prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — Till detta kommermånga människors vilja till hög materiellförbrukning.Vad innebär den otyglade marknaden, som drivertill allt högre materiell förbrukning i den rika delenav världen? Om den ej tyglas blir det på grund avsönderfallande ekologiska system allt mindre attdela på. Marknaden blir ett hot mot lagarna,demokratin och friheten. Dåk kan de starka, demed makten bakom gevärspipan, ta över ochbestämma. Det är en motbjudande tanke. Vi måstebjuda motstånd mot en sådan utveckling.Jag vill ansluta till det sade när honrefererade till vad hade sagt påfolkpartiet liberalerna landsmöte: den som är förmjuk att ta itu med de samhällsekonomiskaproblemen, skapar ett hårdare samhälle. Det ärfaktiskt sant, men då måste man också ha insikt omatt samhällsekonomin inte bara rör sig om pengar,utan också om hela det ekologiska systemet. Detfinns ett klart samband mellan ekologi ochekonomi. Det vore värdefullt om kundedela denna insikt, för då skulle man föra en heltannan politik.Miljöpartiet de gröna har krävt att regeringen tarinitiativ till internationella förhandlingar för attbegränsa kapitalets totala frihet.Sverige anses vara i ekonomisk kris. Vi har underde haft mycket stora och produktivaindustriinvesteringar. Exporten har fram till nu gåttmycket bra. Det har förekommit mycket storexport av kapital, som har satsats i fastigheter ochindustrier utomlands.På grund av en överkonsumtion i och storexport har industrin arbetat nära sittproduktionsmaximum. Överkonsumtionen lederdå till en stor import som inte kan mötas med ännumera export, eftersom industrin går för fullt. Allaarbetsföra har i princip varit i arbete. får maninflationsdrivande löneökningar, som i sin tur berorpå att företagen har kunnat höja priserna markantoch ökat sina vinster kraftigt. Exportkrisen beror ilika hög grad på företagens vinsthunger som pålöneökningarna.Det har varit svårt för den offentliga sektorn attrekrytera folk, trots kraftigt höjda löner. Vi får dåen personalkris inom vård och omsorg till följd avdenna enorma överkonsumtion. Det finns heltenkelt inte folk nog i i enöverkonsumerande ekonomi.För att klara inflationen måste vi börja hållatillbaka konsumtionsökningarna och helst börjaminska den materiella förbrukningen.Miljöpartiet de gröna vill att människor skall kunnaröra sig fritt, bo, arbeta och utbilda sig var de villinom hela . Men denna önskan motarbetasav kapitalets och varors fullkomliga rörlighet utanhinder och restriktioner. Därför leder dennarestriktionslöshet till förstörelse av det levande.EG-länderna accepterar inte människors friarörelse mellan EG och det forna Östeuropa.Moderaterna har drivit hållningslösheten till sinspets när de i sitt förslag till nytt idéprogram säger:''Varje ingrepp i medborgarnas liv, varje reglering,varje skatt försvårar och dödar livsprojekt.'' Dettaär den aningslösa, ansvarslösa och förstörandefrihetens lovsång. Därmed säger man nej till varjeform av fungerande miljöpolitik och socialpolitik.Varför talar man i frihetsfrågor så litet om frihetenatt andas frisk luft, äta oförgiftad mat och att kunnadricka rent vatten, om människornas frihetkroppsligt och kulturellt? Frågorna kan synasretoriska. Man kan kanske inte vänta sig någotannat svar än att ledande politiker och storakapitalägare egentligen inte bryr sig om dessafrågor, knappast ens på söndagar.Det moderna industrisamhället är i huvudsakuppbyggt på linjära processer -- det går ett nästanrakt spår från gruvan till avfallshögen plus enmängd molekylsopor till atmosfären och ut i haven.Det moderna industrisamhället är i sin nuvarandefunktion en fysisk omöjlighet, eftersom detleder till en enorm förstörelse. Vi måste ändra tillett samhälle som arbetar med cirkulära processer,dvs. vi måste bygga upp processer som innebär attvi återvinner och återbrukar så mycket som möjligt.Det har sagts att om vi inte anpassar oss tillmarknadens krav, skulle arbetslöshetens stålbaddrabba oss. För mig som metallurg har