska och miljömässiga skäl ser viutredningen som ett hot.Jag förstår svaret från jordbruksministern.Utredningen skall ut på remiss, och man kan intesvara på något annat sätt.Mycket i förslaget väcker dock protester avmiljömässiga skäl. Det gäller t.ex. förslaget om attvi skall frakta våra betor till under entvåårsperiod. Man kan se det tokiga i detta. I dagkostar det 6,6 miljoner att frakta rena betor frånupptagningsområdet till . Räknar manmed avstånden till , där man kanrekommendera Örtofta, skulle det bli 30 miljoner.Av transportekonomiska och miljömässiga skälinser man att förslaget har kastats ut för att manskall slå en kil mellan sockernäringen ochsockerbetsodlarna. Vi är mycket bedrövade.Vi anser naturligtvis att situationen är förändrad.En avreglering medför att vi här i inte harså mycket att säga till om längre. Det är helt klart.Sockerbolaget har ju monopol på hela näringen.Hur ser jordbruksministern på Sockerbolagets roll?Anf. 120 ():Herr talman! Jag får också tacka för svaret.En journalist frågade mig vilket svarjag väntade mig. Vi kan nog inte räkna med ettkonkret svar , sade jag. Det stämmer ganskaväl.Att min länskollega och jag harställt den här frågan beror som sagts på denutredning som regeringen har begärt och som SINDnu levererar. Utredningen är mycket komplett ochutgör säkerligen en sakligt värdefull grund för ettbeslut. Jag tycker dock att den andas encentralistisk storstadssyn utan förståelse för den delav som man talar om. På många hållanvänds uttrycken konserverande och brist påutveckling.Den som inte har varit i betodlingsområdena isydöstra måste nästan tro att det därbedrivs ett gammaldags föråldrat jordbruk i ställetför det högmoderna rationaliserade jordbruk somär dagens modell. Utvecklingen från 572 timmarper hektar vittnar omdetta liksom de stora bevattningsanläggningarnasom kan använda bräckvatten från havet och somger möjlighet till goda skördar även på det torraSydöland.Jag vill ta upp att utredningens attityd kan vara enfara när man behandlar dessa frågor. Man tittar lättpå de krassa siffror som talar sitt eget språk. Vi harså här tidigare tagit framproduktionssiffror, växtföljden, det förnäma medmiljön osv. när det gäller betodlingen. Det behövervi inte upprepa i dag.Jag tycker att vi måste börja fundera på vad vi kangöra i stället. Jag skulle vilja frågajordbruksministern om det finns någon möjlighetatt ha kvar betorna och satsa på alternativ tillspannmålen i stället.Anf. 121 Jordbruksminister ():Herr talman! Utredningen har tillkommit just föratt belysa olika alternativ med tanke på desysselsättningspolitiska och regionalpolitiska målenför och . Remissbehandlingen pågårnu.Ni säger att ni inte hade väntat er något annat svarän det jag ger. Det är självklart eftersom regeringenhar begärt en utredning som just nu har skickats påremiss. Jag kan därför inte göra ettställningstagande från regeringens sida. Det voremycket märkligt om jag gjorde det när vi skallavvakta remisserna.Jag förstår företrädarna för den region som vi talarom här. Jag förstår att ni just i detta skede villuttrycka er uppfattning och era synpunkter. Dessasynpunkter och uppfattningar måste lika väl somremissvar och andra delar av den här debattenvägas in i den diskussion som skall föras tillsregeringen lägger fram sitt förslag för riksdagen.Anf. 122 ():Herr talman! Jag fick inget svar beträffandeSockerbolagets engagemang på det här området.Jag har en viss förståelse för det. Det är en heltannan situation, som vi tidigare sade.Jag vill dock återkomma till konsekvenserna förhela regionen. Det stöd vi har fått har varitganska blygsamt om man ser till effekterna av deinsatta medlen. Jag kan inte tänka mig någon annanåtgärd som skulle kunna ge lika mycketsysselsättning som dessa 12 miljoner och 1,6miljoner som har utgått till sysselsättningen resp.till näringen som arealbidrag. Frågan är om man pånågot annat sätt kan skapa så mycketsysselsättning. Det rör sig om 600 arbetstillfällenoch indirekt mycket köpkraft som genereras samtofficiell och kommersiell service som kan hållas vidliv.Den del av som jag kommer från, den allrasydligaste delen, har uppenbara problem med enmycket skev åldersfördelning. Det här skulleverkligen rycka undan benen för fortsatt existens.Anf. 123 ():Herr talman! Jag vill inte säga att det var enbartnegativt att vi fick det svar som vi hade väntat oss.Vi förstår