prot · GE095 · 1990-10-09 00:00:00 — Jag skulle vilja veta vad regeringenkortsiktigt tänker göra för att få i gång marknaden,få den att fungera och se till att papper, glas ochsådant som har hamnat på tippen kommer attanvändas i industrin. som man nu tipparpapper på svenska tippar importerar man dessutompapper.Anf. 194 Miljöminister talman! Låt mig först bara påminna om att detju var på regeringens förslag som fattadedessa kloka beslut i våras.Sedan är det riktigt att det finns en hel delbarnsjukdomar nu när vi startar detta viktigaarbete. Jag är lika bekymrad som LennartBrunander över det. Ändå skulle det vara bra omvi till att börja med vore överens om att vi skallförsöka åstadkomma att man i en fri ekonomi ochpå en fri marknad med ekonomiska styrmedel somstimulans och goda insatser från hushåll skall kunnaklara det här.Det har faktiskt gått bättre med insamlingen än vadde svenska återvinningsbruken hade räknat med.Dessa har inte kapacitet för att ta emot allt.Det räknar man med att ha fr.o.m. sommaren1991 -- alltså om ungefär ett år.Vi har inget importförbud när det gällerreturpapper. I andra länder har man sämrekapacitet att ta hand om returpapper än i Sverige.För min del anser jag självklart att alla länder skallförsöka få system för returpappersanvändningväldigt för att få rätt användning avskogsråvaran. Därför tycker jag t.ex. att det ärväldigt bra när SCA har beslutat sig för att investerai ett sådant företag på den europeiska marknaden.Vad svensk industri behöver exportera nu ärmiljövänlig teknik, inkl. återvinningsteknik förhantering av pappersråvaran. Då slipper vi någotsom är ett problem -- konkurrens i form avdumpning på den svenska marknaden avreturpapper från länder som inte haråtervinningskapacitet.Anf. 195 ():Fru talman! Det är riktigt, , att vi äröverens om att detta är viktigt och att vi skallförsöka hjälpas åt att få ett bra resultat.Det är också riktigt att regeringen hade ett förslagom avfallshantering i budgetpropositionen, mendet tog innan ni fick fram det. Ni segdrog iflera år innan det kom något förslag.Miljöministern påpekar att man på marknaden äröverraskad över att få in så mycket returpapper.Redan 1988 skrev i en rapport ommarknaden för återvunnet material att det är viktigtatt skapa dessa marknader så att det som jag nu harförsökt beskriva inte uppstår.Vi borde alltså inte vara tagna på sängen av detta.När nu regeringen lade fram en sådan härproposition, när regeringen tog så god tid på siginnan den kom fram till ett förslag, borde manockså ha skapat förutsättningar för attåtervinningen skulle fungera. Utan dessaförutsättningar hjälper ju inte våra målsättningarom ökad återvinning och om att människor skallacceptera förslaget. Då blir det ändå pannkaka avdet hela.Anf. 196 Miljöminister talman! Det är för tidigt att utfärda dendomen. Jag kan bara försäkra om att vi medförenade krafter kommer att göra vårt yttersta föratt nå mycket goda resultat och för att inom en snarframtid ha ett totalt sett mindre berg av avfall, alltsåäven när det gäller det som skall återvinnas. Dettaskall ske genom en mer resurssnål daglig livsföringi våra hem och på våra arbetsplatser.Anf. 197 ():Fru talman! Det sista är egentligen det utan tvivelviktigaste. har också ställtkrav på att vi skall ha en avfallspolitik eller överhuvud taget en politik som gör att vi nyttjar mindreav resurserna. På det sättet minskar också mängdenavfall. Det är den smartaste och riktigaste vägen.Fram till dess måste vi ändå ta hand om ochåtervinna det avfall som finns. Det skulle varaintressant att få några synpunkter på vad ni kantänka er att göra för att förbättra situationen. Vi äröverens i fråga om problemet och nödvändighetenatt göra någonting åt det, men jag har inte fåttnågra förslag eller synpunkter från miljöministernpå vad ni tänker göra för att få en förbättring tillstånd.De kommuner som jag har nämnt vill nu anmäladetta till näringsombudsmannen, eftersom de anseratt