prot · GE0944 · 1990-12-12 00:00:00 — Det innebär att skolanär i en ständig förändring, precis som det övrigasamhället.Jag tycker att det är trist att majoriteten om enstund förmodligen kommer att säga nej tillelevernas rätt att i en vidare bemärkelse väljaskola -- jag är medveten om att utskottsmajoritetentar ett steg i denna riktning men det är intetillräckligt -- och ett bidragssystem som följereleven i dess val av skola i det beslut som vi straxskall fatta. Egentligen är jag inte särskilt förvånad.Socialdemokraterna är i många stycken nejsägaretill förnyelse av skolan. Där skall allt helst ske inomdet offentliga monopolets ram. Det är dess värre enpolitik som varken gagnar våra elever eller vårskolpersonal.Innan jag går in på ett par av våra reservationer villjag ta upp en fråga i betänkandet där utskottet hargjort en positiv förändring gentemot förslaget ipropositionen. Det jag tänker på är förslaget omnya beräkningsregler för statsbidraget tillkommunal utbildning för vuxna. Om förslaget gåttograverat igenom i hade det medförtdramatiska förändringar i den tilldelning avresurser som ges till kommunerna. En delkommuner med en välutvecklad vuxenutbildningskulle vara förlorare, medan de kommuner som har ingen eller liten andel vuxenutbildningskulle vinna på förslaget. Detta är enligt våruppfattning inte rimligt. Av det skälet har vimoderater ställt oss bakom tillkännagivandet tillregeringen om övergångsregler som innebär attomfördelningen av resurserna för kommunalutbildning för vuxna sker successivt under enfyraårsperiod och inom ramen för det totalabidragsbeloppet, trots att vi anser att det bordefinnas ytterligare kriterier.Vi har föreslagit en annan modell för att motverkadessa negativa effekter. Beräkningsmodellen fördet nya statsbidragssystemet bör, enligt vår mening,vara utformat på det sättet att det också belönarkommuner som aktivt verkar för att rekrytera ochmotivera vuxna för studier. Därför bör en form avaktivitetsgrad vägas in som ett ytterligare kriteriumför statsbidraget. Vi tycker inte heller att kriterietmed inriktning mot kommunens arbetsmarknad ärfullständigt. Om endast de anmälda arbetssökanderäknas missar man utbildningsbehoven hos dengrupp vuxna som har anställning men som behöverförnya sin yrkeskompetens eller som behöverkvalificera sig för ett nytt yrke eller för meraavancerade arbetsuppgifter. Man tar inte heller idenna variabel hänsyn till utbildningsbehoven ikommuner med brist på arbetskraft och tillnäringslivets efterfrågan på ny personal medgrundläggande yrkesutbildning och kompetens itakt med den tekniska utvecklingen. Därför börarbetssökandekriteriet kompletteras med någonform av efterfrågekriterium.Det faktum att kommunen uppbär statliga bidragför vuxenutbildning innebär inte att utbildningennödvändigtvis skall anordnas av det allmänna. Istället bör bidraget ses som en resurs somkommunen kan disponera på ett sådant sätt att deuppsatta målen nås och att resurserna används påett effektivt sätt. Andra arrangörer av utbildningskall, enligt vår uppfattning, ha likvärdigamöjligheter att svara för den vuxenutbildning somkan förekomma i kommunen.Enligt propositionen innebär den nya skollagens9 §, som även berörde, ettlångtgående åläggande för kommunerna attnärmast utan begränsning svara förvuxenutbildning. Kravet ställs i relation till denenskildes önskemål med formuleringen: ''Detoffentliga skolsystemet skall ge vuxna tillfälle att ienlighet med individuella önskemål kompletterasin utbildning.'' Vidare sägs att ''utbildningen inomvarje skolform skall vara likvärdig varhelst denanordnas inom landet''.Genom att kommunens skyldighet relateras tillindividuella önskemål finns det ingen övre gräns förkommunens åtagande. I praktiken föreslårregeringen här en lagstiftning som kan få sammaeffekt som socialtjänstlagen, dvs. definitionen avdet kommunala ansvaret kan komma att fastställasav domstol.Slutligen, herr talman, måste 9 § formuleras om, såatt utgångspunkten blir ett offentligt stöd