prot · GE0940 · 1990-12-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:40Torsdagen den 6 decemberKl. 12.00Meddelande om kammarens sammanträdesplanavseende tiden --den 28 mars 1991Anf. 1 TALMANNEN:Jag får meddela att till kammarens ledamöter harutdelats plan för kammarsammanträden avseendetiden --den 28 mars.1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 30 november.2 § Fortsatt ledighetTalmannen meddelade att () haransökt om fortsatt ledighet t.o.m. den 31 december1990.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen meddelade att ()även i fortsättningen kommer att tjänstgöra somersättare för § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1990/91:Bo16--Bo18 till bostadsutskottet4 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 5 decemberFöretogs till avgörande näringsutskottetsbetänkanden /91:NU9, NU11, NU13 ochNU14 (beträffande debatten i dessa ärenden, seprot. 39).Mom. 1 (frihandelns betydelse)Först biträddes reservation 1 av med98 röster mot 72 för reservation 2 av . 137 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 138röster mot 93 för reservation 1 av m.fl.72 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 6 (beräkning av kostnader förhandelsrestriktioner)Utskottets hemställan bifölls med 214 röster mot91 för reservation 5 av m.fl. 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 7 (regler för import av miljöfarliga varorm.m. )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 6 av och --bifölls med acklamation.Mom. 8 (export av kärnteknisk utrustning m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 239 röster mot37 för reservation 8 av och . 31 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 9 (export av svenska alkoholdrycker)Utskottets hemställan bifölls med 285 röster mot16 för reservation 9 av . 6 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 13 (miljöklausul m.m. i internationellahandelsavtal)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 13 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 15 (import av tropiskt timmer)Utskottets hemställan bifölls med 268 röster mot37 för reservation 15 av och . 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 18 (marknadsföringen utomlands av Sverigesom turistland)Utskottets hemställan bifölls med 178 röster mot126 för reservation 18 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU11Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU13Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU14Mom. 1 (ny lag om tillfällig försäljning)Först biträddes reservation 1 av m.fl.med 97 röster mot 38 för reservation 2 av KjellEricsson och . 173 ledamöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 178röster mot 93 för reservation 1 av m.fl.36 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2Utskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att jordbruksutskottetsbetänkanden JoU13 och JoU14,betänkande KU16 ochtrafikutskottets betänkande TU10 skulle avgöras iett sammanhang efter avslutad debatt.5 § Skogsbruket i fjällnära skogarFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1990/91:JoU13 Skogsbruket i fjällnära skogar(prop. 1990/91:3).Anf. 2 ():Herr talman! Under en följd av år har det rått enganska stor konflikt inom det s.k.fjällskogsområdet. Det finns där mångaintressenter, men de tyngsta är skogsbrukarna ochskogsnäringen, som har ett mycket berättigat kravpå att kunna bedriva ett långsiktigt aktivtskogsbruk. Jag vill poängtera att det är viktigt attgöra klart för sig vilka förutsättningar man harinnan man går in och diskuterar de olika förslagsom vi skall ta ställning till.I den största delen av detta område är skogsbruketden i särklass viktigaste näringen. Den är basen ochförutsättningen för att hela bygder skall kunnaöverleva. Låt oss slå fast detta, eftersom det är enav grundförutsättningarna när vi nu går in ochdiskuterar fjällnära skogar. Skogen är basen ochförutsättningen för att hela bygder skall kunnaöverleva.Den lokala industrin och infrastrukturen är