prot · GE0924 · 1990-11-14 00:00:00 — Det krigsbytevi här talar om togs , och detvore orimligt att försöka tillämpa dagens lagar ochnutida rättsuppfattning på det som hände på 1600-talet.Kaj nämnde att det var ett fel i hansmotion. Det är väl alldeles riktigt, eftersom ettönskemål som framförs i ett tal i parlamentet integärna kan betraktas som en begäran om ettåterlämnande. Det har alltså ännu inte kommitnågon begäran om något återlämnande. Om detkommer en sådan skall den naturligtvis prövas motbakgrund av alla kända fakta, både för och emot.Med detta vill jag yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 149 ():Herr talman! Jag vill gärna uppehålla mig litet vidvad säger om att man gör avkallpå det svenska kulturarvet. Det kan väl vara värtnågon minut att granska innehållet i det.I det här fallet bygger detta kulturarv alltså i storutsträckning på krigsbyte. Stormaktstidens Sverigeverkligen trängtade efter handfasta manifestationerpå landets storhet. Svenskarnas självkänsla skullestärkas med konst och historiska stordåd. Det varju t.o.m. så att ledandekulturpersoner kunde förklara att varjordens äldsta rike. Det gjorde t.ex. . ä.I ett sådant kulturklimat satt heller inte erövrandetav dyrbara konstföremål illa. Vi har hört att manbefarar att nästan hela det svenska kulturarvetkommer att försvinna om man börjar röra det.Jag försöker alltså få i gång en debatt om vadkulturarvet egentligen kan innehålla. Vi harnyligen i utskottet haft besök av de statligamuseicheferna angående registreringen av sådanaföremål. De vet inte riktigt alla gånger var dessaföremål är. Det uttrycktes vid detta besök faktisktönskemål om att politikerna skulle ta ett ordentligtgrepp om denna fråga. Vad vill vi bevara, vad vill viha i våra museer? Åtminstone en av företrädarnaför museerna uttryckte detta önskemål.Frågan är alltså om det är så självklart att barahänvisa till att detta är krigsbyte, att det finns isvenskt förvar, att vi därmed till varje pris skallbevara det och att vi alltså inte kan göra några somhelst eftergifter.Sylvia nämnde att president sitt önskemål i ett tal. Men syftet med ettåterbördande är ju att det skall vara en gest justinför den utveckling som sker i dessa länder. Ochjag tycker nog att vi skulle kunna ha råd att någongång vara generösa och visa det genom attåterbörda någon kulturskatt. I detta fall skulle detkunna vara fråga om ett konstföremål, en liten delav en konstsamling som en gång har hört hemma iBöhmen.Anf. 150 ():Herr talman! Vi kan vara generösa,säger , och det är klart att vi kan varadet. Men jag tycker inte att man kan vara sågenerös att man betraktar ett önskemål som enbegäran om återlämnande. Vi har sagt att om detkommer en begäran skall den behandlas. Men vikan inte gärna behandla ett önskemål.Sedan till diskussionen om att ge avkall på deintressen som människor i kan ha. Det stårfaktiskt i reservation att ettåterlämnande visserligen skall ske efter bedömningi varje enskilt fall, men det står också attåterlämnandet bör ske ''med bortseende från vilkenbetydelse föremålet har för det svenskakulturarvet''. Att man generellt skulle uttala ensådan sak är något som jag vill vända mig emot.Likaså är det helt och hållet fel att generellt påståatt krigsbyte är att betrakta som stöldgods. Dettahänger samman med att vi får lov att tillämpade lagar och den rättsuppfattning som gäller i dagpå det som sker . Vi kan inte på detta enklasätt betrakta tillvaron genom dagensglasögon, vilket försöker göra.