prot · GE0926 · 1990-11-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:26Fredagen den 16 novemberKl. 9.001 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenAndre vice talmannen meddelade att () denna dag återtagit sin plats i ,varigenom tjänstgöring som ersättareupphört.2 § Svar på interpellation 1990/91:18 omhögskoleutbildningenAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen delar uppfattningen att det krävs enbetydande ökning av antalet utbildningsplatser iden grundläggande högskoleutbildningen, vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för attsäkerställa de framtida behoven avhögskoleutbildad arbetskraft och om regeringenkommer att ompröva den löpande treårigaplaneringsperioden vad avser högskolansdimensionering. Han har vidare frågat vilkaåtgärder regeringen vidtagit för att ökarekryteringen till lärarutbildningarna och omregeringen kommer att föreslå ett utökat antalutbildningsplatser inom dessa utbildningar.Frågan om den samlade dimensioneringen avantalet utbildningsplatser på är -- som juLarz , som den kunnigautbildningspolitiker han är, väl vet -- av centralbetydelse för den fortsatta högskoleplaneringen. Iårets budgetproposition redovisade regeringen detutförliga underlag för bedömningen av denna frågasom universitets- och högskoleämbetet påregeringens särskilda uppdrag tagit fram.Regeringen angav att ställningstagandettill denna fråga fick anstå tills vidare, med hänsyntill behovet av återhållsamhet när det gäller beslutsom binder resurser för framtiden.Frågan -- som universitets- och högskoleämbetetåterkommit till i sin senaste anslagsframställning --är därmed fortfarande öppen. Vilka bedömningar idetta avseende som kan bli resultatet av detpågående budgetarbetet inom regeringskanslietkan jag naturligtvis -- som ocksåvet -- inte nu gå in på.Detta gäller även frågan om en eventuell ökning avantalet utbildningsplatser inom lärarutbildningen.Regeringen har vidtagit olika åtgärder för att ökarekryteringen till lärarutbildningarna, ochsammanlagt 36 milj.kr. har avsatts för sådanaåtgärder. Merparten av dessa medel har använts föratt finansiera en ökad antagning av studerande vidde högskolor som haft flera behöriga sökande änursprungligen tilldelade antagningsplatser.Regeringen har också anvisat särskilda medel förkompletteringskurser inom den kommunalavuxenutbildningen för sådana sökande som inteannars har behörighet att antas tilllärarutbildningen. Universitets- ochhögskoleämbetet har tilldelats särskilda medel förcentrala och lokala informationsinsatser. Inte minsthar olika högskolor arbetat aktivt på många skildasätt för att förbättra rekryteringen, bl.a. i olikaformer av decentraliserad utbildning i samarbetemed orter utan lärarutbildning och genomdistansutbildning.Jag är glad att kunna konstatera att det omfattandearbete som utförts på många håll inomhögskoleorganisationen inför antagningen till deutbildningar som startar också givitresultat. Antagningen till grundskollärarlinjen harsåledes ökat kraftigt.Anf. 2 ():Herr talman! Jag skall tacka för svaret på mininterpellation, även om jag måste säga att det varskäligen tunt och innehållslöst. Den första delensom läste upp innehöll praktiskttaget ingenting, förutom några vänliga ord om minkompetens. Det tackar jag för. Den andra deleninnehöll ett kort referat av UHÄs skrivelse tillregeringen om de åtgärder som man har föreslagiteller vidtagit. Dessa kände vi också till tidigare. Vihar läst den skrivelsen. För övrigt är förslagenpraktiskt taget identiska med de vad som centernföreslog i vår partimotion omlärarutbildningarna.Bengt undviker egentligen helt ochhållet min fråga om en utökad dimensionering avjust lärarutbildningen. Jag skall formulera om minfråga och säga så här: Är om de behov som finns framöver? ÄrBengt medveten om att vi kommer attfå en katastrofal lärarbrist i våra skolor om inteutbildningen dimensioneras upp kraftigt, och dettämligen omgående?Låt mig återgå till frågan om grundutbildningen isin