heltberoende av skogsbruket och dessavverkningsmöjligheter.En annan stor intressent är rennäringen ochsamerna. Renskötseln är också beroende av hurskogsbruket i området kommer att ske. Man ärberoende av tillgängligheten till betesområden ochtillgång till lavskogar, och man är beroende av attha goda relationer till skogsbruket. Två näringarsom är helt beroende av varandra måste gesförutsättningar att i samarbete kunna bedriva ochutveckla sina näringar.Den tredje intressenten är naturvården. Somrealpolitiker som har studerat dessa områden kanvi konstatera att det i det förgångna har förekommitstora missgrepp. Men vi skall också ha klart för ossatt det under de senaste 10--15 åren har skettavsevärda förbättringar. Naturligtvis skallytterligare förbättringar ske när det gäller hänsyntill naturvårdsintressena. Men frågan är om dessanaturvårdsintressen skall med ytterligaredeljregleringar och förbud eller genom samarbete.Det finns ytterligare intressen. Turismen ärberoende av skogarna och naturen men är i ännuhögre grad beroende av infrastrukturen i dettaområde. Turismen har inga möjligheter att på siktklara sig utan aktiva människor och ett aktivtnäringsliv.En annan faktor som mycket litet diskuteras i dessasammanhang är försvaret och beredskapen. Detmåste finnas folk i dessa områden. De måste heltenkelt vara bebodda, och det kan endast ske genomatt människorna där aktivt kan försörja sig på denäringar som finns i området.Jag vill slå fast vikten av detta för att vi skall kunnadriva ett aktivt skogsbruk, ett skogsbruk som intekommer i konflikt med renskötseln, som tar hänsyntill naturvården och som därigenom också gerunderlag för turism och ytterligare näringar.Regeringen har lagt fram en proposition med vissaanknytningar till en annan proposition, nämligenen proposition om renskötsel. Den propositionenblev återförvisad, och detta gör att det kan haltalitet grand när det gäller motionerna.Vi var från moderat sida ganska tidigt beredda bredare uppgörelse. Jag vill poängtera attnäringen och folket, de aktiva människorna i dessaområden, måste få möjlighet till arbetsro. De måstekunna planera för sin framtid på ett helt annat sättän . Tyvärr blev det inte så, och vi ser i dagresultatet. Det finns ju vissa spänningar i dag.Herr talman! Jag övergår till att diskuterautskottets ställningstagande. Jag hävdar attutskottets förslag är otillfredsställande. Jag trorinte att konflikterna mellan naturvårdsintresset ochskogsbruket kommer att lösas genom detta förslag.Såväl naturvården som skogsbruket förlorar påutskottsmajoritetens förslag. Moderatasamlingspartiets förslag förstärker skyddet av defjällnära skogarna, som det skaparförutsättningar för ett livskraftigt skogsbruk. Såvälnaturvården som skogsbruket tjänar på att enklaoch tydliga regler ställs upp. förslaginnebär väsentligt mindre krångel änutskottsmajoritetens förslag.Det moderata förslaget bygger på följandekomponenter. Först och främst vill vimyndigförklara skogsbrukarna. Vi vill ha borttillståndsplikten och i stället införa enanmälningsplikt. Generella aktsamhetskrav skallinföras i hela fjällskogsregionen, dvs.hyggesstorlekar begränsas, radikalamarkberedningsmetoder och utländska trädslagtillåts i princip inte. Jag vill betona att dessa iprincip inte tillåts, men det är inte något tvärstopp.Vårt förslag, och den politik vi vill föra, bygger pånaturvårdsinventeringar, och de måste forcerasinom detta område. bör ha detyttersta ansvaret för att dessanaturvårdsinventeringar kommer till stånd. Men dekan även genomföras av andra organ, skogsfolk ochlokala intressenter. Det har diskuterats om dessanaturvärdesinventeringar skulle innebära ett stortarbete eller inte. Visst är det ett stort arbete, men ibotten finns i de flesta kommuner väl utfördamarkanvändningsplaner. De som arbetar meddessa frågor säger att om man utgår ifrån dessa,innebär en naturvärdesinventering inte något störrearbete. Man kommer att klara detta, det finnspersonal och det går att anvisa pengar till dettaändamål.Vi