prot · GE0939 · 1990-12-05 00:00:00 — Vi vill inte ens tillåta prospektering inationalparker, naturreservat och vissa andrafjällområden. Hänsyn till bevarandevärdet i orördnatur, till rennäringens berättigade anspråk på attfå disponera stora, orörda betesmarker och tillinhemsk och utländsk turism har gjort att vi medstöd av vår motion N28 yrkar avslag på regeringensproposition även av miljöskäl.Men huvudskälet till vårt avslagsyrkande liggergivetvis i att vi anser det obefogat att nu införa enhelt ny lagstiftning inom ett område där i dagFinland, och har en likartadlagstiftning. Den nya lagstiftningen skulle göraprospektering till en i byråkrati insnärjdverksamhet, som med viss fördel i stället kundeförläggas till utlandet. En utökning av antaletmineral som skall ingå i den nya lagen, kan likaenkelt göras genom ett tillägg till den gamla lagen,och så kan man även förfara med anknytningen tillnaturresurslagen. Det går alltså att modernisera degamla lagarna utan att avskaffa dem. Med dettayrkar jag bifall till reservation nr 1.Herr talman! I reservation nr 4 stödjer folkpartietett avskaffande av kronoandelen, och i reservationnr 6 hävdar vi att staten, om kronoandelen likvälförblir kvar, aldrig skall utnyttja densamma till att iegen regi gå in i ett brytningsföretag. Anledningentill denna vår ståndpunkt är dels att vi inte anser attdet är en offentlig eller statlig uppgift att drivagruvindustri, dels, och framför allt, attkronoandelsinstitutet starkt reducerar motiven föratt i bedriva prospektering.Att dessa motiv behöver förstärkas och inteförsvagas vill jag något drastiskt understrykagenom att inför kammaren med viss tvekan relateraett sägessätt från min av gruvhål djupt penetreradehembygd:''Det finns tre sätt att förlora pengar på:Det finns kvinnor. Det är i särsklass detangenämaste.Det finns hasardspel. Det är det snabbaste.Det finns prospektering. Det är det i särklasssäkraste. ''Om någon i kammaren till äventyrs skulle finna detförsta sättet stötande, är min ursäkt den att denursprungliga författaren lär ha varit en bergmästaresom levde i slutet av 1700-talet.Men från skämt till allvar. På järnmalmssidan ansesdet inte föreligga något störreprospekteringsbehov, eftersom vårajärnmalmsgruvors problem är att i konkurrens medbilliga dagbrott runt om i världen hålla nerebrytningskostnaderna, inte att hitta ny malm. Menprecis motsatsen är fallet i fråga om vårasulfidmalmer. Om skall kunnavidmakthålla sin hittillsvarande produktion av bly,koppar, silver, guld och zink, måste vi hitta nya brytningsvärda fyndigheter. Dåbehöver prospektering uppmuntras på alla sätt,eftersom det dock är en hantering med stora risker.Chansen att lägga ned stora kostnader utan att hittaen brytvärd fyndighet är mycket stor. Då bör deninte dessutom göras än mindre värdefull genom attstaten skall ha en kronoandel, utan att ha delat påriskerna under undersökningsarbetet.Herr talman! Av hänsyn till kammarens pressadetidsläge har jag inget yrkande beträffande dennareservation.Anf. 125 ():Herr talman! Av hänsyn till kammarens pressadetidsläge skall jag fatta mig mycket kort.Detta är ett ärende, vilket tidigare talare har varitinne på, som varit föremål för lång tids behandlingi . får vi i varje fall en enhetlig lag påmineralområdet, och vi får också med den nyaminerallagen en lag som har många fördelar. Detinnebär betydande förenklingar och är ett led i enbättre sammanhållen mineralpolitik. Den nyaminerallagen ersätter, som sade, denuvarande två lagarna, gruvlagen och lagen omvissa mineralfyndigheter.Regeringens ursprungliga förslag har dock behövtsändras på några viktiga punkter, vilket vi fråncentern medverkat till. Minerallagstiftningenmåste, som jag och ser det, fylla flerafunktioner och uppfylla olika villkor. Den måste haett klart uttalat näringspolitiskt syfte. Svensk gruv-och mineralindustri är en mycket viktig del av vårtnäringsliv. Därför behövs också fasta spelreglersom anger villkoren för utvinning av