helhet. Sedan en pågåren intensiv debatt ute i samhället omhögskoleutbildningen och om de behov som finnsdär, nämligen en kraftigt ökad dimensionering ävenpå detta område. Det behövs ett betydligt störreantal utbildningsplatser än vad som finns i dag.Samtidigt vet vi att det finns god tillgång påsökande till högskolan. Vi vet att fler ungdomar ännågonsin lämnar de 3-åriga studieförberedandeutbildningarna. De är alltså behöriga att söka tillhögskolan, men alltför många av dem avvisas pågrund av platsbristen. Vi vet att landetropar efter mer högskoleutbildad arbetskraft. Vikan se framför oss att behoven av människor medakademisk utbildning kommer att öka alltframgent. Vi kan se hur man satsar påhögskoleutbildning runt om oss i vår omvärld. Manär medveten om att framtiden kommer att innebäraatt fler människor behöver vara välutbildade.Forskarutbildningen behöver fördubblas. Det saderegeringen själv i sin forskningsproposition förraåret. Det behöver den göra av flera skäl, bl.a.därför att forskningen behöver flerforskarutbildade människor, men också därför atthögskolan behöver lärare. Men med den mycketknappa anslagstilldelning som finns är det intemöjligt att göra den fördubbling som skulle varaerforderlig. Högskolan behöver betydligt bättreresurser för att uppnå en högre kvalitet.Utbildningen på många av utbildningsvägarnainom högskolan har halkat efter på grund avresursbrist. I reala termer har anslagen, de pengarman har att röra sig med per utbildningsplats,minskat successivt under 80-talet.Återbetalningsvillkoren istudiefinansieringssystemet i kombination med enskattereform som är mycket ogynnsam förstudenterna leder till att allt fler studenter lämnarutbildningen innan de har avslutat den.Studieavbrotten beror också på andra saker.Det förhållandet att vi utbildar för få människor,med det tryck som finns frånarbetsmarknaden, leder till att ganska många av dehögskolestuderande sugs upp av arbetsmarknadeninnan de har hunnit avlägga sina examina. Detta ärockså ett uttryck för bristerna iutbildningsväsendet.Man kan på detta sätt räkna upp en lång, lång radmed skäl till att vi behöver göra kraftfullasatsningar just på högskoleområdet. Den härdebatten pågår, som jag sade, ute i samhället. Denpågår inom högskolevärlden, bland studenternaoch ute i näringslivet. Men landetsutbildningsminister deltar inte i den här debatten.Han säger att ställningstagandena får anstå tillsvidare och att frågan är öppen.Jag begär naturligtvis inte att stå här och avslöja innehållet i en kommandebudgetproposition. Det vore mig helt fjärran. Menjag tycker att det vore på sin plats att landetsutbildningsminister, när den här debatten nu pågår,åtminstone hade någon åsikt. kunna redovisa att han har några ambitioner.Att begära visioner är väl att begära för mycket.Det är rimligt att begära att landetsutbildningsminister, när en mycket intensivhögskoledebatt rasar i hela landet, åtminstonekunde stå upp här i talarstolen och säga att han harde och de ambitionerna. Att han skall försöka atti den kommande budgetpropositionen se till att viåtminstone tillgodoser några av de här önskemålen,men är helt svarslös.Anf. 3 ():Herr talman! delar oron för högskolansdimensionering med och ,vilket vi också uttryckte i en gemensamtrepartireservation till utskottets betänkande undervåren när vi debatterade högskolans resurser. Vibegärde att regeringen skulle kommatillbaka med förslag utifrån UHÄs rapport. I dettasammanhang betyder väl det i budgeten ,precis som sade. Vi har storaförväntningar på den budgeten. Detta utifrån detfaktum att är beroende av omvärlden påmånga sätt. Vi är beroende av att hänga med iforskning och utveckling för att hävda vår ställningsom industriland och kulturland. När andra länderökar sina insatser för högre utbildning kan vi ju intestå stilla och därmed komma efter.Jag vill också påpeka att det finns saker som kangöras och som kanske inte kostar pengar. Det är attvi är tydliga när vi av de alltmer självstyrandehögskolorna kräver:att