prot · GE0944 · 1990-12-12 00:00:00 — Det som jag har talat om är attLars och inte har bidragit tillatt garantera resursnivån i det nya systemet. Vad nieventuellt har motverkat för besparingsförslagtidigare är fullständigt ointressant , eftersom viskall fatta beslut om ett nytt statsbidragssystem,och i det sammanhanget har intebidragit på något sätt. Han har varit oerhört passivi hela den diskussion som vi har fört i utskottet.Lars och jag har säkert haftmålsättningen gemensam, dvs. att få mindre klasseri skolan. Men metoderna har varit helt olika. LarsLeijonborg har nämligen aldrig någonsin insett attom man här i skall fatta beslut med detgamla systemet så att man får färre elever iklasserna i skolan, måste man ändra delningstalet.Om man sänker delningstalet måste man samtidigtskjuta till mer pengar, eftersom det då utgår flerbasresurser i systemet. Det har förstått. Därför är den där gemensammauppfattningen litet begränsad i detta sammanhang.Ann-Cathrine , det är klart att det är etthugnesamt besked om det är någon skola som tilläventyrs känner igen sig i den beskrivning som jaggjorde -- svårt nedslitna lokaler, tungt socialt klimati området, många invandrarelever, mångaundervisningsspråk och många obehöriga lärare.Ann-Cathrine besked till dem är att manförst skall ta ifrån dem litet resurser, så att deförstår att de är dåliga, sedan skall lönerna till deraslärare höjas, och sedan skall man försökaåstadkomma ett slags profilskola med de 43undervisningsspråk som finns på skolan.Andre vice talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 32 ():Herr talman! Demokrati förutsätter människorsaktiva deltagande. Den representativa demokratinmåste därför kompletteras med människors direktaengagemang för att man tillsammans skall kunnalösa gemensamma angelägenheter.Vi i har försvarat den offentligasektorn, inte minst skolan, mot de attacker --emellanåt har dessa liknat smutskastning -- somhögerkrafterna riktat mot den. Vi har motsatt ossde nedskärningar på skolans område somgenomförts . Men det räcker intemed att envist försvara den offentligaverksamheten i allmänhet och skolan i synnerhet.Vi vill också omorganisera, demokratisera ochutveckla. Den offentliga sektorn måste utvecklastill en gemensam sektor som människor kännerdelaktighet i och ansvar för.Skolan är en betydande del av den offentligaverksamheten i vårt land. Vissa av devänsterförslag som behandlas i det här betänkandetär specifika för skolan, men flera av dem skall sesmot bakgrund av vilja att medverkatill att utveckla och demokratisera den offentligasektorn.Det är viktigt med utbildning och kunskap, dels förden enskilda människan, dels för vår gemensammaframtid och hela samhällets utveckling.Även om gärna försvarar densvenska skolan mot vulgära attacker, måste vikonstatera att det finns stora brister. Fortfarandehar vi en skola som systematiskt missgynnar vissagrupper av elever, t.ex. barn ur arbetarklassen ochflickor. Elevinflytandet är mycket litet, och dettenderar att minska i takt med elevernas ålder ochmognad, tvärtemot läroplanens intentioner.Undervisningen domineras tyvärr fortfarande avförmedlingspedagogik och katederundervisning.Jag är inte naiv nog att tro att vi löser de problemsom finns i skolan med organisatoriska åtgärder. Vii kan aldrig kommendera fram en braskola. Det kommer i slutändan an på dem som harsin dagliga verksamhet i skolan. Men vi kan medolika beslut försvåra eller underlätta en positivutveckling.Vi i ser många fördelar med ettförenklat statsbidrag när det gäller skolan. Detkanske främsta skälet är att det ökar möjligheternatill en mer aktiv politisk diskussion om skolan ute ikommunerna. Skolan omgärdas av såomfattande och detaljerade regler att det är svårtför andra än erfarna och kunniga administratöreratt behärska detta regelverk. Det är svårt för den''vanlige väljaren'' att kritisera hur skattemedlenanvänds i skolan, dels därför att mycket ärcentralstyrt, dels därför att systemet för de flesta ärobegripligt.Skolans