intressantamineraler.Miljöfrågorna måste också beaktas i all verksamheti samhället. Utvinning av mineraler innebär avnaturliga skäl alltid sår och ingrepp i naturen.Därför är det nödvändigt att uppställa strängamiljökrav som får slå igenom vid utformningen avminerallagstiftningen, utan att det innebär stoppför all mineralhantering. Det måste handla om enavvägning mellan de intressen som vill exploateraoch de intressen som vill bevara.En annan avvägning som måste göras är balansenmellan ett övergripande allmänintresse ochäganderätten. Markägarnas intressen får inte bliåsidosatta, utan en rimlig hänsyn måste tas tillmarkägarens rätt och intresse.Regeringens proposition har på några väsentligapunkter förändrats, och det har vi från sidamedverkat till. I stället för att säga blankt nej tillregeringens förslag föreslog vi konkretaförändringar. I stället för nejsägarlinjen valde vi enkonstruktiv dialog för att få en bättre minerallag.Jag menar att vi med de förändringar som centernslyckats åstadkomma har fått en minerallagstiftningdär olika intressen som står mot varandra är välavvägda och där vi tagit hänsyn till markägarnasberättigade intressen.Minerallagen skulle, enligt propositionen, omfattamineraler som är industriellt användbara. Enligtvår uppfattning var det antal mineraler som avregeringen föreslogs bli lagreglerade alltföromfattande. Vissa av de som ipropositionen föreslogs bli koncessionspliktigakräver enligt vår mening egentligen inte någonsystematisk letning och undersökning. Dit hörolivin och talk. Olivin är ett som kan bliaktuellt att använda för att motverka försurningoch är således intressant från jordägarsynpunkt.Vi har också ansett att det inte finns något behov avatt föra in som diatomit, fältspat, glimmer,kvarts, kvartsit, dolomit, kalksten och krita iminerallagen. Det finns enligt vår mening ingetmotiv för det ingrepp i äganderätten som enkoncessionsplikt för dessa skulle innebära.På den här punkten har vi nått total framgång förvårt krav; vi har fått gehör för det hossocialdemokraterna. Jag tycker det är bra.Till sist några ord om motstående intressen.Lantbruksstyrelsen framhöll i sitt yttrande överminerallagskommitténs betänkande attgruvverksamhet är att jämföra med störrevattenföretag. Om ett vattenföretag kan medföraväsentlig skada på t.ex. jordbruket fårlantbruksstyrelsen, med stöd av 11 kap. 10 § ivattenlagen, förordna om nödvändiga utredningar.Motsvarande möjlighet borde enligt vår meninginföras i minerallagen, och vi har fått gehör förcenterns krav om denna möjlighet förlantbruksstyrelsen när det gäller jord- ochskogsbruket.Herr talman! Med dessa ord i all korthet ber jag attfå yrka bifall till utskottets förslag. Vi står fråncenterns sida bakom reservation 11. Jag avstår dockfrån att yrka bifall till den, även om jag i övrigtvidhåller yrkandet.Anf. 126 ():Herr talman! instämmer i behovetav en ny minerallag. Vi har emellertid avvisat detförslag som presenterats i propositionen om nyminerallagstiftning och i det aktuella betänkandet.Det finns bl.a. från miljösynpunkt anledning attrikta stark kritik mot förslaget. Det är uppenbartotillfredsställande att prövning enligtnaturresurslagen skall äga rum först i samband medbearbetningskoncession. Över huvud taget ärprövningsförfarandet och förhållandet till berördlagstiftning behandlat på ett otillfredsställande sätt,någonting som understryks i yttrandet frånbostadsutskottet.Man har inte tagit tillräcklig hänsyn till att självaundersökningsarbetet kan innebära en oönskadmiljöpåverkan. Det kan innebära att man görintrång i skyddsvärda områden. Närundersökningstillstånd väl har givits är det ipraktiken omöjligt att sedan sätta stopp förprojektet -- av miljöskäl. Risken är att det redanhar satsats alltför mycket pengar vid självaundersökningsarbetet. Vid prövningen enligtnaturresurslagen, då bl.a. kommuner och landstingskall säga sitt, är de redan i praktiken uppbundna.Man kommer att kunna ge undersökningstillståndutan att kommuner