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )17 § betänkande1990/91:JoU7 Miljöskyddslagstiftningen.Anf. 151 ():Herr talman! Kammaren behandlar nu åter igen ettbetänkande från jordbruksutskottet enligtprincipen om förenklad behandling, som vi använtnågra gånger. Utskottet har beroende på den högaarbetsbelastningen kommit överens om att i principendast behandla fristående motioner en gång permandatperiod, men att detta också skall gemöjlighet till en fördjupad behandling vid någottillfälle. lägger därför fram ettenigt betänkande, och jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § betänkande1990/91:JoU8 Naturvård.Anf. 152 ():Herr talman! Detta är i princip ett likadantbetänkande som det föregående, och jag kanegentligen upprepa vad jag sade alldeles . Mendet finns skäl att för kammaren anmäla en avvikelsei detta betänkande. Utskottet har, som jag nämndei mitt tidigare anförande, kommit överens om ochvarit eniga om denna handläggning, eftersom denegentligen innebär en inskränkning i den normalagången i . Förfarandet bygger på att allaär överens om att hantera frågan på detta sätt, ochdet har också alla varit. Ingen har reserverat sig.Till detta betänkande har fogats ett antal särskildayttranden. Från har lämnats ett särskiltyttrande på nära 30 sidor, som egentligen innehållertext som mer vore lämpad för en reservation. Jagfinner skäl att ta upp detta i kammaren, eftersom vifört en diskussion om detta också i utskottet. Pådetta sätt förtar man något av den tankegång somlåg bakom den förenklade hanteringen.Detta kommer egentligen att innebära att de andrapartierna inte kan nöja sig med denna behandling,eftersom det då blir ojämnt. Det kan leda till attutskottet måste gå tillbaks till det gamla systemet,dvs. att behandla alla motioner . Dåkommer vi i ett arbetsläge som leder till att det bliren bristfällig behandling. Vi får heller inte utrymmeför den fördjupade behandling som är nödvändigom vi skall tränga in i dessa ofta mycket komplexafrågor.Jag hoppas att framgent skall förstå attdetta är ett sätt att hantera ett besvärligt läge, ochatt vi därför fortsatt kan komma överens utan attfå denna typ av särskilda yttranden i betänkandena.Utskottet har inte vägrat att skrivadessa särskilda yttranden, men detta måste tas upptill debatt vid ett kommande tillfälle.Anf. 153 ():Herr talman! Vi har fört denna debatt, precis somKarl sade, i utskottet. Den varnaturligtvis föranledd av att hadeavgivit ett särskilt yttrande som övriga medlemmarav utskottet ansåg alltför omfattande.Såvitt jag vet sade vi i utskottet inte någonting omatt man inte fick ha med en text när vi diskuteradehur vi skulle hantera ärendet. Det utskottetbetstämde om var en förenklad hantering iutskottet, och det har vi också haft. De olikapartierna har också avlämnat yttranden.Miljöpartiet valde i det här fallet att inte drivafrågan om en behandling. I stället valde vi att läggafram ett särskilt yttrande för att vår uppfattningskulle komma med, enligt alla gängse regler ochenligt de demokratiska arbetsformer ochmöjligheter som finns i . Miljöpartietvalde att foga denna text till betänkandet för att denpå så vis skulle komma med i trycket.Vi anser att detta är vår demokratiska rättighet. Ärdet så, att utskottet anser att detta är för myckettext eller att det skall vara en annan hantering, kanvi ta upp detta till diskussion. Men i detta läge hadeutskottet inte beslutat någonting om hur långayttrandena fick vara eller inte vara.Anf. 154 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt att vi inte hadediskuterat yttrandenas längd, och det är ocksådärför som jordbruksutskottet har accepterat dettaförfarande denna gång.När det gäller det sade, villjag gärna understryka att och allaandra partier naturligtvis har rätt att ta upp sinamotioner och få dem behandlade på dettraditionella sätt på vilket de skall behandlas iriksdagen. Det är inte detta det gäller. När vi börjardiskutera en eventuell förenklad behandling av ettärende är det dock angeläget att vi från börjankommer överens om tagen, så att det inte blir pådet här sättet. Då kommer denna möjlighet för ossutskottet att klara av vår arbetssituation att tas ifrån oss.Anf. 155 ():Herr talman! Det blir i så fall ett nytt ochkomplicerat sätt att hantera det hela. I stället för attdiskutera motionerna skall vi i utskottet diskuterade särskilda yttranden som skall avges och i förvägbestämma hur långa de får vara och vad de skallinnehålla. Då har man verkligen inte rationaliseratarbetet i utskottet.Det är precis detta