de själva bevakar att de platser som finnsanvänds på ett rimligt sätt,att de studenter som kommer in också kommer utinom rimlig tid,att de förbättrar sin studiehandledning,att de ger lärare och professorer större och tydligarepersonligt ansvar för studenternas resultat,att de visar större engagemang igrundutbildningarna -- att det inte bara är forskningsom tar allt intresse,att de satsar på att utveckla sina pedagogiskametoder och, inte minst,att de får fram ett tydligt, informativt och snabbtantagningssystem så att ungdomar inte behöversöka på flera orter och till flera utbildningar, medeffekten att platser står tomma närstudierna börjar.Jag har en fråga till utbildningsministern. I denmissivskrivelse som UHÄ lämnade med anledningav anslagen hänvisas på s. 5 tillriksrevisionsverkets rapport som säger att det finns15 000 outnyttjade årsstudieplatser inomgrundutbildningarna. I skrivelsen avvisar UHÄ detmed att det aldrig varit meningen att alla skall gårakt igenom systemet. Tvärtom har det förutsattsatt utnyttjande och examination inte skall vara 100-procentiga. Min fråga till gälleralltså den punkten: Var finns detta beskrivet? Jagkan för litet och vill gärna ha en diskussion omUHÄs synsätt stämmer med den verklighet som viskall leva med.Jag tycker inte att detta bara skall vara endiskussion om dimensionering. Lika viktig ärkvaliteten på de studier som högskolan erbjuder.Vad är då kvalitet i grundutbildningen? Det finns juinga instrument att styra med som garanterarkvalitet, eller mått att mäta med som är generella.Kanske kan vi enas om att kvalitet uppstår när olikaämnen har förankring i vetenskap och praktiskerfarenhet och när detta via pedagogiska metoderlärs ut av skickliga engagerade lärare och lärs in avmotiverade studenter. Detta samspel fordrarutrustning och lokaler av god kvalitet. Jag menaratt det inte hjälper om vi så skullehögskoleutbilda varenda medborgare, om inteutbildningarnas kvalitet håller måttet vid eninternationell jämförelse. En diskussion omkvalitetsbegreppet, , i högskolans grundutbildningarskulle jag vara mycket intresserad av.När det gäller lärarutbildningen står detfortfarande platser tomma, även om en senasterapport visar att antalet studenter ökat. Det harklart visat sig att den dimensionering vi har interäcker för framtiden. fråga ärmycket befogad: Hur gör vi framöver för att fålärare till den nya skola med ett större eget ansvarsom vi nu håller på att skapa? Hur gör vi för att fåunga människor att bli lärare och verka i dennaskola under mycket större personligt ansvar än vadlärarna har ?Anf. 4 Utbildningsminister ():Herr talman! säger att mitt svar vartunt och substanslös. Det innehöll dock centernsförslag. Jag vet inte om det var sammanfallandeuppgifter. Han klagar över att han inte fått svar påsina frågor. Han har faktiskt fått de svar han kan fåi dag, nämligen att budgetpropositionenpresenteras , och där lämnar regeringenbesked om de bedömningar som görs. Det gällernaturligtvis bedömningar av behov. De redovisasalltid i de texter som finns i budgetpropositionen.Vår regering brukar redovisa de bedömningarnamycket uppriktigt och ha modet att sägaatt vi inte under dessa omständigheter kan klara alltdet vi bedömer att vi skulle vilja göra.Budgetpropositionen är en beskrivning av denalltid existerande konflikten mellan det önskvärdaoch det möjliga. Vi lägger sedan de förslag som vibedömer som möjliga. Därefter sker enriksdagsbehandling som ibland innebärförändringar -- ibland uppåt, ibland nedåt iresurser, det varierar. ledamöter harrätt och möjlighet att göra andra bedömningar ändem regeringen har gjort. Det är ju den processsom vi arbetar i.Jag har alltså redovisat bakgrunder ochförutsättningar i mitt svar. Jag hänvisar till attregeringen gör en samlad bedömning av bådebehoven, det önskvärda och det möjliga, och läggersina förslag i budgetpropositionen. Det är mycketkonkreta besked som fått.Att jag däremot och därutöver självfallet med stortintresse tar del av de uppfattningar