moderater menar också att resultatet av dessanaturvärdesinventeringar skall ligga till grund förmer preciserade skyddsinsatser. Vi vill dela in defjällnära skogarna, och här kommer poängen, i treolika skyddsklasser. Skyddsklass 1 gäller områdensom måste omfattas av ett mycket starkt skydd.Dessa områden bör helt undantas från skogsbrukoch andra ingrepp. Dessa är de urnaturvårdssynpunkt allra värdefullaste markerna,och markägaren kommer att ersättas för intrångetantingen med pengar eller med ersättningsmark.Skyddsklass 2 omfattar områden där ett skonsamtskogsbruk kan tillåtas. En planerad avverkningskall anmälas till berörda myndigheter i god tid.Anmälningsplikten innebär att myndigheternainom utsatt tid har möjlighet att kräva att särskildaskyddsinsatser vidtas. Om myndigheternas kravleder till försvårad markanvändning, skallmarkägaren vara berättigad till ersättning.Slutligen, herr talman, till skyddsklass 3. Denomfattar områden där skogsbruk kan drivas inomgivna ramar. Slutavverkning skall föregås av enanmälningsplikt. Jag vill poängtera att den absolutstörsta delen av dessa enormt stora arealer i dettaområde kommer att undantas, och där kommerskogsägarna att kunna driva ett generelltskogsbruk.Fördelarna med det moderata förslaget ärbetydande. Skyddsinsatserna kommer att sättas indär det verkligen behövs. Skyddsvärda områdenkan garanteras ett starkt skydd.Naturvärdesinventeringarna kommer att ge bättrekunskaper om fjällskogsregionens känsligaekosystem. Byråkratin kommer att minska, ochdetta är något jag vill understryka. Rättssäkerhetenvärnas genom att tydliga och klara regler ställs uppför skogsbruket i de fjällnära områdena.Ytterligare en fördel är att skogsbrukarna redan påförhand kommer att veta vilka regler som gällerinom ett visst område, och det är oerhört viktigt fördem. Detta kommer att innebära, attskogsbrukarna kommer att kunna bedriva ettskonsamt skogsbruk inom skyddsklass 2 och 3.Slutsumman av det hela är att skogen ävenfortsättningsvis kommer att kunna skapasysselsättning.Jag vill göra en sammanfattning. kan nubesluta om två olika vägar. Vi ställs inför två olikasystem -- å ena sidan utskottsmajoritetens förslag,ett byråkratiskt och tungstyrt förslag somomyndigförklarar näringarna -- å andra sidan detjag vill kalla frihetsförslag.Herr talman! Jag yrkar bifall till det senare genomatt yrka bifall till reservation nr 4 tillutskottsbetänkandet.Anf. 3 ():Herr talman! I det område som vi debatterarbor ännu människor. Här finns ännu en flora ochfauna som i många fall är unik. Vår uppgift är attlåta samtliga bo kvar på egna premisser. Det är enallvarlig utmaning att ta detta ansvar. Regeringen har inte lyckats med sitt förslag,och utskottsmajoriteten har gjort ett nytt förslag.Man har kommit ett stycke på väg, men enligt våruppfattning i liberalerna har man ännuicke hunnit så långt som man borde.Den fjällnära barrskogen i vårt land omfattar 3miljoner hektar. Från naturvårdens synpunkt ärden en unik tillgång genom sin storlek och genomdet sammanhängande området. Detta område harunder varit beväxt med förhållandevisopåverkad skog. Naturliga ekologiska samband harförändrats mindre i de fjällnära skogarna än i andrasvenska skogar.Det måste alltså enligt liberalernasuppfattning vara ett allmänt intresse att områdetskvaliteter inte utarmas. Till områdets kvaliteter hören miljö som uppfyller naturvårdens särskilda kravoch en levande landsbygd, människor som bor ochkan försörja sig i bygden.Det ansvar vi politiker valts till att ta kan alltsåsynas innehålla motstridiga intressen. Men häriingår också de politiska ansvaret att följa upp detsom sagts till väljarna -- somt obekvämt, somt mertilltalande. Vägledande måste vara att ta ett ansvar,att inte i oändlighet skjuta frågan framför sig ochinte heller att överlåta på kommande generationeratt reda upp en oförmåga.Därför är det viktigt att slå fast:* I fjällnära skog skall ett uthålligt skogsbrukkunna bedrivas som är anpassat till naturvårdenskrav om bevarande av skoglig