prot · GE0931 · 1990-11-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:31Fredagen den 23 novemberKl. 9.001 § Svar på interpellation 1990/91:68 om exportav miljöfarligt avfallAnf. 1 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadutredningen angående export avmiljöfarligt avfall till visat, när Sverigeskall ratificera , om Sverigetänker verka för att konventionen förstärks medregler för övervakning och sanktioner samt hurregeringen tänker arbeta för att principen att allatar hand om sitt eget avfall bättre följs.Gudrun ställer ett antal viktiga frågor somberör ett område, där det pågår ettmycket intensivt arbete inom . Jagvill nu ta tillfället i akt att redogöra för hur dettaarbete fortskrider.Regeringen beslutade omflera viktiga åtgärder i arbetet med att fullfölja detavfallsprogram som godkände påförsommaren. Programmet innebär attkommunerna får ett heltäckande ansvar förinventering, planering och ävenhantering av allt avfall. Programmet innebär ocksåatt producenternas ansvar skärps genom ökadkontroll av kemikalieanvändningen, krav på utbyteav miljöskadliga ämnen och uppgiftsskyldighet tillkommuner och konsumenter.Regeringsbesluten innebär också att regler ochpraxis för hantering och eventuell export avmiljöfarligt avfall skärps. Utgångspunkten är attvarje land måste ta ett eget ansvar för sådant avfall.Sverige har aktivt deltagit i arbetetpå att få till stånd internationella regler för kontrollöver internationella transporter med avfall som kanhota människors hälsa eller miljön. Därvid harSverige genomgående hävdat principen att varjeland måste ta ansvar för sitt eget avfall. Vidare harSverige hävdat att export av avfall endast kanaccepteras i undantagsfall och att det då inte fårexporteras till ett land som inte kan ta hand om detpå ett korrekt sätt från hälso- och miljösynpunkt.Det är exportlandet som måste förhindra export avavfall om det kan misstänkas att avfallet intekommer att hanteras på ett fullgott sätt. Detinternationella arbetet resulterade i att ochett stort antal andra länder i mars 1989undertecknade den s.k. Baselkonventionen.Denna konvention innehåller bl.a. bestämmelsersom syftar till att skydda utvecklingsländerna motgiftdumpning. Den innehåller även regler somverkar för att konventionen skall bidra till attinternationellt utveckla miljöanpassad teknik ochminska mängden farligt avfall. Konventionen harännu inte trätt i kraft -- det krävs att 20 länder harratificerat den och så har ännu inte skett. Ett stortantal av de länder som undertecknadekonventionen har dock deklarerat att de iavvaktan på det formella ikraftträdande tillämpardess regler. gjorde också en sådandeklaration. Regeringen kommer attunderställa konventionen riksdagensgodkännande.Samtidigt vill jag poängtera att Baselkonventionenendast måste ses som ett första steg. Den kommeratt behöva förstärkas med t.ex. regler om hurövervakning och kontroll vid självaomhändertagandet av det miljöfarliga avfallet iimportlandet skall ordnas.Sverige kommer att fortsätta att driva denna linjeinternationellt. Inom pågår ettarbete med att följa upp och förstärkaBaselkonventionen. Andra avfallsfrågor somväntar på internationella lösningar är hur man påett ansvarsfullt sätt skall ta hand om utbräntkärnbränsle från forskningsreaktorer, och hur manpå bästa sätt skall kunna överföra erfarenheter frånutvecklingsarbetet när det gälleromhändertagandet av radioaktivt avfall till andraavfallslag. I båda dessa frågor har regeringen tagitinternationella initiativ dels inom , delsgenom att inbjuda till ett internationellt symposiumi på temat Miljökonsekvenservid omhändertagande av miljöfarligt avfall.För att bl.a. redan nu åstadkomma en skärpningnationellt, har regeringen gjort vissa förändringar iförordningen om miljöfarligt avfall med avseendepå reglerna vid export. En regel som införs är attnaturvårdsverket skall hämta inuppgifter också om det slutliga omhändertagandetav miljöfarligt avfall som exporteras från Sverige.Detta innebär att