prot · GE0911 · 1990-10-17 00:00:00 — Det vidiskuterar är hur snabbt man skall gå fram för attöka rättvisan och valfriheten och frågan omavdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader skallgälla . Alla andraprinciper står fast.Jag kan faktiskt hålla med en punkt, och det är när hon säger att Maj-IngerKlingvalls beskrivning inte stämmer medverkligheten. Det håller jag med om. Maj-IngerKlingvall talar om att när vi nu har genomförtbarnomsorg till alla, och det låter som om det skullevara klart , kommer man från borgerligsida och hittar på andra förslag. Men det är faktisktinte så det förhåller sig. Det finns en brist påbarnomsorg, köer och problem för föräldrar. Denhistoriebeskrivningen kan man också invända emoti allra högsta grad.Något som jag verkligen studsade till inför var detMaj-Inger sade i början av sitt anförandeom den informella omsorgen, dvs. där farmor,mormor, släktingar eller dagmammor tar hand ombarnen. Den barnomsorgen har minskat, och detvar hon så glad för eftersom den typen av omsorgär till men för barnen. Vem bestämmer vad som ärtill men för barnen? Är det politikerna som skalltala om detta? Vem är det som säger att det är felpå den kvaliteten på omsorg som mormor, farmor,anhöriga och dagmammor kan ge? Det ärföräldrarna som har rätt att välja, och det valet skallinte styras av politiker.Just denna formulering säger allt omsocialdemokraternas ambitioner. De är fullständigtointresserade av alternativ, eftersom de själva villstyra.Maj-Inger säger att alla vill hakommunala daghem. Dagens föräldrar ser det somen självklarhet. Det är självklart att de gör dettaeftersom de inte erbjuds något annat. De allmännasstöd går till dem som utnyttjar kommunaladaghem. De som väljer något annat får . 140 ():Herr talman! För att få en rätt historieskrivningöver utbyggnaden av barnomsorgen borde också ta med att utbyggnaden avbarnomsorgen fördubblades under den borgerligaregeringstiden.Jag vill fråga om hon vet attdet inte är ovanligt att små barn har en vistelsetidpå daghem på 10--. Vad föreslårsocialdemokraterna för att göra det möjligt för enensamstående förälder att t.ex. förkorta sinarbetsdag?Maj-Inger säger att det självfallet skallfinnas daghem. Men fortfarande måste man t.ex. iStockholm vänta två för att få en plats pådaghem för sina barn, åtminstone på vissa håll.Varför skall man låta det gå innan man tillåterpersonalkooperativ? Varför skall gå innanman tillåter föräldrakooperativ? Varför inte i ställetgöra som vi centerpartister föreslår, nämligen tillåtabarnomsorg som uppfyller grundläggandekvalitetskrav och som efterfrågas av föräldrar?Den omjämlika fördelningen avbarnomsorgsresurserna borde oroasocialdemokraterna. Barnomsorgen utnyttjas imycket hög grad av hög- och medelinkomsttagare.Det finns stora grupper bland de LO-anslutna somnästan inte får någon del av dessa resurser . Deskulle gynnas av det system som vi nu diskuterarinom vårt parti. Vårt förslag skulle ocksåmöjliggöra införandet av sextimmarsdag för justsmåbarnsföräldrar.Sedan hänvisade till enundersökning som hade gjorts om alternativ ochsom hade givit ett mycket negativt resultat. Detberor naturligtvis -- det är en gammal regel -- på attsom man ropar får man svar.Jag skall bara anföra ett exempel från . Därstartades ett daghem med näraanknytning till . hademan svårt att fylla de 15 platserna, men , någotår efteråt, står 100 barn i kö, och det diskuteras attstarta fler sådana daghem i . Detsamma ärförhållandet på olika platser i landet. Samma sakgäller många andra alternativ, inte minst t.ex.föräldrakooperativ, som socialdemokraterna imånga år bekämpade.Anf. 141 ():Herr talman! Jag är positiv av mig, Maj-IngerKlingvall, men det finns enligt vad jag förstår störreproblem inom barnomsorgen än vadsocialdemokraterna vill göra gällande här ikammaren.Jag vill fråga: Är det sant som -- är det 50 000 barn som saknar en plats inombarnomsorgen? Det är ju i så fall ett stort problem.Det är faktiskt såvitt jag kan förstå ett mycket stortantal