förvuxenutbildning, men att kommunen är fri att självavgöra vilken omfattning den totala verksamhetenskall ha.Anf. 66 ():Herr talman! Det har varit en lång och lärorikdebatt, särskilt för mig som har suttit här nästansom katten bland hermelinerna, eftersom jag aldrighar fått ta del av den svenska skolan.I regeringens proposition om ansvaret för skolanoch i utbildningsutskottets betänkande 4 behandlasmånga stora och grundläggande frågor somkommer att påverka skolan . Jaghar, tillsammans med tre finsk- och svenskspråkigakolleger, tagit upp frågan om statsbidraget tillhemspråksundervisning i motion 1990/91:UbU22och har tagit del av utskottets behandling av dennamotion.Invandrar- och minoritetsbarnens rätt tillhemspråksundervisning har varit lagfäst sedan1976, och den har gett goda resultat i form avtiotusentals aktivt tvåspråkiga ungdomar. Mångaav dem har redan kommit ut i arbetslivet, och vi fåren snabbt växande skara som utgör ett värdefullttillskott av välutbildade två- eller flerspråkigamedarbetare till vår arbetsmarknad. Dessaungdomar har dessutom god kännedom -- kalla detgärna kulturkompetens -- om flera kulturer, och dethar vi nytta av här hemma och i det snabbt växandeinternationella samarbetet. Det är väl bara entidsfråga innan vi kan få några av dem somledamöter i , delegater i Europarådeteller i har föreslagit riksdagenförändringar i statsbidragsreglerna även förhemspråksundervisningen. Den föreslagnaspecialresursen 2 skall ersätta nuvarandebidragsdelar till hemspråksundervisning ochstudiehandledning på hemspråket,stödundervisning i svenska samt en proportionelldel av bidragen till socialavgifterna.Vi motionärer har kunnat följahemspråksreformens utveckling ganska ingåendeoch är medvetna om den oro som den föreslagnaändringen i statsbidragen har vållat ute blandelever, föräldrar och lärare. Vi motionärer insernaturligtvis behovet av förenkling och bättrestyrning av statsbidragen, så att de verkligen germesta möjliga för pengarna och hamnar ikommuner och skolor där undervisning sker.När vi har studerat propositionen ochutskottsbetänkandet har vi funnit att en del frågorförblivit obesvarade. Jag vore tacksam om vi här ikammaren kan få dessa besvarade. harstatsrådet varit tvungen att lämna , menvi kanske kan få svar av utskottets talesman.Hur kommer statsbidraget till de s.k.hemspråksklasserna att se ut i det nyabidragssystemet?Vad händer med försöket med finskspråkigundervisning på högstadiet? Får denna tvåspråkigaundervisning del av specialresurs 2?De inhemska minoriteternas och invandrarbarnensdeltagande i hemspråksundervisning beaktas,enligt propositionen, genom aktivitetsmåttet. Närkommunen nu erhåller specialresurs 2 enbart för deelever som har minst en i utlandet född förälderuppstår frågan: Finns det risk för att kommunennekar de elever som har ett annat hemspråk änsvenska hemspråksundervisning, trots att elevensbåda föräldrar är födda i ? Vilka räknas idetta sammanhang som inhemska minoriteter?Hur kan vi styra användningen av specialresurs 2 tillrätta skolor och elever i frikommuner ochkommuner med kommundelsnämnder?Erfarenheter från denna typ av kommuner pekarpå att man måste vara extra noga med informationom alla förändringar och, om möjligt, ha en ännueffektivare uppföljning, så att eleverna verkligenfår sin rätt till hemspråksundervisning.Herr talman! Det är viktigt att vi får ettklarläggande på dessa punkter. Våra skolreformerfår inte strida mot de invandrar- ochminoritetspolitiska målen: jämlikhet, valfrihet ochsamverkan. Jag hoppas att det är möjligt attsamverka här så att vi kan nå både deskolpolitiska målen och de invandrar- ochminoritetspolitiska målen. Men för säkerhets skullyrkar jag bifall till vår motion.I detta anförande instämde ().Överläggningen var härmed avslutad.BeslutUtrikesutskottets betänkande UU11Mom. 1 (ändrad svensk hållning i förhållande tillkonflikten)Utskottets hemställan bifölls med 275 röster mot38 för reservationen av Per . 