prot · GE0914 · 1990-10-24 00:00:00 — Medinformation, upplysning och utbildning kan vi bidratill att människor blir tillräckligt kunniga på det härområdet för att kunna göra de korrekta valen.Det är helt annorlunda med de importeradelivsmedlen, som man inte vet någonting om, därföratt den relationen gör människan maktlös. Det ärprecis detta faktum som gör att det är viktigt att vii landets högsta beslutande församling diskuterarvilka krav vi kollektivt skall ställa på de livsmedelvi importerar.Jordbruksutskottet griper nu -- likt en drunknande,höll jag på att säga -- efter ett halmstrå. Eftersom vinu med alla medel tvingas hitta arbetsmetoder somminskar vår arbetsbörda, har vi börjat använda enförenklad arbetshantering. Det innebär å andrasidan att vi ibland också kan fördjupa arbetet iutskottet. Det här betänkandet har varit föremålför såväl förenklad som fördjupad hantering, ochjag skall i resten av mitt anförande koncentrera migpå det som har varit föremål för den fördjupadehanteringen, nämligen just kontrollen avimporterade livsmedel.Det är en fråga som haft att behandlaåtskilliga gånger bara under den korta tid som jaghar varit ledamot av den här församlingen. Detfinns en risk att behandlingen ibland blirslentrianmässig, att ett ärende så att säga går i stå,att ingenting nytt händer.Därför vill jag gärna instämma med dem somtidigare i debatten har sagt att det här betänkandetfrån utskottet faktiskt är ett stort steg framåt ibehandlingen av dessa frågor. Det har lyft fram defrågeställningar som finns, fördjupat dem ochpekat på problemen med den principiellautgångspunkt som bl.a. jag har, nämligen att viskall kunna ställa samma krav på de livsmedel viimporterar som på dem vi tillverkar här i landet.Egentligen är det kravet rätt självklart. Säg det tillvem som helst ute i samhället, och man nickarinstämmande. Ja, det verkar helt rimligt. Det ärklart att vi skall ställa samma krav på de livsmedelvi importerar som på dem vi tillverkar i Sverige.Men i det här betänkandet lyfts så att säga denandra sidan fram.Det finns de som menar att vi kan ställa det kravetpå vissa väl avgränsade områden. Vi kan t.ex. mätaresthalter av bekämpningsmedel och där kan viställa samma krav på svenska och på importeradelivsmedel. Men vi kan inte ställa samma krav, av enrad skäl, när det gäller andra aspekter, t.ex. när detgäller etik inom djurhållningen i jordbruket, närdet gäller miljöaspekter och andra kvalitetskrav,när det gäller tillsatshormoner och sådana saker.Jag tycker att det är en bra ansats som utskottet görmed att lyfta fram frågeställningarna, men jagtycker ändå inte att jordbruksutskottet är rättforum för att gå vidare i den här diskussionen. Detnormala sättet att hantera sådana här saker är ju atttillsätta en utredning som får försöka belysafrågorna ur olika aspekter.Det är faktiskt mycket sällsynt att vi i riksdagenfattar beslut i frågor som är så okomplicerade attdet bara varit att lämna ett enkelt förslag och sedanbesluta. Tvärtom är det ju ganska vanligt att det serut precis som det gör i det här ärendet, att ettfrågekomplex har många många olika aspekter sommåste belysas och att det innehåller konflikter därman kanske inte kan tillgodose alla sidor. Vihanterar detta på så sätt att vi tillsätter enutredning, som försöker se över frågan om hur mankan lösa olika konflikter, var man så att säga måsteta definitiv ställning. Jag tycker att det skulle varadet rimliga sättet att hantera även den här frågan.Det är nämligen oerhört viktigt att vi tarmänniskors oro på allvar. Den grundläggandefrågan bakom allt detta är om det är någon meningmed att vi i vårt land ställer höga krav på vår egentillverkning av livsmedel. Är detta meningsfullt i entid när vi går mot ett alltmer ökat handelsutbyte närdet gäller jordbruksprodukter? Jag tror att detta ären utveckling som vi inte kan bromsa och som inteheller bör bromsas. Det är bra att vi har en ökadfrihandel mellan olika länder, men en förutsättningför denna ökade