och desynpunkter som framför äruppenbart. Jag tar med mig det. Det ingår i detbudgetarbete som pågår.När det gäller grundskollärareutbildningen -- ochdär vill jag anknyta till det som -- vill jag naturligtvis mycket bestämt påminnaom att regeringen genom sättet att hanteragrundskollärarutbildningen har visat vilken viktman tillmäter den.Vi hade svårt att rekrytera fullt ut första och andraåret. Det var då många som kom skubbande ochsade att se nu för allt i världen till att ni tar in alla,så att ni får in så många som möjligt. I detögonblicket, , höll jag mycketstarkt på kvalitetskravet och sade: Vi kan inte ta indem som saknar förutsättningar, dem som saknargrundkunskaper för att fullfölja denna utbildning.Det vore meningslöst. Det politiska problemet ärför mig inte de tomma platserna. Det politiskaproblemet är att se till att våra barn får lärare somhar kompetens och möjlighet att utföra sin uppgift.Det är där man bedömer kvaliteten och inte vidintagningsögonblicket. Men man måste ta in demsom har möjlighet att fullfölja sina studier.Jag vill gärna knyta an till och svara påresonemanget om bedömningatt 15 000 årsplatser inte utnyttjas på högskolorna.Det är riktigt. Man kan naturligtvis redovisa det så.Då säger ämbetet att det inte är meningen att allaplatser skall utnyttjas. I debatten möter jag sedandem som säger: Skall vi inte utnyttja våra platser?Vi skulle kunna klara det mycket enkelt. Påläkarutbildningen skulle vi kunna sänkautbildningstiden till att omfatta , och tain vem som helst; skulle vi släppaut studenterna. Då skulle vi kunna garantera att vihade hundraprocentig genomströmning. Varendaen skulle komma ut. Men vi skulle få vansinnigtdåliga läkare.Så snart man ställer krav på dem som kommer in påen utbildning -- att de i och med att de har kommitin inte skall vara garanterade att också få enexamen -- och så snart man har någon form avkvalitetskontroll där man vägrar att släppa igenomdem som inte klarar utbildningen kommer man attfå ett antal s.k. outnyttjade platser. Jag tror alltsåatt det mekaniska räknesättet, att tro att utnyttjadeplatser i sig är ett tecken på effektivitet, inte ärnågon rimlig metod. Därför tycker jag att manmåste göra en analys. Om man har alltför stortbortfall kan man ändå konstatera att det kan finnasfel i systemet. Man måste alltså ta ävenriksrevisionsverkets anmärkning på allvar. Menman kan inte förutsätta att en högre procentsiffraför utnyttjande automatiskt innebär en högkvalitet. Så enkel är inte kvalitetsgranskningen.Vi håller nu på med arbeta med detta. I denskrivelse som regeringen lämnade tillriksdagen om ekonomiska åtgärder m.m. har vi i ettavsnitt också tagit upp högskolans långsiktigaverksamhet och just pekat på behovet av enförstärkning av kvalitetsprövningen ihögskoleundervisningen. Där förutskickas atthögskolorna skall få större möjlighet att hantera sinegen verksamhet, inte minst sina egna lokalfrågor,vilket de har begränsade möjligheter till. Detråder en viss byråkratisk ordning när det gällerhögskolornas lokalfrågor. Det är alltså förutskickatatt högskolorna skall få större frihet inom sinaramar men ha mycket höga kvalitetskrav påundervisningen.Så till resonemangen om tillträde och utnyttjandeav platser. Jag höll på att säga: Om jag minns rätt,men jag minns ju inte det. Jag har med detprivilegium jag har som statsråd, en medarbetaresom tipsar mig. Vi har rekonstruerat förloppet ochtror att det var med propositionen som detfria tillträdet avskaffades.Anf. 5 ():Herr talman! Visserligen är detta en debatt somhandlar om högskolan, men jag trodde inte attBengt för den skull skulle hemfalla retorik som ligger ungefär på studentnivå. Jagsade att svar var tomt och ochinnehållslöst i sin första del. I sin andra delinnehåller det ett kort referat av UHÄs skrivelse.Det är ju i och för sig inte innehållslöst, men vikände till den skrivelsen tidigare.Innehållet i den skrivelsen och vad som härredovisas sammanfaller med förslag. Dettycker jag är bra. Det