prot · GE0911 · 1990-10-17 00:00:00 — Men den gamla kvinnan som har blivitrånad, kanske nedslagen, vem har ägnat sig åthenne från polisens och samhällets sida? Möjligensjukhuset, om det har blivit så illa.Från polisens sida har man kunnat konstatera attbristen på polispersonal är så stor att man inte harklarat av det. Nå, då är det väl väldigt logiskt att tavara på de polismän som går i pension men ändå villfortsätta på deltid med sitt yrke. Jag är uppriktigtförvånad över att man från polisfackets sida intebejakar detta.Utskottet uttalar emellertid, ganska så positivt, attdet inte bör vara uteslutet att en polismyndighet ivissa sammanhang använder pensioneradepolismän och att det också har förekommit ipolisens arbete med asylärenden. En sådan ordningförutsätter emellertid, som har nämnts, attkonsekvenserna i olika hänseenden noga övervägs.Något särskilt uttalande från sida villutskottets majoritet dock inte göra.Det vore bra om civilminister med medarbetare i departementet villefundera över möjlligheterna att närmare penetrerabehovet av ytterligare resurser på olika områden,speciellt vad gäller brottsoffren. Jag tror attcivilministern, tillika polisminister, om han hadevelat stanna kvar i kammaren hade kunnat görasamma konstateranden som jag har gjort,nämligen att man här inte har genomfört det somriksdagen är överens om och att orsaken till dettaär -- förlåt, fru talman, för att jag upprepar det --att det är en sådan brist på personella resurser inompolisen.Det finns också anledning att använda de äldrepolismännen, som jag vill föreslå att man kallarseniorpoliser, vid utbildning av polisaspiranter.Med sin erfarenhet och klokskap skulle de kunnabibringa den nya generationen av poliskvinnor ochpolismän mycket. Men inte heller det tycksutskottet vilja närmare fundera över. Jag är dockganska övertygad om att ett system medseniorpoliser kommer att vara högsta visdom omett, två eller . Vi kommer då att ha förstått attvi måste lösa en del av polisbristen på det viset. Attdet föreligger en brist behöver ju inte diskuteras.Eftersom jag inte har antecknat mig för mer än femminuters taletid, måste jag sluta . Självfallet, frutalman, står jag bakom samtliga de reservationersom moderata företrädare, däribland jag, hartecknat sig för. Med hänvisning till reglerna förbegränsning av antalet voteringar här i kammarenyrkar jag inte heller bifall till den sist nämndareservationen. Beträffande två andra reservationerkommer vi dock att begära votering.Anf. 30 ():Fru talman! Efter att ha lyssnat till hela dennadebatt tycker jag att det finns anledning att begäraordet i anslutning till en motion som jag har väckt idetta ärende. Det är två punkter som jag vill ta upp.Prioriteringen av brottsbekämpningen ärnödvändig om man skall nå bättre resultat, ja, överhuvud taget några resultat i brottsbeivrandet. Detre prioriterade områdena, ekobrotten,våldsbrotten och narkotikabrottsligheten, har jubelysts här i debatten. Anmärkningsvärt är attrikspolisstyrelsen utan riksdagsbeslutbestämt sig för fyra prioriterade områden,nämligen ungdomsbrott, narkotikabrott,yrkesbrott och brottsförebyggande verksamhet.Den brottsförebyggande verksamheten ligger härlitet vid sidan om, även om jag vill instämma i vadstatsrådet har sagt om att den verksamhetenär den viktigaste. Jag vill dock i det sammanhangetanmärka att inte ligger särskilt väl frammenär det gäller den brottsförebyggandeverksamheten. Det finns andra länder i Västeuropasom gör mycket mer på det området.Dess värre har insatserna vid bekämpande avekobrottsligheten sackat efter. Andelen polisersom är verksamma inom ekorotlarna är baraomkring hälften av vad som förekommerbeträffande narkotika- och våldsbrott. De senaretvå brottsområdena får fortfarande en ökandeandel medan den minskar för ekobrotten.Det finns statistik som visar att antalet poliser somarbetade med narkotikabrott 1988/89 var 470 ochatt det 1989/90 hade ökat till 495. Antalet polisersom arbetade med ekonomisk brottslighet var 281resp. 272 dessa år. Motsvarande