köparna på det här sättet pressar priserna uppåt.Anf. 198 Miljöminister talman! Först till det sista. NO har prövatdenna fråga 1984 och då kommit fram till att detinte fanns anledning till kritik. Om det blir en nyprövning, litar jag på NOs bedömning, och somLennart Brunander vet, bör jag inte lägga mig iden.Det är bra att vi har ett sådant institut. Jag harockså noterat att denna situation uppstår varje gångdet är dags att sluta ett nytt avtal. Så var det även isomras, och det var på det sättet denna diskussionbörjade i år.I övrigt har vi för det första, genom att lägga fastriktlinjerna och lägga det utvidgade ansvaret påkommunerna och konsumenterna, genomförtmycket viktiga åtgärder. För det andra håller vi nupå att ta fram ekonomiska styrmedel som skall styrai rätt riktning på detta område.Jag tror inte att vill att vi skallbörja genomföra den typ av detaljreglering somÖsteuropa är på väg bort ifrån. Vi måste i ställetförsöka hitta system som fungerar i ett frittsamhälle.Anf. 199 ():Fru talman! Nej, miljöministern, vi skall inte hanågra östeuropeiska system. Vi skall ha mycket merfantasi i det vi gör och ta hjälp av människorsintresse och engagemang i den här frågan. Dettaintresse och detta engagemang finns.Det är bra att miljöavgifter skall styra så att ännumer går till sortering. Men då är det ännu viktigareatt marknaderna fungerar. Om marknaderna intefungerar, hjälper inte heller detta. Marknadernabehöver fungera för att kunna ta emot avfallet, ochdet är på det området vi måste lägga ner resurser --på det ena eller andra sättet. Jag skulle vilja ha ettsvar från miljöministern på frågan: Vad kan nitänka er att göra?Anf. 200 Miljöminister talman! Efter att påregeringens förslag fattade beslut på detta område,anser jag att bollen ligger hosindustrin, kommunerna och konsumenterna. Dettaär fallet just därför att detta är ett fritt ochdemokratiskt samhälle. vill jag att en rad olikametoder prövas runt om i vårt land -- inomindustrin, inom kommunerna och i de enskildahemmen. Jag vet också att detta redanförekommer. Jag är faktiskt ganska bestämd på denpunkten; alla skall inte springa till morsan och beom hjälp, utan de skall anstränga sig själva.Anf. 201 ():Fru talman! När det inte fungerar får ändå morsanhjälpa till!Anf. 202 Miljöminister talman! Ja, det är sant! Men ligger bollenhos de olika aktörerna, som skall se till att detfungerar. Jag riktar också den uppmaningen tilldem.Överläggningen var härmed avslutad.40 § Svar på fråga 1990/91:61 om PVC-förpackningarAnf. 203 Miljöminister talman! har frågat mig vadregeringen avser att göra för attsubstitutionsprincipen i lagen om kemiskaprodukter skall tillämpas vad gäller bl.a. PVC-förpackningar.I linje med kravet på industrin att byta ut farligaämnen mot mindre farliga -- det är det som ärsubstitutionsprincipen -- tog jag sedaninitiativ till överläggningar medförpackningstillverkarna om ett stopp föranvändning av PVC-plast. Resultatet har blivit atten avveckling skall ske fram i åroch innebär att de svenska tillverkarna, som svararför av marknaden, har ställt om sinproduktion. Resterande utgörshuvudsakligen av import. Här krävs internationellalösningar. Som ett första steg i det arbetet harSverige i det nordiska samarbetet föreslagit att engrupp bildas för att gemensamt driva frågan omavveckling av PVC-förpackningar.Anf. 204 ():Fru talman! Jag ber för det första att få tacka försvaret.Min fråga gällde kanske inte bara förpackningar,utan PVC-produkterna över huvud taget. Lagenom kemiska produkter är naturligtvis tillämplig påhela området. Det var enligt min uppfattning miljöpolitisk framgång när detta tidigare i årskrevs in i lagen efter det förslag som miljöpartietlade fram . Detta förslag gick igenom iriksdagen, och regeringen återkom sedan med ettförslag som i stort sett fölljde samma linje.Problemet är att detta inte är verkställt. Lagenligger, men vi kan i varenda affär se en rad PVC-produkter -- inte minst