barn. Hur skall man lösa det? Hur gamlamåste barnen bli innan de får åtnjuta den stimulanssom ett bra daghem kan utgöra?Min fråga är alltså: Är det sant att det finns 50 000barn som står och väntar?Anf. 142 ():Herr talman! Först några ord till det gäller barnomsorgsavgiften och hur denanvänds vill jag bara påminna om att ,om jag inte minns fel, motsatte sig den höjning somvi beslutade om och som trädde i kraft den 1 januarii år. Den innebar en ökning reellt med ytterligare900 milj. kr. av statsbidraget till barnomsorgen.Med de 30 000 nya platser som kommer 1990innebär det att ungefär 1 miljard kommer att tasfrån de pengarna.Självfallet skall det finnas plats för barn -- det sades ju i beslutet , somfolkpartiet också stod bakom. Enligt deerfarenheter jag har fått av resorna runt ikommunerna är det här en fråga som är mycketviktig. Man säger från kommunsidan att man intekan förändra inställningen när det gäller barn under18 månader. Vi har också i aktionsgruppens rapportberäkningar som gäller barn ochderas behov av omsorg.Till vill jag säga att jag tycker attfrågan om lagstiftning är viktig. Jag utgår ifrån attregeringen följer den socialdemokratiskapartikongressens beslut om att pröva frågan.När det gäller läget i barnomsorgen i övrigt vill jaghänvisa till de överväganden som vi har gjort iaktionsgruppen ett antal viktiga i fråga omförutsättningar, framför allt när det gäller personalmen också när det gäller effektivisering, ekonomioch lagstiftning.Ingrid lyssnade inte på vad jag sade.Jag sade att nödlösningar i akuta situationer iblandär till men för barnens trygghet.Till skillnad från är jag mycketintresserad av att få ett klarläggande av var deborgerliga partierna står när det gällerfamiljepolitiken. Inte nog med att ni är oensesinsemellan -- ni är också oense inom partierna.Ulla vill jag fråga: Jag läste en intressantartikel i som var undertecknad avrepresentanter för partistyrelsen,partiprogramgruppen, kvinnoförbundet ochstudentförbundet. Där skrev de: Vi kan se framföross en marknadsföring som gör allt för att locka tillsig just våra barn, men vi befinner oss långt ifrån ensådan situation att det stårbarnomsorgsproducenter på kö. Makten ökar intebara för att ett statsbidrag går via föräldrarnasbankkonto till ett daghem i stället för viakommunen. Det finns en risk för att förslagetendast innebär att resurserna skickas runt isystemet. -- Det är helt andra slutsatser än de UllaTillander drog i sitt inledningsanförande.Jag tycker att det här med är intressant:Skall ni ha peng eller inte? i tal efter tal och centernsbarnomsorgspeng, men till landsmötehar ni ett förslag om att det skall införas en peng.Hur skall den pengen se ut? Jag har förstått att denskall behovsberäknas. Var skall denbehovsberäkningen göras -- är detförsäkringskassan eller socialförvaltningen somskall göra den? Skall vi ha en ny byråkrati avbehovsberäknare? Den generella välfärden gälleruppenbarligen inte längre, utan in träder denbehovsprövade!Anf. 143 ():Herr talman! minns mycketriktigt fel -- vi har inte motsatt oss några 900 milj.kr. i ökade statsbidrag. Vi har utgått ifrån attstatsbidragen till barnomsorgen kommer att öka.Vi har aldrig röstat emot en enda krona i ökadestatsbidrag.När jag ställde mina två frågor om de fem miljardersom har försvunnit och om socialdemokraternasinställning till barnomsorg för barn under 18månaders ålder blev stum somen fisk. Det stiger inte ens upp luftbubblor urmunnen på henne. Hon har ingenting att säga! Dethär, kan jag tala om, är inte sista gången jag ställerde frågorna. Gå hem och läs på nu och kom tillbakamed ett svar på båda de frågorna! Vi kommer inteatt ge oss förrän vi har fått svar på dem.Hur det är med barnen ärju oerhört viktigt för en förfärlig massa föräldrar.Menar ni, , att det inte skallfinnas någon möjlighet till barnomsorg för barnunder 18 månader? Det är konsekvensen av denlinje för utbyggnaden som ni följer. Det tycker jagsjälvfallet är utomordentligt allvarligt, och detkommer jag självfallet att