antal beträffandevåldsbrottsligheten var 560 resp. 587. Antaletårsarbetskrafter var vad gäller våldsbrott 1988 varbetydligt högre, nämligen 608, och mindre vadgäller ekobrott, nämligen 258.Det är framför allt åklagarna men även polisensekorotlar som är mycket kritiska mot deotillräckliga resurser som ställs till förfogande.Docenten undersökning ien visar att resultaten av åtgärdernamot ekobrottslighet är mycket begränsade. Mycketkritisk är också BRÅ-utredaren säger att de fåtaliga lagändringarna i stort setthar haft mycket liten tillämpning. Han tror dock attgenom det ökade intresset inom näringslivet ochfackföreningsrörelsen för att bekämpa denekonomiska brottsligheten kan frågan återigen bliav central betydelse under 90-talet.Det är nödvändigt att skärpa kampen motekobrottsligheten, framför allt sedan BRÅsutvärdering avslutats under innevarande år.Ekobrottsligheten leder till en kraftig omfördelningi ekonomin, och den är också av en sådanomfattning ekonomiskt att den får långt störreverkningar på samhällsnivån än någon annan typ avkriminalitet.Då det gäller våldsbrottsligheten behöver den medfrämlingsfientlig och rasistisk bakgrund bli föremålför särskilt intensiv behandling. Det som anförs iutskottsutlåtandet, att det har förekommitseminarier och undervisning på det här området, ärganska magert. Det borde ha sagts någonting medanledning av motionen och den mycket oroandeutveckling som har ägt rum ,med en allvarligt ökad brottslighet med rasistiskoch invandrarfientlig bakgrund, motflyktingförläggningar m.m. Min motion går ut påatt man verkligen skulle uttala att också just dennabrottslighet skall vara ett särskilt prioriteratområde.Jag skall återkomma på de här punkterna. Jagkommer fortsättningsvis att plädera för betydligtverksammare insatser. Det räcker inte med attallmänt sett bara i ord ta upp de här frågorna. Detär de konkreta insatserna som är av avgörandebetydelse för att man skall nå resultat.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 (medborgarinflytande)Utskottets hemställan bifölls med 246 röster mot 60för reservation 1 av m.fl.Mom. 4 (inriktningen av polisens arbete)Först biträddes reservation 3 av . med 61 röster mot 35 för reservation 4 avIngbritt Irhammar och . 209ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 211röster mot 61 för reservation 3 av . 34 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 7 (bättre helhetssyn m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 264 röster mot39 för reservation 7 av och . 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 14 (internationellt samarbete)Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 35för utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till motion Ju232 av IngerSchörling m.fl. 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 21 (jämnställdhetsfrågor m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 16 av -- bifölls medacklamation.Mom. 24 (samordning med annan utbildning)Utskottets hemställan bifölls med 286 röster mot 18för reservation 18 av . 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 27 (trafikövervakning)Utskottets hemställan bifölls med 268 röster mot 37för reservation 21 av och . 34 (vissa frågor om polisregister m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 202 röster mot103 för reservation 24 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.4 § Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att lagutskottetsbetänkande LU1, LU2, LU3 och LU4 samttrafikutskottets betänkande TU3, TU1 och TU2skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.5 § betänkande1990/91:LU1 Konsumentkreditfrågor.Anf. 31 ():Fru talman! Det här betänkandet behandlar en radmotioner som väckts i avsikt att ordna ett starkareskydd för den enskilde som av en eller annananledning blivit skyldig pengar. Blandmotionsförslagen kan nämnas:att långivare skall åläggas ansvaret för en del avbeviljade lån om låntagaren saknar tillgångar,att hindra att lån utan säkerhet genom lånesummanutgör en