verksamhet är ett gemensamt arbete somutförs av lärare och elever tillsammans med övrigaanställda på skolan. En bra skola måste ytterstskapas av dem som är verksamma där. Detta kräverett väsentligt utökat elevinflytande, somde anställda måste ges möjlighet till bra ochåterkommande fortbildning. Dessutom krävs enfortsatt utveckling av arbete i lärarlag ocharbetsenheter. Läraryrkets karaktär avensamarbete måste brytas.Ett ökat lokalt ansvar för den dagliga verksamheteni skolan står inte i motsättning till nationella beslutom läroplaner eller statens ekonomiska ansvar förskolan. Enligt är det möjligt attuppnå lokalt ansvar och mångfald inom ramen fören likvärdig skola. En bra skola för alla kan baraskapas om skolan blir en gemensam angelägenhetmed hög prioritet.Herr talman! Mot denna bakgrund är jag glad attkunna konstatera att i väsentligadelar står bakom det betänkande som vi nubehandlar. Vi skiljer oss dock frånutskottsmajoriteten på vissa punkter, varav någraär av stor betydelse för oss i . Jag skallstrax återkomma till dem.Låt mig först säga att när vi sedandebatterade och beslutade om ett samlatkommunalt huvudmannaskap för lärarna höjdesdet gälla röster från delar av borgerligheten, ochmed hög svansföring lät de tagelstråna svepa överde förnäma bakarna. Redan en månad senare, ijanuari , visade det sig att den borgerligaupprördheten mest varit tomt prat, eller hur skallman annars förklara att inget parti motionerat omatt det s.k. kommunaliseringsbeslutet skall rivasupp? Snabbt har de partier som sedansvartmålade den kommunala kompetensen bytt fot.Utbildningsutskottets ledamöter, från samtligapartier, försöker nu överträffa varandra idecentraliseringsiver. frågade migom kommunaliseringsbeslutet kommer att rivasupp. Svaret är nej. Jag vill returnera frågan till LarsLeijonborg: Rivs beslutet om kommunaliseringupp om det blir en borgerlig regering efter valet?Decentralisering och avreglering skall inteförväxlas med demokratisering. Mendecentralisering och ökat lokalt ansvar kan skapaförutsättningar för en mer levande demokrati. Detär en märklig och motsägelsefull syn påkommunernas ansvar och kompetens somregeringen ger uttryck för. Samma regering som nulivfullt argumenterar för ett ökat kommunaltansvar har drivit igenom ettriksdagsbeslut om kommunalt skattestopp. I dettabeslut hade regeringen stöd av samma folkpartisom nu säger att det är så oroligt överkommunernas dåliga ekonomi. Det är litet märkligtatt höra detta från . Vi ivänsterpartiet har motsatt oss denna centralastrypning av kommunernas ekonomi somskattestoppet innebär. Enligt vår mening får detsvåra konsekvenser när ansvaret för väsentligverksamhet på det viset separeras från detekonomiska ansvaret. Det ekonomiska läget ikommunerna är nu mycket svårt. I det avseendettycker jag att socialdemokraterna, liksom ocksåLars , talar med dubbla tungor när detgäller decentralisering av ansvar ochdemokratisering av den offentliga sektorn.Vi i delar bedömningen attstatsbidragssystemet som styrmedel är ineffektivtoch bör ersättas av en friare resursanvändning ikommunerna. Vi anser dock att riksdag ochregering även i fortsättningen i vissa fall bör kunnaanvända sig av tidsbegränsade stimulansbidrag somstyrmedel för att genomföra reformer ellerpåskynda en viss utveckling inom skolan. det särskilda stimulansbidraget förupprustning av skolornas fysiska miljö. Självfalletmåste det också finnas ett nära samband mellanstatens krav på kommunerna och statsbidragensstorlek. Men vi motsätter oss den sammanslagningav bidragen till de olika skolformerna till ett endasektorsbidrag som regeringen ochutskottsmajoriteten förespråkar. Verksamhetersom dels styrs av skilda läroplaner, dels skiljer sig åtnär det gäller frivillighet och obligatorium bör gesskilda statsbidrag. Det är viktigt att demålsättningar och gränser som riksdag och regeringställer upp för de olika skolformerna motsvaras avett ekonomiskt ansvar från statens sida.Många invandrarorganisationer ochhemspråkslärare har