fortsätta att diskutera iandra sammanhang.Sedan skall jag be att få klargöra vår inställning tillbarnomsorgspengen, som har blivit litetmissförstådd. Vad vi menar är att om föräldrarnaönskar en annan form av barnomsorg än denkommunala, en annan form av barnomsorg somhåller god kvalitet, skall de offentligasubventionerna följa med till den barnomsorgen.Det är i grund och botten samma tanke som finns idet gemensamma borgerliga förslaget -- det äringenting nytt i förhållande till vad som sägs i detgemensamma borgerliga förslaget. Det innebär attdet skall finnas en valfrihet, ett brett utbud avbarnomsorg i olika former, och att de statligasubventionerna till barnomsorgen skall kunna följamed till den barnomsorg som föräldrarna anservara den bästa för sina barn.Anf. 144 ():Herr talman! Jag vill instämma med DanielTarschys när det gäller de försvunna miljarderna.Jag ställde mig också frågan vart de har tagitvägen -- varför de inte har gått till det som de varämnade för.Jag instämmer också i frågan hur det blir för barnensom är under . Maj-IngerKlingvall säger att det skall finnas plats för dem ochatt man har den inställningen ute i kommunerna.Det har man inte alls, påstår jag. I flera kommunerfattar man beslut om regler för barnomsorg somsäger att man inte skall erbjuda barnomsorg förbarn . Hur tänkerregeringen då göra med det -- skall man ingripa pånågot sätt och göra någonting åt det, eller skallkommunerna själva få fatta beslut om att göra pådet sättet? Strider det då inte mot riksdagsbeslutetom full behovstäckning? Jag trodde att det gälldealla barn.Maj-Inger hänvisar till aktionsgruppen,och det går naturligtvis bra att göra, menaktionsgruppen är ju inte regeringen. Närregeringen inte är beredd att göra någonting åt dethär blir man naturligtvis väldigt betänksam. Omman skall följa aktionsgruppens förslag omlagstiftning, som skulle träda 1993, måsteman då inte tala om det för kommunerna ,så att de kan planera så att de verkligen kommer ikapp? Det menar vi att man måste göra.Vi inser också att det inte går för kommunerna attkomma 1991. Vi kan gärna ta tiden framtill 1993 som en ny planperiod, men man måste geordentliga besked till kommunerna som skall göradet här och framför allt till föräldrarna som skallplanera sin framtid. Vi är många föräldrar sombehöver veta hur det blir medbarnomsorgsplatserna. Många som står i begreppatt skaffa sig barn undrar om det över huvud tagetär möjligt. Många som befinner sig isituationen att de inte har barnomsorgsplats ochdärför inte kan sköta ett arbete tvingas att leva påsocialbidrag. Det är en absurd situation ute ikommunerna. Huvudansvaret för detta måste ändåregeringen och socialdemokraterna ha.Anf. 145 ():Herr talman! I sin iver att försöka finna skillnadermellan de borgerliga förslagen nämnde Maj-IngerKlingvall att partierna är oense inbördes. Vimoderater är fullständigt ense om attbarnomsorgsstödet skall följa barnet. Det är detenda förslag som kan ge valfrihet för familjen ochöverföra besluten från politiker till familjerna. Jagtror också att de övriga partierna är ense om denprincipen, även om vi har diskuterat mindreskillnader.Jag vill komma tillbaka till uttrycken som använde att vårt förslag ryckerundan grunden för barnomsorg. Ja, detrycker undan grunden för den politikerstyrdabarnomsorgen. Men det säger ja till något som ärotroligt mycket viktigare, nämligen ja tillföräldrarnas rätt att välja. Då kommer vi att få enflora av olika typer av barnomsorg. Det kan varakommunal barnomsorg eller olika slag av privataalternativ.Kvalitetsfrågan har skymtat fram litet då och då,dvs. att det endast är politiker som kan garanterakvaliteten. Med vårt förslag menar vi att det skallfinnas en grundkvalitet i barnomsorgen. Vi menaratt det allmänna har möjligheter att se till att detblir en grundkvalitet i utbudet.Det var en punkt som jag inte hann avsluta tidigare.Det gäller frågan varför föräldrar väljer daghem.Det är inte för att alla bara vill ha det. Det är endasthälften av barnen som får