prot · GE0916 · 1990-10-26 00:00:00 — Ett klart besked skulle underlätta för deenskilda handläggarna att använda sitt sundaförnuft och sitt goda omdöme.Anf. 32 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först till sägaatt det mycket riktigt är omöjligt att diskutera ettenskilt ärende. Jag har inte ens haft någonanledning att ta reda på omständigheterna,eftersom de inte går att diskutera. Men jag utgårfrån att ansökan har prövats enligt de regler somfinns. Vad jag kan göra är att beskriva de reglerna.Sannolikt finns svaret på fråga iden beskrivning jag gjort av reglerna. Men det ären alldeles utmärkt idé av att gå tillinvandrarverket med den här frågan. Denna frågapassar nog mycket bättre där än här i kammaren.Vi får ofta höra att dessa avslagsbeslut sker på såoklara grunder och att besluten inte är motiveradei detalj osv. Det är ganska självklart att man intehinner med att motivera i detalj, då skulle detsäkert bli ännu längre väntetider -- detta är ett svarockså till . Men man försökerändå ha den policyn att handläggarna på enförfrågan kan informera om varför det blivit avslag.Nu vet jag att det , men jag hoppas att det ären förbättring på väg också där, har varit svårt attkomma fram på invandrarverkets växel. EftersomGullan reser så mycket i landet kan honsäkert själv åka till invandrarverket och ställafrågor om detta enskilda ärende.Jag håller med när han säger attdet kanske inte är så mycket en minister kan göraåt detta. Jag har självfallet ingen möjlighet att ha enuppfattning i dessa enskilda ärenden. Jag vill baraunderstryka påståendet att vi i är såfruktansvärt restriktiva är fel. När man läserenstaka artiklar i tidningarna låter det där som omvi inte släppte in en enda människa. Det är en myt.Om man ser till kvantiteten har antalet ärendenökat kraftigt, och de allra flesta ärenden avgörsganska fort av utlandsmyndigheten. Sedan blir detkvar ett antal ärenden där man är tveksam.Denna aviseringspraxis redovisas av regeringenför efter det att informationinhämtas från invandrarverket. har intehaft någon erinran mot detta och inte heller mot attdelegering av ärendenas handläggning skett tillinvandrarverket. Det har förekommit mångadiskussioner vid frågestunder,interpellationsdebatter och andra riksdagsdebatterom dessa frågor. Regeringen har konstaterat, ochriksdagen har accepterat detta, och en av de sakersom invandrarverket har att ta hänsyn till äravhoppsfrekvensen, och kanske framför allt frånvissa länder, eftersom det är mer vanligt medavhopp vid besök från vissa länder.Men det finns ingenting som säger att vi inte skullekunna bli bättre på det här området och ytterligareskulle kunna förenkla förfarandet. Vare sig vi blirdet eller ej, anser jag att det är bra attinvandrarverket har en styrelse som mer noga kanfölja dessa frågor. Alla anser vi väl att det är klokarepresentanter för de olika partierna som sitter iinvandrarverkets styrelse. Det är framför allt dessasom har att diskutera vilken praxis handläggarnahar att följa när det gäller viseringar från olikaländer. Det är en bra ordning att denna uppgift iförsta hand är invandrarverkets och dess styrelsesansvar.Anf. 33 ():Fru talman! Jag är medveten om att jag åtminstonedelvis fått de besked som invandrarministern kange i det enskilda ärendet jag först tog upp. Det sägsatt det prövats enligt de regler som gäller. anserjag att beslut skall vara klart motiverade, och detfinns ingen klar motivering i avslagsbeslutet utanbara ett kryss i rutan där det står att ansökan avslås.Det är viktigt att invandrarministern, som ändå äransvarigt statsråd på detta område, vet om hurärenden hanteras. Jag har en känsla av att manibland kan gå alltför rutinmässigt tillväga, kanskelitet schablonartat, och att man från början harinställningen att säga nej. Det vore bättre om manfrån början hade inställningen att säga ja, ochsamlar argument för detta. Då blir varje ärendemer individuellt och mänskligt behandlat. Det ärmin åsikt.Jag frågade vilken expertis invandrarverket