prot · GE0944 · 1990-12-12 00:00:00 — Detär litet synd att vi har fått den här tonen i debatten.Det finns ju ett antal sakliga problem som vigemensamt har att lösa.Nu när ni också -- under de här fanfarerna är ni jupå glid åt vårt håll och därom råder det väl intenågot tvivel -- accepterar tanken att man i högregrad skall låta elever och föräldrar välja skola,uppkommer problemet med hur det ekonomiskasystemet skall utformas i en sådan här skola.Om en dyslektiker väljer en annan skola än densom ligger närmast, skall denne, som det står iGöran dokument, när det är praktiskt ochekonomiskt möjligt få gå någon annanstans.Men då kvarstår följande fråga till skall den mottagande skolan kompenserasekonomiskt? Det här är verkligen inte ett problemsom bara jag och behöverfundera över, utan det är ett problem som de flestaav oss behöver fundera över -- möjligen medundantag av , eftersom hon här harsagt att hon gör en helt annan tolkning än vi andratycks göra beträffande utskottets skrivning omrätten att välja skola.Anf. 62 Statsrådet ()replik:Herr talman! Det må väl vara mig förlåtet om jagpå något sätt kopplar ihop dagens debatt, somtydligen är en framgång med tanke på denproposition som jag har lagt fram, med det som varen förutsättning för fjolårets riksdagsbeslut ochsom en del uppenbarligen försöker att förtränga.Men jag glömmer det aldrig -- det försäkrar jag.Det var en oerhört hård strid, och det varnödvändigt att ta den. Det gjorde vi också, och . Men i det sammanhanget finns det anledningatt peka på att det inte var alla som stod och somdessutom stod rakryggade.Jag lyssnade på tal i dag.Det slutade den här gången med ett krav på enkriskommission för lärarutbildningen. vardet, som sade, ett krav på enkriskommission för skolan -- en viss flexibilitet.Jag kan dela oro på enpunkt. Det gäller lärarförsörjningen långsiktigt.Där är jag naturligtvis öppen för alla konstruktivaförslag, exempelvis av den typ som centerpartiethar lagt fram i sin motion. Detta är ett problem somvi måste lösa gemensamt. Om regeringen inte görnågot, kommer naturligtvis kravet att växa sigstarkt på någon typ av parlamentarisk beredning.Jag kan försäkra att hon ganska snartkommer att få en lång rad förslag från regeringensamt medel anslagna i budgetpropositionen för attmöta den typen av insatser. Inte skall utskottet ochriksdagen på den punkten behöva saknaarbetsuppgifter, verkligen inte.Jag återkommer till marknadslösningarna.Historien var den, , att ni skulleförklara hur det skulle gå till. Jag njuter varje gångLarz jagar med de frågorna.Det är verkligheten personifierad av ,förankrad ute i landets kommuner. ,med stöd av , har sin förankring iden nyliberala teorin. Då visar det sig, att närskrivbordets perspektiv inte längre gäller, utan dethandlar om enskilda elever och kommuner, kan fruHaglund inte svara. Det är därför vi kritiserarmarknadslösningarna. Det är därför de faller såplatt till marken. Det är så situationen ser ut.Det här är allvarligt politiskt, för det befriar pånågot sätt politikerna från att vara kreativa,lyhörda och uppfinningsrika samt från att ta ansvar,för marknaden sägs ju lösa problemet. Det ärdärför vi för debatten, för marknaden löser intedessa bekymmer, den förvärrar dem. Det har vi setti och . Där har resonemanget ocksåvarit kopplat till kravet på skattesänkningar, vilketär huvudnummer och den politiksom förs i landet : Sänk skattetrycket, sänkskatterna! Det har gjort, det har Thatchergjort. Vi ser resultatet i skolsystemet. Skolan ärextremt kostsam. Vi har tyckt att det har varit värtdet. Sänk skattetrycket, sänk samhällsinkomsternaoch ni måste göra stora besparingar. Då kommerförfallet.Det går inte, , att ena minuten hävdaatt man företräder kvalitet och kunskap och i andraögonblicket ansluta sig till den typen avskattepolitisk profil. De hänger ihop. Det inser inteminst de som arbetar ute i skolan. Det är därförmoderaterna har så liten framgång med sinskolpolitik. Den vilar inte på den fasta grund somden borde vila på. säger däremot atthon står fast. Hon sitter fast, vill jag säga, i ettperspektiv på skola och utbildning som är så till denmilda grad förenklat och förvanskat att det inte ärförankrat i den verklighet alla vi andrauppenbarligen ser. Det är dilemma.Eva Goe s frågor om kulturella aktiviteter, frågorom profil på olika typer av skolor har behandlatstidigare och kommer att behandlas iläroplansresonemangen. Om vi likt dagensresonemang särskilt skall reglera olika typer avprofilskolor är en fråga som också kräver sitt svar.Jag tycker inte det. Där tror jag att utskottet harhamnat rätt. Det vore fel, det vore att inrätta enlång rad skolformer som vi inte har anledning attreglera. Det skulle skapa nytt krångel och nyabekymmer.Slutligen vänder jag mig till . Jaghar fört den här debatten med engång förut. Jag begick då ett misstag som gjorde attjag fick retirera och be om ursäkt. Ett sådantmisstag gör man bara