dettauttryckssätt alltid verkat underligt. Människor somhamnar i stålbad förgasas. Stålbadet innebäregentligen att arbetslöshetens gissel skulle tas bort.Om inte alla tecken slår fel, står vi inför en periodmed kraftigt ökad arbetslöshet. är numerafrilagt inför marknadernas spel med människorsarbete och framtid. Regeringen framhåller iskrivelsen att inflationsbekämpningen går före alltannat. Eftersom det finns ett klart samband mellaninflationshöjd och arbetslöshet i utveckladeekonomier betyder detta inget annat än attregeringen nu har övergivit den fullasysselsättningens politik. Vi står inför en EG-anpassning som leder till höga arbetslöshetstal. Dethar redan flera talare här berört och får nogbetraktas som en sanning.Vi i de gröna kan inte acceptera dennalättsinniga inställning till mänskligt arbete.Medborgarna har byggt upp sina liv i storutsträckning på lönearbeten. De kan därför inteutan vidare reduceras till bidragsmottagare för attgå sysslolösa. Dessutom blir människor sjuka såvälpsykiskt som fysiskt av att inte arbeta.I ett bättre samhälle, som de gröna villse förverkligat, kan vårt sätt att leva och varaannorlunda med mindre lönearbete och mera tidför arbete på medborgarnas egna villkor bliverklighet, men vi är inte där . Vi måsteutnyttja en kommande konjunktursvacka till ettmedvetet arbete mot ett grönare och merasolidariskt samhälle. Det är vår mening att vi måsteha en aktiv arbetsmarknadspolitik, som utnyttjarkonjunkturnedgången till något positivt, och vimåste slå vakt om arbetslinjen. Vi menar att vi nu istor skala skall sätta i gång att bygga upp ochmodernisera den kollektiva spårbundna trafiken,utveckla spårbilar, förbättratelekommunikationerna över hela landet, sätta igång med rader av projekt för att få in de inhemskaförnybara energierna på allvar, att sätta i gångmassiv energihushållning i hela samhället, för detgynnar handelsbalansen och bytesbalansen,bortsett från allt annat gott som det för med sig.Det är dags att använda arbetsmiljöfondensmiljarder till en massiv satsning på att komma tillrätta med allvarliga arbetsmiljöproblem.Utnyttja miljarderna i industrifonden till klokasatsningar på att ta bort de allvarligastemiljöförorenarna som finns kvar inom industrinoch för att göra industrin ännu mer energieffektiv.Ge bidrag till ombyggnad av merparten av alla debilar som fortfarande inte har katalysatorer.Skötseln av våra naturreservat har varit dålig underhögkonjunkturen. Det är dags att se till attnaturreservaten börjar skötas igen. Vi måsteminska ungdomsarbetslösheten redan nu och se tillatt på olika sätt stimulera människors sparande.Men måste vi börja minska dennormerade arbetstiden från tillatt ha nått ned till åtminstone pervecka. De första stegen måste tas ,så att vi solidariskt kan dela på den tillgängligaarbetstiden. Till detaljerna om hur vi skall gå framåterkommer vi i samband med den allmännamotionstiden. Rätten att sänka arbetstiden till 20eller skall lagfästas.Färdriktningen mot en lägre arbetstid är angiven.För att kostnaderna för sänkningen av arbetstideninte skall drabba produktionskostnaderna, föreslårvi att arbetsgivaravgifterna sänks totalt sett i sammamån som arbetstiden sänks, med avdrag förproduktivitetsökningen. vill attsänkningarna av arbetsgivaravgifterna skall betalasmed hjälp av skatter på energiråvaror ochmiljöfarliga utsläpp. Vi måste få en omfördelningmellan skatter på arbete och energi. harkostnaden för arbetstid ökat med i realtvärde, varav två tredjedelar ligger på skatter ochavgifter. Energibeskattningen har endast ökat meddrygt 30 %.Regeringens förslag om ökade arbetsgivaravgifterär utomordentligt dåligt. Det innebär att manfaktiskt hjälper till att driva fram ytterligarearbetslöshet och ytterligare inflation. Det ärmärkligt.Vi vill gärna dela upp och sälja utproduktionsbolag till länen. behåller detstora distributionsnätet på ett sätt som påminnerom . Det frigjorda kapitalet skallanvändas för satsningar på spårburenkollektivtrafik och utveckling av nya