frihandel måste faktiskt vara funderar över vad i det egna bagaget av kravpå miljö, etik och kvalitet som man anser sig ha rättatt bära med sig in i den processen.Det har i betänkandet rests frågor av typen: Om vinu skall ha samma krav på importerade livsmedelsom på inhemska, vad gör vi då när vi t.ex. har olikaregler för vår egen produktion, beroende på var ilandet produktionen har ägt rum, om den har ägtrum i ett känsligt område med högre krav ellernågon annanstans? Vad gör vi med den typ av reglersom vi kanske själva har omfattande dispenserfrån? Jag kan inte svara på de frågorna, eftersom deinte är så enkla att man bara kan säga att vi gör sieller så. Detta är den typ av frågor som kräver enomfattande utredning.Om man, vilket jag hoppas och tror är heltnödvändigt, gör en utredning kring detta, då måsteman koncentrera sig på de centrala frågorna. Jagtror inte -- och jag är övertygad om attmedreservanterna inte heller -- tror att vi i varjedetalj kan ställa exakt samma krav på importeradesom på inhemska livsmedel. Men det gäller attvaska fram det som är de centrala kraven.Riksdagen har ju faktiskt redan tagit ett steg i ochmed beslutet att vi inte skall importera bestråladelivsmedel. Den problematiken är jämförbar medalla andra frågor som vi har rest kring importeradelivsmedel. Det finns ingenting som skiljer denfrågeställningen från de andra. I den fråganbeslutade ju att vi inte skall importerabestrålade livsmedel. Argumentet var att det varfråga om ett konsumentintresse, att en majoritet avkonsumenterna i vårt land inte vill ha bestråladelivsmedel och anser att sådana inte är nödvändiga.Jag tror att det när det gäller importerade livsmedelfinns många fler sådana principiella frågeställningarsom kan särskiljas och där man kan ställa sammakrav.Därmed, herr talman, vill jag särskilt yrka bifall tillreservation nr 1, och i övrigt står vi givetvis bakomde yrkanden som finns i våra reservationer.Anf. 102 ():Herr talman! I har vi om vi jämför oss medandra länder förhållandevis höga krav både påolika kemikalier och bekämpningsmedel somanvänds inom livsmedelsframställningen och påarbetsmiljöförhållandena.Utskottet har, precis som flera talare redan harpåpekat, noggrant gått igenom de motioner som vihar tagit oss tid med till fördjupad behandling.Utskottet har också konstaterat den problembildsom bl.a. vi i vår motion har tagit upp. Skillnadenär att utskottet inte vill ställa de krav som vi anservore självklara i förhållande till de krav vi har härhemma.Utskottet har också i och med sin skrivelsekonstaterat att vi i våra livsmedel naturligtvis har enmassa ämnen som det inte är tillåtet att använda häri . Utskottet säger att det skulle leda tilllångtgående inskränkningar av livsmedelsimportenom man ville ta itu med dessa problem. Det hållerjag helt med om. Det är klart att vi, om vi skallställa samma krav på den mat vi importerar som viställer på den vi framställer här hemma, intekommer att kunna importera på samma vis som idag.Utskottet har också konstaterat att det föreliggerstor enighet om att det inte är främmande ämnen imaten eller tillsatser utan i stället felaktigamatvanor som är det verkliga hälsoproblemet. Detär möjligt att det är det verkliga hälsoproblemet omman ser det totalt för befolkningen. Dock kan manväl säga att den lilla grupp av befolkningen somlider av astma och allergier och ständigt råkar ut förämnen i sin mat som de reagerar på kanske inte serden biten som det verkliga hälsoproblemet. Fördem är kanske hälsoproblemet det, att de inteenkelt kan se vad de varor de köper innehåller förämnen.Betänkandet handlar enligt min mening om någotsom jordbruksutskottet kanske inte sysslar såväldigt mycket med, nämligen internationellsolidaritet. Vi vet ju att problemen när det gäller attförändra miljön i världen till det bättre inte ärkoncentrerade till vårt eget land, utan att de ärglobala. Vi har naturligtvis inte möjlighet attbesluta globalt i alla frågor, men vi kan via handelpåverka väldigt mycket. Att