1 ledamotavstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU4Mom. 2 (kunskaper och färdigheter)Utskottets hemställan bifölls med 254 röster mot61 för reservation 2 av m.fl.Mom. 3 (lag om självstyrande skolor m.m.)Först biträddes reservation 3 av . med 57 röster mot 19 för reservation 4 av YlvaJohansson. 238 ledamöter avstod från att rösta.Därefter bifölls utskottets hemställan med 259röster mot 55 för reservation 3 av . 13 (kostnadsfri utbildning m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 293 röster mot19 för reservation 9 av . 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 20 (ett generellt finansiellt stöd till samtligaprimärkommuner för grundskola, gymnasieskolaoch utbildning för vuxna)Först biträddes reservation 16 av Ann-CathrineHaglund m.fl. med 93 röster mot 21 för reservation18 av s. 197 ledamöter avstod från attrösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 197röster mot 103 för reservation 16 av Ann-CathrineHaglund m.fl. 14 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 24 (riktlinjer för statsbidragssystemet i frågaom specialresurser)Utskottets hemställan -- som ställdes mot motionUb22 av Laija Exner m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 27 (planeringen m.m. avgymnasieutbildningen i fråga om gymnasieorteroch gymnasieregioner)Utskottets hemställan bifölls med 240 röster mot74 för reservation 21 av m.fl.Mom. 40 (lokalisering av det nya ämbetsverket förskolväsendet)Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot68 för reservation 28 av m.fl. 4ledamöter avstod från att rösta.Mom. 50 (syfte med och ansvar för fortbildningen)Utskottets hemställan bifölls med 257 röster mot20 för reservation 34 av s. 38 ledamöteravstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade attjordbruksutskottets betänkanden JoU15, JoU16och JoU19 skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.7 § Åtgärder mot miljöfarliga blybatterierFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1990/91:JoU15 Åtgärder mot miljöfarligablybatterier (prop. 1990/91:36).Anf. 67 ():Fru talman! Detta betänkande handlar om hur viskall begränsa miljöproblemen från miljöfarligablybatterier. Det kan till en början konstateras attregeringen inte har gjort sig någon särskild brådskaatt lösa detta allvarliga miljöproblem. Man harvisserligen startat provinsamlingar och1990 och fått in en hel del batterier, men dennaåtgärd hade kunnat vidtas mycket tidigare och fåtten betydande effekt under 80-talet.Nu föreslås en miljöavgift för att finansierainsamlingen av miljöfarliga blyhaltiga batterier.Det påminner om den metod man använder när detgäller våra vanliga batterier. I den frågan hade deborgerliga partierna emellertid den uppfattningenatt ett pantsystem var att föredra för att få effekt isystemet och verkligen förbättraåtersamlingsresultaten.Man kan i miljöfrågor använda olika ekonomiskastyrmedel. Miljöavgifter är en möjlighet. Deborgerliga partierna kämpade egentligen underhela 80-talet för att få den idén placerad på kartanoch lyckades att få detta accepterat,och har vi miljöavgifter på en del områden. Mendet måste ändå sägas att socialdemokraternasmotstånd mot detta ekonomiska styrmedel harvarit mycket hårt.Man kan vidare tänka sig miljöstimulanser. Detbästa exempel vi har på detta är väl denskatterabatt vi hade för bilar fram underden tid vi väntade på obligatoriet. Det ekonomiskastyrmedlet hade en betydande effekt och stod isjälva verket för en betydande miljöinsats.Ett tredje instrument är ett pantsystem som kananvändas för att återcirkulera miljöfarligt materialeller helt enkelt för att minska resursanvändningeni samhället. Det råder väl inget tvivel om att depantsystem vi har för glas och aluminiumburkar harvisat sig utomordentligt framgångsrika. Vi har fåtthöga återanvändningstal och har på detta sättkunnat minska resursåtgången i samhället ochminska miljöproblemen av de produkter det ärfråga om.Det vi debatterar, nämligen blybatterier, ärdefinitivt en miljöfarlig produkt. Allvarligamiljöeffekter kan