har attavgöra människors försörjningsmöjlighet. Ävenom det inte finns något svar anser jag attinvandrarministern skall titta på denna fråga. Ärdet möjligen så att just denbedömningsmöjligheten behöver förstärkas hosinvandrarverket? Vi diskuterade häromdagenhuruvida det fanns tillräcklig medicinsk expertis.Jag frågar : Finns det tillräcklig ekonomiskexpertis för att göra dessa bedömningar?När det sedan gäller viseringarna vetinvandrarministern mycket väl att jag inte är enmänniska som ser lättfärdigt på den här frågan. Jaganser att vi skall ställa krav och vara medvetna omatt det förekommer fusk och annat. Men vårinställning måste ändå vara human ochmedmänsklig, och vi skall inte schablonartat säganej.Jag anser att en del av de ärenden som tagits upp,inte minst de som pekade på,tyder på att det finns en negativ inställning. När t.ex. kyrkliga organisationer vill taemot besök borde det självfallet vara lätt att sättaen ja-stämpel på pappret i de ärendena. Det voreen positiv anda.Jag ställde indirekt en fråga om den sammanhållnaflykting- och invandrarpolitiken. Det tycks ha skettett omtänkande åtminstone i departementet när detgäller synen på arbetskraftsinvandring. Delarinvandrarministern uppfattningen att vi är förnjugga? Det sägs att den nuvarande tillämpningenav de gällande reglerna om arbetskraftsinvandringav ca 200--300 personer uppenbarligen äralltför rigida för att tillfredsställa de behov som ivarje fall kan uppstå. Vi kan väl varaöverens om att vi bör sträva efter att något fler skallha möjlighet att komma på kvoten förarbetskraftsinvandring i en framtid.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tycker att det är utomordentligtglädjande att det är allt fler som söker sig tillSverige för att besöka organisationer eller enskildafamiljer. Det vore trist om utvecklingen skulle varasådan att man måste åka utomlands och mötas påtredje ort om man vill träffa folk från andra länder.Jag tycker att avhoppsrisken överdrivs oerhört. Detär nog på den punkten som människor reagerar.När man nämner om omständigheterna i enskildafall tar många sig för pannan och säger att det intekan finnas någon rimlig grund för att avslå en sådanansökan, annat än en allmänt restriktiv hållning.Därför är det bra om vi kan ge besked om att maninte skall ha en sådan allmänt restriktiv hållning.Invandrarministern hänvisar till invandrarverketsstyrelse. Det är ju allom bekant att det där råderdelade meningar just om restriktiviteten. Bådefolkpartiets och representanter har iinvandrarverkets styrelse vid upprepade tillfällenreserverat sig just på denna punkt.Anf. 35 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte en riktigt lika lättfärdiginställning till avhoppsrisken som Jan-ErikWikström, vilket kanske beror på att jag ser mångaärenden och sedan får ta emot en utomordentligtstark kritik i enskilda ärenden för att jag inte låterpersoner stanna.Också jag kan hålla med om att det naturligtvis ärglädjande att människor kommer till ochvill besöka oss. Det skall vi underlätta i störstamöjliga utsträckning.Till om arbetskraftsinvandringen istörsta allmänhet: Tack vare en framgångsrikekonomisk politik har det under de senaste årenvarit full sysselsättning i landet och behovet avarbetskraft har varit stort. Det råder inga tvivel omatt om inte asylsökandeströmmen ochflyktinginvandringen hade varit så stor, hade vikunna tillåta en större arbetskraftsinvandring. Iförsta hand måste vi ju låta flyktingarna få arbete.Självfallet måste i det långa loppetarbetskraftsinvandringen diskuteras. Detta ärmycket riktigt som säger en avutgångspunkterna i förstudierna till den utredningsom nu pågår. I ett mer globalt perspektiv vill jagbara påminna om de diskussioner som förs omEuropapolitiken. Ett av de hinder mellan Europasländer som det är mest angeläget att riva ärbegränsningarna av möjligheten att arbeta ochverka i andra länder. Vi har inte anledning att antaannat än att denna möjlighet kommer att öka iframtiden. Huruvida detta kommer att