och länsstyrelser fått säga sinmening. Detta strider också mot dedecentraliseringssträvanden som finns bl.a. i plan-och bygglagen. Därför borde prövningen enligtnaturresurslagen göras när man diskuterar ochlämnar själva undersökningstillståndet.En långsiktig och ansvarsfull mineralpolitik måstebygga på omsorgsfull hushållning mednaturresurser. Därför är det angeläget att man införstränga krav på att mineralinnehållet i en gruva blirfullt utnyttjat. Rovbrytning, som innebär attvärdefull malm lämnas kvar outnyttjad, måstebeläggas med kännbara straffavgifter. Det är slöserimed naturresurser men medför också uppenbaramiljörisker, t.ex. när det uppstår urlakning ochläckage till vattendrag.Också från rent mineralpolitisk utgångspunkt harmajoritetens förslag enligt vår uppfattninguppenbara brister. Vänstepartiet har länge krävt attinmutningssystemet skall avskaffas och ersättasmed ett enhetligt konsessionssystem. Man kankanske på formella grunder hävda att det kravet iviss utsträckning är uppfyllt. Men den föreslagnaminerallagen har fortfarande starkainmutningsrättsliga inslag.När det gäller koncessionsmineral har dettadessutom förstärkts. Det är skäl nog att avslåförslaget.Förslaget i propositionen var otillåtligt svagt, ochdet har försvagats under utskottsbehandlingen,genom att flera som minerallagskommitténansåg vara särskilt intressanta iprospekteringssammanhang -- dolomit, fältspat ochkvarts -- nu undantas från minerallagstiftningen.Sådana fyndigheter får alltså inte utnyttjas utanmarkägarens medgivande.Ett viktigt inslag i en offensiv mineralpolitik måstevara grundsynen att naturtillgångar i princip ärgemensam egendom; privata exploatörer måstehindras att för egen lägga under sigpåträffade mineralfyndigheter.Endast samhälleligt ägande, som kan utövas påflera sätt, skapar någon reell förutsättning för atttillgångarna blir till nytta för folkflertalet. Därförbör minerallagstiftningen utformas på ett sådantsätt att samhället tillförsäkras ensamrätten till nyamineralfyndigheter.När det gäller upplåtelse av kronoandel anser vigivetvis att så länge staten tillåter enskilda attexploatera mineralfyndigheter måste principenvara att staten inte avstår från den medverkan somman enligt lag har möjlighet till. En riktlinje för denstatliga mineralpolitiken skall alltså vara attkronoandelar inte upplåts eller överlåts till privataintressenter.Riksdagen bör mot bakgrund av vad jag tidigaresade om att viktiga naturtillgångar bör ligga isamhällets händer begära förslag från regeringenom hur det samhälleliga inflytandet övermineralförekomster kan öka.Det här säger jag därför att utskottet i betänkandetbehandlar en kvardröjande motion från riksmötet1988/89 kommunisterna med ettsådant yrkande.Med det anförda vill jag yrka bifall till reservation2, som är ett yrkande om avslag på lagförslaget, ochtill reservation nr 14.Anf. 127 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 3, 5 och 13.Detta betänkande klargör på ett ganska entydigtsätt rågången mellan de gamla partierna ochmiljöpartiet de gröna. Det visar också att de gamlapartiernas omsorg om miljön inte grundar sig pånågon genomtänkt ideologi utan på den trivialaföreställningen att miljöfrågorna kan behandlasseparat sedan man fastlagt den övriga politiken. Dåkan man med lämplig reningsteknik reparera deskador som man genom sin egen politik harfrämjat.Sedan urminnes tider har utvinning av mineralbetraktats som ett sätt för ett folk att bli rikare.Naturligtvis förhåller det sig precis tvärtom:Eftersom mineralerna är en ändlig tillgång blirlandet fattigare ju mer man utvinnner.Av gammalt har man inte sett det så, eftersom manhar betraktat mineraltillgångar som praktiskt tagetoutsinliga. Därför har kortsiktig vinst ocharbetstillfällen varit de avgörande faktorerna närdet gällt mineralutvinning.I dag vet vi bättre. mineraltillgångar äringalunda outsinliga. Våra järnmalmsgruvor iBergslagen är alla nedlagda. Det storafyndigheterna i , som för 90 år sedanbearbetades