det. Jag är tacksam för att vi fårdenna diskussion. Det är värdefullt för oss i dettaskede när utredningen har kommit.Jag vill ta upp de 15 miljoner som skall stå tilllänsstyrelsens förfogande för en treårsperiod.Jag sitter i , och jag vet att man kananvända dessa pengar. Men södra och södraKalmarslätten är inget . Man har sedangenerationer tillbaka inte någon industrielltradition eller någon entreprenöranda annat äninom jordbruket. Det är inte negativt, utan det ärbara ett faktum. Därför frågar man sig naturligtvishur man skall kunna använda dessa pengar till sakersom ligger så långt från det som människor där nereär vana att syssla med. Har jordbruksministerndiskuterat det här med den regionalpolitiska sidanav regeringen? Det vore intressant att få höra.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1990/91:202 omomställningsstödet till jordbruketAnf. 124 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att förtydliga under vilkaomständigheter villkorslånen, dvs.omställningsstödet, skall betalas tillbaka.Riksdagen har beslutat att ett omställningsstödskall lämnas till jordbrukare som varaktigt ställerom produktionen till annat änlivsmedelsproduktion. Stödet skall enligtriksdagens beslut utformas som ett villkorslån.Regeringen beslutade omförordningen (1990:941) om inkomst-,omställnings- och anläggningsstöd till jordbrukare.I förordningen anges bl.a. de villkor som gäller föromställningsstödet. Av 6 § i förordningen framgåratt omställningsstöd lämnas för somgenom särskilda åtgärder underomställningsperioden överförs till annan varaktiganvändning än livsmedelsproduktion. Det framgårvidare att stödet skall betalas tillbaka om enomställningsåtgärd inte vidtagits vidomställningsperiodens slut, dvs. den 30 juni 1996.Slutligen framgår av samma paragraf att en åtgärdkan få vidtas senare om det finns särskilda skäl.För omställningsstödet gäller också föreskrifternaom lån och bidrag i den allmänna förordningen(1988:764) om statligt stöd till näringslivet. Dettainnebär bl.a. att lånet får krävas tillbaka om densom mottagit stödet lämnat felaktiga ellerofullständiga uppgifter eller på ett allvarligt sättbrutit mot villkoren för stödet.Regeringens förordning utgår från riksdagensbeslut om en ny livsmedelspolitik. Riksdagenförordade att satsningen på biobränslen under enfemårsperiod skall betraktas som ett led iomställningsprogrammet för jordbruket.Riksdagen ansåg det vara angeläget att detkommande energipolitiska beslutet utformas så attbl.a. detta önskemål tillgodoses. Dessa uttalandenav har ingått i de förutsättningar utifrånvilka regeringen utformat förordningen.Regeringen har alltså utgått från att satsningen påbiobränslen kommer till stånd. Detta har ocksåuttalats i samband med att förordningenoffentliggjordes.Utifrån dessa utgångspunkter är det givet att stödetskall betalas tillbaka om huvudvillkoret inteuppfylls, dvs. om marken inte ställs om varaktigt.Det är ju just för denna omställning som stödlämnas.Med anledning av de frågor som ställts om den avriksdagen förutskickade bioenergisatsningen harföljande uttalande gjorts. Regeringens förordningutgår från riksdagsbeslutet och inte från vad somkan hända om beslutet inte fullföljs. I en sådanhypotetisk situation förändras naturligtvis läget föromställningen avsevärt. Men det är då en fråga förriksdagen att ta ställning till, inte nu för regeringeni en förordning. Huvudvillkoret föromställningsstödet är att marken ställs om tillannan varaktig användning änlivsmedelsproduktion. Om så inte görs är det ensjälvklarhet att återbetalningsskyldighet föreligger.Regeringen utgår givetvis från att den av riksdagenförutskickade bioenergisatsningen kommer tillstånd och har utformat förordningen utifrån detta.Om skulle ändra sitt ställningstagandeanser jag det självklart att återbetalningsskyldighetinte skall krävas. Denna uppfattning har jag ocksågett uttryck för tidigare.Anf. 125 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Om situationen blev så mycket tydligare meddet här svaret är jag rätt osäker på, eller rättaresagt, det tycker jag nog inte att den blev.Var gång jordbruksministern eller någon annan påjordbruksdepartementet yttrar sig i den här fråganökar tyvärr oklarheten, och ett stort antaljordbrukare runt om i landet som är intresserade avdenna omställning blir förvirrade och undrar vaddet är som egentligen gäller och vilka