förpackningar -- som säljs.Detta skulle egentligen vara olagligt, eftersom det istort sett i alla fall finns mer miljövänligaförpackningar och produkter. Man måste fråga sigom importerade varor skall undantas frånlagstiftningen på detta sätt. Detta borde väl ligga påregeringens bord, eftersom det är regeringen somskall verkställa de lagar som vi stiftar här iriksdagen.Man ställer sig då frågan -- och det är också dettasom är min utgångspunkt: Vad görs för attverkställa den lag som faktiskt gäller? Det är intefråga om att förhandla, utan det är fråga om att setill att lagen efterföljs.Anf. 205 Miljöminister talman! Jag skall inte vara kitslig, men jagsvarade faktiskt på frågan. Det är riktigt att RoyOttosson i reciten även talar om andra produkter,och det är riktigt att dessa svarar för en stor del avPVC-användningen. Dock är det så attförpackningarna utgör det största problemet,eftersom de är snabbast i omlopp och snabbast blirett problem även i avfallshanteringen. Därför vardet mycket viktigt att göra en insats på det området.Det är inte bara på regeringen det ankommer att setill att lagstiftningen följs. I stor utsträckninghandlar det också om myndigheter sombemyndigas att ansvara för tillämpningen av lagen.I det här fallet handlar det framför allt omkemikalieinspektionen och naturvårdsverket.Vi arbetar nu för att successivt få bort PVC, och vistartade med det område som var mest angelägetoch snabbast i omlopp, nämligen svenskproduktion och förpackningar. Det är merkomplicerat när det gäller import, och RoyOttosson vet att vi på det området arbetar för att fåtill stånd internationella överenskommelser för attklara ut de problemen. Inte minst inom OECDbedrivs det på detta område ett mycket intensivtarbete.När det gäller andra varor som innehåller PVCbedrivs det ett arbete både iregeringskansliet och i de ansvarigamyndigheterna. Det gäller för övrigt många flerämnen än PVC.Anf. 206 ():Fru talman! Just det, det gäller många fler ämnenän PVC. Skälet till att åtgärda just PVC är att dethänder en del rörande PVC i vår omvärld. Vi harhört signaler om detta från Danmark.Miljöministern i har under sommarenuttalat att man bör förbjuda PVC-förpackningar,detta är också på gång i , osv.PVC är också en produkt som är anstötlig på flerasätt. Redan vid produktionen finns storaarbetsmiljöproblem. Vi har haft ett antal cancerfalli landet på grund av vinylkloridgasen. Den härprodukten är så onödig att man kan tycka att detborde vara ganska enkelt att som typfall göranågonting åt just den.Jag måste ändå ställa en följdfråga. Ministern sadeatt kemikalieinspektionen och naturvårdsverkethar bemyndigande att göra saker på detta område.Jag måste då fråga: Vad då? Har de bemyndigats attförbjuda sådana här produkter enligtsubstitutionsprincipen i lagen om kemiskaprodukter?Anf. 207 Miljöminister talman! Det är viktigt att ha klart för sig att detinte är sämre om man får till stånd en avvecklingutan förbud. Substitutionsprincipen innebär attföretaget alltid har skyldighet att göra ett utbyte.Förbud är något man tar till om man inte kan klaraav det på annat sätt.Jag vill exemplifiera detta med den lista över defarligaste ämnena som kemikalieinspektionen ochnaturvårdsverket har redovisat för regeringen,ämnen vilkas användning enligt deras uppfattningbör avvecklas. Syftet med publiceringen är attföretagen redan nu skall sätta i gång med arbetet.Lyckas vi inte få till stånd ett utbyte med frivilligainsatser aktualiseras frågan om förbud. Men detblir då genast mer komplicerat med GATT-förhandlingar och andra förhandlingar som kanförsena avvecklingen. Det går snabbare om man fårtill stånd en frivillig avveckling, som i fallet medPVC. Då behöver man inte hålla på och diskuterafrågan internationellt. Vi har i Sverigevarit snabbare och effektivare än i våragrannländer.Anf. 208 ():Fru talman! Det är kanske litet grand entolkningsfråga vad substitutionsprincipenegentligen innebär, dvs. om den innebär ett