alltför stor del av den taxerade inkomsten,att kontantkunder inte får missgynnas i förhållandetill kontokortskunder,att säkra konsumentens rätt när kontokortutnyttjas av obehöriga eller tekniskt fel uppstår,att sätta stopp för otillbörlig marknadsföring avolika slags kreditköp och kreditköpsliknande köpsom t.ex.hyrköp och leasing,att säkra en tillräckligt lång förfallotid för fakturortill konsumenter och införa enhetliga regler fördröjsmålsränta,att skydda den enskilde genom att låta postens ellerbankens datumstämpel gälla som betalningsdag ochinte som den dag betalningen nårfordringsägaren, ochatt låta utreda och införa en högsta effektivtotalränta vid konsumenters kreditköp.Antalet motioner visar att erfarenheterna på dethär området är dåliga och att de förhållanden sområder är ett problem för många människor.Kontokorts- och kreditköp, låneköp och allt vad deheter marknadsförs hänsynslöst. Även om det finnsregler i t.ex. konsumentkreditlagen som skallskydda konsumenten, så är den lilla människanändå utlämnad till hajarna. Många försätter sig iskuldsituationer som de inte har möjlighet att klaraav. De långivare som medverkat till detta genom attalltför villigt medge krediter behöver inte ta sittansvar i tillräckligt stor omfattning.När det gäller t.ex. betalningar via bank- ochpostgiro har utvecklingen blivit den att denbetalande kan välja hur han eller honvill betala sina räkningar utan får anvisningar avfordringsägaren. Som regel skall betalningen skevia post eller bankgiro. Hanteringstiden förbetalningsinstituten har blivit allt längre. Det kangå på att få fram pengarna, men dettar numera ibland mer än . Somkonsumenter har vi inte längre någon kontroll ellernågot inflytande över det här skeendet. Bankernalyfter dessutom pengarna från den enskildes kontooch behåller dem innan de går tillbetalningsmottagarens konto. Bankerna gör på såsätt räntevinster på låntagarens bekostnad. Dettaär ett av de områden där den samlade kunskapenom vad som sker är för liten. Det som sker är inteheller tillräckligt uppmärksammat.Det pågår emellertid utredningar och arbeten.Insolvensutredningen har kommit medett delbetänkande, där utredningen föreslår enskuldsaneringslag efter dansk modell.Justitiedepartementet arbetar med förslag tillkonsumentskydd vid elektroniskabetalningsformer, och det pågår enleasingutredning.Det är svårt att rätt överblicka dels den verklighetsom råder, och dels vad de utredningar som äraktuella faktiskt kommer att utreda. Miljöpartietanser att några av motionskraven är berättigadeoch bra men inte tillräckligt väl uppmärksammadei de arbeten som pågår.I reservation 1, med rubriken ,vill vi ge regeringen till känna att möjligheten attbetala kontant måste finnas kvar. Den är viktig,särskilt för den som av någon anledning måste låtaandra handla åt sig. Utvecklingen mot elektroniskabetalningsmedel får heller inte innebära attkonsumenter som betalar kontant missgynnas närdet gäller t.ex. extraerbjudanden och rabatter.Vi vill också utreda en övre tillåten gräns föreffektiv ränta för konsumentkrediter. Det skulle gekonsumenten ett skydd och dessutom leda till eneffektivare konkurrens på lånemarknaden.I reservation 2, Betalningsvillkor m.m., vill vitillkännage att den dag som en konsument betalarsin skuld på bank eller post skall betraktas sombetalningsdag. Jordabalkens regler omhyresbetalning kan vara ett mönster för hur det kangöras.Vi vill också ändra bestämmelserna så attborgenären kan avtala bort den regel iskuldebrevslagen som säger att om en fordranförfaller på en bankfri dag, så kan gäldenären väntamed att betala till första bankdag. Det gerkonsumenten en bättre möjlighet att få in sinbetalning i tid.Anf. 32 ():Fru talman! I lagutskottets betänkande 1990/91:1behandlas konsumentkreditfrågor. Utskottet haravstyrkt samtliga de motionsyrkanden somframförts. har reserverat sig kringfrågorna om konsumentkrediter samtbetalningsvillkor.Utskottet erinrar om att har behandlat flera motioner medönskemål om olika åtgärder för att