villkor somställs.Jordbruksministern talar om hypotetiskasituationer. Jag skulle gärna vilja ställa en fråga tilljordbruksministern. Om jordbruksministernbefann sig i den, såvitt jag förstår, fullständigthypotetiska situationen att han var jordbrukare ochhade en spannmålsareal som skulle ställas om,skulle jordbruksministern då tycka att det kändesbra att gå in i en omställningsprocess med så oklaravillkor som råder i detta sammanhang?Nu säger jordbruksministern att om särskilda skälföreligger kan åtgärden få skjutas längre fram itiden än vad som har sagts i beslut. Mankan då tänka sig situationen att man har enkommun som projekterar för att i sinkraftvärmeanläggning ta in biobränslen. Men detenergipolitiska beslut som riksdagenförhoppningsvis kommer att fattaleder kanske inte i den riktningen att kärnkraftenskall avvecklas i den takt som gör det intressantmed den här ökade biobränsleanvändningen.Kommunen ger då kanske upp sina planer. Kanman då säga att det finns särskilda skäl somföreligger för att den här jordbrukaren skall fåskjuta sin omställning längre fram i tiden när dessanya omständigheter har uppstått?Jordbruksministern säger också att om riksdagenskulle ändra sitt ställningstagande -- och jag utgårfrån att han då syftar på ställningstagandet om justbiobränslen -- så att innebörden i det här tidigarebeslutet ändras och får en helt annan betydelse,kommer det att innebära att återbetalning inte skallkrävas?Anf. 126 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill först påminna AnnikaÅhnberg om att det är som har fattatbeslut om att omställningsstödet är ett villkorslån,dvs. ett lån som är villkorat till att något uppnås,nämligen en varaktig omställning av marken. Detär villkor, och det är det somregeringens förordning utgår från. Det innebär attom man inte uppfyller villkoren så är manåterbetalningsskyldig. Vi har tydligt angivit vad detär som gäller i detta sammanhang.Sedan har man i debatten -- och tyvärr tycker jag attAnnika deltar i den debatten -- förvirratbegreppen. Man säger: Om riksdagsbeslutet intefullföljs, om det händer någonting helt annat trotsatt har fattat beslut om enbiobränslesatsning, och det ingår i regeringensförordning, och om gör något annat, vadhänder då? Den frågan kan ställas inom de allraflesta sektorer i samhällslivet. Jag menar att det ärkontraproduktivt för omställningen att man driverden typen av argumentering som görs från mångahåll där man inte är intresserad av att den häromställningen skall bli varaktig, utan där mantvärtom är intresserad av en jordbank, vilketvarken eller regeringen har utgått från.Jag menar därför att det finns lika goda skäl att mani denna fråga som i alla andra utgår från att deriksdagsbeslut som fattas också gäller. Då gällernaturligtvis även vad har utgått från närdet gäller återbetalningsskyldighet. Vad jag harsagt, och det vill jag upprepa, är att om denutomordentligt hypotetiska situationenuppkommer att ändrar sitt beslut så tarjag det som en självklarhet att dessa jordbrukareinte blir återbetalningsskyldiga. Det är vad jag harsagt här, och det upprepar jag. Detta borde göra dejordbrukare som befinner sig i den situationen attde undrar över fråga säkra påden punkten.Anf. 127 ():Herr talman! Jag vill på det bestämdaste protesteramot att det skulle vara jag som förvirrar debatten.Jag tycker att det i grund och botten ärregeringspartiet som förvirrar debatten när detgäller energipolitiken. Och det är faktiskt det somär orsaken till att de här diskussionerna och den härosäkerheten uppstår.Jag är självfallet intresserad av att vi skall få envaraktig omställning. Det tror jag att allamänniskor i detta land är. Vi behöver bara titta påårets situation med ett stort spannmålsöverskott --den bedrövliga situation där vi alla beklagar att vifick en god skörd, och som har lett till ett problemför landet i stället för något positivt -- för att inse attvi alla har ett gemensamt intresse av attomställningen blir varaktig. Men det är ju justdärför som det är så viktigt att omställningsstödetfungerar som en stimulans till omställning och attden här osäkerheten inte finns. Det är därför somman inte kan titta på det här beslutet för sig somriksdagen fattade om en bioenergisatsning.Om beslutar att satsa på bioenergi ochsamtidigt eller fattar beslut om attskjuta upp kärnkraftsavvecklingen, innebär det kastar pengarna i sjön. Då