som har gjort. Vihar förenklat arbetet i utskottet. Det finns en textfogad till betänkandet. Den som vill läsa texten kangöra det. Den som känner med sig att det inte finnstid eller intresse för att läsa detta, kan helt enkeltstrunta i det. har inte krävt någon somhelst sakbehandling av detta yttrande.Anf. 156 ():Herr talman! Detta är en litet ovanlig debatt ikammaren, eftersom den handlar om riksdagensarbetsformer. Utskottet har gjort ett avsteg frånriksdagsordningen för att klara av en situation somvi kanske annars inte hade klarat av.Utskottet har gjort detta för att kunna hantera allade förslag som kommer till utskottet på ett något sånär vettigt sätt åtminstone en gång permandatperiod. Jag utgår ifrån att riksdagenkommer att närmare överväga vilka sätt riksdagenskall arbeta på.Jag vill avslutningsvis än en gång understryka attdet är mycket nödvändigt att en överenskommelsebygger på samförstånd. Den behöver inte varadetaljerad, men den skall inte heller leda fram tillatt något parti markant avviker från de andra. Dåfinns inte den grundläggande demokratiskajämställdheten i detta sätt att arbeta.Anf. 157 ():Herr talman! Det är precis därför som vi har valtden här modellen. vill inte att utskottetskall belastas ytterligare, utan att utskottet skallhinna sakbehandla de frågor som vi har ansettsärskilt viktiga.Jag kan inte se att detta är en form som strider motdet vi har kommit överens om. Jag anser att detta ären till synes mycket enkel och bra arbetsform, omutskottet nu inte har tid att behandla alla frågor.Jag anser att det borde vara självklart attarbetsbelastningen för utskotten inte är såsnedvriden som den är , när man i vissa utskottinte hinner med alls, medan andra utskott kanskeinte ens behöver sammanträda varje gång det ärsammanträdestid. Jag anser att vi behöver ha ettsärskilt miljöutskott som tar sig an justmiljöfrågorna för att kanske underlätta arbetet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § betänkande1990/91:JoU17 Buller.Anf. 158 ():Herr talman! Det är med stor tillfredsställelse somjag yrkar bifall till utskottets hemställan ijordbruksutskottets enhälliga betänkande ombuller.Till grund för det ligger två folkpartimotioner, avtvå årgångar. Metoden att slå ihop två årgångar avmotioner och behandla dem visade sig idet här fallet vara framgångsrik.Det är helt uppenbart att buller är ett försummatmiljöproblem och att rätten till tystnad måstehävdas med långt större kraft än . Man skullekunna använda uttrycket: Stjäl inte tystnaden fråndina medmänniskor!I dag får många människor sin hälsa skadad avbuller i omgivningen -- på arbetet, i bostaden. Detär alldeles uppenbart att det behövs ett samlathandlingsprogram mot alla typer av buller, både iden yttre miljön och i den inre miljön, exempelvis ibostäder.Det mesta av bullret kommer från trafiken. Därfinns en mycket tydlig ambition att minska bullretfrån motorer, från själva fordonet. Däremot harman inte gjort så mycket åt det buller som nualltmer börjar dominera, nämligen det som uppstårvid kontakt mellan däck och vägbana när en bil rörsig. En intressant utvecklingsmöjlighet är attpulvrisera gamla bildäck och använda dem som endel av vägbeläggningen och därmed bli av med ettavfallsproblem som man på ett tydligt sättfår ned bullernivån.Vi möter buller i många olika sammanhang isamhället. Det kan vara t.ex. i form avbakgrundsmusik i olika sammanhang, något sommänniskor med nedsatt hörsel upplever sommycket besvärande, därför att det minskar derasförmåga att urskilja de ljud de vill urskilja. Det kanvidare vara dåligt isolerade väggar i bostäder ellerstörande fläktar på arbetsplatser. Hur många är viinte som har upplevt att enarbetsdag är när man sitter kvar påeftermiddagen och plötsligt upplever att det händenågonting. Vad var det som hände? Jo,fläktsystemet stängdes av i arbetslokalen. Detupplever man som en form av mental lättnad.Det är alltså klarlagt att buller påverkar människorpå ett sätt som innebär ohälsa. Man uppskattar attöver tre miljoner