avspeglaspå jordbruksområdet så att bönder förflytta sigöver gränserna, vet jag däremot inte. Så insatt ärjag inte i frågan, men det är ju ett sådant fall somGullan baserar sin fråga på.Anf. 36 ():Fru talman! Jag tycker att det senaste sominvandrarministern tog upp om den något öppnaresynen på arbetskraftsinvandringen lät bra.Huruvida det relativt godaarbetsläget beror på en framgångsrik ekonomiskpolitik, skulle vi kunna ha en särskild debatt omefter de krispaket som presenteras i dagarna.Men det är en annan historia.Arbetskraftsinvandringen har varit synnerligenrigoröst reglerad, trots den relativt godaarbetsmarknaden. Människor som skulle ha kunnatkomma hit som invandrande arbetskraft har i ställettvingats att ställa sig i de asylsökandes kö. Dessamänniskor har kanske haft större möjligheter att fåkomma hit som arbetskraft, om de hade mötts aven större förståelse. Jag tog upp ett konkret fall omen jordbrukarfamilj. För mig illustrerar detta synenpå möjligheten att få uppehållstillstånd och attkunna invandra till . Jag ville belysa detta urett vidgat perspektiv, vilket också framgår av minfråga.Jag fick emellertid ingen kommentar till det härmed den ekonomiska expertisen hosinvandrarverket. Jag ber invandrarministern att ialla fall ta med sig detta på vägen liksom Jan-ErikWikströms och min gemensamma vädjan när detgäller besöksviseringar att inte så mycket misstromänniskor som vill göra rena vänskapsbesök tillenskilda eller organisationer och att vi visar en ökadöppenhet gentemot de människor som vill kommahit för kulturellt utbyte. De borde få känna att deverkligen har vänner här i Sverige.Anf. 37 ():Fru talman! Jag sade att jag tycker att manöverdriver riskerna för avhopp.Invandrarministern karakteriserade då mininställning som lättfärdig. Det är viktigt att på denhär punkten inte blanda samman lättfärdighet medrättfärdighet.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1990/91:16 omflyktingpolitikenAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har -- mot bakgrundav sina besök vid olika flyktingförläggningarnyligen -- frågat mig vilka åtgärder regeringenämnar vidta för att förkorta väntetiderna för deasylsökande.Gullan har vidare frågat mig omregeringen är beredd att föreslå temporäraarbetstillstånd för asylsökande ''väntare'' samt vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att förbättrasituationen vad gäller undervisningen i svenska(SFI) för asylsökande.I vad gäller åtgärder för att förkorta väntetidernaför asylsökande vill jag hänvisa till vad jag sagti mitt svar på en interpellation av Jan-OlofRagnarsson. Regeringen kommer attföreslå en kraftig förstärkning avinvandrarverkets resurser för handläggning avasylärenden. Syftet är att nedbringahandläggningstiderna och minska kostnaderna föratt ta hand om asylsökande på förläggning. Vadsom kommer att föreslås är att invandrarverket förförvaltningskostnader skall få disponera 62 milj.kr.från anslaget för förläggningskostnader underinnevarande budgetår. Härigenom bör det -- ominte förutsättningarna för resursberäkningarnaförändras kraftigt -- vara möjligt att under nästabudgetår nå målen när det gällerhandläggningstiderna och att redan under dettabudgetår närma sig dessa mål.I vad gäller polisens utredningstider har målet --normalt -- i stort sett uppnåtts som enföljd av de åtgärder regeringen vidtagit tidigareunder året.Handläggningstiderna hos regeringen har iår legat nära målet. Kapaciteten förutlänningsärenden inom håller nupå att successivt byggas upp i syfte att kunna mötaden ökning av antalet ärenden som blir resultatet avavarbetningen vid polisen och invandrarverket.Frågan om tillfälliga arbetstillstånd för asylsökandeaktualiseras med jämna mellanrum såväl här ikammaren som i massmedia.Den självklara lösningen på problemet är attförhindra att detta över huvud taget uppstår,genom att korta väntetiderna så mycket att behovetav samhällsåtgärder blir minimalt. Att förkortahandläggningstiderna är alltså den högstprioriterade uppgiften.Nu