någon del avbarnomsorgsstödet som socialdemokraternaerbjuder. Det är hälften av alla barn i underskolåldern som får plats i kommunala daghem. Deandra får noll kronor, därför att de står i kö eller villvälja andra alternativ t.ex. det kanske då som villstanna hemma och ta hand om sina egna barn underen än vad föräldraförsäkringen harbestämt.Vad tänker socialdemokraterna göra åt denna storaorättvisa när man satsar . per barn förhälften av familjerna, och de andra familjerna fårnoll kronor? Det är väl i alla fall en orättvisa som ärså stor att det är ingenting att skryta med.Anf. 146 ():Herr talman! En representant för detsocialdemokratiska partiet borde vara den sista attförvånas över att det kan finnas olika uppfattningarinom ett parti.Jag skulle fortfarande gärna vilja ha svar på defrågor jag ställde och veta hur på problemet med den orättvisa fördelningen avresurserna när det gäller barnomsorgen. Jag skulleockså vilja ha svar på frågan vad man skall göra föratt underlätta för ensamstående mödrar att kunnakorta sin arbetsdag -- om de så önskar. Det ärmånga som vill ha det för att barnen skall få vistaskortare tid på daghem.Vi i värnar om en utbyggd barnomsorg. Detär målet med vår politik. Vi är övertygade om attutbyggnaden kommer att gynnas av vårt förslag.Intentionen bakom vårt arbete är att man skallkunna förena yrkesverksamhet med den viktiga rollsom det innebär att vara förälder. Under en stor delav livet, det må gälla man eller kvinna, betydersjälvfallet utbildning och yrke det mesta. Men förflertalet finns det i livet just närbarnen är små då omsorgen om de egna barnenmåste få spela en roll. Här anser vi i att detmåste ske en prioritering med barnen i centrumsom t.o.m. kan, om det så behövs, inkräkta pånäringslivets och yrkeslivets absoulutaprioritet.Men detta blir mycket svårt med densocialdemokratiska modellen och den ekonomiskasituation som den socialdemokratiska politikenförsätter barnfamiljerna i. Man måste arbeta för attkunna försörja sig. Man måste arbeta heltid, och dåkommer barnen i kläm. Båda föräldrarna tvingasatt arbeta heltid för att över huvud taget kunnaförsörja sig.Anf. 147 ():Herr talman! Det kan inte vara lätt att försvarabarnomsorgen när kraven från barnen är större änförmågan att tillfredsställa dem.Är det sant att 50 000 barn står i kö?Är det sant att regeringen försnillar en del avbarnomsorgspengarna?Anf. 148 ():Herr talman! Först till omarbetsgivarnas barnomsorgsavgifter. Jag har inteunder den tid jag har suttit i upplevt attfolkpartiet, och också , har lagtförslag om ett högre statsbidrag. Det är endast detsom gör att man använder pengarna fullt ut.Vidare har vi de barnsom är . Deflesta kommuner som aktionsgruppen besökteanser att det inte går att utestänga barn , även om riksdagsbeslutet talar om en rättfrån 18 månaders ålder. Men denna rätt innebärinte att man får utestänga barn under 18 månader.Vi har pratat litet om målet 1991. Handen på hjärtat: visstfanns det borgerliga kommunalpolitiker somhoppades på ett regimskifte 1988, och som enkonsekvens av det inte planerade någonbarnomsorgsutbyggnad. Här har vi som fattadebeslut en gemensam uppgift att skapa enförskola för alla barn. Jag hoppas resor ute i landet noga följer vad som händer iborgerligt styrda kommuner både vad gällerplanering och faktisk utbyggnad. Det gör visocialdemokrater när vi besöker s-styrdakommuner.Jag har funderat mycket på vad ni vill med eraförslag om barnomsorgspeng med udden riktadmot den kommunala barnomsorgen. Jag harförstått att det bl.a. bygger på att ni tycker attbarnomsorgen i har alldeles för högkvalitet. I en artikel i den 5september 1990 utvecklar folkpartisterna följande: ''Det skainte hymlas med att systemet särskilt på siktkommer att leda till billigare barnomsorg. Detkommer säkert att innebära mindre administration,enklare lokaler, lägre omkostnader för städning,mathållning, trädgårds- och fastighetsskötsel, menockså minskad personaltäthet. ''Per sade på en presskonferens attom det kommunala monopolet