kontinuitet ochbiologisk mångfald. * Krånglet måste minska för skogsägarna. Deregler som skall gälla för skogsbrukets anpassningmåste vara enkla och förutsägbara. Detta är enhörnsten när det gäller rättssäkerheten. * De som bor i det fjällnära området skall kunnaförsörja sig och utveckla infrastruktur och näringar.Den fjällnära skogen är i allmänhet relativt litetpåverkad av modernt skogsbruk. Fram till år 1982brukades inte den statsägda skogen i området. Mennär domänverket då avskaffadeskogsodlingsgränsen öppnades mer än 700 000hektar produktiv skogsmark för statens skogsbruk.Under 1980-talet ökade därför avverkningenmycket kraftigt på statlig mark. Bolagen och ävenenskilda ökade sin aktivitet. Vi skall då kommaihåg att så sent som för någon dag sedan underströkskogsindustrierna att något reellt virkesbehov urvirkesförsörjningssynpunkt fyller inteavverkningen i de fjällnära skogarna.Men självfallet är ändå skogsbruk en viktig näring,som upprätthåller infrastrukturen och gersysselsättning i det fjällnära området. Vid otaligabesök har jag själv på plats kunnat konstaterabetydelsen både i avverkningsledet och i detindustriella ledet. För de många enskildaskogsägarna i fjällkommuner, som är lika stora somlandskap i men med ett invånarantalsom närmast får ses som ett bristande underlag fören stadsdelsskola, är skogsbruk och skogsvård enviktig deltidssyssla. De 4 300 privatabrukningsenheterna i området ger en inkomst. Deenskilda skogsbrukarna är myndiga, och de flestavisar också detta i praktisk handling genom ettansvarigt handlande.Men enligt liberalernas uppfattningmåste bruket i de fjällnära skogarna präglas av storåterhållsamhet, vilket skall gälla alla. De beslutsom fattats av har varit otillräckliga, ochvi har därför lagt fram ett åtgärdsprogram, somomfattar också en naturvårdsgräns. Debatten harmedvetet förvirrats av att denna nya gräns lagts tilläldre gränser och restriktionslinjer, och det hargivits intryck av att varje nytt förslag inneburit attgränsen flyttats allt längre ned. Lågt mig därför slåfast att en gräns för särskild naturvårdshänsynskulle ligga väster om den gamlaskogsodlingsgränsen. Nedanför gränsen skulleskogsbruket i allt väsentligt kunna bedrivas som iövriga delar av området för svårföryngrad skog.Många är de enskilda skogsägare som bedriverett naturvårdsanpassat och hänsynsfullt skogsbruk.Det är ett skogsbruk grundat på erfarenhet,kunskap och generationers långa tid i naturen. Härfinns inget att frukta. Det är den kunskapen omnaturen och ekologins elementa som borde varariktlinjen också för andra. Dessa enskildaskogsägare har något att lära ut till statligförvaltning och bolags drift, som ej tar dessanaturvårdens hänsyn. För att säkerställa skyddetbehövs en gräns för särskild naturvårdshänsyn.Härinnanför -- ett område till skydd för framtiden,där ännu endast i ringa omfattning påverkan avmodernt skogsbruk skett -- förespråkar vi att utöverallmänna hänsynsregler skall särskilda regler förskogsbrukets anpassning till naturvårdens kravgälla. Härigenom kan önskemålen tillgodoses omatt bevara den helhet som delar av dessa områdenfortfarande utgör. Områden som rymmer speciellavärden från naturvårdssynpunkt skall liksom hittillsskyddas som reservat.Vi anser att gränsdragningen, åtminstone påstatens marker, kan göras schablonartat medledning av de skogsbrukskartor som finns ochtillgängliga data i övrigt. När det gäller denenskildes mindre markägor är uppgiften grannlaga.Det gäller både gränsdragningen i sig och inte minstinformationen.Gränsdragningsarbetet innefattar också annanproblematik. Vår uttalade ambition från folkpartietliberalerna är att enskilda skogsägare vidgränsdragningsarbetet inte mot sin vilja skallanslutas till området med särskilda hänsynsregler.Därför kan mindre brukningsenheter undantas,enligt vårt förslag.Därför behövs naturligtvis mer detaljeradeinventeringar. Vår inställning är att regeringenskyndsamt borde återkomma till medförslag om ökade resurser till länsstyrelsernasnaturvårdsenheter.Viktigt