kontrollen skärps. Innebörden avövriga ändringar är följande. har SAKABhaft ett generellt tillstånd att föra ut miljöfarligtavfall ur landet. För andra företag som har velatexportera miljöfarligt avfall har det krävts ettsärskilt tillstånd av . I framtidenmåste alla, dvs. även , som vill föra utmiljöfarligt avfall ur landet ansöka om tillstånd hosnaturvårdsverket. Avfall får föras ut endast om detkan visas att avfallet slutligt kommer attomhändertas på ett sätt, som från hälso- ochmiljöskyddssynpunkt hade varit godtagbart omavfallet slutligt hade omhändertagits i Sverige.Jag vill här passa på att redovisa vad som harframkommit om hanteringen i avkvicksilverhaltigt avfall från bl.a. . Enligtuppgifter från den berörda kommunen tillbakavisaspåståendet om att kvicksilveravfallet kraftigtförorenat en närbelägen flod. Protestaktionernahar emellertid bidragit till att importföretagetbeslutat att se över lagringen av avfallet och att nyalagringsmetoder med högre säkerhet skall tillämpasi fortsättningen. Även det ansvariga spanskaministeriet har krävt att så skall ske. Såväl denberörda kommunen som ministeriet tillbakavisaratt det aktuella lagringsproblemet skall lösasgenom reexport till leverantörsländerna och menaratt det är ett problem som självt måstelösa.Inom ramen för principen att ta ansvar för sitt egetavfall har regeringen även ingått ettintensitionsavtal med om utvidgatsamarbete för omhändertagande av miljöfarligtavfall. Samarbetet med utgår från principenom att varje land skall kunna ta hand om sitt egetavfall, som vi tillgodoser behovet avsamverkan, specialisering och effektivarbetsfördelning för att få en kompetent och en frånmiljö- och hälsosynpunkt riktig hantering.Genom samarbete med ett land som tillämparsamma ansvarsfulla krav som bidrar vi tillatt miljöfarligt avfall tas om hand på ett från miljö-och hälsosynpunkt riktigt sätt i båda länderna.I intensitionsavtalet utfäster sig ochSveriges regeringar, att gemensamt verka för att ide båda länderna-- minimera mängderna av miljöfarligt avfall,-- uppföra anläggningar som på ett från miljö- ochhälsosynpunkt riktigt sätt kan behandla miljöfarligtavfall, inkl. anläggningar för särskilt svårbehandlatavfall,-- organisera omhändertagandet inkl.transporterna av miljöfarligt avfall på ett frånmiljö- och hälsosynpunkt riktigt och samtidigtkostnadseffektivt sätt.Såväl som har gjort denbedömningen att även om målsättningen är attminimera uppkomsten av miljöfarligt avfall, såmåste betydande kapacitetför omhändertagande finnas tillgänglig. I bådeNorge och har konstaterats attbehandlingskapaciteten för miljöfarligt avfall ärotillräcklig i förhållande till behoven.De båda regeringarna har därför beslutat att verkaför att ett gemensamt norsk-svenskt aktiebolagbildas. Verksamheten i bolaget skall bygga påömsesidiga insatser av resurser och lokalisering avbehandlingsanläggningar för omhändertagande avmiljöfarligt avfall. Genom samarbetet kankompetens och effektiv specialisering ibehandlingen av miljöfarligt avfall uppnås. Dettakommer att leda till såväl miljövinster somkostnadsbesparingarAvsikten är att det gemensamma bolaget även skallförvärva aktierna i . I detta sammanhangvill jag betona att parterna är ense om att ensamhällelig kontroll av verksamheten skall säkrasgenom att det allmänna i och Sverigetillsammans skall tillförsäkras majoriteten avaktierna i det nya bolaget.Regeringen har också, i enlighet med vad somaviserades i avfallspropositionen, genom att beslutaom en ny renhållningsförordning från den 1 januari1991, infört nya verkställighetsföreskrifter tillrenhållningslagen. Den nyarenhållningsförordningen innehåller bl.a.bemyndigande för att driva påarbetet med det omfattande reformarbete som nupågår.Detta innebär ett stort steg framåt för att uppnåen förbättrad överblick och kontroll av samhälletsavfallsmängder och avfallsströmmar. Risken för attt.ex. miljöfarligt avfall kommer på avvägar minskardärmed.Anf. 2 ():Herr talman! Jag skall be att få tackamiljöministern