hört av sig och uttryckt oro föratt just hemspråksundervisningen kommer att fåstryka på foten när beslut om resursfördelning inomskolan decentraliseras till kommunerna. Motbakgrund av regeringens krispaket finns detnaturligtvis anledning att vara mycket orolig förhemspråksundervisningens framtid. Den frågan fårvi anledning att återkomma . Jag tänkerdärför inte fördjupa mig i den . Men jag har svårtatt förstå på vilket sätt kommunerna kan klandrasför detta. Tvärtom tror jag atthemspråksundervisningen kommer att vinna på attkommunernas ansvar ökar. Tyvärr har vårainvandrare inte rösträtt i riksdagsvalen, mendäremot i kommunalvalen. Jag är övertygad om attde som är direkt berörda avhemspråksundervisningen nu kommer att få ökademöjligheter att göra sina röster hörda.Självfallet finns det mycket oro och mångaförhoppningar när ett nytt statsbidragssystem skallinföras. Det är omöjligt att tvärsäkert uttala sig omkonsekvenserna innan systemet prövats iverkligheten. Det kan finnas anledning att göraförändringar om oron visar sig befogad ochförhoppningarna kommer på skam. Därför harvänsterpartiet, liksom , föreslagit atten parlamentarisk kommitté skall följagenomförandet av det nya systemet. Detta har nuett enigt utskott ställt sig bakom.Det aktuella betänkandet behandlar inte bara ettnytt statsbidragssystem. Regeringen har ävenföreslagit nya skrivningar i skollagen. Bl.a. sägs i enav de inledande paragraferna: ''Var och en somverkar inom skolan skall främja aktning för varjemänniskas egenvärde och respekt för vårgemensamma miljö.'' Jag är mycket glad attsamtliga partier har ställt sig bakom denna betoningav ansvaret för miljön. När jag är ute på skolornamöts jag ofta av ett miljöengagemang som förenarså gott som alla i den uppväxande generationen.Detta bådar gott . Förhoppningsviskommer den yngre generationen att klara av desvåra miljöproblem som vuxengenerationenaningslöst lämnar efter sig. harlänge krävt mer miljökunskap i skolan, och jaghyser goda förhoppningar om att den nu föreslagnaskrivningen i skollagen skall konkretiseras i dekommande läroplanerna.Flera handikapporganisationer har haftinvändningar mot det föreslagna institutet förhandikappfrågor inom skolväsendet. Man harbefarat att detta skulle vara ett avsteg ifrånintegrationssträvandena när det gällerhandikappade elevers skolgång. Jag kan garanteraatt inte tänker medverka till någonförsämring för de handikappade eleverna. En avanledningarna till att inte samla alla uppgifter iskolverket är att de förvaltningsuppgifter när detgäller specialskolorna, som det nya institutetföreslås få, svårligen kan kombineras med ansvaretför utvärdering och uppföljning. Utskottetpoängterar också att skall ansvara förläroplansutveckling, tillsyn och utvärdering församtliga elever, alltså även för de handikappadeeleverna. Syftet är absolut inte att särbehandla dehandikappade elevernas skolgång.Herr talman! Den första uppgift jag fick som ny iriksdagen var att ta mig anden proposition om bl.a. profilskolor, där detföreslogs att elever och föräldrar skulle ges ökademöjligheter att välja skola. De restriktioner somsattes upp den ganska flummigt formulerade ''Sålångt detta är praktiskt och ekonomiskt möjligt atttillgodose''. Vi i motsatte oss detta avflera skäl som jag inte nu skall upprepa. Jag villbara med stor tillfredsställelse konstatera att dennuvarande skolministern , , betonaratt platserna i en grundskola skall förbehållas deelever som bor närmast skolan. Jag gör också dentolkningen att även utskottsmajoriteten ansluter sigtill ''närhetsprincipen''. Det är en princip som vi ivänsterpartiet omhuldar.Brukarinflytande inom den offentliga sektorn är ettpopulärt begrepp som är föremål för åtskilligadebatter, konferenser och seminarier. Dessahandlar så gott som uteslutande om hur det s.k.brukarinflytandet skall öka. Det gäller hur de somanvänder och är beroende av olika delar av denoffentliga sektorn mer direkt skall kunna påverka.Det är säkert många som håller med mig om att