skulle brytas uppskulle kostnaderna sänkas med 20 %.Varför säger ni inte rent ut att barnomsorgen intefår kosta så mycket? Den skall bli billigare, men dåblir det också en annan kvalitet. Barnen kan nöjasig med enklare lokaler, mindre personal och sämremat. Till det säger vi socialdemokrater bestämt nej.Vi står fast vid den familjepolitik som innebär attbarnomsorgen byggs ut till full behovstäckning utanatt göra avkall på kvaliteten. Barnbidraget höjs itvå etapper till . Föräldraförsäkringen harhögsta prioritet när den svenska ekonomin harkommit i balans. Det är en familjepolitik sombygger på föräldrarnas önskemål och som är bra förbarnens utveckling och uppväxt.Anf. 149 ():Herr talman! Jag avser inte att fortsätta dennadebatt. Jag tänker gå hem till mina övergivna barn.Men innan jag gör det vill jag tala om för Maj-IngerKlingvall att statsbidraget till barnomsorgen är ettförslagsanslag. Det får följaktligen överskridas omutbyggnaden tar fart. Det är självfallet vårtönskemål att utbyggnaden skall ta fart och att manskall använda alla de pengar som utgår när det helatar fart.Vi har inte lagt någon som helst kapson påstatsbidragen. Vi utgår från att de kommer att öka.Det enda jag har gjort i denna debatt är att stillsamtfråga vart de fem miljarderna har tagit vägen somni socialdemokrater har tagit in för barnomsorgenmen inte givit ut.Anf. 150 ():Herr talman! Vår strävan när det gällerbarnomsorgen är en ökad valfrihet för föräldrar attfå bestämma själva. Det är de som är beställare ochkonsumenter av barnomsorgens tjänster. Därförskall de också ha ett ekonomiskt inflytande överpengarna inom barnomsorgen. Det anser vi varasjälvklart. För min del är jag övertygad om att dettaockså kommer att leda till en rad nya, fräscha ochutmärkta initiativ från olika håll. Det skullemedföra en islossning. Den stelbenthet och brist påfantasi som barnomsorgen i har kritiseratsför och som också har medfört mycket högakostnader skulle få en välgörande konkurrens på enganska fri marknad, där det bästa skulle ha mycketlätt att fortleva och utvecklas. Således skulle detinnebära en helt ny framtid för barnomsorgen.Anf. 151 ():Herr talman! Jag var på studiebesök i Maj-IngerKlingvalls hemkommun och besöktedå en förskola. Jag frågade just om man hade någrabarn där , men det hade man inte.Anf 152 ():Herr talman! Såvitt jag förstår av Maj-IngerKlingvalls diskussion om pengar och kvalitét,förhåller det sig så att ju högre kostnader, destobättre kvalitét. Men det är ett underligt sätt att mätaoch det stämmer faktiskt inte. När man utgår fråndetta, sitter man fast i monopolets tänkande, attkostnaderna med en viss automatik alltid kommeratt öka. Om man bygger ut en ensidig barnomsorg,är det självklart att kostnaderna kommer att öka.Vi moderater tror att föräldrar är kapabla attbedöma kvalitét. De är väldigt måna om sina barn.De föräldrar som inte klarar den biten behöverändå hjälp. Föräldrar väger in olika saker i vad somär kvalité och de kan ha väldigt olika önskemål. Imitt inledningsanförande talade jag om att närföräldrar gör sin familjekalkyl, räknar de medandra saker som inte går att mäta i pengar. De görolika prioriteringar beroende på vilka värderingarde har. Det är viktigt att sådana möjligheter ges.Jag tror att föräldrar är en garant för kvalitét.Anf. 153 ()Herr talman! Jag vill kommentera . Hon hade varit i och besökt enförskola. I finns det inga begränsningarför barn att få plats inombarnomsorgen. Dessutom kommer Norrköpingskommun att införa en garantiför alla barn över 18 månader.Slutligen finns det ett samband mellan kostnaderoch kvalitét, . 