vi i andra ländertillåter framställningsmetoder som är oacceptablahär hemma gör att vi faktiskt exporterarmiljöproblemen och även i ganska hög gradarbetsmiljöproblemen.I betänkandet nämns bl.a. att vi inte skulle kunnaimportera livsmedel som är flygbesprutade. Detkanske vore en klar fördel åtminstone för deafrikanska teplantagearbetarna. Där säger maninte ens till dem att gå av fältet när manflygbesprutar, utan man sprutar utbekämpningsmedlet rakt över deras huvuden. Detkanske vore en klar fördel för dem om vi i Sverigesade att vi inte accepterar detta sätt att hanteraarbetare och att vi inte tänker importera dessavaror så länge de ansvariga inte använder sig avandra bruksmetoder.Det är mycket viktigt att vi när vi talar ominternationell solidaritet tar in frågan om hur denmat som vi importerar tillverkas och att vi ställerkrav. Man skall göra precis på samma sätt som ifråga om miljösidan, där konsumenter har ställtkrav på mer oblekta pappersvaror och krav på attt.ex. blekta kaffefilter skall tas bort. På det sättetkan vi globalt vara med och påverka, genom atttrycka på och säga att vi inte accepterar olika sättatt tillverka varor eller att vi inte vill ha olikabekämpningsmedel i våra varor. På så vis kan viinternationellt bidra till en bättre miljö.Naturligtvis kommer detta också att leda till bättrekonkurrensmöjligheter för vårt eget jordbruk. Närvi ställer krav på djurstallars storlek osv. innebärdet en mängd kostnader. Hur kan vi sedan tillåtaimport från länder där djuren har en helt annanmiljö? Är det inte så noga med djur i andra länder?Är det bara viktigt hur våra djur här hemma hardet?Vi måste nog i vårt sätt att arbeta i riksdagha en mycket högre grad av internationellt ochglobalt solidaritetstänkande och ansvar.Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall tillreservationerna 1 och 4.Anf. 103 ():Herr talman! hade vi i denna kammare debatt om livsmedelskontroll, i samband medett regeringsförslag om en skärpt kontroll avimport. Jag kan till bl.a. säga attden propositionen grundades på en mycket storutredning som arbetat medlivsmedelskontroll och importkontroll, så visst hardessa frågor utretts mycket.Det har också kommit propåer om att livsmedelsom producerats med metoder som vi exempelvisav miljöskäl eller av hänsyn till djurskyddet harförbjudit här i skulle diskrimineras medimportförbud oavsett om de vid importtillfälletinnehåller något som är farligt för konsumenten.Också vid det tillfället avvisade utskottet dessakrav, vilka främst kommit från ,och miljöpartiet.Vi behandlar ett betänkande som innehållermånga motioner om livsmedelskontroll. Utskottetavstyrker de flesta med en förenklad hantering,medan man lyft fram just dessa frågor omimportförbud för livsmedel som är producerademed metoder som vi inte använder i . Jagvill gärna i detta sammanhang ge ett stort tack tillutskottets kansli och kanslichef som lagt ner så stormöda för att sprida kunskap och ge fakta om ettområde inom livsmedelspolitiken som vi så oftadebatterat men där vi kanske inte haft så mycketfakta som vi här fått. Detta är verkligen ett läsvärtbetänkande.Jag vill fastslå vissa fakta för att kasta ett ljus överSveriges livsmedelshandel. För det första är en stordel av de livsmedel som erbjuds de svenskakonsumenterna svenskproducerade och stor delkommer från jordbruket. För det andra medförvårt nordliga klimat att vi måste importera vissagrönsaker och frukter. Den yrkesmässigafruktproduktionen är t.ex. av densvenska konsumtionen. Men vi har naturligtvisockså en stor hushållsodling. För det tredje är såvällivsmedelshandel som livsmedelsmyndigheter enseom mycket stränga krav för att skydda varorna motför konsumenterna farliga ämnen. Det finnssåledes en importkontroll som stoppar varor medrester av farliga ämnen eller tillsatser.Ett generellt importförbud som också skulleomfatta produktionsmetoder i olika länderinskränker näringsfriheten. Det kan också sägasvara ett intrång i andra länders bestämmelser. Ettannat