prot · GE0934 · 1990-11-28 00:00:00 — Det ligger i eget intresseatt ta ställning till på vilket sätt och i vilkentakt som kyrkan skall ta eget ansvar för sinekonomiska situation. Ett första steg togs medtillsättandet av den utredning som för. Det sägs i direktiven att arbetet skall varaslutfört före utgången av 1991. Det är oerhörtangeläget att så blir fallet, eftersom en förändringav relationerna ändå innebär att går åt --det handlar ju om en grundlagsändring.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1 somtar upp denna fråga om ett uttalande om deframtida relationerna.Folkpartiet har också väckt en motion som handlarom medlemskapsreglerna. Vi anser att det bordevara självklart i en demokrati att det krävs enviljeyttring för att bli medlem i ett trossamfund. Såär det faktiskt inte . Justitieombudsmannenhar påtalat att utländska medlemmar som tillhör ettevangeliskt-lutherskt samfund automatiskt blirmedlemmar i när de blir svenskamedborgare. JO hänvisar till de propåer som harkommit till invandrarverkets medlemskapsbyrå omsynpunkter på detta.Den övergångsbestämmelse som riksdagentvingades införa håller på attpermanentas. Det strider mot naturen hos enövergångsbestämmelse. Vi anser inte att man i dethär fallet kan avvakta utredning ifrågan. har arbetat med det detta , och det är orimligt. Det är också orimligt attreligionsfriheten inte fungerar i vårt land. Därförbör regeringen lägga fram ett förslag förriksdagen som korrigerar dessa förhållanden,alldeles speciellt som justitieombudsmannen hargjort klara påpekanden.Herr talman! Jag står självfallet bakom reservation5, men jag avstår i det här läget från att yrka bifall.Anf. 23 ():Herr talman! Den öppna folkkyrkan är starktförankrad i vårt land, och vi i anser attriksdagen borde kunna bekräfta detta med ettuttalande av det slag som vi föreslår.Den kraft och säkerhet som ligger i sambandetkyrka--samhälle gör unik. I alladelar av landet kan den samla människoroberoende av ekonomiska, sociala eller andraförutsättningar till andakt och gudstjänst, till barn-och ungdomsverksamhet, till social verksamhetgenom diakonalt arbete, och kyrkan kan ta sig anpersoner i kris och i samband med katastrofer. Detär detta vi slår vakt om från sida, ochvi menar att bör uttala att sambandetkyrka--stat bör bestå.Herr talman! Därmed yrkar jag bifall tillreservation 2 i betänkandenr 9.Med hänsyn till att en rad förslag inom dennärmaste tiden kommer att föreläggas riksdagenoch kyrkomötet kommer jag inte i detta anförandeatt göra någon längre genomgång av de olikakyrkliga frågorna. Jag konstaterar bara att en nyvåg av utredningar sköljer över kyrkan, i stället föratt den skall kunna få arbeta enligt deförutsättningar som gavs i och med att den nyaförsamlingslagen och den nya regionalaorganisationen trädde den i kraft.Det arbete som har bedrivits i regeringskanslietmed förslag till en ny kyrkolag som skall ersätta1686 års kyrkolag kommer snart att redovisas.Kyrkomötet kommer att behandla ärendet tillhösten och kommer det tillriksdagens bord. Det kommer också förslag ombekräftelse av detta i grundlagen. Här kommerfrågor om den kyrkliga egendomen, ekonomin ochorganisationen i övrigt, medlemskapsregler samt,lagen om som trossamfund att tasupp. Vi får återkomma till detta. Jag noterar attden frihet som talade omomgärdades av ett omfattande regelkomplex, somkanske radar upp fler inskränkningar, restriktioneroch detaljstyrningar av än vi har idag.Jag skall inte heller orda närmare ommedlemskapsreglerna. Dessa återkommer senare.Vi har avfärdat motionerna om att de icke står iöverensstämmelse med grundlagen. Vi har regler igrundlagen om medlemskap och vi har regler ireligionsfrihetslagstiftningen.I fråga om den kyrkliga egendomen och reservation6 om kyrkofondens styrelse vill jag, i motsats tillGöran , säga att det är fråga omkyrkokommunernas pengar. Kyrkans medel är mermångfasetterade än de som hanteras avkyrkofonden. De motiv som anfördes närkyrkomötet gavs möjligheter att välja ledamöter