gällande lagstiftning tillåter inte utomnordiskamedborgare utan uppehålls- och arbetstillstånd attförvärvsarbeta i . Det finns många skäl fördetta.Ett system med arbetstillstånd för asylsökandeskulle säkert leda till att många arbetssökandeskulle ta sig hit under förevändning att söka asyl.Att ge asylsökande arbetstillstånd är alltså enåtgärd som skulle kunna leda till fler sökande iasylkön, längre väntetider i avvaktan på svar frånmyndigheterna, överbeläggning vidflyktingförläggningarna -- allt till förfång förkonventionsflyktingar och andra med starkaskyddsbehov.Asylrätten har tillkommit för att ge förföljdamänniskor en . Det vore i grunden fel attbidra till att den kommer att utnyttjas avarbetssökande.Att öka möjligheterna till sysselsättning för deasylsökande under förläggningsvistelsen är en heltannan -- och angelägen -- fråga. Det gäller att lokaltfinna bra former för detta i samråd mellan i förstahand förläggningen, kommunen ocharbetsmarknadsparterna på orten. Flerakommuner och förläggningar har också visatexempel på arbetsuppgifter som kan utföras.Ett grundläggande skäl för den ordning vi nu har äratt vi vill att de människor som redan är fast bosattai -- svenskar såväl som invandrare -- förstbör få ett arbete.Arbetslösheten i är visserligen låg,internationellt sett. kommer signaler omatt det mycket goda arbetsmarknadsläge som vihaft nu kommer attförsämras. Den senastearbetskraftsundersökningen från statistiskacentralbyrån (SCB) visar att drygt 80 000 personervar arbetslösa . Av dessa är knappt9 000 utländska medborgare. Därutöver finnsungefär 2 000 personer, merparten i arbetsför ålder,med arbetstillstånd vid flyktingförläggningarna,som ännu inte hunnit in i statistiken.Med detta för ögonen är det enligt min meningbåde logiskt och rimligt att vi satsar våra resurser påatt så snabbt som möjligt ge besked till dem somsökt asyl och på dem som bor i och ärarbetslösa eller riskerar att slås ut från arbetslivet, istället för på människor som kanske inte kommeratt få stanna i Sverige.Den tredje frågan gäller vilka åtgärder regeringenär villig att vidta för att förbättra situationen i frågaom SFI-undervisningen vid förläggningarna.Gullan nämner särskilt att hon träffatasylsökande som inte fått någonsvenskundervisning förrän efter cirka åttamånaders vistelse i . Låt mig först säga attsvenskundervisning ges på samtligaflyktingförläggningar. upphandlarsådan undervisning lokalt från lämpligstudieanordnare, i huvudsak studieförbund.Resurser för detta har beräknats med 20studietimmar . Barntillsyn ordnas förensamstående föräldrar. Förläggningen skall, enligtde föreskrifter som invandrarverket har utfärdat,motivera asylsökande och flyktingar att delta iundervisningen och personligen ta kontakt meddem som uteblir.Att de nu ändå tar innan en enskildasylsökande kan börja svenskstudier hängersamman med överbelastningen, sedan snart ett årtillbaka, av hela asylprövningssystemet.Vi har många olika slag av förläggningar, ochde lokala förutsättningarna för olika verksamhetervarierar. Dessutom finns fyra permanentautredningsslussar, en i , en i ochtvå i den östra regionen, nämligen slussarna iCarlslund och samt flera tillfälliga annex tilldessa slussar. Regeln är att ingensvenskundervisning bedrivs vid slussarna. Vistelsendär är avsedd att bli mycket kort, men tyvärr är detinte så i dag.Enligt uppgifter som jag har fått fråninvandrarverket har det i vissa fall uppståttväntetider också till den svenskundervisning somförläggningarna står för. Kurserna är helt enkeltfulltecknade, och nykomlingen får lov att ställa sigi kö. På alla orter har det inte varit möjligt att utökaSFI-undervisningen så snabbt och effektivt som dethade behövts.En sådan situation är naturligtvis inte allstillfredsställande. Detta understryker betydelsen avatt sätta in resurser för att förstärka desamhällsorgan som hanterar asylärendena och hartill uppgift att sörja för de sökande underväntetiden. Som jag har redovisat läggerregeringen alltså fram förslag om