problem som också nämns i betänkandet äratt miljö- och djurskyddslagstiftningen i Sverigeofta har karaktär av ramlagstiftning till vilken ärknuten många förordningar, och det finns ocksåmånga dispenser. Hur sådant skall kunna fogas in iimportbestämmelser är mycket svårt att säga. Jagkan som exempel nämna problemen kringdjurhållning och gödselspridning endast finns ivissa delar av . Hur skulle vi kunna kräva attbestämmelser om detta skall gälla i andra länder?Skulle vi välja ut vissa landskap i andra länder?Problemet är också att det finns en hel del u-landsprodukter där man vid odlingen måsteanvända speciella bekämpningsmedel på grund avatt man där har helt andraproduktionsförutsättningar av klimatskäl. Skall vidå kräva att de inte får komma hit med sina varor,eftersom vi inte har godkänt dessabekämpningsmedel här i ? Det finns oerhörtmånga problem med ett sådant importförbud somföreslås i reservationerna.Även om man behandlat produkter medbekämpningsmedel eller använt medicin ellerliknande finns ju en nedbrytningstid. Efter en visstid finns det inga resthalter. Det är därför som vikanske inte finner så mycket resthalter i deimporterade livsmedlen. Jag kan här nämna att vi iSverige tillåter antibiotikabehandling av grisar framtill ett visst antal veckor före slakt.Jag tror att förslagen i motionerna skulle leda tilllångtgående och inte överblickbara inskränkningari livsmedelsimporten på grund av att vissabekämpningsmedel kanske har använts. Men detfinns inga konstaterbara reshalter i livsmedlen. Detär ärligt när några av reservanterna säger att manvill ha dessa bestämmelser för att det är synd omden svenska produktionen. Men vi får komma ihågatt livsmedelslagen är till för att skyddakonsumenterna. Den är inte till för att skyddaproducenterna. Det står ganska klart angivet ilivsmedelslagen att det är livsmedlens kvalitet ochtjänlighet som man vill skydda. Det skall också varaen god redlighet gentemot konsumenterna.Jag hinner inte göra många kommentarer till detsom här sagts av olika talare, men jag vill ge enkommentar till , som lämnat ettsärskilt yttrande om märkning med ursprunglandm.m. Min erfarenhet är att det är grossistförbundenoch som är bromsklossar. Jagkan bara rekommendera ett samtal med dem.Flera talare har nämnt att den största hälsofaran förkonsumenterna inte är bekämpningsmedelsrestereller andra främmande ämnen utan faktiskt vårt valav kost. Bl.a. har varit mycketkritisk mot detta resonemang. Hälsoforskningenhar gått framåt, och man kan inte bara säga att fettalltid har funnits. Forskningen om hälsan har gåttframåt, och vi har lärt oss mera. Därför har ocksålivslängden ökat.Lennart Brunander nämnde köttkontrollen. Denkontrollen är mycket noga i , det vet jag.Men vi kontrollerar också slakterier i utlandet ochimporterar bara från godkända slakterier. Svenskköttimport är mycket liten, eftersom vi själva harett överskott av kött. Det går hundratals ton pervecka från . Det är mycket hög kvalitet pådet köttet, det vill jag gärna säga. EG skärper förnärvarande sina bestämmelser på detta område.Jag tror därför att det inte finns så stora brister närdet gäller det importerade köttet.Lennart Brunander säger att inställningär mycket nonchalant när det gäller tillsatser ochbekämpningsmedel. Jag tycker inte att man kansäga det. Vi har inga bekämpningsmedelsrester iden svenska maten, och man kan inte tala om gifteri maten i . Sådana är förbjudna. Vi har engiftfri mat. Det motsatta fallet är ett brott motsvensk lag. Vi måste ständigt tala om att detförhåller sig på det sättet.Det ni kämpar mot är inte rester i livsmedel utanvissa produktionsmetoder. Detta är sådant som ärsvårt att reglera med livsmedelskontrollen, och dethar också inte så stor betydelse för konsumenten.Det kan tvärtom sägas att man genom ett utökatimportförbud för en del livsmedel kanske minskarutbudet för konsumenterna och medverkar tillprisökningar, eftersom det blir bristfälligkonkurrens. Då har bestämmelserna blivit tillnackdel