svenskar i sina bostäder är utsattaför ett kraftigare buller än vad som är önskvärt.Mer än en miljon beräknas vara mycket störda. Tillden bilden kommer att över en miljon människor iSverige har nedsatt hörsel och därför har särskildaproblem med buller och dålig akustik.Ett annat bekymmer är de elektroniska hjälpmedelsom i synnerhet den unga generationen använderför att tillgodogöra sig musik, varvid bullernivånibland är så hög att man kan befara att enfolksjukdom för den nu unga generationen såsmåningom kommer att bli nedsatt hörsel.Mot den här bakgrunden är det naturligtvisutomordentligt bra att ett enigt utskott nu framförsom sin mening att en samlad aktionsplan motbuller skyndsamt skall föreläggas och attdet kravet nu skall ges regeringen till känna.Den litet märkliga situationen råder att detunderlag som finns för åtgärder mot trafikbuller iallt väsentligt är trafikbullerutredningens förslagfrån 1974, som ännu inte är genomförda.Naturvårdsverket har förtfram förslag om att man skall genomföra dem.Orsaken är naturligtvis att det blir för högakostnader att vidta aktiva åtgärder emot buller. Ärdet då bättre att riskera hundratusentals, kanskemiljontals människors välfärd? Den är faktiskt mervärd än pengar.Mot den bakgrunden gör sig nu , med ettbifall till utskottets hemställan i det härutskottsbetänkandet, till den pådrivande kraftennär det gäller den kanske största av de ännu inteaktivt bearbetade miljöfrågor som vi har här ilandet.Herr talman! Jag yrkar än en gång bifall tillutskottets hemställan i detta enhälliga betänkande.Anf. 159 ():Herr talman! Jag kan instämma i det som SörenNorrby här har sagt. De problem som bullretskapar i samhället och för människor varutgångspunkten för de diskussioner vi hade iutskottet, och det var de som gjorde att vi bleveniga. Som sade är detfolkpartimotioner som ligger till grund förbetänkandet, men från sida har viflera gånger motionerat om bullerproblemen. Närvi behandlade den stora propositionen våren 1988förelåg motioner och även reservationer fråncenterpartiet. Den gången var vi ensamma om attkräva hårdare tag och litet mer framåtsyftandeåtgärder.Den gången hänvisade vi även tilltrafikbullerutredningen, som taladeom. Men jag kanske skall komplettera SörenNorrbys uppgifter litet: Den borgerliga regeringenvidtog vissa åtgärder med anledning avtrafikbullerutredningen, men en hel del återstod attgöra, och det har sedan inte blivit gjort. Det ärmycket angeläget att det kommer till stånd.Det är många olika typer av buller som det är frågaom. Jag tänker inte minst på det låga buller somfinns på arbetsplatser och kanske även i hemmenfrån fläkter och även på andra ljud från olika typerav maskiner som bullrar. Trots att vi kanske inte enshör det sliter det med stor säkerhet på oss på olikasätt. Sådant måste vi ta större hänsyn till.Sedan är det naturligtvis trafikbullret. Jag var iförra veckan på ett opinionsmöte i motutbyggnaden av en tredje bana på . Därtalade människor om hur störda och irriterade devar på bullret. Det har ökat undan för undan. Detär inte bara fråga om vilken nivå bullret ligger på --det är också fråga om hur ofta man störs. Det är enkombination av tätheten på störningarna ochbullrets nivå som är avgörande. I det fallet hadetätheten ökat. De bullermattor som manursprungligen hade är nu betydligt bredare ochinnefattar en hel del av bebyggelsen. Efter handsom man bygger ut en sådan flygplats blirsituationen värre för människorna.Det här ger anledning till ett par krav. Ett av demär: När man planerar ett samhälle måste man tahänsyn till det här och inte släppa fram byggnationför nära bullrande industrier eller bullrandetrafikplatser, eftersom man med säkerhet vet attmänniskor kommer att störas.Ett annat krav är att trafikpolitiken måsteförändras. Det är klart att om vi såg till att vi hadekollektiva transportmedel, t.ex. bättretågförbindelser mellan och ,skulle bekymren på inte bli riktigt vad deär. Det gäller även andra flygplatser.En trafikpolitik som utgår från att man