innebär att i varje fall UHÄuppenbarligen lyssnar på vad vi säger. Jag kanpåminna om att majoriteten iriksdagen, inkl. socialdemokraterna, så sent som ijanuari avvisade alla dessa våra förslag som nuåterkommer i UHÄs skrivelse.Jag återkomer till lärarutbildningen. säger fortfarande ingenting omhuruvida han är medveten om de faktiska behoven.Han talar om kvaliteten -- och det håller vi i centernhelt och hållet med om -- och behovet av att fyllade utbildningsplatser som finns. Men den fråga somrests här, och som gäller åren framöver, är vilkaåtgärder tänker vidta. Vilkaförslag är beredd att komma medför att öka dimensioneringen i förhållande till defaktiska behoven? Min fråga kvarstår. Är BengtGöransson och tjänstemännen påutbildningsdepartementet medvetna om hur storadessa behov är? Det tycker jag att skulle kunna svara på.Sedan till frågan om högskolans totaladimensionering. Där säger som så, att han lyssnar på debatten, han tarmed sig detta, och han skall liksom lägga detta påminnet och ta med de kommande bedömningarna.Men vi känner oss fortfarande litet oroliga,eftersom dessa signaler fanns också . Dåvar och regeringens svar attfrågan får anstå. Det var allt ni tog till er av designalerna.Nu har det nästan gått , och dåsäger : Frågan är fortfarandeöppen. Jag fortsätter att hävda att jag anser detrimligt att i den situation vi nu befinner oss i, ochmed den debatt som förs om högskolan, landetsutbildningsminister ger uttryck för några som helstambitioner. Även om han inte skall avslöjasiffrorna och antalet utbildningsplatser i denkommande budgetpropositionen, måste väl i all sindar ha någon som helstviljeinriktning i arbetet. Det är väl inte för mycketbegärt att han redovisar den inför riksdag.Anf. 6 ():Herr talman! talade om för oss,vilket jag också visste, att det var hållit på kvalitet i lärarutbildningen, och det ärjag mycket glad för. Jag tror att det just behövsnågon som håller emot. Men sedan delar jag inteBengt optimism när det gäller framtidarekrytering av lärare. Om vi ökardimensioneringen tror jag att det finns risk för attvi kommer att få ännu fler tomma platser.En bidragande orsak till att det kommer att varasvårt att få sökande är att vi nu skördar resultatet avregeringens inblandning i förra årets avtalsrörelse.Lärarna känner sig trots det goda löneutfallet bådeöverkörda och illa behandlade. Detta sprider sig tillde ungdomar som kanske haft funderingar på attsöka sig till lärarutbildningen. Skall vi förvänta ossen större rekrytering och en större vilja att bli läraremåste vi redan nu prioritera åtgärder som ökarlärarnas arbetsglädje och ökar deras motivation. Påså vis kommer vi in i en god cirkel och kan också fånya studenter till lärarutbildningen.När det sedan gäller frågan om de 15 000outnyttjade årsplatserna, tar som exempel. Den utbildningenär den som enligt RRVs rapport tillsammans medutbildningar inom hela vårdsektorn har det nästanallra högsta kapacitetsutnyttjandet. Men det finnsandra utbildningar där kapacitetsutnyttjandet ärkatastrofalt lågt enligt RRVs rapport.Om nu systemet i sig är utformat så, att det skallfinnas tomma årsstudieplatser, vill jag veta avBengt : Hur många av dessa platser skallvara tomma för att det ingår i systemets natur? Vihar anledning att seriöst diskutera RRVs rapportoch inte, som jag uppfattar att UHÄ gör, slå denindignerat ifrån oss. Det kanske finns något somtyder på att någonting i systemet kan och måsteändras.Anf. 7 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag delar att vi måste ta varje rapport på allvarsom pekar på att det kan finnas brister i de systemvi har. Det gäller också rapportom outnyttjade studieplatser. Det som jagemellertid har förhållit mig skeptisk till är denuppfattning som man kan tro attriksrevisionsverket i sin relativt tunna rapport geruttryck för, nämligen att ett högt utnyttjande i sigskulle vara ett tecken på en hög effektivitet iutbildningsväsendet. Det var därför jag valdeexemplet med läkarutbildningen, och jag medgeratt