för detta mycket utförliga svar. Jagtycker att det är bra att miljöministern har tagit såseriöst på frågorna jag ställde och att vi på det härsättet också kan vidga debatten till att inte baragälla exporten utan avfallshanteringen över huvudtaget.Jag tänkte kommentera interpellationen liteteftersom en mängd frågor tas upp i den. Jag ärockså glad över att detta är ett område där detfaktiskt har hänt en del sedan jag ställdeinterpellationen. Jag tror möjligen att det kanskedelvis också är ett resultat av Spanienfallet, som jagtidigare har tagit upp i en fråga.Det som är bra är att man nu koncentreraransvaret till kommunerna, så att det inte är någottvivel om vem som har ansvaret. Jag tycker att detär bra att man också trycker på producenternasansvar. Det sägs här i interpellationen att derasansvar skall skärpas genom ökad kontroll: krav påutbyte av miljöskadliga ämnen ochuppgiftsskyldighet till kommunerna. Då blir minfråga: Hur skall kontrollen gå till och vilkasanktionsmöjligheter kommer att finnas motproducenter som inte följer föreskrifter och intebeter sig på ett bra sätt?Det sägs också i interpellationen att reglerna fören eventuell export skall skärpas. Jag antar att detinnefattas i det nya beslutet. Jag undrar merkonkret: På vilket sätt kommer reglerna skärpas?Senare i interpellationen återkommermiljöministern till regelskärpningen och säger bl.a.att den skulle innebära att naturvårdsverketsdispensgivning skall gälla alla, inkl. dvs.också skall ansöka om dispensgivning.Problem med den här lösningen är att i deexportfall som jag har tagit upp och som avsettPolen och har inte varit inblandat.Det ör privata företag som där har fått dispenserbeviljade av . Jag kan inte se garanterar någon egentlig skärpning, eftersomdispenserna ändå har beviljats.Det sägs också att man skall ta reda på hurslutförvaringen skall ordnas. Min fråga blirnaturligtvis: Hur? Det förfarande som man hittillshar använt sig av för att ta reda på att saker skall gårätt till i de länder vi exporterar till har varitotillräckligt, vilket vi säkert är överens om. Det harskett genom information på papper osv. som sedanhar visat sig inte hålla i verkligheten. Det finnsfortfarande uppenbara brister, tycker jag.När det gäller är jag gladöver att vi är överens om att den behövs ochnaturligtvis behöver skärpas. Vad är det har gjortatt inte har ratificerat den? sägerBirgitta att vi snart skall göra det. Riksdagenkommer att ta ställning till frågan. Jag undrar närdet skall ske, och vad det är som har förhindrat attvi inte har gjort det.En fråga om avfall som tar upp i sittsvar gäller utbränt kärnbränsle. Det var ett tagsedan vi debatterade det, men jag tycker att vi kangöra det igen. Jag vill ställa en fråga. Hur är detmed dessa bränsle i ? Vad tänkerman göra åt det? Det är en anläggning som äroerhört kritiserad av den internationellamiljöoppositionen.Det nordiska samarbetet tycker jag är bra. Jagtror framför allt att det behövs för att man skallkunna samarbeta omkring de problem som gällerde miljöfarliga avfall som på intet sätt går attåtervinna utan måste lagras. Jag tänker påkvicksilver, t.ex. Jag tror att det är nödvändigt medett samarbete. Därför tycker vi att den norsk-svenska idén är bra.Huvudkraven har vi tagit upp dem i en motiontidigare, och vi tycker att den ledande principenskall vara att varje land skall ta hand om sitt avfalli det egna landet. Det är vi också överens om. Omvi skall sätta kraft bakom detta borde det finnas ettgenerellt förbud mot deponering och förbränningutomlands. Dispenser borde bara utfärdas i de falldär man vet att det finns bättre och säkrare metoderutomlands. Jag kan inte se att det finns någonanledning att annars tillåta export av miljöfarligtavfall över huvud taget. Det skall bara ske i detläget när man vet att avfallet kan tas om hand på ettbättre sätt någon annanstans än vad vi kan göra häri . Så långt går inte miljöministern i sitt svar.Jag skulle vilja veta varför man inte kan se det pådet sättet.Jag