detär nödvändigt att den offentliga verksamheten fårutvecklas, så att de s.k. brukarna ges ett ökatinflytande. Men när det gäller skolan tycks det varastört omöjligt att åstadkomma ens en bråkdel av detinflytande som brukarna -- eleverna -- efterlyser.Varför?Ingen kan säga att man inte är informerad omproblemet. Det är väldokumenterat att eleverna istor utsträckning saknar möjlighet att påverkaundervisningen och sin dagliga verksamhet iskolan.Varje parti som värnar om demokratin bordeuppröras av dessa rapporter. Det är måhända intenågon lätt uppgift att ändra den nuvarandeordningen och ge eleverna ökad makt. Men det ärbåde hårresande och oacceptabelt att ensocialdemokratisk regering, som presenterar enomfattande proposition om ansvaret för ochutvecklingen inom skolan, totalt förbigår elevernassituation och deras möjligheter till inflytande översin egen arbetssituation.I regeringens proposition sägs att det är omöjligt atti en decentraliserad skola garantera elevinflytandetgenom centrala beslut. Vidare sägs att det ärlärarna som skall ställa upp preciserade mål,planera och genomföra undervisningen. Detta ären kraftigt sänkt ambitionsnivå jämfört med nugällande läroplan för , där dessauppgifter åvilar elever och lärare i samarbete.Regeringens proposition tar fasta påpersonalinflytandet, men lämnar det s.k.brukarinflytandet utan kommentar.Utskottsmajoriteten späder på den oginainställningen till eleverna genom att avstyrkavänsterpartiets yrkande om att elevernas rätt tillinflytande bör skrivas in i skollagen samtvänsterpartiets begäran om förslag från regeringom hur elevinflytandet skall öka.Göran och , vad har ni attsäga till socialdemokraternas försvar? Vi ivänsterpartiet tror inte att vi sitter inne med någrauniversallösningar eller att elevinflytandet kanåstadkommas på en kafferast. Men jag hadeverkligen hoppats att vi hade kunnat enas om detangelägna i att åstadkomma förbättringar när detgäller elevernas möjligheter till reellt inflytandeöver undervisningen och över sin egenarbetssituation, liksom att detta bör vara ettnationellt mål med hög prioritet för den svenskaskolan. Metoderna att genomföra detta kan vidiskutera. Kanske kunde de förslag för att ökaungdomars inflytande och delaktighet som nyligenpresenterats av den av regeringen tillsattaungdomskommittén, där jag själv haft förmånen attingå, ligga till grund för en sådan diskussion.Herr talman! Jag tänker inte kommenteravänsterpartiets samtliga reservationer. Våraståndpunkter finns tydligt redovisade i de 7reservationer som har fogats till detta betänkandeoch som vi självfallet står bakom. Jag nöjer migmed att yrka bifall till reservationerna 4 och 9. Närdet gäller de moment där vi inte har någonreservation vill jag yrka bifall till utskottetshemställan.Avslutningsvis vill jag kort kommentera resultatetav två andra partiers agerande i utskottet.Det gäller för det första i skepnad avEva Goe s, som i detta betänkande har hamnat helti knät på högern. I partimotionen från miljöpartietdrivs man av en obegriplig lust att utsättakommunerna för ett nytt statsbidragssystemvartannat år. Om detta mot förmodan inte skullevinna majoritetens gillande föreslås att förslagen ipropositionen avslås. Denna partiståndpunkt harföranlett s att tillsammans med folkpartietförespråka att ett s.k. entreprenadförhållandeskapas mellan kommunen och skolorna, atttillsammans med och folkpartietframhålla de fristående skolorna som konkurrentertill den kommunala skolan och att i likhet medmoderaterna och förespråka enelevpeng. Jag tycker att det är bra att miljöpartietnu bekänner färg i skolpolitiken, men jag beklagaratt det är i det mörkblåa sällskapet s harhamnat.För det andra gäller det under ledningav som under stora krumbukteråstadkommit reservation nr 19, som ett resultat avsitt märkliga intresse -- som han också visat prov påhär i kammaren -- för att recensera andra partier istället för att ägna sig åt konstruktivt politisktarbete. Bakgrunden är att regeringen i sinproposition