trafiksystemsom spårbilar och de miljövänliga energierna.Vi måste också se till att vi tar bort momsen på vårbasmat, tar bort momsen på mark- och sjöburenkollektivtrafik, liksom momsen på de inhemskaförnybara energislagen och börja avvecklingen avkärnkraften allra . Det behövs verkligenklara signaler i energipolitiken.Vi hade behövt en skattereform i medgröna förtecken. Vi fick en socialt orimligskattereform, som tar från de fattiga och ger till , som bidrar till att skövla och förstöra våraekologiska system genom en ogenomtänkttillväxtpolitik utan någon tanke på den ökademateriella förbrukningens innehåll eller kvalitet.Det finns drag i skattereformen som är positiva,nämligen den ökade beskattningen av konsumtionoch den minskade beskattningen av arbete. Menreformen missade chansen till en radikalskatteomläggning som ett led i en god och framsyntmiljöpolitik.Herr talman! Om man skall vara vänlig, och detskall man kanske vara så här inför julen, kan manju säga att det är bra att geruttryck för rena miljöpartitankar i ett viktigtanförande. Det tyder på att insikten finns. Nästasteg är att se till att kunskapen realiseras i handling.Här har regeringspartiet som vågmästarparti ettmycket stort ansvar. Det ansvaret har partiet, lettav , inte klarat av . Det hade funnits möjligheter att välja grönt.Nu valde regeringen nästan konsekvent blåalösningar, för rött är dött och gäller det gröntmot blått.Framtidsarbetet ser ut att bli svårare nu när B & Wsstormarknad har öppnats med Bildt ochWesterberg som chefer. På stormarknaden skönjervi nu också med sin kundvagn påteveshopping, där han går och plockar godbitarfrån löfteshyllan. Väl kommen till kassan har haninga pengar och urskuldar sig med att han har likaväl reda på pengarna som cheferna på B & Wsstormarknad. öppnar B & W filial i med cheferna ochWachtmeister. Det är B & W det med. Till 90 %samma program som vi har, säger förnöjt.Fattas bara annat med en filial! är litetundrande och säger att och mestliknar Glistrup och . Men vem skall dåbli och vem skall bli Glistrup i svenskpolitik?Vilken framtid har , om dessa människorskall regera och styra och ställa? Ja, inte är det ettframtida demokratiskt samhälle, där jämlikhet ochsolidaritet skall råda, inte ett samhälle där återbrukoch återanvändning är viktiga ingredienser. Det ärstormarknadens köp-, slit- och slängmentalitet somär ledsnöret. Lekkamrat är störst, och handikterar villkoren: ''Varje ingrepp i medborgarnasliv, varje reglering, varje skatt försvårar och dödarlivsprojekt.'' O, simplicitas!Herr talman! debatterades EG-frågan,den som fåkunniga kallar Europafrågan. Beslutfattas över folkets huvud vid den allvarligaste ochstörsta samhällsförändringen sedan reformationen.Svenska folket har inte beretts tillfälle att efterstudier och debatt ta ställning till EG. Aldrignågonsin har svenska folket varit så välutbildat ochhaft så stor förmåga att sätta sig in i kompliceradeframtidsfrågor. Vi i de gröna tror påsvenska folkets förmåga och vilja att ta ställning tillden stora samhällsomdaningen. Att inte ge folketmöjlighet därtill är ett utslag av ett djupt folkförakt.Därför skall det bli spännande att se om viriksdagsledamöter har förtroende för svenskafolket. Det kan vi visa genom att stödja yrkande 20i motion Fi17, där det krävs att folkomröstning skallgenomföras. Jag yrkar därmed bifall till yrkandet20 i Fi17. Anledningen till att denna fråga kommerupp nu är att utrikesutskottet inte ville haregeringens skrivelse för yttrande frånfinansutskottet, trots att regeringen i en bisatstalade om att den ville att skulle göra ettstarkt EG-positivt uttalande -- ett märkligtförfarande i en viktig fråga. Hur kan det komma sigatt en så viktig framtidsfråga har behandlats på ettså föraktfullt sätt, med en sådan okänsla förspelreglerna? Det blir något för framtida forskareatt bita i.Gunhild har motionerat omlivsmedelsbistånd till . Av någotmisstag har de grönas reservationomvandlats till ett särskilt yttrande. Därför vill jagyrka bifall till