ikyrkofondens styrelse tycker jag fortfarande ärbärande. Det var då fråga om att staten genomstatsbidrag bidrog till kyrkofonden. Efteröverläggningar som skall förevara denna veckariskerar väl alla statsbidrag att ryka för kyrkansvidkommande. Däremot finns det andra motivetkvar. Som jag hänvisade till finns bestämmelser omde kyrkokommunala pengarna i församlingslagen,lagen om den kyrkliga egendomen och reglerna omden kyrkokommunala skatteutjämningen. För vårdel motiverar detta att vi behåller denna ordning.Till yttermera visso har en utredning inomkyrkofonden lagt fram vissa förslag beträffande denkyrkliga egendomen. Det har jag tagit upp i denmotion som jag tillsammans med andra har skrivit.Den utredningen går på remiss. Med detförslaget kommer förändringar att vidtas. Om detkan leda till en ändrad syn på kyrkofondensstyrelses sammansättning återkommer vi till dettavid det tillfället.Jag ber, herr talman, att i övrigt få yrka bifall tillutskottets hemställan.Anf. 24 () replik:Herr talman! Jag har svårt att förstå vad det varför extra regler som ville tillskrivamig. Det jag sade var att vi i liberalernaanser att själv bör bestämma översin organisation, att somtrossamfund själv bör få tillsätta biskopar,domproster och andra prästtjänster. Dessutomuttalar vi att den kyrkliga egendomen bör förblisvenska kyrkans egendom. Jag tycker faktiskt inteatt det är några regler som man kan ha någontingemot. Det är vårt uttalande om de fortsattarelationerna, som vi anser bör omfatta de härsakerna. Att jag sedan hävdar attreligionsfrihetsparagrafen i grundlagen bör gälla,tycker jag är ett självklart liberalt krav som fleraborde kunna ställa upp på.Anf. 25 () replik:Herr talman! Jag noterar att nutog med delar av det hon räknade upp iåtgärdskatalogen. Där var frågor om den kyrkligaegendomen i övrigt, kyrkobyggnader,kulturhistoria samt möjligheterna att drivaverksamhet över hela landet, vilket det kommer attsaknas garantier för om det inte sker någonreglering av dessa frågor. Det var detta jagbetraktade som en rad detaljregler som vi intehar i , men som jag förmodarkommer till i stället.Anf. 26 ():Herr talman! Till dagens debatt, angående vissakyrkliga frågor, vill jag gärna komma med någrapersonliga reflektioner.Min far, , var riksdagsledamot frånStockholm för socialdemokraterna under många år.Han var ordförande i och hanhade den ovanliga kombinationen att samtidigtvara präst, pastor primarius, och självklart mycketengagerad i frågan om kyrka--stat. Han deltogunder i utredningen om kyrka--stat, somarbetade med direktiv från . Jag harpåtagliga minnen från min barndom om ständigadiskussioner på hemmaplan om denna utredningsidoga arbete. Han föreföll övertygad om attutredningen skulle resultera i beslut efter rimlig tid.Jag har roat mig med att läsa några gamlaprotokoll där min far beskriver arbetet med dennautredning. Han betonar i en riksdagsdebatt 1962hur mycket tid som utredningen redan har avsatt.Jag citerar direkt ur protokollet:''Utredningen har ingalunda på något lamt ellerföga intresserat sätt tagit itu med sina uppgifter föratt kunna dra ut arbetet långt , utan detarbetsprogram som uppgjorts för utredningen börkunna bidra till att konkreta förslag framläggesrelativt snart. Det finns ett avskräckande exempel iden utredning som för sedanföretogs i . Man förbrukade då femton årpå ett utredningsarbete som slutade i ettbetänkande, vilket tillhör det mest svårpenetreradesom kan tänkas, med reservationer och ytterligarereservationer inne i reservationerna. Betänkandetföranledde inte heller några som helst praktiskaåtgärder. När det gäller utredningen kyrka--stat harman vänt på steken och börjat med att utreda ettantal alternativ, vilka sedan vederbörande fåröverväga när utredningens resultat föreligger. ''Herr talman! När jag läser utskottets svar på deolika motioner som föreslår att kyrkan skiljs frånstaten, och där ingen förändring föreslås frånutskottets sida, utan man hänvisar till nyautredningar, kan jag inte låta bli