skall ha sålitet störningar som möjligt ger också människorbättre förutsättningar att leva ett lugnt liv.Bullerskadorna är stora, och många människor ärbullerskadade. Det är angeläget att vi ser till attkommande generationer inte drabbas av sådanahörselskador som vi något äldre ofta har.Jag vill med de här orden yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 160 ():Herr talman! Jag tänker störa . Jag håller med om att det ärskönt när det är tyst, men det är kanske bra att detfortfarande inte är helt tyst här i kammaren, ävenom det ibland är litet för tyst enligt minuppfattning.Buller är ett stort och växande miljöproblem. Förnärvarande höjs bullernivån , vilket innebäratt man beräknar att bullret kommer att hafördubblats om det fortsätter som i dag.Över tre miljoner svenskar lever i enmiljö som har en bullernivå som överskriderVärldshälsoorganisationens gränsvärden.De källor som mest bidrar till dagenssamhällsbuller är väg-, tåg- och flygtrafik, industrinsamt byggnadsarbeten. Även buller i lägenheterutgör en stor störningskälla beroende på detventilationssystem, de tvättmaskiner, decentrifuger och de olika hushållsmaskiner somanvänds.Det måste vidtas kraftfulla åtgärder för att minskabullret. För att detta mål skall kunna uppnås måsteman ha en plattform att utgå ifrån. finnsriktvärden för bullernivån för olika bullerkällor.För en del källor, som t.ex. tågtrafik, finns ingabullerriktvärden framtagna.Miljöpartiet de gröna kräver därför att gränsvärdenför samtliga bulleremissioner från olika bullerkällori samhället måste fastställas. Dessa gränsvärden fårinte vara högre än andra bulleremissionsgränsernågonstans i världen.Med hänsyn till det stora antal människor somdagligen utsätts för störande buller bör en nationellaktionsplan mot buller tas fram på samma sätt somtidigare gjorts beträffande havs- ochluftföroreningar. Detta krav ställer isin motion, som utskottet har behandlat.Det känns därför glädjande att vi i utskottet harenats om att det skall tas fram en aktionsplanbeträffande buller. Vi har ju i våra motioner,förutom yrkandet på en aktionsplan, också krävtflera olika särskilda åtgärder. Självfallet kommer viatt även fortsättningsvis att ställa detta krav, men vihoppas att denna aktionsplan skall innehållaåtgärder som verkligen kan bidra till att förbättraden nuvarande situationen. Om inte situationenblir bättre, kommer vi naturligtvis att återkommamed våra krav.Den här gången har vi valt att inte medverka till attytterligare öka arbetsbelastningen i utskottet. Vihar inte ens reserverat oss till förmån för vårayrkanden. Därmed är det ett enigt utskott somlägger fram detta betänkande, vilket kommer attunderlätta kammararbetet -- någonting som jagantar att många gläds åt.Som sagt, självfallet kommer vi att se fram emotdenna aktionsplan, som vi hoppas att snabbt få sepå bord. Vi kommer naturligtvis attgranska om den uppfyller vårt krav på åtgärder somvi anser behövs för en bättre planering när detgäller buller. Vi hoppas också att denna aktionsplangör det möjligt att ta itu med de olikabullerproblem som finns i samhället och som mångamänniskor lider av. Samhällsekonomiskt settkommer bullret i slutändan att kosta en massapengar, om man inte vidtar åtgärder för attförbättra situationen.Anf. 161 ():Herr talman! Jag hade inte tänkt att gå in i dennadebatt, eftersom utskottets betänkande är enigt.Men efter att ha lyssnat till de debatterande kännerjag mig ändå frestad att säga några ord.Jag vill börja med att säga att vi socialdemokraterutgår ifrån att det i miljöpropositionen kommer attingå ett avsnitt om miljöfrågorna. Där kommerman att visa på vilket sätt man avser att driva dessafrågor. Därför har vi socialdemokrater inte så aktivtdrivit bullerfrågorna i utskottet, men vi har hellerinte reserverat oss, eftersom vi anser att det intefinns någon anledning och att det vore nästan somatt slå in öppna dörrar.Det var intressant att lyssna till ochcenterpartiets företrädare. SörenNorrby sade att det inte har hänt någonting