tycker också att det vore viktigt att ta upp etttotalt förbud mot dumpning av miljöfarligt avfall iu-länder. Det är en av frågorna som är tänkt att lösa. Sedan finns ocksåproblem med havsdumpning och förbränning utetill havs. I borde man kunnalägga in ett kraftigt förbud mot detta.I en motion har vi tidigare krävt en rapport om denhittillsvarande exporten av miljöfarligt avfall frånSverige. Någon sådan har jag inte sett till. Det voreett välkommet inslag i debatten om man kunde fåfram en sådan rapport.Så kommer jag till frågan om hur det miljöfarligaavfallet uppkommer. Hur kan vi på alla sättförhindra det, vilka styrmedel skall vi använda ochvilken press skall vi sätta på producentledet här iSverige?Sedan skulle jag slutligen, om jag hinner, vilja ställaen fråga till. Vad kommer EG-anpassningen attinnebära i fråga om regler för handel medmiljöfarligt avfall? Jag vet att de regler som gällerinom EG inte riktigt stämmer överens med deregler som vi har här i . Jag skulle vilja haen kommentar till det.Anf. 3 Miljöminister ():Herr talman! Först vill jag säga att det är riktigt attett antal fall, däribland i och , hargjort att vi har arbetat med dessa frågor, liksomandra frågor som vi har upptäckt på egen hand.Det är väldigt bra med denna dialog. Vi har gått pådjupet i arbetet med det här. Också när viförberedde det program för avfallshantering som viredovisade för , var det enmycket viktigt fråga, och intiativ togs redan då tillatt vi skulle få en skärpning av reglerna till stånd.Det var då som den s.k. substitutionsprincipenlades fast. Den innehåller en skyldighet förföretagen att ersätta farliga ämnen om det finnsbättre alternativ. Myndigheterna har ocksåmöjlighet att driva på.Där slogs också fast att företagen har skyldighet attmeddela kommunen innehållet i allt avfall somuppkommer i deras verksamhet -- för övrigt gällerdet inte bara företag, utan också kommunala ochandra organisationer, t.ex. renhållningsverken.Det är bl.a. på det sättet som vi skall kunna få tillstånd en utveckling som skall göra rötslammet renttill år 1995.Kommunens skyldighet att skaffa sig kunskap omallt avfall har att göra med att det här inte vartillräckligt väl reglerat. Det har vi , genom beslutsom regeringen har fattat och ändringar i en radolika förordningar, lagt fast. Det gäller ocksåskärpningarna av reglerna för export. Man kan sägaatt den tidigare traditionen byggde påinternationell praxis, dvs. att man accepterade deregler som mottagarlandet hade för sinegenverksamhet och inte ifrågasatte detta. De nyareglerna innebär att vi måste försäkra oss om attavfallet tas om hand minst lika bra i Sverige.Avsteget från den generella regeln att vi skall tahand om avfallet själva motiveras av att ett litetland som eller egentligen är för litetför att bilda underlag för alla de typer av mycketspecialiserade processer som krävs för att ta handom allt miljöfarligt avfall. arbetar vi medmålsättningen att få bort användningen av allt flerfarliga ämnen och produkter så att mängdenmiljöfarligt avfall minskar.Jag förutser en övergångsperiod då vi så att sägamåste städa upp efter synderna i det förflutna.Konsekvensen av att länder samarbetar så somSverige och gör blir då att man får ett bättreomhändertagande än vad som skulle bli fallet omvarje land skulle försöka bygga upp kapacitet påvarje enskilt område. Detta är syftet medsamarbetet, och det bygger också på ett gemensamtnordiskt avfallsprogram, som antogs i vintras.Detta är nya uppgifter som har lagts på framförallt och kommunerna. Det finnslaglig grund för deras verksamhet, och självfalletkommer regeringen och -- på regeringensuppdrag -- , som ärtillsynsmyndighet, att följa upp hur detta fungerar.Kemikalieinspektionens arbete är också mycketviktigt. Kemikalieinspektionen kan ingripa omföretagen inte självmant, medsubstitutionsprincipen som grund, byter ut farligaämnen och föreskriva att så skall ske. Vi har ettantal fall från det här året där företagen harutnyttjat den möjligheten.Jag har