det var ett tillspetsat exempel. Men det är intealldeles givet att effektiviteten kan mätas på detsättet.Det man skall göra när man får ett sådantpåpekande är att på de enskilda högskolornafaktiskt studera vilka det är som inte fullföljerutbildningen, varför de inte gör det och varför detfinns outnyttjade platser. Man måste vara på detklara med att ju friare tillträde det är och juallmännare studier det bedrivs på en utbildning,desto större blir sannolikt bortfallet. Omutbildningen är strikt skräddarsydd får manantagligen ett högre utnyttjande.Jag missade i mitt första inlägg att besvara den frågaMargitta ställde om att ungdomar inte skallbehöva söka till en utbildning på flera ställen. Jagvill i det stycket påpeka att det finns en oerhörtstark antibyråkratikampanj som ser den centralaantagningen som ett av de stora hindren för att fåen effektiv och fungerande högskola. När jag harmött den alltför kategoriska uppfattningen idebatten har jag sagt att det kanske finns en ochannan ung människa i detta land som tycker det ärbra med en central antagning, eftersom man då intebehöver anmäla sig på alla skolor som finns i helalandet. Men jag tror ändå vi kan säga att enhuvudinriktning bör vara att vi inte skall ha en fulltså centraliserad antagning som vi har . Då fårunga människor möjligen chansen att kommaunderfund med vart de kan söka sig.Jag hyser ingen aningslös optimism om denframtida rekryteringen, men jag ser mycket godamöjligheter, bl.a. med hänsyn till att viupprätthållit krav på god kvalitet.Larz beklagade i sitt andra inlägg att jaginte svarade på sådana frågor som regeringensvarar på i budgetpropositionerna. Jag kan barahänvisa till dessa. Jag är medveten om att LarzJohansson känner sig orolig, och jag har efter åttaårs erfarenhet i denna riksdag insett att LarzJohansson alltid kommer att känna sig orolig.Därför har jag inte förhoppningen att kunnalugna honom.Sedan beklagar att jag hemfaller åten retorik som ligger på studentens nivå. Då vill jagbara säga att med min kännedom om och med deerfarenheter jag har av studenter ber jag att fåtacka för det betyget.Anf. 8 ():Herr talman! Jag noterar att att välja att inte föra den här debattenseriöst.Jag ställde frågan, om ärmedveten om de framtidalärarutbildningsbehoven. Inte ens denna frågasvarade på. Då drar jag denslutsatsen att han inte är medveten om vad somkommer att inträffa , omlärarutbildningarna inte ökar. Han kan inte enssäga att regeringen har behoven klara för sig. Hademan haft det hade man kunnat diskutera hur storautbildningsbehoven är. Här kan vi säkert ha olikauppfattningar. Men jag trodde att kunde erkänna att det finns ett mycketstort behov som måste tillgodoses, om vi skall halärare i skolan. Självfallet skall vi dessutom se tillatt vi har lärare av god kvalitet.Av regeringens skrivelse, som har fått tadel av, framgår att man planerar att se till attutbildningsdepartementets huvudtitel? Därför vill jag frågaBengt om det ändå inte måste ligganågonting bakom. Ni måste väl ha funderat överhur ni skall göra besparingen. Skallhögskoleväsendet drabbas av ytterligarenedskärningar i när alla egentligen ärmedvetna om behoven av förstärkningar både föratt förbättra kvaliteten och genomströmningen ochför att kunna öka dimensioneringen? Det finns,, anledning att vara orolig närman får läsa sådana propåer i skrivelsen. Anslageti regeringens skrivelse är ju annars att de åtgärdersom nu skall vidtas skall syfta till att stärka landetskonkurrenskraft gentemot omvärlden. Det äralldeles riktigt och nödvändigt att detta sker. Mendå är det, , sannerligen inteutbildning som man skall spara på. Då är dettvärtom utbildning som man skall satsa på. Den härtypen av närmast kamrerarfilosofi som förnärvarande drivs in absurdum i regeringskanslietger faktiskt anledning till oro.Bengt sade att vi skall försöka ta reda påvarför studenterna inte fullföljer sina studier. Jagkan ge några upplysningar. Vidutbildningar som har ungefär 70-procentiggenomströmning -- dvs.