nonchalerade den beställning somriksdagen, som ett resultat av uppgörelsen mellanvänsterpartiet och socialdemokraterna, gjordeförra året om att statsbidraget för grundskolanskulle utformas så att ett riktmärke förklasstorleken blir högst ca 25 elever utan att för denskull skapa ett delningstal. Vi i togupp detta i vår motion och föreslog att dettariktmärke för klasstorleken, i ett system med friareresursanvändning, i stället skulle anges iläroplanen. Vi anser att undervisningsvolymen bördimensioneras med hjälp av två instrument, dels ettriktmärke för klasstorleken, dels timplanerna. Nuhemställer utskottsmajoriteten att det skall görasett tillkännagivande till regeringen med deninnebörden. Något nytt delningstal skapas inte,men farhågorna för att klasserna skullekunna bli hur stora som helst kommer på skam. Ettparti mäler sig dock ut ur denna majoritet, LarsLeijonborgs liberala . I stället för attriksdagen skall göra detta tillkännagivande vill LarsLeijonborg och att skall''påminna'' regeringen om förra åretsriksdagsbeslut när det gäller statsbidragssystemet,detta som förespråkar ettstatsbidragssystem som är utformat som enelevpeng. Hur går detta ihop? Det måste kännasovant att tillhöra den politiska grupp som villförbättra ekonomin för kommunerna, LarsLeijonborg. har ju varit envillig partner både när det gällt nedskärning inomskolans område och införande av skattestopp förkommunerna. Jag ser fram emot att få ta del avfolkpartiets budgetförslag . Det är då vikan se hur högt värderar skolan. Vi ivänsterpartiet vill öka anslaget till skolan. LarsLeijonborg är välkommen att ansluta sig till våraförslag.Nu säger att han har svårt att följamitt och agerande. Själv har jagutomordentligt lätt att känna igen , eftersom det som vanligt utmärks avfrånvaro av folkpartistisk skolpolitik. I stället är detrecensioner och betygsättning av andras partierspolitik som dominerar hans anförande. Det gör detlitet svårt att debattera med . Jaghar intrycket att han har ett begränsat intresse förde skolpolitiska realiteterna. Vi i ärstolta över de beslut som vi har medverkat till här iriksdagen. Jag blir ganska irriterad när LarsLeijonborg försöker göra sig till talesman för detlilla bittra och lurade parti som han själv inte tillhör.Med sådana vänner behöver man inga fiender.Låt oss diskutera realiteter. Det är den politik somförverkligas, eller gör anspråk på att förverkligas,som är intressant. har begränsat intresseför de människor som har sin dagliga verksamheti skolan. Hur vill det regeringsalternativ som LarsLeijonborg säger sig tillhöra lösa problemet medstora klasser? Hur mycket pengar är detregeringsalternativet berett att anslå tillskolsektorn?Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag känner faktiskt att jag med mittsätt att föra den skolpolitiska debatten har bidragitkonstruktivt till skolutvecklingen. Jag är självklartganska tillfredsställd med åtskilligt som det nuhänder på skolområdet: socialdemokraternastillnyktring i betygsfrågan och den klara inriktningmot decentralisering som finns i propositionen. Detär väl hedrande för andra partier att jag intresserarmig för vad de säger. Jag tror att är viktigt i denskolpolitiska debatten, eftersom det kan bidra tillatt vi blir mer noga med orden.Man måste beundra socialdemokraterna för derassätt att få igenom sin skolpolitik.Kommunaliseringsbeslutet genomfördes ju medhjälp av . Men när man tar del av dethär betänkandet finner man att nu ärganska kritiskt till en hel del. Man ställer inte upppå frågan om preciserad och förenklad läroplan,man tycker inte att statsbidragen skall slås ihop tillett, man anser att regeringen har nonchaleratbeställningen om högst 25 i varje klass och mansäger att man inte går med på några besparingar,trots att samma regering som man har gjortupp med har meddelat att den avser attgenomföra besparingar med närmare 1 miljard påskolområdet. För dagen är det alltså ganska oklarthuruvida den majoritet som genomfördekommunaliseringen av lärarna