i dagbrott, finns nu underjorden. Så kunde jag fortsätta med Östergötlandsbergslag, och Falu koppargruva.Detta har dock inte påverkat tänkandet i de gamlapartierna -- de är fortfarande inställda på attexploatera så snabbt som möjligt. Både den gamlaoch nya minerallagen är i grundenexploateringslagar, som syftar till att underlättaexploateringen av ändliga naturresurser.Vi miljöpartister har en annan ideologi. Vi försökerbedöma de politiska frågorna utifrån våra fyrasolidaritetskrav: Solidaritet med naturen,solidaritet med kommande generationer,solidaritet med andra folk -- främst i ochsolidaritet med vårt eget folk -- främst med svagagrupper.I det här fallet kommer främst solidariteten mednaturen och med kommande generationer in.Gruvbrytning är en mycket miljöstörande industri.Den måste därför omgärdas med stränga miljökrav.Därför kräver vi att såväl markägare som kommunoch stat var för sig skall ha vetorätt när det gällergruvföretag. Gruvföretagen måste granskas genomett noggrant förfarande enligt naturresurslagenm.fl. associerade lagar.Genom att inta en restriktiv hållning tillgruvföretag visar vi även hänsyn till kommandegenerationer. Vi menar dessutom att staten har allanledning att genom en vetenskaplig undersökningse efter hur den långsiktiga tillgången på --främst metaller -- förhåller sig både globalt ochnationellt. Där kan jag se en klar koppling till defrågor om livscykelspecifikation som vi diskuteradehär i kammaren . Det handlar om hurman med hjälp av en lagstiftning som ser till attåtervinning underlättas och kanskelagfästs skall kunna minska förbrukningen avmetaller genom en ökad återvinning av dessa.Därför har i sin motion avvisatförslaget till ny minerallag och krävt en nyutredning med nya direktiv för att man skall fåunderlag till en helt ny minerallag grundad på vårasolidaritetsprinciper. Vi kommer inte att accepteraden nya minerallag som kanske antas här ,utan vi kommer i så fall igen med nya och meragenomarbetade förslag. Detta förslag har legatlänge, och vår första motion var kanske ettnybörjararbete i detta avseende, men viåterkommer som sagt. Oberoende av vilken lagsom kommer att gälla vill vi i första hand ha enresursbevarande lag.Herr talman! Slutligen vill jag erinra om vårreservation nr 13. Vi begär där att bergtäkt förutvinning av sten och makadam skall jämställasmed gruvdrift. Den bör omgärdas med lika strängakrav som finns för annan gruvdrift och med sådanakrav som jag nämnde. Jag anser för övrigt attde krav som gäller för gruvdrift bör bli strängare.Den här verksamheten med bergtäkt växer jusnabbt i omfattning, eftersom grustillgångarna ivissa delar av vårt land håller på att tömmas ut. Detfinns naturgrus att tillgå, och då krossarman berg. Detta visar också hur knappa våranaturresurser i själva verket är och hur vi håller påatt bli fattigare här i landet. Dessa bergtäkterkräver naturligtvis en helt annan insats av energi ände gamla grustäkterna. Denna verksamhet, somutgör ett allt större lokalt miljöproblem, bör alltsåomgärdas med strängare bestämmelser.Anf. 128 () replik:Herr talman! Jag har vid ett flertal tillfällen hörtLars ganska självbelåtet säga att om manexploaterar naturrikedomar, så blir man inte rikareutan tvärtom fattigare och att detta är självklart. Visom inte tillhör begriper inte dennahögre sanning. Vi är tydligen litet dumma.Lars säger att man inte blir rikare utantvärtom fattigare. Det är min slutsats. Om jag intehelt har missuppfattat förordarmiljöpartiet att man trots allt skall brytamalm och utvinna naturresurser, men på ett sättsom är skonsammare mot miljön. Jag tror att det ärdär skillnaden ligger.Varför i hela fridens namn förordar då LarsNorberg att vi skall utarma landet och göra detfattigare genom att bryta malm? Varför inte låtaden ligga kvar och på så sätt bevara rikedomen ilandet? Jag förstår inte logiken i det hela.Anf. 129 () replik:Herr talman! Såvitt jag förstår bekänner sig till marxismen. var ju av denuppfattningen