förebyggaskuldproblem för konsumenter och för att förbättraav konsumentskyddet på kreditmarknaden.Utskottet har därvid framhållit att utvecklingen påkonsumentkreditområdet har ingivit oro, bl.a. pågrund av den ökade skuldsättningen, vilken harmedfört såväl ekonomiska som sociala problem förmånga hushåll. Utskottet har därför ansett detnödvändigt att vidta åtgärder för att kommatill rätta med de förhållanden som råder påkreditmarknaden. Utskottet har alltjämt sammauppfattning, och enligt utskottets mening är detockså angeläget att man försöker motverka att deskyddsregler som ställs upp i konsumentkreditlagenkringgås genom nya former av affärstransaktionermellan näringsidkare och konsumenter.Som påpekas i motionen L707 är det vidare viktigtatt utvecklingen när det gäller kontokort och andrabetalningssystem inte leder till att konsumenterna iframtiden berövas möjligheter till en kontantbetalning.Från statsmakternas sida har åtskilliga initiativtagits i syfte att lösa problemen medkonsumentkrediterna. Utskottet vill härvidlagpeka på att regeringen efter en begäran avriksdagen har tillkallat insolvensutredningen.Denna har till uppgift att lägga fram förslag till bl.a.ett skuldsaneringsinstitut, som skall göra detmöjligt för fysiska personer att under vissabestämda förutsättningar bli av med sina skuldereller en del av dem. Utredningen har under hösten1990 avlämnat ett betänkande i frågan.Vidare har det införts krav på attfinansieringsverksamhet som riktas mot justkonsumenter eller som ägs av bank får bedrivasendast efter erhållande av ett särskilt tillstånd.Den 1 juli 1988 tillkallade regeringen även enskuldkommitté med uppgift att bl.a. föreslååtgärder i syfte att begränsa hushållensskuldsättning och så långt som möjligt undanröjade sociala skadeverkningar som skuldsättning ivissa fall medför. Kommittén avlämnade i december1988 betänkandet Hushållens skuldsättning, variframlades flera förslag i syfte att bl.a. förebyggaskuldproblem för just hushållen. var en förbättring avkreditinstitutens kreditprövning gentemotkonsumenterna den mest angelägna åtgärden.Kommittén föreslog också flera åtgärder med justdetta syfte.I detta betänkande förordas också att hushållenskall ges rätt att inom en månad utan särskildkostnad få ångra ett lån som har tagits. Vidareföreslås ett förbud mot att ansökningshandlingarbifogas direktreklamen för kredit. För attsäkerställa en noggrann kreditprövning föreslogkommittén att kreditinstitutets möjligheter atterhålla samhällets eller inkassoföretagens hjälp attdriva in fordringar från privatpersoner också skullebegränsas.Fru talman! Beträffande betalningsvillkoren gällerför fordringar som skall betalas på en i förvägbestämd förfallodag att dröjsmålsränta utgår frånförfallodagen. Är förfallodagen inte bestämd,börjar dröjsmålsränta inte att utgå förrän efter detatt har gått sedan borgenären sänderäkningen till gäldenären eller på annat sättframställde krav om betalning.Beträffande rätten att få betala räkningar somförfaller på bankfri dag under nästföljandebankdag, vill utskottet framhålla att detta tordebygga på en missuppfattning om innebörden i dengällande rätten. I de fall skuldbrevet skall betalasen dag när bankerna är stängda gäller enligt 5 §Skuldbrevslagen att betalningstiden förskjuts tillpåföljande vardag. Bestämmelsen tillämpasanalogt också när det gäller andra fordringar.Gällande ordning innebär således att gäldenärenutan risk för dröjsmålsränta kan vänta med attfullfölja och fullgöra sin betalning till förstavardagen efter den bankfria dagen.Förhållandena blir emellertid annorlunda omborgenären och gäldenären genom avtal harkommit överens om att en fordran, om den förfallerpå en bankfri dag, i stället skall betalas en eller fleradagar i förväg.Fru talman! Med hänvisning till vad jag härframfört yrkar jag bifall till utskottets hemställansamt avslag på reservationerna.Anf. 33 ():Fru talman! Jag vill bara påpeka för BengtKronblad att jag både i reservationen och i mittanförande när det gäller betalning efter bankfri