blir det juointressant att har fattat ett beslut ombioenergi. Ett sådant beslut är ju intressant endasti samband med det större energipolitiska beslutet.Och det är där som signalerna är så oklara.Anf. 128 Jordbruksminister ():Herr talman! I riksdagsbeslutet hänvisas till aviserar att man kommer att stimuleramiljövänlig energiproduktion med 500 milj.kr. omåret, varvid biobränslen skall prioriteras. Avtidsskäl skall jag inte läsa upp hela det avsnitt därriksdagen gör en beställning. Och denbeställningen är den rådande verkligheten. Det ärutifrån den rådande verkligheten som regeringenhar utformat sin förordning. Den är klar och tydligpå den punkten.Vad jag säger är att om skulle fatta ettannat beslut är det en självklarhet då inte avkräver lantbrukarna återbetalning avdessa pengar. Att skapa förvirring på den punktenhjälper inte omställningen.Sedan kan det finnas praktiska frågor. Enlantbrukare kan t.ex. vara nästan framme vidkontrakt, och ett seriöst försök har gjorts, då någothänder, t.ex. att kommunen skjuter på något. Ävennågot annat kan hända i detta sammanhang, liksomi alla andra sammanhang. Vi har sagt att det i så fallskall finnas speciella skäl så att denna åtgärd skallkunna senareläggas. Vi har alltså inte velat hanågon absolut stupstock där av de praktiska skälsom även har varit inne på.Anf. 129 ():Herr talman! Jag hade hoppats att den här fråganskulle leda till något förtydligande, men jag fårtyvärr konstatera att den inte gör det. Det kännsinte så oerhört meningsfullt att fortsättameningsutbytet.Min erfarenhet är att det finns ett mycket stortintresse ute i landet för omställning tillbiobränsleproduktion, men det finns entveksamhet som inte har att göra med det beslutsom vi redan har fattat i livsmedelspolitiken, utansom har att göra med de osäkra villkor som den härsegdragna diskussionen kring energipolitikeninnebär. Jag tror att om signalerna vore tydliga omatt kärnkraften skall avvecklas och att vi därförkommer att behöva biobränsleproduktion, skulledet inte finnas någon tveksamhet kring dessafrågor. Tyvärr får jag konstatera att det inte hellernu gick att få något förtydligande på denna punkt.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1990/91:170 om möjlighet tillarbete för asylsökandeAnf. 130 Statsrådet ():Herr talman! , har mot bakgrundav regeringens beslut angående Borgholmskommuns ansökan om att få bedrivaförsöksverksamhet med arbete för asylsökande,frågat mig på vilket sätt jag anser att de asylsökandeskall få möjlighet att arbeta de väntarpå besked om att få stanna i Sverige.Marianne uppger vidare i sin fråga attAMS i egenskap av remissinstans i ärendet skulleha tillstyrkt kommunens framställan.Låt mig börja med att klargöra att regeringen intehar inhämtat AMS synpunkter med anledning avskrivelsen från . Uppgiften omatt AMS skulle ha tillstyrkt är följaktligen felaktig.Frågan om tillfälliga arbetstillstånd för asylsökandeaktualiseras med jämna mellanrum här ikammaren. Det är sedan jagsenast besvarade en sådan fråga i ettinterpellationssvar.Det är regeringens fasta övertygelse att vi i Sverigeinte bör införa en ordning som tillåter asylsökandeatt ta regelrätt anställning med marknadsmässigersättning . Det finns många skälför detta.Det främsta skälet är en stor risk för attorganisationen för flyktingmottagandet skulleöverbelastas och t.o.m. blockeras av människorsom önskar tillfälligt arbete i Sverige.I svaret till har jag pekat på attdet är angeläget att öka möjligheterna tillmeningsfull sysselsättning för de asylsökande underförläggningsvistelsen. Det gäller att lokalt finna braformer för detta i samråd mellan i första handförläggningen, kommunen ocharbetsmarknadsparterna på orten. Vi välkomnarsådana initiativ. På arbetsmarknadsdepartementetoch invandrarverket pågår nu ett arbete för attutröna om det finns förordningar och regler somförsvårar en sådan lokal samverkan.Den viktigaste uppgiften är ändå att förkortahandläggningstiderna så mycket, att behovet avsamhällsåtgärder blir minimalt.Regeringen har därför föreslagit riksdagenen kraftig förstärkning av invandrarverkets resurserför handläggning av asylärenden.Anf. 131 ():Herr talman! Tack för svaret. Det är väldigt viktigtatt man ser över regelsystemet. Jag välkomnar ettsådant initiativ, som har tagits för att se om detfinns paragrafer som försvårar för invandrare ochflyktingar att få jobb. Skall