att fundera övervad min far skulle ha sagt . Kunde hanverkligen drömma om frågan om att att skiljakyrkan från staten inte skulle vara färdigutredd , 1990? Skulle han ha trott att med bredmarginal skulle ha slagit 15 årsutredande om frågan? Knappast.Utredningsförfarandet om kyrka--stat måstetillhöra rekorden för långbänk i . Det ärfaktiskt förvånande med tanke på med vilkensnabbhet man vill behandla andra utredningarsom t.ex. gäller författningsförändringar. Jag ärövertygad om att det går att utreda och snabbtkomma till beslut i de här frågorna, med full hänsynoch respekt tagen till medlemmaroch med hänsyn tagen till det kulturarv somsvenska kyrkan utgör för alla medborgare ,även för de icke troende.Herr talman! Jag undrar om mina barn skall behövadiskutera och eventuellt stå i eller påannat håll och debattera frågan om att skilja kyrkanfrån staten. Jag tycker att det är dags att fatta besluti dag.Jag hänvisar här till reservationer.Vad gäller medlemskapsregler tycker jag att YlvaAnnerstedt argumenterade på ett sätt som jag kandela, nämligen att det gäller en klar religionsfrihet.I övrigt vill jag yrka bifall till reservation 3 frånvänsterpartiet.Anf. 27 HANS LEGHAMMAR (mp):Herr talman! Detta är verkligen enlångbänksfråga. Jag tycker själv att det är litettråkigt och litet slöseri med tid att under min kortatid i gå upp en tredje gång för attdebattera kyrka--stat-frågan. Men det är ingentingmot den situation som så vältaligttog upp alldeles . Detta är en följetong somsnart måste få ett slut.Våra åsikter i kyrka--stat-frågan är välformuleradei reservationerna, och jag tänker inte gå djupare inpå dem. Den här frågan måste komma vidare. Detgår inte att utreda någonting som redan är utretthundratals gånger.Samma sak gäller medlemskapsreglerna ireligionsfrihetslagen. tog uppdetta i ett anförande som jag kan ställa upp bakom.Det är också en fråga som har debatterats åtskilligagånger i riksdagen.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 3 ochreservation 5 och hoppas att snart kankomma fram till beslut i dessa utredningsfrågor.Anf. 28 ():Herr talman! Jag skall bara beröra de reservationersom gäller stat--kyrka-frågan. Det finns olikainställningar i de reservationerna. Centernreserverar sig direkt för en bevarad samverkanmellan stat och kyrka. I har man en klarviljeinriktning. Man önskar en skilsmässa men villändå avvakta utredningar och ser detta som ensuccessiv process. och vänsterpartietvill däremot mycket mer klart och omedelbarttillkännage för regeringen att man vill ha ett förslagom en skilsmässa.Jag vill gärna säga att jag med stort intresselyssnade till anförande, i allsynnerhet som jag också var god vän med hennesfar och hade möjlighet att diskutera mångapolitiska frågor med honom, bl.a. denna.Vi var från socialdemokratisk sida för denutredning som leddes av . Men det vihela tiden betonade i den diskussionen var, att omman på det här området skall åstadkomma enreform, bör man inte göra det i strid mot en bredfolkopinion, utan man måste ha en bred folkopinonmed sig. Utifrån dessa utgångspunkter är dettragiska att har alldeles rätt.Opinionen har varit mycketsplittrad.Nu hoppas jag att man, efter de pågåendeutredningar som bl.a. nämnde, pånytt skall kunna diskutera de här frågorna och intebara diskutera, utan kunna komma fram till ettställningstagande. Det bör enligt min mening gå iriktning mot en relationsförändring, vilken oftabrukar beskrivas som en skilsmässa mellan stat ochkyrka. Det är min bestämda uppfattning. Jagkänner också en viss otålighet inför detta långautredande kring dessa frågor.Jag tycker ändå att det är riktigt, om man har dennauppfattning, att man vill samla en bred opinionbakom ett sådant här förslag. I sådant fall bör maninte gå fram med ett ställningstagande, utanman bör avvakta de utredningar som finns ochsedan försöka skapa största möjliga enighet. Jag villinte ge upp hoppet om att man skall kunna vinnadenna enighet.Med detta vill jag yrka bifall till utskottetshemställan i