är enrealitet här i riksdagen.Jag kan inte svara exakt på hur folkpartietsbudgetalternativ kommer att se utoch inte heller när det gäller utbildningsområdet.Vi avvaktar och ser vad regeringen föreslår ochvilka motiveringar man kan ha för det. Min poäng iinläggen här har varit att jag tycker att departier som genomförde kommunaliseringen avlärartjänster på vissa villkor, har ett särskilt ansvarför att se till att de villkoren uppfylls. Som jag harvisat i mina inlägg tyder väl allt på att ett antal avdessa villkor -- åtminstone när det gällerklasstorlekarna och de oförändrade statsbidragen --inte kommer att stå sig. Det är mot den bakgrundenjag i olika sammanhang har ställt frågan omkommunaliseringsbeslutet skall rivas upp. Vi harsagt i motioner att om det finns intressefrån andra partier att riva upp det är vi beredda attgöra det. Frågan är vad nu gör närman ser vad resultatet blev av den uppgörelsen manträffade.Anf. 34 () replik:Herr talman! tar framkristallkulan och kan se in hur detkommer att gå med de riksdagsbeslut vi alldelesstrax skall fatta här i kammaren. Tyvärr har jag intenågon sådan kristallkula. Det kanske är tur, för detkan ibland underlätta den politiska verkligheten.Jag har ingen anledning att ifrågasätta ellerbetvivla att den uppgörelse som ochsocialdemokraterna träffade sedankommer att hålla. Den har hållit . Den harhållit genom det här betänkandet, och jagförutsätter att den kommer att hålla under de beslutsom skall fatta . Det ärnaturligtvis så att om man tillhör ett parti somkänner sig lämnat utanför därför att man inte fickigenom sin politik vid det tillfället är det tacksamtatt nu sitta och andas i en kristallkula och spå omhur illa allting skall gå i framtiden.När det gäller majoriteter måste det vara bekant förLars att det i den här kammaren intefinns någon majoritet som håller i alla frågor. Detborde ju vara medvetet om vid det härlaget.Anf. 35 () replik:Herr talman! säger att uppgörelsenhar hållit . Det är onekligen endefinitionsfråga. Hon sade tidigare att regeringen ipropositionen nonchalerat löftet om 25 elever ivarje klass. Jag menar alltså att det inte finns någonutbytbarhet mellan å ena sidan att införa en sådanhär bestämmelse och ta de ekonomiskakonsekvenserna av det i statsbidragssystemet, åandra sidan att skriva in en mening i läroplanen.Vidare är det ju högst tvivelaktigt om uppgörelsenom oförändrat statsbidragssystem håller, eftersomden ena parten, nämligen regeringen, har meddelatatt man avser att minska statsbidragssystemet. Somjag antydde i ett tidigare inlägg var jag litetförvånad över yttranden i eninterpellationsdebatt med skolministern tidigare,där inte markerade att ett sådantförslag enligt mening står i strid motden överenskommelse de båda partierna träffade.Anf. 36 () replik:Herr talman! Till skulle jag viljasäga att uppgörelsen träffades här i . Iriksdagens utbildningsutskott har vi fått skrivningaroch tillkännagivanden som visar att uppgörelsenhåller. Det kan inte vara obekant att det har skettvissa förändringar eller tillägg till propositionenefter utskottets behandling av den.Jag undanber mig, , tolkningar avvad som enligt är brutna löften ellerhållna löften. Vi vill gärna själva göra sådanabedömningar och dra slutsatser.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 37 (mp):Herr talman! I går skulle vi centralisera; i dagdecentralisera. I går skulle vi byråkratisera; i dagavbyråkratisera. I går skulle man ta beslut bakomlyckta dörrar; talar vi om närdemokrati. Detär skuggan av gårdagens EG-debatt.Jag har mycket svårt att förstå ,, socialdemokraternas och i viss måncenterns lovsång till EG, men jag är mycket gladöver det betänkande som vi behandlar i dagbeträffande skolan. avvecklas SÖ ochlänsskolnämnder. Visserligen uppstår ett skolverk,men vi avbyråkratiserar. Det är ett steg framåt, somföljer krav.I dag avvecklas statsbidragets styrande funktion.Också det är ett steg i riktning.Visserligen införs ett sektorsbidrag och inte enelevpeng, som är förslag.