vid gränsdragningsarbetet är självfalletockså ett samråd mellan skogsvårdsstyrelse,naturvårdande myndigheter, kommunerna ochskogsbrukarna.Det är också viktigt att ersättning skall utgå ominnanför denna hänsynsgräns krav pånaturvårdsanpassning avsevärt försvårar pågåendemarkanvändning på ett sätt som inte redan i dagden enskilde skogsbrukaren faktiskt tillgodoser.Därför måste självklart erforderliga resurseravsättas för det. I första hand skall ersättningsmarkerbjudas där så är möjligt, enligt vårt sätt att se.Den socialdemokratiska regeringen vill inte sträckasig dithän. Därför har vi i liberalernavarit med att avge reservation nr 13. Det finnsexempel på att domänverket, som närmast kommiti fråga, inte har varit berett att medverka till sådanakonstruktiva lösningar. Metoder finns -- bl.a.genom att mark överförs från domänfonden tillnaturvårdsfonden. Återigen intar regeringen enannan inställning. Därför har vi varit med om attavge reservation 23.Herr talman! Den socialdemokratiska regeringensförslag präglades i propositionen av glömskabeträffande naturvårdens intressen, ointresse av desmå skogsbrukarnas rättmätiga krav på ersättning,dålig uppmärksamhet på rättssäkerhetens krav förden enskilde och därtill en sedvanlig ochrutinmässig förkärlek för byråkrati och onödigomständlighet.I utskottet har försök gjorts att nå bättre lösningar.I några fall har förbättringar uppnåtts. När detgäller gränsdragningsfrågan står utskottetsmajoritet för ett i jämförelse medregeringsförslaget fall framåt. Men ändå präglasutskottets förslag enligt vår uppfattning avotillräcklighet i de avseenden som jag har nämnt.En gräns för särskilda hänsyn måste enligtfolkpartiet liberalernas uppfattning regleras iskogsvårdslagen och fastställas av regeringen efterlokalt samråd. Därför herr talman, yrkar jag bifallunder mom. 5 till vår motion Jo4, yrkande 1.När det gäller de särskilda anpassningsvillkorenavstyrker utskottets majoritet de förslag som vi harlagt fram. Jag yrkar därför under mom. 18 bifall tillvår motion Jo4, yrkandena 2 och 9.Till skillnad mot vad som framgår av reservation nr20 om stärkande av miljövårdsenheterna torde detframgå av vad jag här har sagt, av och vad vi frånfolkpartiet liberalerna har förespråkat idebatter och av vår motionJo4, yrkande 5, att vi också sluter upp bakomreservation 20.Herr talman! Härutöver yrkar jag bifall tillreservation nr 21 om regionalpolitiska åtgärder.Anf. 4 ():Herr talman! Den här debatten i omfjällnära skogar är en debatt i raden av ganskamånga. Vi har haft diskussioner omhur skogsbruket och andra saker som skall ske pådetta område skall fungera tillsammans. Det härområdet är känsligt på många sätt, eftersom mannärmar sig gränsen där det inte går att bedrivanågot skogsbruk längre. Därför är det naturligt attdet blir en konfrontation. Här skall det bedrivasskogsbruk, och här har vi renskötsel.Precis som på alla andra ställen måste det tashänsyn till naturvården. Sedan har vi turismen.Som sade tillkommerberedskapen -- det är viktigt att det finns människorhär.För del är det viktigt att ta hänsyn tillallt detta när vi skall lösa frågorna. Annars kommerdet att bli fel. Dessa bygder lever tack vare attmänniskor bor där. Det är viktigt att dessamänniskor även i fortsättningen kan leva vidare ochfå en utkomst av sin verksamhet. Det ställer vissakrav på de beslut som vi skall fatta i dag.Det är med tanke på de förutsättningar som finns idessa områden nödvändigt att ta hänsyn tillnaturvården. Det är därför denna diskussion om ennaturvårdsgräns har tagits upp. Det finns godamotiv för en diskussion om dessabevarandeintressen, eftersom det i dessa områdenfinns mycket gammal orörd skog som det kan varavärdefullt och intressant att bevara.Debatten om detta har varit vidlyftig. Jag tror attdet är alldeles nödvändigt att alla vi som normaltinte är verksamma inom skogsbruket ökar vårakunskaper om detta för att kunna fatta viktigabeslut och för att kunna föra en debatt som ärnågorlunda rimlig.Det regeringsförslag som