samtliga delar.Anf. 29 ():Herr talman! Jag är helt på det klara med att detkrävs en opinion ute bland människorna för attgenomföra viktiga förändringar. Den skall vi varamycket aktsamma om i alla sammanhang, inte barai detta avseende. Men om vi skall kunna få enförankring för ett beslut om att skilja kyrkan frånstaten, åligger det de partier som faktiskt driver denfrågan, som är ense med oss om att det vore viktigtatt göra den förändringen, att på allvar föra ut denuppfattningen bland sina partiorganisationer, föraut den bland människor. Jag vet att opinionen ävenbland dem som tillhör är delad,men många hävdar också att det vore en vinst försjälva kyrkan och för den kristna tron att få dettaskiljande till stånd och få bort prägeln av som en bland alla andra myndigheter i vårtland.Jag tror alltså inte att vi gör kyrkan en otjänstgenom att skilja den från staten. Jag tror tvärtomatt det skulle befrämja kyrkans eget arbete. Jaghävdar bestämt att det är partiernas uppgift att föraut frågan och se till att man hittar så smidiga ochenkla lösningar som möjligt. Det finns skisseratsedan många år tillbaka.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tycker nog att det är rimligt att departier som anser att ett skiljande bör komma tillstånd också uttalar sin avsikt och sin mening. Detär ju så i all utredningsverksamhet att man har ettmål med sitt utredande. När man har enförutsättningslös utredning talar man om det frånbörjan. Men här har man ju faktiskt inte enförutsättningslös utredning. Här finns en majoritetför att inte skall fortsätta att varaen offentlig myndighet. Det är då rimligt att manuttalar det.I utskottsbetänkandet ges inga som helst argumentför att man nu inte gör någon meningsyttring. Iförra årets debatt beklagade attutskottet hade avfärdat den här frågan med fyrarader; i årets betänkande räcker det med två och enhalv. Jag beklagar det också.Anf. 31 ():Herr talman! Det är ju inte så att det inte har häntnågonting under de som den här frågan harutretts. Förslag har lagts fram. En del har avvisats.Det har skett en utveckling mot en friare ställningför kyrkan och finns det ytterligare utredningarsom arbetar.Jag vill gärna säga att det i det läget är riktigt attinta en avvaktande hållning. Men låt mig ävenanmäla en viss otålighet. är det verkligennödvändigt att övergå från ord till handling.Anf. 32 ():Herr talman! Jag noterar att inte allsberör medlemskapsfrågorna. Vår reservation somgäller medlemskapet i tar upp enmycket viktig principiell medborgerlig frihet,nämligen religionsfriheten. råder inte fullreligionsfrihet. När utländska medborgare fårsvenskt medborgarskap införs de automatiskt sommedlemmar i om de tillhör denevangelisk-lutherska tron. Tycker verkligen OlleSvensson att det är rimligt att vi skall ha denordningen i fortsättningen också?Anf. 33 ():Herr talman! Som framgår av utskottetsbetänkande har den frågan uppmärksammats ochär föremål för utredning. Jag anser självklart inteatt man skall påtvinga någon medlemskap i kyrkan.Jag tror att man kommer att kunna lösa detta. Iövrigt har ju medlemskapsfrågan samband med denstora fråga som vi här har talat om, nämligenrelationen mellan stat och kyrka. Den kommeralltså upp i ett naturligt sammanhang. I avvaktan pådetta finns det speciella regler i grundlagen. Jag harsjälv varit med och diskuterat dem i fri- ochrättighetsutredningen.Anf. 34 ():Herr talman! Jag anser faktiskt inte attmedlemskap i för andratrosbekännare hör samman med den storautredningen. Det handlar om helt andra saker. Dethandlar om rätten för andra trosbekännare att intebehöva bli medlemmar i svenska kyrkanautomatiskt. Detta har utretts . Jag tyckerinte att vi skall behöva vänta . Det här är engrundlagsfäst frihetsfråga som riksdagenskonstitutionsutskott borde beakta. Dessutom harJO uttalat kritik i den här frågan.Justitieombudsmannen är ju allmänhetensförespråkare i det här fallet. Är det då intemeningen att vi skall fästa något som helst avseendevid vad JO säger? Vi kan inte