förbudmot det som är onödigt och miljöfarligt eller inte.Det är självfallet bra om man kan avveckla utanförbud, och ju snabbare det går desto bättre. Detär vi säkert helt överens om. Vad som upplevs somstötande är att just PVC och en del andra saker ärså onödigt och att de ändå har funnits kvar så länge.Jag fick inte riktigt svar på frågan om huruvidakemikalieinspektionen har bemyndigats att självfatta beslut om förbud mot enskilda produkter,t.ex. Skullekemikalieinspektionen få ett sådant bemyndigandekan det leda till att vi kan gå fram litet snabbare pådet här området, kanske t.o.m. betydligt snabbare.Det skulle vara bra för miljön om inte annat.Anf. 209 Miljöminister talman! Det finns ett antal exempel på attkemikalieinspektionen har fattat beslut i sådanahär fall och andra, t.ex. när företaget inte harlyckats att bevisa att en viss produkt är ofarlig.Anf. 210 ():Fru talman! Jag är inte säker på att vi kommer såmycket längre här . Men jag kan ändåkonstatera att produktionen av PVC-förpackningari tydligen har upphört, om jag har förståttsvaret rätt. Det är ju ändå en framgång. Här vill dettill att man också vågar gå på sådant somimporteras. Det borde inte vara orimligt att ställasamma krav på importen, även om det kanske finnsen och annan i utlandet som beklagar sig över detta.Anf. 211 Miljöminister talman! Jag noterar med glädje att RoyOttosson har uppmärksammat att produktionen iSverige har upphört. Regeringen arbetar ocksåmed importfrågorna. Det tar litet . Detvar därför en stor framgång att få till stånd enuppgörelse om svensk produktion så att inte arbetetytterligare försenades.Överläggningen var härmed avslutad.41 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:24 till näringsutskottetMotionerna1990/91:Sk2 till skatteutskottet1990/91:A1--A5 till arbetsmarknadsutskottet1990/91:Ju1--Ju4 till justitieutskottet1990/91:L1 och L2 till lagutskottet1990/91:T1 och T2 till trafikutskottet42 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1990/91:22 Ändring i konkurslagen m.m.1990/91:29 uppgifter inomstatsskuldspolitiken och den statligafinansförvaltningenSkrivelse1990/91:21 Hemlig teleavlyssning vidförundersökning i brottmål under år 1989.43 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 4 oktober1990/91:34 av () till statsministernom AP-fonden:Ett av många problem i ekonomi är detlåga sparande, vilket återspeglas i det stora ochsnabbt växande underskottet i bytesbalansen.Hushållens sparande är sedan åtskilliga år negativt.Moderata samlingspartiet förordar en ekonomiskpolitik som rent allmänt stärker den enskildasparviljan och som dessutom med riktadestimulansåtgärder ökar särskilt det långsiktigtbudna sparandet.Den nedgång i hushållssparandet som skett harinträffat under socialdemokratiska regeringar. Denfår ses som ett resultat av en medveten menförklädd socialiseringspolitik. I regeringsdokumentkan det talas vagt om det önskvärda i att ökahushållens sparande. Men, sägs det, det går noginte utan stora stimulanser, som ärfördelningspolitiskt problematiska. Slutsatsen bliratt det kollektiva sparandet i stället bör växa, vilketi klartext betyder ökad överbeskattning avmedborgarna.Det förord som sålunda ges för kollektivkapitalbildning har rötter långt tillbaka i tiden. Detgår igen i allt som skrivits och sagts omlöntagarfonder och tidigare modeller för kollektivtägande. Efter misslyckandet med Statsföretag ochannan offentligstyrd affärsverksamhet har intressetalltmer inriktats på indirekt ägande via olikafonder. Försök att legitimerasocialiseringsframstötarna genom att knyta dem tillATP-systemet går allt som en rödtråd genom socialdemokraternas argumentationoch strävanden.För kollektiva löntagarfonder framfördes idebatten en lång rad skiftande motiv. Det framgickemellertid tydligt att det ytterst var makten ochägandet i företagen det handlade om. Till slut gavsäven löntagarfonderna en ATP-anknytning. Somen följd av den heta fondstriden har dock