för konsumenterna. Jag vill inte säga attera förslag på något sätt skulle varakonsumentvänliga. Det kan bli tvärtom.Annika tycker att vi skall ställa sammakrav när det gäller produktionsmetoderna. Som jagtidigare har nämnt kontrollerar vi i mycketnoga olika saker. Det finns också här i Sverigebestämmelser som gör att vi tillåter vissa medel,men vi begränsar användningen av dem myckethårt.När det gäller frågan om de bestrålade livsmedlenhar EG ansett att det svenska beslutet utgöra etthandelshinder. Det skall öppet erkännas att vi intekan analysera om livsmedlen är bestrålade. Vi fårhelt lita på de uppgifter vi får av importörerna. Vihar inte haft någon direkt möjlighet att bedrivalivsmedelskontroll på detta område, dvs. motbestrålningen, och det är fortfarande fallet. Det vihar att göra, och det vill jag gärna understryka, äratt i största möjliga utsträckning arbetainternationellt för att andra länder också skärpersina bestämmelser om innehåll av restsubstanser avbekämpningsmedel och tillsatser i livsmedel.Vi bör i alla internationella fora ta upp dessa frågor.Det försöker att göra i samband medGATT-förhandlingarna, och i arbetar viinom WHO med Codex alimentarius, där Sverigemånga gånger är det ledande landet. Jag tror att detär på detta sätt som vi skall förbättralivsmedelskontrollen, inte genom importförbud.Med detta yrkar jag avslag på reservationerna ochbifall till utskottets hemställan.Anf. 104 () replik:Herr talman! Jag håller med omatt det behövs ett ökat internationellt samarbete,men det är också det enda som jag håller medGrethe om.För det första vill jag fråga skall vi ta för givet att de importeradelivsmedlen inte kan leva upp till de krav som vikommer att ställa på dem? Jag är övertygad om attde kan leva upp till våra krav, men jag tror inte attdet sker med automatik. Varför skulle det göra det?Om den som skall använda produkterna ställerstora krav på produktionen, är det självklart attproducenterna lever upp till dessa krav, om de ärintresserade av att exportera sina varor.För det andra vill jag i det här sammanhanget passapå att säga att när m.fl. talar omimporten från tredje världens länder får man lättintrycket att det är den fattiga och utsugnabefolkningen som tjänar på exporten, men somregel är det stora amerikanska företag som mycketväl har råd att kosta på sig avancerade tekniker ochmetoder för att se till att hålla hög kvalitet på sinaprodukter, t.ex. när det gäller frukt och grönsaker.För övrigt delar jag att det skulle vara ett stöd förmänniskorna i dessa länder om vi ställde högre kravpå hur bl.a. bekämpningen får gå till.För det tredje vill jag framhålla att jag inte ärängsligt för att de svenska producenterna skallklara sig. Tvärtom tror jag att det förhållandet attde har haft att leva upp till hårda krav frånsamhället har lett till att de har blivit mycketeffektiva och mycket framgångsrika i sitt sätt attproducera, när det gäller både kvalitet och andraaspekter. Återigen vill jag säga att det är de högakraven som är en viktig drivfjäder.Det låter nu som att vill attbeslutet om förbud mot bestrålade livsmedel skallrivas upp. Jag hoppas verkligen att det inte äravsikten. Dessutom kan det inte vara omöjligt attfrån svensk sida via stickprov -- eller snarare sagtstickprovsbesök -- kontrollera om livsmedel ärbestrålade. Vi har ju råd att i så många andrasammanhang skicka tjänstemän och politiker påresor och konferenser runt halva jorden, så nogskulle vi kunna kosta på oss att också ha den härtypen av uppföljning av våra krav.Jag vill också fråga hur kommeratt förhålla sig när frågan om bovinttillväxthormon blir aktuell. Bovint tillväxthormonär aktuellt för export i vissa delar avvärlden. Skall också det vara en acceptabel metod?Det är en metod som många andra länder nuifrågasätter, och där kan ett exportförbud vara ettmycket viktigt led i hur utvecklingen kommer att blinär det gäller användningen av den typen avmetoder.Grethe sade att importen ju är så liten.Som om det skulle