vi kunna garantera enlångsiktig och generös flyktingpolitik är detutomordentligt viktigt att allmänheten förstår debeslut och paragrafer som omgärdar asylsökandet.Många av oss är uppfostrade i luthersk anda och harhört från lärjungar om att fåfäng gå lärmycket ont och att du skall arbeta i ditt anletes svettosv. Jag som är från möter ofta sådanatankegångar. Jag tycker att det är synd, för detsmittar av sig på inställningen till flyktingfrågorna.Det måste vi ju förbjuda att det gör. Vi har påÖland just nu väldigt många turkbulgarer ochkosovoalbaner. Man har från kommunen insett hurviktigt det är att de inte går sysslolösa medan deväntar.Det är bra att invandrarministern i sitt svar säger,att här skall tas initiativ för att få anslag för attkunna förkorta väntetiderna. Den tröstlösa väntanmedan ens ärende skall avgöras är naturligtvismycket passiviserande och enerverande. Detförsök man ville göra i var ettvällovligt försök att få meningsfulla arbeten förasylsökande under väntetiden.Vi har ett mycket egendomligt exempel från isomras. Vi tog emot ungdomar från för attplocka jordgubbar. De fick komma hit -- visserligenskulle de ha tillstånd och arbetstillstånd fråninvandrarverket. Hur det än var så fick de inte alltiddet, utan det var kanske som inte hadetillståndet. Då kan man inte förstå att de som är påflyktingförläggningarna inte skulle få plockajordgubbar.Jag vill fråga invandrarministern om han ändå intekan snabba på och ge oss de regler för lokalsamverkan som vi behöver.Anf. 132 Statsrådet ():Herr talman! Det finns väldigt många människor ivårt grannskap som önskar komma till föratt få fasta eller tillfälliga arbeten. Jag tycker att viskall ge möjlighet för t.ex. polska ungdomar förferiearbete som de kan få här. Men det voreutomordentligt olyckligt om man skulle behöva gåvia asylsystemet för att få ett sådant tillfälligtarbete. Det är precis vad vi påpekar när vi säger attvi inte är beredda att öppna asylsystemet för demsom söker tillfälligt arbete. Asylsystemet skall varaförbehållet dem som söker skydd mot förföljelse.Jag tror att det har rått en del missförstånd om vadsom är tillåtet och inte tillåtet när det gällerkommunens och förläggningens samarbete kringsådant som ligger utanför regelrätta anställningar. mån det finns ett regelsystem som lägger hinderi vägen, vilket det inte alltid gör, även om man trordet, är vi, med litet fantasi, beredda att medverkatill att undanröja dessa. Man skall framför alltmedverka till sin egen förläggnings skötsel ochverksamhet och dessutom ha tid att lära sig litetsvenska man väntar. I den mån detdärutöver finns utrymme -- och jag tror att detfinns -- för lämpliga arbetsuppgifter i samarbetemed kommunen tycker jag att det är bra.Anf. 133 ():Herr talman! Vi har haft samarbete lokalt, och detvar vad som föranledde mig att skriva till AMS. Detvar den lokala arbetsmarknaden som hadesamarbetat med oss och där var man var mycketpositiv. Man gjorde miljömässiga insatser, t.ex.röjde sly i strandängar. Jag har förstått avinvandrarministerns skrivelse till Borgholmskommun att sådant inte är förbjudet. Det germycket positiva effekter när det gäller inställningentill de asylsökande när man tillsammans gör engärning som betyder mycket för miljön. Om detändå föreligger missförstånd och vi kan fåanvisningar för att undanröja dessa, då gör vi deasylsökande väldigt stor tjänst. Jag tror också attallmänhetens inställning till dessa frågor dåkommer att bli mer positiv. Just nu hör jag väldigtmycket kritik över att asylsökande inte görnågonting, de tar emot bidrag -- sådant som vi oftahör när folk är kritiska till invandrarpolitiken. Såjag tackar för svaret och skall göravad jag kan för att sprida information.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1990/91:191 om användningav visumpolitiken för att minska den s.k. handelnmed utländska kvinnorAnf. 134 Statsrådet ():Herr talman! Margó har frågat migom regeringen kan använda visumpolitiken för attförhindra handeln med utländska kvinnor i Sverige.Den 9 oktober besvarade jag en fråga från om regeringen tänker ta initiativför att stävja viss typ av förmedling av utländskakvinnor till svenska män. Bakgrunden till fråganvar upprörande skildringar i massmedia om hurutländska kvinnor, som lockats hit, utnyttjas ochmisshandlas av sina svenska män.Jag förstår att Margó har ställt sinfråga mot samma bakgrund.