detta inom kort.Anf. 39 ():Fru talman! Jag ber att få tacka invandrarministernför ett långt och innehållsrikt svar. Jag har ocksåmed intresse lyssnat till den föregående debattensom delvis rörde samma frågeställningar. Att denhär frågan har tagits upp av flera, visar ju att detfinns en stor oro hos oss alla som sysslar med dessafrågor över att handläggningstiderna fortfarande ärså långa.I min interpellation avgav jag att jag önskade fåfram litet färska uppgifter rörande den aktuellatillströmningen av asylsökande och hurkommunplaceringarna sker. Den frågan har i någonmån diskuterats tidigare här. Det är uppenbarligenstopp när det gäller beviljande av ansökningar.Kommunerna har ett antal platser som inte kanutnyttjas. Det är anmärkningsvärt när det behövsså många platser.Hur många väntar totalt ? Jag har sett siffrorpå ca 20 000. Det finns ca 6 000 platser ikommunerna som inte kan utnyttjas. Det visarnågot av problematiken på detta område.Vi har tidigare diskuterat de långaväntetiderna. Dess värre kanske vi kommer att fågöra det även i fortsättningen. Många åtgärder harvidtagits, men uppenbarligen inte tillräckligtmånga. Väntetiderna är fortfarande alltför långa.Det är vi överens om.Nu har man i alla fall hunnit i kapp från polisenssida. Det är bra. släpar invandrarverket efter.Trots de begärda, eller i varje fall ökade, resursersom regeringen kommer att bevilja, kommer detändå att dröja , innan vi når det mål viställde upp när det gäller invandrarverkets nyaorganisation.Det är mot denna bakgrund jag fortfarande envisasmed att fråga om det inte vore möjligt att getemporära arbetstillstånd . Jag harträffat många personer som lider fruktansvärt avsysslolösheten och den eviga väntan ochovissheten. Personalen vid förläggningarna görnaturligtvis ett fantastiskt arbete. Men det ärmycket pressande för dem att se hur de asylsökandepsykiskt bryts ned fullständigt under väntetiden.Hur görs prioriteringarna när detgäller att bedöma ansökningar? Om jag har förståttdet rätt, har de nya ärendena förtur så att inte deockså skall bli för gamla, medan de som har väntatfår vänta ytterligare. Gäller fortfarande regeln attde som har väntat skall få stanna om intesärskilda skäl talar där emot, eller har regeringenför avsikt att ge någon form av amnesti till dem somhar väntat ?Personalen på förläggningarna vittnar samfällt ombekymren och svårigheterna att hantera problemenoch om hur människorna lider i en passiv väntan.Om tillströmningen nu är något mindre till ,vilket är viktigt att få veta, vore det kanskerealistiskt att genom något slags amnestiförfarandeverkligen göra rent bord och snabbare komma ikapp. Vi måste komma dithän. Vi är alla besjäladeav den önskan.Invandrarministern radar upp en rad skäl motarbetstillstånd . Jag har bl.a. lästen artikel i , där hon tillsammans medarbetsmarknadsministern säger: Jobba, nej, menstäda, ja. Visst är det bra om man kan få städa ochutföra arbete på förläggningarna. Jag vet att detförekommer på en del förläggningar, och det är bra.Men det ena goda förskjuter faktiskt inte det andra.Finns det ändå inte skäl att tänka om nu?Jag är helt överens om med invandrarministern omatt det viktigaste är att förkorta väntetiderna. Alltfler har kommit till insikt om att man ocksåborde kunna följa det förslag som vi moderater harlagt fram , nämligen att man skall kunna getemporära arbetstillstånd . Senasthar valt den vägen, ävenom jag kanske inte till fullo delar styrelsensbedömning. Frågan har tagits upp i artiklar i allpress, även i de socialdemokratiska tidningarna,där man faktiskt har uppmanat invandrarministerntill litet mindre envishet i den här frågan.Av svaret framgår att jag har rätt i min kritik närdet gäller svenskundervisningen. Många flyktingarfår vänta alltför länge på att få undervisning. Pådetta område är det kö, liksom på många andra hålli samhället. Kan vi nu förvänta oss att denföreslagna resursförstärkningen verkligenåstadkommer en förbättring på alla de områdensom jag nu har tagit upp? Det gäller bådeväntetider och svenskundervisning.Till sist vill jag fråga om invandrarministern har föravsikt att göra undervisningen i svenskaobligatorisk. Det förekommer många önskemål omdetta från personalen vid våra förläggningar. Dåskulle verkligen alla få del av den undervisning somde så väl behöver för att kunna fungera i detsvenska samhället.