påbullerfronten , tror jagatt det var. sadeatt den borgerliga regeringen vidtog vissa åtgärdermed anledning av bullerutredningen. Här står tvåuppgifter mot varandra. Jag kan tyvärr inte sägavem som har rätt.Jag vill göra en ytterligare kommentar till det somLennart Brunander sade. Han talade omflygtrafiken, annat buller och samhällsplaneringeneller var man kan bo. Det är ganska intressant atthöra en centerpartist tala för en samhällsplanering.Jag delar fullständigt den uppfattningen, attsamhällena måste planeras så att man undvikerbuller. Men då måste man komma ihåg att detta isin tur leder till att kanske får ge avkall på kravetatt människor skall få bo precis där de vill. I annatfall uppkommer dessa problem. Det gläder mig attLennart Brunander och jag är överens om att detbehövs en samhällsplanering.Naturvårdsverket och andra myndigheter harutarbetat beräkningsmodeller för väg- ochtågtrafikbuller. Dessa beräkningsmodelleromarbetades och reviderades 1989.Det talas mycket om flygplan här. Det finnsanledning att påpeka att flygplan är indelade i olikabullerkategorier. En del flygplan får inte landa påvissa flygplatser beroende på det alltför störandebullret. Jag kan nämna ett sådant exempel. Denkända artisten färdades med ett flygplansom skulle landa på . Flygplanet hadeegentligen inte landningstillstånd, men det fickdispens från landningsförbudet. Det finns alltsåvissa restriktioner när det gäller flygplansbuller.Sören sade att hans analys av varför det intehar hänt någonting beträffande buller går ut på attdet blir för dyrt. Man ställer välfärd mot kostnader.Det är ganska intressant att höra en folkpartist talapå det viset och ställa sig frågan om detta är rimligt.Jag tycker att det är bra att man ställer upp på attvälfärd kostar och på att välfärd måste få kosta.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 162 ():Herr talman! utgår ifrån attmiljöpropositionen som aviseras kommeratt ta upp bullerfrågorna och attsocialdemokraterna i jordbruksutskottet har räknatmed detta.Efter detta utskottsbetänkande kommer det att blifart på , så att man arbetar framnågonting att visa upp. Jag tror inte att det hadeblivit så förfärligt mycket gjort om inte dettabetänkande hade lagts fram och varit enigt. Dennaenighet innebär att vi i utskottet verkligen inte slårin öppna dörrar, utan att vi i stället lyfter frambullerfrågorna på ett sätt som inte har sketttidigare.Jag sade i mitt inlägg att mycket av grunden tillåtgärder mot trafikbullret finns itrafikbullerutredningens betänkande från 1974.Visst har det hänt mycket , både när detgäller åtgärder mot trafikbuller och annat, menfortfarande är buller ett försummat miljöproblem.I miljöpolitik försöker vi att sätta ettpris på miljön för att därigenom kunna lyfta frammiljöfrågorna och välfärdsaspekterna.Miljöförstöringen är det allvarligaste hotetmot mänsklighetens framtid. Och om vi inte kanlösa miljöproblemen så är alla andra framsteg såoändligt ointressanta. Om vi köper vår materiellastandard till priset av en miljö där normaltmänskligt liv är möjligt, då är det prisetför högt. Om vi skall komma till rätta medmiljöproblemen måste vi tillgripa hela arsenalen avstyrmedel och inte bara diskutera enskildapunktåtgärder utan se det hela med litet grand avsystemanalys, så att vi ser sambanden mellan olikafaktorer. Då är just buller det miljöproblem som vihittills kanske har ägnat för litet uppmärksamhet.En samlad aktionsplan mot buller innebär att viparallellställer buller som miljöproblem med deandra stora miljöproblemen för vilkaaktionsplanerna håller på att uppdateras.Anf. 163 ():Herr talman! säger attbullerfrågorna ändå skulle ha tagits upp imiljöpropositionen. Det är möjligt, det vet viingenting om. Men utsikterna är väl betydligt störrenu, och framför allt borde kvaliteten på denproposition som läggs fram bli bättre. Detförutsattes ju redan i jordbruksutskottetsbetänkande att regeringen skulleåterkomma med förslag till åtgärder. Fråncenterpartiet trodde vi inte riktigt på det.