dagtalade om möjligheten att avtala bort detta. Vad vivill är alltså att ta bort denna möjlighet att avtalabort rätten att betala första bankfria dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )6 § Aktiebolagsrättsliga frågorFöredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU2 Aktiebolagsrättsliga frågor.Anf. 34 ():Fru talman! För är det väsentligt attmotverka en konkurrensbegränsandeägarkoncentration i näringslivet. Därför väckte viunder årets allmänna motionstid en partimotion, ivilken vi lade fram ett flertal förslag som syftar tillatt slå vakt om de mindre och medelstoraföretagen.Ett av dessa yrkanden behandlas i det nu aktuellabetänkandet från lagutskottet. Det gäller rätt förföretag som hotas av uppköp att förvärva egna aktier. Vi nämner attdenna rätt särskilt behövs för företag med enbegränsad ägarkrets. I motionen begär vi att enutredning tillsätts med uppgift att framläggaförslag. En sådan rätt finns i och i flera , bl.a. och Danmark.Som framgår av reservation nr 2 som fogats tillutskottsbetänkandet har vi båda centerpartisterblivit ensamma i lagutskottet om att stödjamotionskravet. Men desto större är stödet utanförriksdagen för vårt krav. har låtitremissbehandla detta motionskrav, och nästansamtliga remissinstanser tillstyrker.Jag vill nämna att bankinspektionen anser attfrågan är både intressant och aktuell och tillstyrkerförslaget. anser att förslagetbör prövas förutsättningslöst. Industriförbundetpåpekar att man i en framställning tilljustitiedepartementet har framfört dessasynpunkter. framhållermotsvarande, och man har även därifrån skrivit tilljustitiedepartementet. tillstyrker kravet på en utredningoch hänvisar bl.a. till behovet av att förse företagenmed riskkapital. Även Aktiefrämjandet stödermotionsförslaget. stöder också förslaget och framhålleratt frågan bör utredas förutsättningslöst.Föreningen auktoriserade revisorer anför att deskäl som tidigare utgjort grund för förbud motförvärv av egna aktier fortfarande äger giltighetmen att kapitalmarknadens internationaliseringkan göra det berättigat att utreda problemen och tatill vara de erfarenheter man har i de länder somtillåter sådana köp.Min redovisning av remissinstansernasställningstaganden visar att det finns ett synnerligenstarkt stöd för motionen. Mot den bakgrunden ärdet anmärkningsvärt att det endast är vi tvåcenterpartister i utskottet som vill arbeta förreformen.Majoriteten hänvisar dels till ägarutredningen, sominte föreslagit en rätt till förvärv av egna aktier, delstill direktiven för översyn av aktiebolagslagen,vilka inte heller tar upp frågan om förvärv av egnaaktier. Det är anmärkningsvärdaavslagsmotiveringar om man över huvud taget villfå frågan prövad. Uppenbarligen är centerpartietensamt om att vilja arbeta för en reform som i vissasituationer skulle kunna förhindra ökadmaktkoncentration inom näringslivet genomaktieuppköp.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 2 somlämnats av och mig.Anf. 35 ():Fru talman! När vi nu återigen behandlar deaktiebolagsrättsliga frågorna och röstvärdet påaktier vill jag ånyo upprepa krav omförbud mot röstvärdesdifferentiering vidnyemission i börsnoterade företag.En grundsats enligt vårt förmenande är att likarisktagande på aktiemarknaden borde ge lika rätttill inflytande. Vårt motiv är också att ett förbudmot röstdifferentiering skulle minskamaktkoncentrationen. Det skulle framför alltförbättra aktiemarknadens totala funktion och inteminst skydda de små aktieägarna.Folkpartiet anser inte heller att det skall gälla någrasärskilda restriktioner för de utländska företagensrätt att förvärva aktier i svenska företag. betänkande 1990/91:4 framgår attutskottet inte ställer sig bakom våra krav. Det finnsskäl att mer ingående utveckla vårtställningstagande, men för tids vinnande hänvisarjag till utredningen om aktiers röstvärde samt tillutredningen om ägande och inflytande, därfolkpartiets representanter mycket klart motiveratvåra ståndpunkter.Lagutskottets majoritet återupprepar