såväl denförre som den nuvarande statsministern på olikasätt givit uttryck åt att ytterligare steg i dennariktning inte skulle tas.Den regeringen närstående fackföreningsrörelsenlanserar emellertid oförtrutet nyafondkonstruktioner. Vid den avhållnasocialdemokratiska partikongressen ställde sigregeringspartiet bakom LOs krav på att i vissutsträckning öppna AP-fonden för köp avbörsnoterade aktier. Det skedde i strid medutfästelsen när ATP-systemet infördes i slutet av1950-talet om att dess tillgångar inte skulleanvändas för att köpa aktier i privata företag.Från LO-håll framförs det också krav på attfondbildningen i ATP-systemet skall växa kraftigt.Dessutom skall AP-fonden ges frihet att placerakapitalet efter bästa möjliga avkastning -- med denenda restriktionen att högst får placerasutomlands. Det framgår tydligt att denna nyvunnafrihet främst är tänkt att användas för att förvärvaaktier i svenska företag. Det samlade börsvärdetuppgår till ca 750 miljarder kronor.Av detta äger det offentliga redan ca 80 miljarder,varav ca 50 miljarder i löntagarfonder samt fjärdeoch . Även om nyemissioner kanske och även om AP-fonden kan köpa annat än börsnoterade aktier, gerförslaget utrymme för aktieköp till ett belopp somsnarast överstiger det samlade börsvärdet.Som motiv för att vidga AP-fondensplaceringsmöjligheter anges frånsocialdemokratiskt håll strävan att uppnå en godavkastning på pensionskapitalet. Detta är dockklart vilseledande, eftersom ATP-systemet är ettfördelningssystem, där de pensioner som utbetalasunder ett visst år i princip skall bestridas med undersamma år inflytande avgifter. AP-fonden är tänktendast som en buffert i utjämnande syfte.Det bästa sättet att trygga ATP-pensionen är attföra en ekonomisk politik som ger god tillväxt.Omvärlden är full av aktuella exempel på attsocialistiska lösningar tvärtom ger dålig tillväxt.Med hänvisning till det anförda vill jag frågastatsministern:Har regeringen några planer på att öppna AP-fonden för aktieköp?Avser regeringen att öka fondbildningen i ATP-systemet utöver det ursprungliga buffertsyftet, såatt en stor del av svenskt näringsliv på denna vägkan överföras i offentlig ägo?1990/91:35 av () tilljustitieministern om brottsförebyggandeverksamhet och prioriterad brottsbekämpning:Att begränsa brottsligheten är en avkriminalpolitikens huvuduppgifter. Denbrottsförebyggande verksamheten är därvid avcentral betydelse. Den behöver förbättras ochbyggas ut främst genom en förstärkning avbrottsförebyggande rådet (BRÅ).Prioriteringen av brottsbekämpningen ärnödvändig för att beivra den allvarligabrottsligheten. De tre prioriterade områdena ärvälkända, nämligen ekobrott, våldsbrott ochnarkotikabrott. Anmärkningsvärt är attrikspolisstyrelsen utan riksdagsbeslutbestämt sig för att fyra prioriterade områden,nämligen ungdomsbrott, narkotikabrott,yrkesbrott och brottsförebyggande verksamhet iallmänhet.Dess värre har insatserna vid bekämpande avekobrottsligheten sackat efter. Andelen polisersom är verksamma inom ekorotlarna är baraomkring hälften av vad som förekommerbeträffande narkotika resp. våldsbrott. De senaretvå brottsområdena får en ökande andelpolispersonal, medan så inte är fallet förekobrotten.Docenten har gjort enundersökning som visar att resultaten avåtgärderna mot ekobrottslighet är mycketbegränsade. BRÅ-utredaren sägeratt de fåtaliga lagändringarna i stort sett har haftmycket liten tillämpning. Han tror dock att genomdet ökade intresset inom näringslivet ochfackföreningsrörelsen för att bekämpa denekonomiska brottsligheten kan frågan återigen bliav central betydelse under 90-talet.Det är nödvändigt att förstärka kampen motekobrottsligheten, varav miljöbrotten utgör enviktig del. Ekobrottsligheten leder till en kraftigomfördelning i ekonomin, och den är också av ensådan omfattning ekonomiskt att den får långtstörre verkningar på samhällsnivån än någon annantyp av kriminalitet. Omfördelnings- ochjämlikhetspolitiken sätts