motion Fi28. I detsom blev ett särskilt yttrande betonar vi vikten avatt hjälpa de baltiska staterna. Riktigheten iGunhild motion och vårt stöd till denvisas av att Sovjetmakten nu har för avsikt attstoppa livsmedelsleveranserna till . För attvi skall få en god framtid måste vi faktiskt arbetamed de kunskaper och de insikter som vi har ochinse att det finns ett klart samband mellan vårekonomi och tillståndet i de ekologiska systemen.Har vi inte insikt utan driver en hänsynslösekonomisk tillväxtpolitik som leder till ständigtökad materiell förbrukning, utan minsta hänsyn tillförbrukningens innehåll och kvalitet, ja då kommerdet att gå mycket dåligt. Detta har MargotWallström i regeringen givit ett klart uttryck för,och det är jag mycket glad över. Det vore fint omden insikt som uppenbarligen finns iregeringskansliet också på något litet sätt kundevisas i den ekonomiska politik som regeringen ärvillig att föra. Är den villig att göra det, kan denräkna med vårt stöd.Därmed vill jag, vid sidan av mina tidigarebifallsyrkanden, yrka bifall till degrönas reservationer 4 och 7 i detta betänkande.Anf. 10 HANS ():Fru talman! I finansutskottets betänkande 10behandlas både regeringens proposition 39 om denekonomiska politiken på medellång sikt ochregeringens skrivelse 50 om åtgärder för attstabilisera ekonomin. Båda dokumenten harnaturligt nog kommenterats i många av de tidigareinläggen i kammaren. Jag finner det därför intenödvändigt att ta upp kammarens tid med ennärmare redovisning av innehållet i dessahandlingar. Jag skall därför, fru talman, i ställetkommentera finansutskottets betänkande och tilldetta fogade motioner och reservationer.Men först ett par principiella synpunkter. Inteminst har i skilda sammanhang densvenska ekonomin beskrivits som en ekonomi ikris. Det ena katastrofscenariot efter det andra harstaplats upp.I dag sade att det är engenomklappning i svensk ekonomi. att det ekonomiska läget är uselt. Jag måsteinom parentes säga att det svenska folket måstevara ett folk med nerver av stål som trots alla dessasvartmålningar orkar handlar julklappar för intemindre än . Det är inte precisdet bästa uttryck man kan tänka sig för engenomklappad och usel ekonomi.I motioner i anslutning till betänkandet talas det omatt har inneburit förlorade år. Man kanockså ibland i andra inlägg få intryck av att Sverigeskulle vara ett land på gränsen till armod. Försådana beskrivningar finns det inte mycket stöd atthämta i tillgänglig statistik, om en jämförelse görsmed andra s.k. mogna industriländer. Det gårvisserligen att bevisa att OECD-ländernasammantaget har en bättre tillväxt än , menom man tar hänsyn till att det däri ingår ett antalländer där den s.k. upphämtningseffekten har storbetydelse och i stället jämför med de sju rikasteindustriländerna släpar vi inte efter; inte heller omman jämför produktivitetstillväxten i svensktillverkningsindustri med den i dessa länder. Närdet gäller bruttonationalprodukten per invånare ivärlden ligger bland de allra främsta. Det äri stort sett bara som ligger före de nordiskaländerna. har lägrebruttonationalprodukt än vi; kommer påtolfte plats och på artonde.Svenskarna är inte heller ett folk av lättingar somgör allt de kan för att undvika sina arbetsplatser,vilket man ibland kan förledas att tro när manlyssnar till företrädare för näringslivet och andrapropagandörer. var antalet i Sverigefaktiskt arbetade timmar 1 175 för personer mellan15 och . Det är nära mer än för deflitiga tyskarna och nära mer än förfransmännen.I en av FN gjord undersökning om välfärden ivärldens länder kom på andra plats,alldeles inpå , som alltså intog första platsen.För sedan hörde jag ett radioprogram där enforskare, som hade undersökt hur barn mådde iolika delar av världen, funnit att de svenska barnenmådde bäst av alla. För sedan presenteradeockså enundersökning av socialförsäkringarna i ochinom EG som visade att intog en tätplats.Vi har klarat oss bra i ligan av de sex mestframgångsrika industriländerna. Till