att naturresurserna var någontingsom obegränsat stod till mänsklighetensförfogande. Han kunde knappast förutse attnaturresurserna var begränsade. Med över 5miljarder människor på jorden och med en globaltväldigt accelererande användning av naturresurserär situationen en helt annan.Som jag sade i mitt anförande kan vi när det gällerSverige iaktta att gruvtillgångarna är begränsade.Därför finns det anledning att hushålla medtillgångarna. Det betyder ju inte att vi omedelbartskall sluta att använda mineraler, utan att vi börvara försiktiga. Det är denna försiktighetsprincipsom jag har talat för när det gäller att utvinna nymineral. Jag har anvisat en väg atthushålla med . Den motion och denreservation om livscykelspecifikation sombehandlades för sedan skulle t.ex. kunnaleda till en ökad återvinning av och metall.Det är meningslöst att tro att samhället kan läggaom totalt och inte använda icke förnybara resurser,men vi bör börja med ett omtänkande och med atthushålla med matsäcken. Vi måste börja inse atttillgången inte är obegränsad. Därigenom tar vihänsyn både till miljön och till kommandegenerationer.Anf. 130 ():Herr talman! I näringsutskottet betänkande nr 7behandlas regeringens proposition 1988/89:92 omny minerallagsstiftning. Dessutom behandlas femmotioner som väckts med anledning avpropositionen och sex motioner från den allmännamotionstiden och 1990.Herr talman! Det är viktigt att den svenskamineralpolitiken görs så klar att densamhällsekonomiskt viktiga basnäringen får klaraspelregler. Frågorna kring mineralpolitiken hardebatterats ofta och länge i . Därför är detbra om vi nu kan klara ut minerallagsstiftningen.Den svenska mineralindustrin är viktig både frånförsörjnings- och sysselsättningspunkt. Jag delardärför i stora stycken uppfattning atten konkurrenskraftig gruv- och mineralindustri ärmycket viktig och betydelsefull för utvecklingen avsvenskt näringsliv. Ett övergripande mål förnäringspolitiken är att skapa förutsättningar förutveckling och förnyelse inom industrin.Som en del av näringspolitiken syftarmineralpolitiken till att ta till varautvecklingsmöjligheterna inom den svenskamineralråvaruindustrin. För att skapaförutsättningar för en god försörjning avmineralråvaror och för att kunna utnyttja landetsmineraltillgångar måste detta ske på ett effektivtsätt som kraven på en god miljötillgodoses. Mineralpolitiken samverkar också medregionalpolitiken, eftersom mineralpolitiken är avstor betydelse för sysselsättningen i regioner där detinte finns några andra alternativ.Det nu framlagda förslaget baseras på en utredningsom sammankallades och somlämnade sitt slutbetänkande . Enav de frågor som varit mest debatterad är frågan ominmutningssystem eller koncession. Huvudmotivetför att bibehålla inmutningssystemet i dessnuvarande form har förändrats genom att detekniska och ekonomiska förutsättningarna förundersökning och utvinning av mineralfyndigheterhar förändrats. Dessutom har det varitotillfredsställande att utmålshavare har kunnatbehålla utmål utan krav på aktivitetoch att resultat från tidigare undersökningsarbeteninte har kunnat utnyttjas av andra. Dessutommedförde den gamla lagstiftningen att enuppsplittring med vitt skilda regler för olikamineraler blev till en stor nackdel. Enhetliga reglersom nu föreslås kommer också att förenkla detadministrativa förfarandet.Herr talman! Jag skall kortfattat ta upp några av dereservationer som har avlämnats på detta område.I reservation nr 1 från och ,nr 2 och nr 3 från miljöpartiethar man från olika utgångspunkter avstyrktpropositionen.I reservation anser man attnuvarande ordning med en gruvlag och enminerallag bör bibehållas. Utskottets majoritetanser dock, utifrån det jag tidigare redovisade, attstarka skäl föreligger för att man skall genomföraett koncessionssystem. När det sedan gäller demineraliska ämnena har utskottets majoritettillstyrkt vissa avvikelser från regeringens förslag.Vad gäller miljöaspekterna har prövningen enligtNRL