sammaavslagsyrkande med motiveringen attröstvärdeskommitténs betänkande liksomägarutredningens betänkande är föremål föröverväganden i . Jag vill frågamajoritetens talesman: När kommer regeringen attta ställning? Denna motivering har upprepats isamtliga yttranden som lagutskottet har ståttbakom under de senaste åren.Enligt vår uppfattning bör det vara möjligt att utanytterligare utredningsarbete genomföra delagändringar vi föreslagit. Utredningsarbetet ärredan avklarat.Folkpartiet anser att det är stötande att det i ettdemokratiskt samhälle förekommer skillnader iröstvärde mellan aktier i samma bolag. Engrundläggande princip bör vara att likakapitalinsats och därmed risktagande påaktiemarknaden skall ge lika rätt till inflytande.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillfolkpartiets reservation nr 1 till betänkandet.Folkpartiets inställning är att regeringen utanonödigt dröjsmål skall komma med förslag omförbud mot röstvärdesdifferentiering.Anf. 36 ():Fru talman! Jag tänker ägna det här anförandethelt åt reservation och avstår från attkommentera de frågor där vi stöderutskottsmajoriteten.Eftersom den verksamhet som bedrivs i företagenofta är miljöförstörande och miljöstörande i olikaformer är det hög tid att börja planera för hur dessamiljöeffekter skall kunna beräknas redan i varornasproduktionsskede.Ett stort steg på vägen dit vore att miljöredovisninginförs som en obligatorisk del av företagensredovisning likaväl som man har den traditionellaekonomiska redovisningen av kostnader ochintäkter.Man kan tänka sig åtminstone två huvudprinciperför hur miljöredovisning kan användas. Den ena ärmaterialbalanser. Den andra handlar om att läggamiljökostnaderna på varans pris.Materialbalanser innebär att företagen noterar allakemiska komponenter som köps in eller på annatsätt kommer in till företaget. Det kan gälla råvaror,förbrukningsmateriel eller annan utrustning somanvänds. Man bokför sedan noggrant flödet avdessa ämnen och vart de tar vägen närproduktionsprocessen är slut. Vilka kemiskasubstanser följer med som beståndsdel i varan vidleverans och i vilka mängder? Vilka ämnen avgår itillverkningsprocessen? Vart tar de vägen? Finns dekvar i företaget deponerade som avfall, har deförstörts på betryggande sätt eller har de rent avsläppts ut i omgivningarna? Vilka ämnen finns viden viss tidpunkt kvar i företaget i råvarulager,färdigvarulager och annat material?En av poängerna med en sådan här bokföring är attdebet och kredit -- dvs. material in och material ut --måste gå ihop. Man får på så sätt kontroll påmaterialflödena och upptäcker om farliga ämnenkommer på drift.Företagen kan ta hjälp av materialbalanser för attbegränsa sina utsläpp men också för att hushållabättre med de materiella resurserna. Samhället kananvända dem för att få en riktig uppfattning omvilka ämnen som är i omlopp och därmed få ett braunderlag för beslut om olika styrmedel för atteliminera spridningen av miljöskadliga ämnen, föratt genomföra miljörevisioner och för kontrollen avatt olika föreskrifter följs.Att bokföra material och substanser är relativtenkelt. Den andra principen -- den om att baka inmiljökostnaderna i varans pris -- är svårareeftersom den innehåller moment av värderingaroch skattningar som är svåra att göra på etträttvisande sätt.Tanken är att man skall sätta ett pris, mätt i kronoroch ören, på den belastning på miljön som en varaeller ett produktionssätt innebär och räkna med deti bokföringen som en produktionskostnad. På såsätt skulle den skada som en vara orsakar miljöndirekt påverka varans pris. Miljöfarliga varor blirdyrare än de oskadliga. Om ändliga råvaroranvänds i tillverkningen, skulle man kunna hitta ettsätt att prissätta vad det kostar för kommandegenerationer att denna råvara inte längre finns, ochräkna även det som en kostnad för tillverkningen avprodukten i dag.På så sätt skulle de traditionellaföretagsräkenskaperna kompletteras medrelevanta kostnader, som gör att varor somproduceras får sitt rätta pris.De här förslagen är gamla.