skillnad fråndessa har vi klarat att hålla en fullsysselsättning. Vi har inte behövt att dras medgisslet att 5--av arbetskraften och 20--avungdomarna fått beskedet att de inte behövs.Det har sagts att vi har gynnats av godakonjukturer. Ja, det är riktigt, med den har ocksåde länder som vi jämför oss med. Inte kanDanmark på andra sidan ha en annankonjunktur än vad vi har ; men de har 10 %arbetslöshet.Fru talman! Det finns säkert ett och annan somundrar: Varför nu detta? Varför beskriva det somär bra när debatten skall handla om det som ärdåligt och behöver åtgärdas? Jo, i första hand av tvåskäl: Det första är att jag tror att om vi skall kommafram till de rätta åtgärderna och ha folket med oss,skall vi ge en så korrekt och fullständig bild av lägetsom det över huvud taget är möjligt. Det är intebara energipolitiken som skall utformas pårationella grunder. Det gäller i hög grad också denekonomiska politiken. Det andra skälet ärmoderaternas och liberalernasgemensamma motion. Den börjar efter en kortinledning med rubriken: Regeringensmisslyckanden är grunden till problemen. På litetmer än en och en halv sida upprepas dettapåstående i varierad form icke mindre än tiogånger. Det är enligt min mening ett orättfärdigtoch felaktigt påstående.Jag har redovisat att vår situation väl tål attjämföras med industriländernas toppskikt.Dessutom var det inte helt utan problem att ta överen ekonomi med nära 90 miljarder i underskott istatsbudgeten, arbetslöshet, en stor statligutlandsupplåning och ett besvärande kostnadsläge.Märk väl att jag inte har lagt skulden på någon utanbara konstaterat att så var det 1982.Utskottet konstaterar i sitt betänkande att det råderbetydande samstämmighet om att det också finnsproblem i svensk ekonomi. Framför allt gällerproblemet att kostnadsutveckling och produktivitetmåste följas åt, vilket de inte gör för närvarande.Produktiviteten är visserligen inte låg i förhållandetill andra jämförbara industriländer men heltotillräcklig i förhållande till en löneökningstakt på8--. Det torde inte vara möjligt att ökaproduktiviteten så att de kraftiga kostnadsökningarsom vi har haft kan bäras; alltsåmåste kostnaderna ner. Om detta förhållande rådersåvitt jag förstår inga delade meningar.Dessutom är det så att hög inflationstakt leder oönskad omfördelning av resurserna i samhälletoch har för välståndsfördelningen allvarligarekonsekvenser än resultatet av lönerörelserna.Inflationen beräknas uppgår till . Även om3 % härav är resultatet av skatteomläggningen och1 % är en följd av tillfällig momshöjning, återståren underliggande inflation i storleksordningen 7--7,. Prisökningarna hos våra åtta främstahandelspartner var t.o.m. september , räknat påtolvmånadersbasis, . I var den undersamma tid -- eller om man räknarbort skatteomläggning och tillfällig momshöjning.Tyskland, som är en viktig handelspartner, hade3 % prisökning. hade , hade6,, hade , hade 5,6 %och hade . Den lägsta prisökningenhade . Det är också attmärka att av årets inflation i på 10,67 %faller på bostaden och på transportoch samfärdsel.Även om vi tar hänsyn till en höjning avengångskaraktär, som är en följd avskatteomläggningen, är det alldeles uppenbart attSverige inte år kan ha en inflation somligger väsentligt över vad som gäller för våra viktigahandelspartner utan att detta leder till enförsvagning av konkurrenskraften och enoacceptabel omfördelning av våra resurser. Denegativa konsekvenserna av en försvagadkonkurrenskraft kommer självfallet att bli alltmerpåtagliga i ett läge där vi också kommer att ha eninternationellt försvagad konjunktur. Den som intevill inse detta sticker faktiskt huvudet i sanden. Detråder alltså inga delade meningar om att dennegativa kostnadsutvecklingen måste brytas. Detfinns också en betydande samstämmighet iutskottet om att det måste föras en stramfinanspolitik och att den offentliga sektorn måsteförnyas och effektiviseras så att dess andel av BNPsuccessivt kan sänkas. Därigenom kan det ocksåskapas förutsättningar för en