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Som mycket riktigtpåpekar har mycket av det som hon tog upp iinterpellationen hunnit avhandlas under den härlånga interpellationsstunden. Jag skall inte bli såmångordig.Låt mig bara säga att det t.o.m. är så att GullanLindblad i den förra debatten vi hade själv pekadepå att det kanske finns människor som kommer hitoch vill ha ett tillfälligt arbete och då ser signödsakade -- som jag tror att hon uttryckte det -- attgå via asylsystemet. Jag tror att hur många godaskäl det än kan finnas för folk att komma i gångsnabbt med arbete -- och jag betvivlar inte ettögonblick att de allra flesta också skulle tycka attdet skulle kännas meningsfullt och att de skulle viljagöra rätt för sig -- så ser vi som följer detta noga ochsom känner till mekanismerna bakom emigrations-och flyktingströmmarna i världen alldeles tydligt attom vi öppnar asylsystemet för något annat än detsom det är avsett för riskerar vi verkligen att görade människor som är i starkt behov av ett skydd idet här landet en otjänst. Det är därför som jag tartill egenskapen envishet med stor frenesi i den härdebatten. Det är inte grundat på att jag skulle ha enavog inställning till människor som säger att de villha något att göra under väntetiden.I själva verket tror jag att det finns mycket som viskulle kunna göra bättre i detta avseende när detgäller det som vi har haft under den något allmännarubriken meningsfull sysselsättning underväntetiden. Där ingår naturligtvis svenska förinvandrare. Det är klart att man kan diskutera ettobligatorium. Men jag vet inte hur man skall kunnatvinga vuxna människor och även barn att lära signågot om de själva inte känner sig motiverade fördet. Det handlar även om att de asylsökande skalllära sig mer om och det svenska samhället.Vi skall också försöka hitta flyktingförläggningardär de asylsökande i största möjliga utsträckningkan sköta sitt eget liv och kanske delta ibarnverksamhet och fritidsverksamhet och t.o.m.leda verksamehten och där de kan sköta sitt egethushåll, m.m. Då torde det inte bli så mycket tidöver för ett arbete vid sidan om. Men det finnssäkert möjligheter att ytterligare fylla denna tidmed sådant som ligger vid sidan av den ordinariearbetsmarknaden. Människorna påflyktingförläggningarna skulle tillsammans kunnagöra insatser i den kommun där de befinner sig.Ersättningen för detta arbete skulle då inte vara iform av en avtalsmässig lön utan i form av t.ex.förbättringar på flyktingförläggningen. Jag trordessutom att det skulle upplevas som mer rättvistav alla människor som finns på förläggningen. Detär dessutom sådant som skulle kunna tillämpasäven på orter där arbetsmarknaden inte är så god.Om vi skulle erbjuda tillfälliga arbetstillstånd skulledet ju bli mycket orättvist mellan olikaflyktingförläggningar beroende på var det finnstillfälliga arbeten.Som jag sade i mitt första inlägg kan det anförasmånga exempel. Jag tror att vi kan komma längrefram på det här området. Det finns kommuner somhar idéer och som kanske kan dela med sig till andrakommuner. Från departementets sida skall vi gärnamedverka.Anf. 41 ():Fru talman! I den här frågan är vi inte riktigtöverens invandrarministern och jag. Jag är heltöverens med henne om att det görs många braförsök att erbjuda de asylsökande arbete.I , som jag har besökt, fick de asylsökandekratta gräs och löv och hålla rent och fint påförläggningarna. Det är viktigt och bra. Men, somjag sade, det ena goda förskjuter inte det andra.Med vår syn skulle de asylsökande också mycketsnabbt kunna komma ut i arbete. De skulle genastkunna komma i gång med inläsning av så att sägapraktisk svenska.