ur spel, och deekonomiska brottslingarna blir ett skattefrälse somkan hålla en helt annan konsumtionsnivå änhederliga skattebetalare.Då det gäller våldsbrottsligheten behöver den, medfrämlingsfientlig och rasistisk bakgrund, bli föremålför särskilt intensiv uppmärksamhet ochbehandling. Över huvud taget är den brottslighetsom förekommit medinvandrarfientlig bakgrund utomordentligtallvarlig.I anledning av det anförda får jag ställa följandefrågor till justitieminister . Hur vill regeringen förstärka denbrottsförebyggande verksamheten? Står dentidigare prioriteringen av ekobrott, våldsbrott ochnarkotikabrott i brottsbekämpningen fast?2. Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för attintensifiera beivrandet av den ekonomiskabrottsligheten, däri inräknat miljöbrotten?3. På vilket sätt vill regeringen verka för en skärptbekämpning av brottsligheten med en rasistisk ochinvandrarfientlig bakgrund?den 5 oktober1990/91:36 av () tillutrikesministern om Cambodja:En snar fredlig politisk lösning av konflikten iCambodja är nödvändig. Framsteg har uppnåtts iförhandlingarna mellan stormakterna genom att ettavtal dem emellan träffats. Men de rödakhmerernas agerande utgör nu det allvarligastehindret för att uppnå en överenskommelse mellande cambodjanska parterna. Det finns därför risk föratt det nybildade högsta nationella rådet,bestående av parterna i Cambodja, inte kommer attfungera och att därmed de fem stormakternas planför en fredlig lösning omintetgörs. Detta skulleockså leda till att företrädare för högsta nationellarådet inte kan inta Cambodjas plats i FN.Det demokratiska , där de rödakhmererna har en avgörande maktposition, haralltjämt säte i . Oavsett utgången avförhandlingar mellan de cambodjanska partneramåste detta förändras. Det är ohållbart att de rödakhmererna intar nuvarande position i FN.Tusentals civila dör eller lemlästas av olika typer avtrampminor, som de röda khmererna ständigtplacerar ut i olika delar av Cambodja. Syftet meddessa minor är främst att stympa utan att döda. Detär en viktig humanitär uppgift att oskadliggöradessa minor. Det finns avancerad tekniskutrustning med vars hjälp detta skulle kunna ske.Den finns emellertid inte tillgänglig i Cambodja,och det är angeläget att -- eventuellttillsammans med andra länder -- bidrar till att sådanutrustning ställs till förfogande och attutbildningsinsatser görs för att Cambodja självtskall kunna hantera denna utrustning.De röda khmerernas folkmord efterIndokinakrigets slut sätter alltjämt djupa spår i detcamobdjanska samhället, som präglas av storfattigdom. har ett ansvarför att verkningsfullt bistånd lämnas till Cambodjaoch till folkmordets och krigets offer.Med hänvisning till det anförda får jag ställaföljande frågor till utrikesminister . På vilket sätt kan medverka till enfredlig lösning av ?2. På vilket sätt vill regeringen agera i fråga omCambodjas representation i FN?3. På vilket sätt är berett att för egen deloch internationellt verka för att biståndet tillCambodja ökar?4. Är regeringen beredd att ge Cambodja särskiltstöd för att oskadliggöra minor som utplacerats iolika delar av landet?1990/91:37 av () tillkommunikationsministern om en bro mellanSundet och Hasselön:Frågan om en broförbindelse mellan Sundet ochHasselön i kommun har aktualiserats iriksdagen i ett tiotal år av bl.a. undertecknad.Mina och andra motioner har avstyrkts avriksdagens trafikutskott med hänvisning till attlänsstyrelsen i själva har attprioritera sin vägplan.Trots att länsvägnämnd förordaten bro och tagit upp frågan om dennabroförbindelse på olika sätt och i sina äskanden, harnågon bro inte byggts. Lekmännens inflytande motvägverkets ledning i ett län är ju som bekant ringa.I samband med 1980/väcktesmotioner av (), varav en ianslutning till regeringens förslag till besparingar avden allmänna färjetrafiken.Vid riksdagsbehandlingen biföll kammarenmom. 6 b i reservationen nr 4 som gällde denaktuella broförbindelsen.