uppstå om batterierna handhaspå ett sätt som inte är ansvarsfullt, dvs. om dehamnar på soptippar där blyet urlakas och förstör sjöar och vattendrag. Detta äralltså ett problem som måste åtgärdas.Moderata samlingspartiet har i detta fall haftuppfattningen att pantsystem är det system som äratt föredra för att åstadkomma dennaåteranvändning. Det handlar om att ge denenskilde en ordentlig stimulans att återlämna bil-eller båtbatterier i samband med nyinköp så att deverkligen kommer tillbaka och tas om hand på ettansvarsfullt sätt. Vi har alltså den uppfattningen attdet bör finnas ett pantsystem för att få detta systematt fungera väl.Jag kan konstatera att talar omstimulans för att få människor att lämna tillbakadessa batterier. Men det är mer fråga om att manskall kunna stimulera återlämnandet av batteriergenom olika typer av tävlingsbidrag eller på annatsätt när dessa miljöavgifter kommer in.Centerpartiet har en reservation som handlar omåtervinningspremie, och det är för mig mycketlikartat ett pantsystem. Jag skulle vilja säga att deti praktiken är ett pantsystem.Man kan konstatera att de borgerliga partierna haren samsyn i denna fråga, men vi har kommit framtill något olika lösningar. Moderatasamlingspartiets förslag är att man sätter en pantsom relateras till batterivikten. Den tas ut avgrossisten och förs till en speciell fond. Deåterförsäljare som försäljer bilbatterier skall ocksåvara skyldiga att ta emot förbrukade batterier ochåterbetala den pant som kunden har erlagt. För ettvanligt bilbatteri kan det handla om istorleksordningen . för att åstadkomma dennastimulans till återlämnande av batterierna. Detråder inget tvivel om att det i ett sådant system kanuppkomma underskott i början när systemetsjösätts. För detta ändamål har vi tänkt att pengarskall tas ur bilskrotningsfonden.Vi är rädda för att det system som majoriteten nufastnat för, som är ett miljöavgiftssystem, kommeratt ge ett lågt insamlingsresultat på . Jaganser att utvecklingen när det gäller insamling avordinarie batterier visar att man får en god effekt ibörjan, men att ointresset blir störreför att verkligen återlämna batterier. Även därskulle vi sannolikt få ett bättre resultat genom ettpantsystem. Det finns väl anledning att återkommatill det.Vi tycker alltså att det system som majoriteten harfastnat för är ett halvfärdigt system. Jag är av denuppfattningen att en borgerlig regering bör snabbtlägga fram ett förslag där pantsystemet sätts i sjönpå detta viktiga område. Jag yrkar bifall tillreservation 6 i det aktuella betänkandet.Anf. 68 ():Fru talman! Bly och vissa blyföreningars skadlighetför människors hälsa är väl känt. Det anses t.ex. attromarrikets nedgång och fall delvis kan ha berottpå att akvedukterna, vattenledningarna, varutförda i bly. Då var det genom vattnet sommänniskor fick i sig bly.Blylödda konservburkar förekom medsannolika hälsoeffekter. Det talas om attmedlemmarna av en polarexpedition omkomallesammans rakt upp och ner. Det visade sig beropå blyförgiftning från de konservburkar de hadematen i. Då var det alltså genom maten sommänniskor fick i sig bly.Senare har den tekniska utvecklingen bidragit medmera raffinerade metoder att tillföra oss människorbly. Jag har naturligtvis den blyhaltiga bensinen itankarna -- eller i tanken. var det genom denluft vi andas som blyet tillfördes. Den metoden ärunder avveckling, men den kommer att finnas kvarmånga år ännu.Den mest omfattande blyanvändningen svararblybatterier för. Även där handlar det omhälsorisker. Veterinärrapporten om att kor somslickat i sig blysalter från ett batteri som stoduppställt i beteshagen blev blyförgiftade och måstenödslaktas talar ett tydligt språk. En annanalarmerande uppgift var den som kom frånGöteborg om oförklarligt höga blyhalter irökgaserna från sopförbränningsanläggningen iSävedalen. Detta fortgick tills man upptäckte attfrån småbåtshamnarna ochbåtuppläggningsplatserna i regionentranporterades allt avfall blandat i containrar somtippades rakt ner