har lagts fram är intetillräckligt på alla punkter. Förslaget skapar enbyråkrati för markägare och skogsbrukare inom detfjällnära området. Förslaget skapar inte hellertillräckligt bra förutsättningar för naturvård ochbevarandeintressen. Det arbete som har gjorts iutskottet har enligt min uppfattning på väsentligapunkter förbättrat situationen. Det är därför som vii i de delar där vi är delaktiga i betänkandethar ställt oss bakom förslaget.Sven sade att moderaternahade sett fram emot att betänkandet hade varitenhäligt. hade ansträngt sig för att nåfram till ett enhäligt betänkande. Jag måste tyvärrsäga att jag inte har upplevt den ansträngningensom särskilt stor. Vi har haft många sittningar föratt försöka se om det gick att få ett något merbetänkande. Men vi lyckades inte med det. Jag kanockså beklaga att det inte var möjligt att nå fram.I det här arbetet har det skett förbättringar på flerapunkter. Bl.a. har det varit en diskussion om ennaturvårdsgräns. Utgångspunkten har varit att detmåste bli ett mer naturanpassat skogsbruk som tarhänsyn till de förutsättningar som finns. Ovanförgränsen skulle skogsbruk kunna förekomma. Nublir det faktiskt en sådan gräns i och med attgränsen kommer vid den fjällnära skogen. Ovanfördenna gräns ställs speciella krav på skogsbruket vadgäller skogsbruksmetoder, främmande trädslag,skogsdikning och anläggning av vägar. Samma sakgäller skogsbruksplaner och de ansökningar somskall lämnas in vid avverkningar. Kraven är alltsåskärpta på det skogsbruk som skall bedrivas.Från sida insåg vi snart att det inte ärrimligt att dessa krav ställs på de små brukarna. Dehar inte förutsättningarna för att klara detta. Desmå brukarna har bedrivit skogsbruk igenerationer, och de har bevisat att de klarar attutöva naturvård och bevara skogen. Vivill ju dessutom ha kvar turismen och det öppnalandskapet -- i den mån det finns något i dessaområden.Dessa skogsbrukare finns inte i de områden därskogen utgörs av ett stort sammanhängandegammalt bestånd, utan de finns i huvudsak på denstatligt ägda marken. Det är där dessabevarandeåtgärder måste sättas in.Från sida ställer vi därför krav på attde små markägarna skall få slippa den byråkratisom regeringsförslaget innebär. Vi har också iutskottsarbetet fått genomslag för ett sådantförslag. skall de som har brukningsenheter somär mindre än inte drabbas av att behövavidta de åtgärder för miljövård, naturvård,renskötsel osv. som finns i deras skogsbruksplaner.Inte heller skall de behöva krångla med dentillståndsansökan som finns med iregeringsförslaget. Tillståndsansökan skall i och försig fortfarande lämnas in, men den skall inteinnehålla en redovisning av de åtgärder som skallvidtas. Det är en skyldighet som åliggermyndigheten att i så fall meddela vilka hänsyn sommåste tas.Centern har också i det här sammanhanget fåttigenom ett förslag om ge en särskild ersättning tillde brukare som anstränger sig för att utöva en mernaturvårdsanpassad skogsvård. Vi har kallat det förskogens , eller bidrag förnaturvårdsåtgärder i skogslandskapet. Förslagethar hänskjutits till skogsutredningen med en klaranvisning att förslaget skall drivas igenom.I en folkpartimotion har det framkommit en fråga.Den frågan är inte motsägelsefull gentemot denfråga som har fört fram i en annanmotion. Frågan gäller om man kan avgränsaområden där det inte skall bedrivas skogsbruk. Påden punkten har det gjorts ett tillkännagivande.Utskottet skriver att det är väsentligt att dessaområden avsätts så att ingen skogsavverkning kanske där. Det gäller dels de områden där det inte gåratt få en ny skog, dels de områden där det råderspeciellt stor konkurrens mellan naturvård ochrennäring å ena sidan och naturvård och skogsvårdå andra sidan. Enligt min mening är det viktigapunkter som har klarats ut i och med det förslagsom utskottet lägger fram.Vi framhåller också i det här sammanhanget att detär viktigt att dessa områden görs så stora att de kanklara de ekologiska sambanden. Det har ocksåpåpekats i olika sammanhang.