vidgat debatten till att inte bara handlaom avfallet utan även om det som ger upphov tillavfallet, dvs. produkterna.Gudrun frågar varför vi inte harratificerat . Vi har eftersträvatett samordnat europeiskt agerande, bl.a. att EGoch skall skriva på, så attkonventionen blir effektiv. Det spelar ju ingen rollom ett land skriver på, om det ändå fattas 20 för attkonventionen skall träda i kraft. Vi har tagit uppden diskussionen.Jag får besök av EGsmiljökommissarie, och jag skall då på nyttdiskutera frågan med honom i syfte att så snabbtsom möjligt få till stånd en ratifikation av tillräckligtmånga länder för att avtalet skall kunna träda ikraft.När det gäller utbränt kärnbränsle vill jag säga attvi mycket noggrant följer situationen i föratt försäkra oss om att det svenska bränsle somfinns där, och som är deras egendom men somvi har kontroll över, tas om hand på ett riktigt sätt.Än så länge har avfallet inte börjat bearbetas. Vihåller alltså vårt öga på detta. Tillstånd för utförselbeviljades för mycket länge sedan, när andra regleroch en annan syn gällde. Det är därför rättsligtkomplicerat att göra någonting åt detta. Men viföljer frågan mycket noggrant, och jag diskuterarden också vid återkommande tillfällen med minabrittiska kolleger och talar då om hur vi ser påfrågan.Det finns emellertid andra problem med utbräntkärnbränsle, problem som är mycket större. Jag villpåstå att hanteringen av miljöfarligt avfall hör tillde värsta problemområdena i det internationellamiljöarbetet. Såväl kemiskt som radioaktivt ochannat avfall som är svårt att bryta ned och svårt attomhänderta hör till våra absolut största problem idet internationella arbetet. Vi bedriver och avseratt bedriva ett mycket intensivt arbete för att få tillstånd bättre arbetsmetoder och bättre regler.Anf. 4 ():Herr talman! Vi är fullständigt överens om det sistasom miljöministern sade, nämligen att det ärnödvändigt att detta skyndas på. Men jag är välkanske som vanligt litet mer otålig änmiljöministern.Jag vet att exportreglerna säger att vi måsteförsäkra oss om att omhändertagandet av avfalletkommer att bli minst lika bra som det skulle ha variti . Jag frågar då: Varför inte kräva ett bättreomhändertagande? säger då att vi i ettlitet land inte kan ta hand om allt själva utan att vimåste samarbeta. Det är bra. Samarbetet medNorge är utmärkt, och ett utökat nordisktsamarbete över huvud taget i dessa frågor skulleenligt min uppfattning vara utmärkt. Det skulleockså ge oss en möjlighet att i praktiken se attavfallet faktiskt tas om hand på ett bra sätt.Jag menar att detta inte har varit fallet när det gällerSpanien och inte heller när det gäller . Dethar inte heller varit fallet när det gäller . Detär som har gett dispenser. Detfinns också en anläggning i , dit harskickat en massa saker. I det fallet har det gettsdispens trots att man inte har tagit reda på hurdanaförhållandena är. Hur kommer man att ta reda påatt förhållandena är minst lika bra som i ?På vilket sätt kommer man att göra det rent fysiskt?Man bör ju nästan åka dit och se till attförhållandena är minst lika bra som i . Omvi inte gör det kommer vi att få den typ av skandalersom skedde i och den typ av handel somförekommit med Polen.Jag menar att det är upprörande att ärinblandat i den handeln. Jag antar att bekant med om handelnmed med miljöfarligt avfall. Detta gäller jufler länder än , men det är beklämmande attäven är inblandat.Kommer skärpningen av reglerna att sätta stopp förden typen av utförsel och av export? Innebärskärpningen av reglerna att det inte kommer att blifråga om någon mer export till och tillPolen? Jag undrar om det verkligen kommer attfungera så.Birgitta säger att anledningen till att Sverigeinte har skrivit under är att vivill ha ett samnordiskt och sameuropeiskt agerandeoch att vi inväntar EG. På vilket sätt skulle detförsvåra för andra länder att skriva under omSverige gör det? Jag kan bara se att om Sverigeskriver under, så blir det ett namn till, och vi närmaross då de 