vara ett skäl till att vi inte skallställa så höga krav! De svenska ansträngningarna ärinriktade på att öka handeln medjordbruksprodukter och att åstadkomma ökadfrihandel. Det är just av detta skäl somkonsumenterna har rätt att ställa krav på detsvenska samhället att man ser till att det somimporteras är acceptabelt frånkonsumentsynpunkt.Anf. 105 ()replik:Herr talman! sade att vi står häroch talar mest för producenterna, och inte såmycket för konsumenterna. Men jag inledde mittanförande med att säga att det viktigt attkonsumenterna i större utsträckning än ställsi centrum när vi diskuterar dessa frågor och överhuvud taget när vi diskuterar livsmedelskontrolloch livsmedelspolitik. är det naturligt attvi är intresserade av att de svenska producenternabehandlas korrekt. Det behöver inte råda någotmotsatsförhållande här, utan det är, som GretheLundblad uttryckte det i ett annat sammanhang,''god redlighet'' att värna också om producenterna.Grethe påstod vidare att jag hade sagt attjag tyckte att var nonchalant. Det tyckterjag inte, för har ännu inte uttalat sinmening. Men jag tycker att det sätt på vilketmajoriteten i jordbruksutskottet behandladefrågan om gifter i livsmedel var nonchalant. Mansköt undan denna fråga i ett hörn och menade attden inte hade så stor betydelse och att den intespelade så stor roll. Varför har vi då en så stränglagstiftning i ? Varför är då -- som GretheLundblad sade -- gift i maten ett brott motsvensk lag? Det måste vara ett brott mot svenskmot lag att ha gift i maten, även om den kommerfrån något annat land. Med gift menar jag i det härfallet inte bara bekämpningsmedel ochtungmetaller, utan också medicinska ämnen.Grethe sade en del andra saker som jagtycker att jag måste kommentera. Hon sade bl.a.att om man ställer samma krav på den importeradematen som man gör på den mat som produceras iSverige, då diskriminerar man den importeradematen. Jag kan inte ställa mig bakom ett sådantsynsätt. Jag tycker att det fullt naturligt att ställasamma krav, oberoende var maten kommer ifrån.Att begära att de producenter som finns utanförSveriges gränser skall använda metoder somuppfyller våra krav på kvalitet på maten när de skallsälja till oss är en inskränkning i näringsfriheten,sade . Jag kan inte heller dela detsynsättet.Grethe talade också om att det är tillåtetatt använda antibiotika till grisar i intill enviss tid före slakten. Det är i och för sig sant, mendet är ändå fel. Det är tillåtet att i påveterinärs inrådan använda mediciner när ett djurär sjukt. Detta står i samstämmighet med våromtanke och omsorg om djuren att de inte skalllida. har vi regler som säger att medicininte får användas för nära i tiden innan ett djur skallgå till slakt och att man inte får använda mjölk frånett djur som är behandlat. Detta är till skydd förkonsumenten, men det har egentligen ingentingmed det här att göra, annat än att de karenstidersom gäller är till för att skydda konsumenten. Vimåste naturligtvis sköta våra djur.Grethe ! Är det acceptabelt att importerakött som innehåller antibiotika och andramedicinska ämnen, när vi inte tillåter det i Sverigeav det skälet att det inte är bra för konsumenterna?Anf. 106 () replik:Herr talman! Åberopande vårt särskilda yttrandeframhöll att grossistförbund ochhandeln i övrigt utgör bromsklossar när det gällermärkning. Det stämmer nog, men jag hoppas ändåatt delar vår uppfattning att justsystemet med märkning är ett bra system, inteminst från konsumentsynpunkt, och att det ärangeläget att detta märkningssystemvidareutvecklas. På så sätt kan konsumenternavälja t.ex. svenskproducerade varor. Ommärkningen är bra, kan konsumenterna ocksåundvika produkter från länder som man anserproducerar på ett sätt som upplevs som stötande.Anf. 107 ()replik:Herr talman! Jag vet inte om vad hon säger. Det är väldigt svårt attavgöra. I talar hon sig varm förvikten av internationell solidaritet, i nästa stundsäger hon att vi inte har någon gift i maten i ,eftersom det strider mot lagen.