sänkning avskattetrycket. Det råder också enighet om att i denkonkurrensutsatta sektoren skall vara löneledandeoch att lönebildningen åvilar arbetsmarknadensparter.Det kan i detta sammanhang inte komma på tal attlämna en utförlig redovisning vare sig avutskottsmajoritetens ställningstagande eller avreservationer och motioner. Vi får hänvisa densärskilt intresserade till handlingarna.På s. 27 och 28 i betänkandet utvecklarutskottsmajoriteten skälen för att det enligtmajoritetens uppfattning bör vara möjligt att nuväxla över från ett system med nominellalöneökningar till ett med reala löneökningar.Vi anser att de i betänkandet redovisade faktorernabör förstärka möjligheterna att nå ettstabiliseringsavtal. Utskottet betraktar därför inte,i motsats till motionärerna, alternativ 1 iproposition 39 som ett orealistiskt alternativ vadgäller utvecklingen fram till 1992.I motionerna Fi14 och Fi15 från ,liberalerna och anförs attdet i regeringens skrivelse framlagdaåtgärdspaketet inte, eller endast i obetydligomfattning får några positiva effekter påsamhällsekonomin. Det bör kanske påpekas isammanhanget att de framlagda åtgärdsförslagen iskrivelsen tidigarelades i förhållande till denkommande budgetpropositionen med anledning avinträffade omständigheter. Det är således inte enuttömmande redovisning av aktuella åtgärder.På s. 28 i betänkandet redovisarutskottsmajoriteten skälen för att de framlagdaåtgärdsförslagen kan förväntas ge en positiv effekt.Så har ju faktiskt redan skett. Räntehöjningen harkunnat pressas tillbaka något, och valutainflödethar varit betydande. Det vore faktiskt ocksåsynnerligen anmärkningsvärt om besparingar istatsbudgeten på tillsammansmed en redovisning av viktiga strukturella åtgärderinte skulle ha någon positiv effekt. Varför skullemedborgarna ta på sig dessa bördor och varförskulle vi ta på oss eventuella politiska risker om detändå inte ger någon effekt? Jag kan inte tro att dethar varit meningen att uttrycka det på det sättet.Det är ett orimligt påstående. Att sedanoppositionen tycker att det är för litet och ,det tillhör pjäsen. Det har oppositionen alltid tyckt,i varje fall och antagligendessförinnan också.Fru talman! Innan jag slutar mitt anförande skalljag endast beröra en fråga till som vid sidan avkostnadsökningarna och produktiviteten utgör ettproblem i svensk ekonomi. Det gäller denogynnsamma utvecklingen av bytesbalansen. Detkan visserligen sägas att om vi kommer till rättamed de två första problemen, dvs.kostnadsökningarna och produktiviteten, kommerdet också att få en positiv effekt på bytesbalansen.Men underskottet tenderar, som , att öka till av bruttonationalprodukten,och det är naturligtvis ett problem i sig.När man studerar underskottets ökning kan manfinna att det i hög grad sammanhänger medökningen av räntekostnaderna på utländska lån. Påstatens utlandslån sjunker kostnaderna därför att viinte tar upp några utländska lån längre, men deökar för privata utlandslån. Detta är antagligen enföljd av att det har varit fördelaktigt att uppta lån iutländsk valuta och att det har gjorts mycket storadirekta investeringar utomlands. De senaresammanhänger i hög grad med investeringar ifastighetsbranschen och att företagen köpermarknader utomlands.Ingetdera behöver vara till nackdel för . Detär dock möjligt att avkastningarna på de gjordainvesteringarna är långsiktiga, inte minst inomfastighetsbranschen, och att utfallande avkastningåterinvesteras utomlands, vilket kan påverka vårbytesbalans. Det är svårt att få någon säkeruppfattning om hur mycket det ena eller andrapåverkar bytesbalansunderskottet. Säkert är dockatt bytesbalansunderskottet måste bringas nedgenom att svenskt näringsliv får möjligheter attstärka sin konkurrenskraft.Det är självklart att den omfattandeutlandsupplåningen på brutto 400 miljarder kronorhar betydelse för valutapolitiken, och somvänsterpartiet anför i sin motion Fi16 ökarnaturligtvis benägenheten hos aktörerna att skyddasina tillgångar mot risker för en devalvering.