20 underskrifter som behövs för attkonventionen skall träda i kraft. Jag kan inte se attdet finns en motsättning mellan agerandeoch ett internationellt agerande.Jag vill på nytt fråga miljöministern: denya reglerna att innebära att den typ av export somhar skett till , och , dvs. desenaste skandalerna som jag har tagit upp i mininterpellation, inte längre blir möjlig?I fråga om är vi inte alls överens, BirgittaDahl. Det är en skandalanläggning, och det pågåromfattande internationella protester mot den. Detär enligt min uppfattning att tarhem det som finns där. Jag förstår inte varför vi intekan göra det redan nu.Anf. 5 Miljöminister ():Herr talman! Det är nog litet fel att säga att vi haravvaktat i fråga om . Vi hareftersträvat ett gemensamt agerande. Vi anser nuatt det har tagit , och vi tänker därför setill att förelägga förslag om ratifikation.Vi tänker fortfarande driva på både EG- ochEFTA-länderna att skriva under, och jag menar attdetta är vår uppgift. Men vi kommer inte längre attavvakta en samordning, eftersom det enligt vårmening har tagit för lång tid.Vi hade en överläggningmellan EGs och EFTAs miljöministrar, och vi togdå upp den här frågan på nytt. Vi tänker alltsåfortsätta med det, men vi tänker inte längre avvaktasamordningen.Det har aldrig givits något tillstånd för export tillPolen. Om sådan export har skett, är det faktisktfråga om en brottslig handling. Detta har jag ocksådiskuterat med den polske miljöministern, som förmig har redovisat hur man nu även från polsk sidatäpper till de kryphål som man har upptäckt. Vi harså att säga ingått en pakt för att få stopp på det somhar skett vid sidan om alla lagliga regler, om nunågot sådant har skett.När det gäller är det fråga om gamlatillstånd. Detta gäller också Sellafield.Den nuvarande regeringen tillämpar skärpta regler.Vi har satt stopp för export av radioaktivt avfallfrån våra kärnkraftsanläggningar för upparbetning.Detta var en av våra första åtgärder efteråterkomsten till . Vi varemot att avfall exporterades för upparbetning. Påden punkten har socialdemokratin ändratuppfattning i förhållande till hur vi såg på detta förmycket länge sedan, då även vi trodde att det varrätt metod. Men det är nu viändrade uppfattning på den punkten och mycketaktivt motsatte oss de borgerliga regeringarnas nyaavtal för export av radioaktivt avfall förupparbetning från våra kärnkraftverk.På svenskt initiativ har vi , genom LondonDumping Convention, äntligen fått ett förbud motdumpning till havs. Det är en av de storaframgångarna i det internationella miljösamarbetetnu att vi äntligen har fått detta beslut.Jag tror att vi i grunden är helt överens. Det vidiskuterar är sådant som hänt i det förflutna sombyggde på ett tänkande som inte längre styrregeringens agerande. Det är naturligtvis besvärligtatt reda upp efter det som har varit. Men i detnuvarande och fortsatta arbetet kommer vi atthandla på ett helt annat sätt med mycket strängareregler och kontrollsystem.Anf. 6 ():Herr talman! Också jag tror att vi är överens i långastycken, . Men jag är inte alls likaövertygad om att de regler som finns kommeratt förhindra att sådana här saker inträffar.Vad än regeringen har eftersträvat och avvaktat,eller vad det nu var, när det gällerBaselkonventionen, har resultatet i varje fall blivitatt inte har skrivit under. Det är bra att ettsådant beslut nu kommer, och jag hoppas att enproposition snart kommer till så att dettaverkligen genomförs. Det kan kanske bli ett gottexempel för andra att ta efter, och då kanskeprocessen går snabbare. Jag tror att det ofta är pådetta sätt man skall göra i stället för att avvakta.Det brukar ha en benägenhet att fördröjaprocessen.Så till frågan om . Jag antar att läst om . Därframgår mycket klart att en export av miljöfarligtavfall till har existerat. Det finns papper pådetta och andra belägg, ordersedlar och alltmöjligt. Att detta har hänt tror jag att vi kan varahelt överens om. Det är möjligt att detta i så fall ären brottslig hantering.