154 ():Herr talman! Jag konstaterar att Maj-IngerKlingvall icke med ett ord har kommenterat minafrågor som rörde dagens orättvisa fördelning avbarnomsorgsresurserna och vad man skall göra föratt underlätta för ensamstående mödrar attförkorta sin arbetsdag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § betänkande1990/91:JoU1 Jordförvärvslagen.Anf. 155 ():Herr talman! Kammaren kommer att behandlatre betänkanden från jordbruksutskottet.Betänkande 1990/91:JoU1 handlar omjordförvärvslagen och betänkande 1990/91:JoU2behandlar vattenlagen.Betänkandena är ganska tunna till omfånget ochjag vill lämna en förklaring att antecknas tillprotokollet om anledningen. Det beror på attutskottet har tillämpat en s.k. förenkladbehandling. Bakgrunden är en diskussion som harförts mellan jordbruksutskottet ochutbildningsutskottet om vad som kan göras för attminska arbetsbelastningen. Inom utskottet harpartierna enats om att fristående motioner i principskall sakbehandlas högst en gång under varjevalperiod. På så sätt räknar utskottet med att detkommer att finnas utrymme för att varjeämnesområde skall kunna bli föremål för en merfördjupad hantering inom en treårsperiod.Partierna är också överens om att de partier som såönskar kan utveckla sina partiskiljandeståndpunkter i särskilda yttranden.Herr talman! Vi hoppas att denna s.k. förenkladehantering även skall kunna bidra till bättrearbetsvillkor för kammaren.Därmed yrkar jag bifall till utskottets hemställan idessa två betänkanden.Anf. 156 ():Herr talman! När när det gällerförvärvsprövningen för fysiska personer ärjordförvärvslagen helt onödig. Det har vimoderater hävdat under alla år. Vi motsatte osstillkomsten av denna förvärvsprövning. Viaccepterar att det sker en förvärvsprövning när detär fråga om bolag, staten och -- åtminstone enligtmin uppfattning -- kyrkliga förvärv. Det finns ocksåandra institutioner vilkas förvärv kan prövas.I en av de motioner som behandlas i dettabetänkande och som har väckts av mig, motion 1989/90:JoU271, påpekar vi attjordförvärvslagen var avsedd att bli till gagn för dejordbrukare som lantbruksnämnderna ville satsapå. Det har också påståtts att jordförvärvslagenskulle bli till gagn för landsbygden. I det sistnämndaavseendet blev resultatet tvärtom. Genomstorleksrationaliseringen har gårdarna blivit färre.Befolkningen har minskat starkt och glesbygdenhar blivit ännu glesare.I utskottets betänkande omnämns en gjordutredning som presenterade sin rapport . Irapporten -- som har lämnats av en grupp underledning av professor -- utsättsjordförvärvslagen för en mycket stark kritik.Jag skall nu läsa högt ur denna rapports slutsatser isammandrag. Professor skrivertillsammans med sina medarbetare, experter avolika slag, bl.a. följande angåendejordförvärvslagen: ''Slutsatsen av analysen är attlagen inte fyller sina syften utom i ett viktigtavseende, nämligen då det gäller juridiskapersoners ägande. -- -- -- Vad gäller övriga mål ärlagen ineffektiv. Den har inte förhindrat enlångtgående separation av brukande och ägandeinom jord -- och skogsbruk. Lagen har möjligenbidragit till att göra lantbruksenheterna större äneljest, men den har inte främjat rationaliseringen ibetydelsen produktionskostnader per enhet.Slutligen har lagen inte förhindrat en långtgåendeutflyttning från glesbygden. Inte heller hindrarlagen köp och försäljning i spekulationssyfte.Till yttermera visso finns det starka skäl attmisstänka att lagen i väsentliga delar verkat i enriktning som går rakt emot dess uttalade syften. Pågoda grunder kan det antas att lagen bidragit till attskilja ägande från brukande samt att den avfolkarsnarare än befolkar glesbygden. ''Under rubriken ''Utredningensrekommendationer'' i rapport sägsvidare:''Då lagen är ineffektiv i förhållande till de angivnasyftena är det utredningens slutsats att lagen börförändras. Vad avser förbudet för juridiskapersoners förvärv föreslås ingen ändring. visar fungerar lagen här effektivt, ochutredningen ser heller inga samhällsekonomiskaskäl till att förändra ägarstrukturen tilllantbruksfastigheterna. Bestämmelserna för attunderlätta rationaliseringsprocessen i skogs- ochlantbruk bör emellertid enligt utredningen lyftas utur förvärvslagstiftningen.Rationaliseringsprocessen inom skogs- ochjordbruk (liksom för övrigt inom alla andranäringar) sköts på ett naturligt sätt genomkonkurrensen och behöver inte understödjasgenom en särskild lagstiftning.