i koncessionsärenden i regeringens förslagutgått ifrån att de inte skall efterföljas av någon nyprövning när den planerade verksamheten senareskall bedömas enligt någon till NRL anknuten lag.Här har näringsutskottet inhämtat yttrande frånbostadsutskottet, som har avstyrkt det framlagdaförslaget och föreslagit att det bör övervägasytterligare. Man föreslår att regeringen bör kunnaförelägga ett nytt förslag.Utskottets majoritet vill hänvisa till yttrandet ochrekommendera att den av bostadsutskottetsanvisade handlingslinjen följs. villutskottets majoritet uttala att vi när det gällerexploateringsföretag på mineralområdet finner denav regeringen föreslagna nya bestämmelsen i NLRlämplig.I reservation nr 9 från och ,Ersättning för skada och intrång, framhållermotionärerna att generösare ersättningsregler skallkomma till stånd. Utskottets majoritet delar intemotionärernas uppfattning, men vill påpeka att enkomplettering till tidigare bestämmelser har gjorts,vilken innebär att om en markägare begär det ochdet uppstått synnerliga men på fastigheten, skallkoncessionshavaren lösa in fastigheten.Reservation nr 14 gälleröverföring i offentlig ägo av privatamineralförekomster. Utskottets majoritet hartidigare avstyrkt att utvinning av mineraler skalltillfalla staten. I konsekvens härmed avstyrks äventanken på en nationalisering av mineralfyndigheter.Herr talman! Med hänvisning till det anförda villjag yrka bifall till näringsutskottets hemställan ibetänkande nr 7 på samtliga punkter samt avslag påreservationerna.Anf. 131 ():Herr talman! talar om att det ärviktigt att förstärka konkurrenskraften för densvenska mineral- och gruvindustrin genom att geden förutsättningar för utveckling och förnyelse.Dessutom är det viktigt med klara spelregler, sägerMats . Javisst, men då skall man intekomma med den nya minerallagstiftningen.Alla som hävdar att den nya minerallagen är enförbättring hävdar det i strid mot den samladegruvnäringens uppfattning. Enhetligheten i lagenär ingen tillgång utan en nackdel. Man samordnartvå i sig oförenliga system -- inmutningssystemetoch koncessionssystemet. Man tar ingen hänsyn tillatt de geologiska förutsättningarna är så olika närdet gäller å ena sidan svårfunna och å andrasidan ytmineralerna.Mats talar också om regioner som harsysselsättningsproblem. Jag bor i vill jag hänvisa till Bergslagsdelegationensremissyttrande. I Bergslagen pågår mineraljakten,och man är mycket mån om nya fyndigheter somkan brytas. Bergslagsdelegationen påpekar attföretag och enskilda prospektörer skall finna detmeningsfullt att lägga ned tid och pengar påundersökningsarbeten. Dock krävs ett någorlundaförutsebart samband mellan undersökning ochtillstånd till bearbetning. Det samband som i i gruvlagen mellan undersökning, fynd ochbearbetning finns inte klart uttalat i det nyalagförslaget. Spelreglerna blir således försämrade.Jag vill fråga omsocialdemokraterna egentligen vet vad som, enligtden här nya lagen, kommer att gälla beträffandeanpassningen till naturresurslagen. Oklarhet råderom lagens genomslag. Känns inte det besvärande?Anf. 132 ():Herr talman! sade beträffandeproposition 1988/89:92 att den ger klara spelregler.Mot bakgrund av detta vill jag säga att medkomplettering av nya mineraler och med anslutningtill naturresurslagen skulle nuvarande lagar ochminerallag bli lika klara. Det skulle dessutommedföra att gruvfolket skulle känna igen sig i ettregellandskap som det har vant sig vid under nästan20 år.Mats säger också att det ärotillfredsställande att man i de gamla lagarna kundeligga länge på ett utmål. Det ligger tyvärr iprospekteringens natur att det i vissa fall kan varanödvändigt att ligga länge på ett utmål.Låt mig, herr talman, ta Aitik som exempel. NärAitik först belades med utmål fanns inte denanrikningsteknik som gjorde fyndigheten brytvärd.Det tog för att få fram denanrikningsteknik som medförde att man kundebörja bryta malmen i Aitik. är Aitik isärklass viktigaste koppar- och guldgruva.