vänta till påatt det skall komma ett förslag. Det är riksdagensskyldighet att bevaka svenska medborgaresgrundlagsfästa friheter.Anf. 35 ():Herr talman! Jag vill hänvisa till utskottetsbetänkande s. 7, där vi just berör den här frågan. Viunderstryker att ett initiativ bör kunna komma frånkyrkan och vidare att man överväger detta inomsvenska kyrkans centralstyrelse. Detta kan alltsåprövas vid sidan om de stora utredningarna. Jagmenar alltså att det som här förts fram från JOs sidabör vi kunna överväga i ett särskilt sammanhang.Anf. 36 ():Herr talman! är det ju faktiskt så att vi harväntat på ett initiativ från svenska kyrkani den här frågan. När nu inget sådant initiativ harkommit , är det ochkonstitutionsutskottets skyldighet att bevakasvenska medborgares fri- och rättigheter enligtgrundlagen.Anf. 37 ():Herr talman! Jag kan inte låta det som YlvaAnnerstedt säger stå opåtalat, nämligen att det inteskulle ha tagits några initiativ från svenska kyrkanpå . Man har ju genomfört ettutredningsarbete efter beslut av kyrkomötet. Dethar varit på remiss till samtliga2 500 församlingar och en rad organisationer iövrigt. Det finns ingen opinion för att vidta denförändring som efterlyser.Beträffande frågan om invånare i som inteär svenska medborgare vill jag peka på att det inteär så ensidigt som säger. Det finnsett par hundra tusen finska medborgare som bor iSverige och som anser det som fullkomligtsjälvklart att de tillhör den svenska evangelisk-lutherska kyrkan i och med att de har varitmedlemmar i den finska evangelisk-lutherskakyrkan. Men så är det inte. Det finns alltså två sidorav den här saken.Anf. 38 ():Herr talman! Vi skall inte vänta på en opinion inomsvenska kyrkan för att tillförsäkra svenskamedborgare deras grundlagsfästa fri- ochrättigheter. Det faktum att det finns en stor gruppsom tycker att det är självklart att man automatisktskall bli ansluten till hindrar inte attdet är vår skyldighet att bevaka deras rättighetersom inte vill bli automatiskt anslutna till svenskakyrkan.Anf. 39 ():Herr talman! Det finns möjlighet för var och en attfå frågan om medlemskap i prövad.Det är alltså inget tvång.Anf. 40 ():Herr talman! Det är ett tvång i så måtto att manautomatiskt blir ansluten och att det krävs enviljeyttring. Man måste tala med pastorn iförsamlingen för att inte bli automatiskt ansluten. Ialla andra sammanhang är vi kritiska mot en sådanordning. Inom liberalerna tycker vi attdet är självklart att man även när det gällerreligionsfrihet skall befästa sitt medlemskap meden aktiv handling.Överläggningen var härmed avslutad.p (Beslut fattades efter 16 §. )8 § betänkande1990/91:KU14 Begravningslag (prop. 1990/91:10).Anf. 41 ():Herr talman! Jag satt kvar i min bänk under detlånga replikskiftet, och jag skall inte ta upp endebatt som just är avslutad, utan jag vill ta upp tvåandra principiellt viktiga frågor som berör sammaintressefält, men med några nya dimensioner.Hur skall vi huvudmannaskapsmässigt hanterafrågan om icke kristnas begravningar? Detta är ensvår fråga. När vi i utskottet behandlade det härärendet, berättade jag att jag var med i denutredning som har gjort underlaget, nämligen 1982års kyrkokommitté. Vi arbetade i meden hel rad frågor som gällde strukturen i samhälletoch i kyrkan, och främst hur vi skulle ha det medden organisatoriska strukturen.När det gäller svenskar, som är medlemmar i vårkyrka, är det självklart att skallvara ansvarig. Vi valde i kommittén -- och det harsedermera kyrkomöte och riksdag bekräftat -- attflytta ansvaret från församlingar till pastorat för attmöjliggöra att kyrkogårdsväsendet organiseradespå ett rimligt sätt. Men det går inte, sade vi iutredningen, att lägga ansvaret på pastorat när detgäller begravningsplatser för icke kristna; vi måstefinna en annan huvudman. Då diskuterades tvåhuvudmän. Den ena var stiftssamfälligheten, alltsåden nya organisation vi har på stiftsplanet, och denandra var den borgerliga kommunen. Det varmycket delade meningar i utredningsarbetet, menvi