i förbränningsugnen, dvs. även3 000--4 000 blybatterier varje år.Blybatterierna innehåller också svavelsyra somdelvis kommer ut i naturen. Här torde det röra sigom ett par tusen ton eller några procent avall den svavelsyra som drabbar miljö.Insamlandet av kasserade blybatterier lönade sigrent ekonomiskt . Ettbatteri kunde ha ett värde av 5--. närkonsumenten lämnat det tillbaka till enbensinstation. När sedan blypriset påvärldsmarknaden sjönk och batteriskrotetsamtidigt klassades som miljöfarligt avfall underkommunalt monopol och med särskilttransporttillstånd, ökade transportkostnadernasom följd, och plötsligt blev de gamla batteriernaen ekonomisk och miljömässig belastning.Insamlingsgraden sjönk ända ner till ungefär 60 %av den ursprungliga volymen. Upp till 400 000batterier samlades inte in utan lagrades påolämpliga sätt eller hamnade på soptippar, dvs.under från miljösynpunkt oacceptablaförhållanden. Ett tillkommande problem var attmänniskor i allmänhet inte visste var de kunde göraav med sina gamla batterier.I det här läget började ett utredningsarbete inomnaturvårdsverket, och batteri- ochskrotbranscherna bildade ett särskilt företag,, som begärde pengar urbilskrotningsfonden för att snabbt sätta igång eninsamlingskampanj. Regeringen fattade beslutetom en sådan kampanj först ,varigenom dyrbar tid förlorades. Den kampanjengav bra resultat och förlängdes t.o.m. 1990.Utgångsläget i kampanjen var att enbart i hushålleni kunde det uppskattningsvis finnas 800 000gamla blybatterier. Det fanns sannolikt ännu flerbatterier lagrade på soptippar, verkstäder,bensinstationer, jordbruk, skrotupplag ochliknande. Kanske hälften av detta ''lager'' är nuinsamlat. Det finns alltså mycket kvar att hämtagenom fortsatt insamling. Därför är det nödvändigtatt ytterligare kräva en högreinsamlingsnivå än de som propositionenföreslår, så att vi kan beta av det som finns lagrat.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till reservation 4om insamlingsnivåer.Samtidigt skrev tillregeringen och föreslog en långsiktig lösning avbatteriinsamlingen. Efter en snabbremissbehandling tog sedan regeringen två och ettkvarts år på sig för att få fram en proposition, somnära ansluter sig till förslag. Detär en senfärdighet som än en gång visar attregeringen inte är beredd att ge förtur åt viktigamiljö- och avfallsfrågor.För att nu inte riskera en ytterligare försening harvi från liberalernas sida avstått från attupprepa vårt och gamla krav på pant påblybatterier. I stället har vi valt att driva på förslagetom återvinning de två närmaste åren. Detinnebär inte att vi släpper idén om pant somstyrmedel, men vi ser att i detta speciella fall krävsdet ytterligare utredningar. Vi tror att miljön mårbättre av en högre insamlingsnivå än av ytterligareväntan på regeringsförslag. Ett pantsystem är intehelt okomplicerat, med bl.a. betydandekontrollproblem. skall det i praktiken, frutalman, inte bli väntan med hänsyntill att det är val -- som också antydde.Miljöavgifter är ett styrmedel som aktualiseras isammanhanget. Från liberalernas sidavill vi säga att äntligen har alla slutit upp bakomtanken på användning av miljöavgifter somstyrmedel. Ekonomiska styrmedel består inte baraav avgifter utan även annat, t.ex. subventioner ellerbidrag, dvs. den metod som har tillämpats i dentillfälliga insamlingsverksamhet med blybatteriersom nu har pågått i snart två år.Avgifter kan ha olika funktioner. De kan varastyrande. De kan vara finansierande, som i det häraktuella fallet, eller utgöra en del av skattebasen.Vi skall alltså ha klart för oss att de ekonomiskastyrmedlen är mer än miljöavgifter, ochmiljöavgifter kan ha olika funktioner.Vi har från liberalernas sida ocksåanfört en del synpunkter på teknikupphandlingsom ett styrmedel för att utveckla nya batteri- ochstarttekniker. Vi tänker oss då att man samordnarde olika intressenter som är stora kunder påbatterimarknaden. Det kan vara statliga verk,kommunala trafikföretag och liknande. Dessasamordnar sina