bestämde oss slutligen för att föreslå att det skallvara stiftssamfälligheten som har ansvaret.När detta material remissbehandlades framkom tvåopinioner, som var i stort sett lika stora. Denopinion som var emot förslaget sade att det finns enrad principiella invändningar mot att den kristnakyrkan skall ha ett organ som ansvarar förbegravning av icke kristna. Det är denuppfattningen som fyra partier nu har följt upp ireservation 1 till det här betänkandet. Vi har menatatt man bör utreda om ändå inte någon annan änsvenska kyrkan skall vara ansvarig för dessabegravningsplatser.Reservation 1 är principiellt viktig och intressant.Det här är en svår fråga. Det handlar i första om attfå en huvudman som kan ta ansvar för dennaverksamhet på ett tillräckligt stort område, så attunderlaget för åtgärderna är tillräckligt stort. Manbör också lösa den principiella frågan.Även om jag, som alla vet, är starkt engagerad isvenska kyrkan, hör jag till dem som menar att manhär bör finna en lösning där kyrkan icke ärhuvudman. Det kan också bero på att jag somgammal kommunalman i är van vid attvi i -- -- har en ordning sominnebär att den borgerliga kommunen är ansvarigför kyrkogårdsförvaltningen. Jag har alltsåpersonliga erfarenheter av att den borgerligakommunen kan hantera den här typen av frågor.Herr talman! Den andra frågan handlar omgravrätt, och den är också principiellt mycketviktig. Som företrädare för mitt parti skall jag härställa mig på gravrättsinnehavarens sida gentemotkyrkan, och i första hand gentemotkyrkogårdsförvaltningarna.Om ni har läst betänkandet, så vet ni att detegentligen handlar om huruvida man har möjlighetatt bryta -- och inte fullfölja -- det avtal som frånbörjan rimligen har som utgångspunkt den dödesönskemål, och sedan gravrättsinnehavarens. Mankan svara ja eller nej, och vi som står förreservation 2 i det här betänkandet svarar nej. Vimenar att man inte får bryta det avtalet. Det finnsrättssäkerhetsaspekter, men det finns också, menarvi, alldeles klara aspekter som gäller kultur ochtradition -- och det är för mig mycket viktigaaspekter.Våra kyrkogårdar skulle, som vi skriver ireservationen, komma att förändras om man följerregeringens förslag på den här punkten. Jag skall bedem av ledamöterna som är så intresserade att de ärnärvarande här i salen att fundera litet på hur vårakyrkogårdar skulle komma att förändras om manföljer förslaget. Det innebär nämligen attkyrkogårdsförvaltningarna, när man inte kanidentifiera gravrättsinnehavaren, plötsligtförändrar -- gör om -- kyrkogården. Det är ju så vigör i alldeles klara termer, fast jag menar att manskall ha det långa perspektivet och inte det ytterstkorta perspektiv som regeringen här har valt.Vi tycker att denna fråga är så viktig att man avdessa skäl -- rättssäkerheten och integriteten förgravrättsinnehavaren, traditionella och kulturellaskäl -- bör direkt och bestämt avvisa regeringensförslag.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.I detta anförande instämde ().Anf. 42 ():Herr talman! I vår motion har vi påpekat att det ärprincipiellt felaktigt ur religionsfrihetssynpunkt attsvenska kyrkan skall ha huvudmannaskapet förallmänna begravningsplatser också för dem sominte tillhör något kristet samfund.Utskottsmajoriteten anger som ett argument attalla ju betalar skatt till förbegravningsväsendet. Enligt min uppfattning ärdetta inte något argument för att behålla denrådande ordningen; det är ju faktiskt bara enbeskrivning av hur verksamheten finansieras justnu.Vi anser att det finns flera frågor att utreda innan vikan fatta beslut om verksamheten -- för det förstahuvudmannaskapet för verksamheten, för detandra hur den skall organiseras och för det tredjehur den skall finansieras. Därför har vi föreslagit skall tillsätta en arbetsgrupp som analyserardessa frågor.Jag tycker inte att det bara handlar om att vararationell i det här sammanhanget. Det handlar omvad människor av annan trosbekännelse känner försin religion och dess begravningsritualer.