kravspecifikationer på batterierna,talar om för batteribranschen att de t.ex. om två årkräver att de batterier de köper skall ha halvavikten mot de nuvarande. skallbatterierna dessutom ha dubbla energitätheten.Om tio år kan de kräva att det skall finnas helt nyabatterityper och helt nya startsystem förförbränningsmotorer. Upphandlingen kan sedandelvis samordnas, men det är inget absolut krav.Det viktiga är att tillverkarna vet att det finns engaranterad avsättning för de nya produkter de tarfram inom ramen för ett sådantteknikupphandlingssystem. Styrelsen för tekniskutveckling kan mycket väl hålla ihop ett sådantsamordnat arbete. Utskottet avvisar inte denmodellen. Därför yrkar jag av arbetstekniskt skälinte bifall till reservationen.Folkpartiet liberalerna har också tagit upp fråganom insamlings- och informationsmetoder isammanhanget. Även här har vi en skrivning frånutskottet som inte avvisar vårt förslag. Det vi härredovisar är något som man skulle kunna kalla enmorot som vanliga konsumenter behöver för attstimuleras att lämna tillbaka sina gamla batterier.Fru talman! Jag vill ta upp ytterligare en delfråga.Enligt propositionens förslag skall de avgifter sominflyter i ett sådant system läggas in i det som kallasbatterifonden hos riksgäldskontoret.Det låter väldigt fint med en fond. Man tänker signågonting där pengar redovisas och där pengarplaceras räntebärande. Detta är vad vi allaförutsätter. Jag skulle nu vilja ha ett besked frånregeringspartiets företrädare i den här debatten:Kommer batterifondens pengar att placerasräntebärande? Det verkar vara en självklar fråga,men jag ställer den mot bakgrund av attbilskrotningsfonden, som ju har använts för viktigamiljövårdande uppgifter när det gäller denbatteriinsamling som pågår, inte har pengarnaplacerade på räntebärande konto. På det sättet harsedan ungefär landets bilägare, som jufaktiskt äger pengarna i den här fonden, gått misteom över 300 milj.kr. i räntor.Bilskrotningsfonden består av 228 milj.kr. Detborde ha varit 539 milj.kr., som skulle ha kunnatanvändas för viktiga miljövårdande uppgifter. Menmedlen finns inte därför att intehar placerat pengarna räntebärande.Anf. 69 ():Fru talman! diskuterar vi åtgärder motmiljöfarliga blybatterier. Att bly inte är särskilt bravet vi alla, och vi skall försöka se till att det intekommer in i näringskedjorna och i ekosystemen --för då skapar det bekymmer.Sören sade här att romarna kanske kom påobestånd därför att de drack vatten med bly i, ochatt sjöfarare fick bly i sig genom mat i blylöddakonservburkar. När sade detta, komjag att tänka på att det faktiskt finnsblylödda konservburkar i svensk handel. Det är ettbekymmer som vi också borde tänka på i det härsammanhanget. Detta tas inte upp , och jag skallinte tala om det vidare, men jag vill bara konstateraatt det är så.Det har här diskuterats om vi skall ha pantsystemeller inte. Som sade tidigare, är ju deborgerliga partierna överens om att vi skall ha ettpantsystem. Vid åtminstone ett par tillfällen har vifått riksdagsuttalanden om att vi skall ha ettpantsystem, och regeringen har fått ett uppdrag idetta syfte. Men regeringen har i stället valt att göraupp med batteribranschen om andra åtgärder --först när det gäller de små batterierna och sedanockså när det gäller de nu aktuella batterierna, somär litet större.Från sida har vi i det härsammanhanget valt att förordaåterlämningspremie, som i princip är ettpantsystem. Skillnaden är ganska liten. Man fårbetalt för att man lämnar tillbaka ett batteri somhar använts. En avgift motsvarande premien tas utvid försäljningen. Skillnaden är ju att de batteriersom finns i handeln också kommer in på det härsättet.Det mål som regeringen har för sitt förslag är skall få in av batterierna. Det kan väl ioch för sig vara bra, men egentligen borde måletvara -- det är ju det mål som vi skall arbetaför.Sedan kan man naturligtvis, som gör isitt förslag, säga att vi i början borde ha in ,för att vi också skall få in alla gamla batterier.