en gång. Jag påstod vid dettillfället att kommunaliseringsfrågan inte ensnämndes under allmänna motionstiden. Men dennämndes, jag citerade det själv. Den här gångensade jag på det korrekta sättet. Det fanns ingetyrkande från någon om att frågan återigen skulletas upp. Det var det som var poängen. Då var deten riktig beskrivning.Poängen består i, , att ni bedrev envåldsam agitation och kampanj i den här frågan, iden här kammaren, företrädda av partiledaren.Men ni orkade inte en månad senare föra eraönskemål fram till ett yrkande, utan ni sade att omnågon annan tar upp frågan, kan vi från folkpartietvara med och stödja. Då kom min lilla ironiskaeftersläng: , till er tjänst. Den som förtillfället är starkast har att räkna med folkpartietsstöd. Det gäller tydligen också i skolpolitiken. Detär något bedrövligt.Om det är demagogi som jag ägnar mig åt kan vialltid diskutera. Det vore kanske bra om LarsLeijonborg svarade på frågorna och redde utbegreppen, hur man ser på marknadslösningar iskolsystemet, om det är förenligt med denklassiska, folkpartistiska skoltraditionen. Ser LarsLeijonborg inga bekymmer när han tittar tillbaka itiden? Ser inga bekymmer när hantittar ut över världen och ser vilka effekter den härtypen av lösningar har fått för skolsystemet? Finnsdet ingenting som ringer till varning? När Thatchergår ut ur skolpengsresonemanget, går det svenskafolkpartiet in. Är inte detta enkla konstaterandenågonting som borde få ochfolkpartiet att fundera på om man verkligen har valträtt partner när man valt moderata samlingspartieti den skolpolitiska debatten. Det är den frågan jaghar ställt och det är den som att svara på.Sedan tar upp frågan omkommunaliseringsbeslutet som förutsättning fördagens statsbidragsförändring. Där åberopar hanEva Goe s som sakkunnig i den meningen att hanskulle ha rätt i den tolkningen. Jag har stor respektför s, men på den här punkten har faktisktbåde och hon fel. Dagensstatsbidragssystem, som kammaren snart tarställning till, och som , harvarit möjligt att lägga fram förslag om därför att vihar tagit bort kopplingen att tjänster medkommunen som arbetsgivare skall vara statligtreglerade. Vi har tagit bort den kopplingen. Detgör det möjligt att lägga ut ett schabloniseratstatsbidrag till kommunerna. Det är verkligheten,den känner vi alla som har jobbatmed skolfrågorna. Egentligen var det en litet fräckdragning att åberopa s. Jag tror att ocksåhon har den insikten. Inte ens där har i så fall LarsLeijonborg stöd. Det är min gissning.Det sägs att vi skulle vara på glid mot folkpartiet.Det råder inget tvivel om att det finns positionersom man skall överge. Jag skall inte på något sättslå mig för bröstet och säga att allt vad vi gör har enspikrak linje fram till i dag.Man måste faktiskt våga byta position. Det har jagaldrig gjort någon hemlighet av. Det tycker jagibland är god politik. Men det skall redovisas, ochargumenten skall deklareras.Jag har inför partikongressen drivit mitt parti till enannan ståndpunkt i betygsfrågan. Det är jag gladför. Det är ett bra beslut. Jag har drivit en linjebeträffande nya statsbidragssystem ochdecentralisering, vilken är förankrad i en klassisksocialdemokratisk syn på utveckling av offentligsektor. Det är jag också glad för.Lars har lett till och marknadslösningarna påskolområdet. Är han glad för detta och ärfrisinnade och liberaler glada över den saken? Detär det frågan gäller.Det har varit en lång debatt, herr talman. Jagtycker att den har varit bra. Den visar att vi igrunden, kring de stora frågorna, står enade, medett undantag. Det undantaget hoppas vi snart skallkomma på glid, som sade, i rättrikting.Tredje vice talmannen anmälde att Ann-CathrineHaglund och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 63 ():Herr talman! I förrgår högtidlighöll vi nobeldageni det här landet. Som vanligt var det ett stort antalamerikaner som kunde uppbära . På enfråga hur det kom sig att amerikaner år efter årdominerar svarade den amerikanska ambassadörenatt det sannolikt beror på flexibiliteten i detamerikanska systemet. Det amerikanska systemsom utdömer som eländets eländeproducerar år fler nobelpristagare än någotannat land. Kan det möjligtvis bero på att vi, isynnerhet ni socialdemokrater, har sattmedelmåttan i högsätet? Det är medelmåttan somför er har blivit det stora idealet. Vi har hela tidenefterlyst mer kunskap och mer kvalitet iutbildningen för att vi också skulle kunna få ettsystem för högre utbildning och enforskarverksamhet som fungerar ordentligt.Den självpåtagna rollen som klärförvisso inte skolministern. Han talar här om sinautomordentliga förslag, som skulle seglaigenom. Ja, det tror jag. Precis som LarsLeijonborg och förut harpåpekat är det ju förslag från ochfolkpartiet som i så stor utsträckning kommit attprägla propositionen. Det är det som är bra ipropositionen. Det andra har vi rättat till iutskottet. Utskottets produkt har på det sättetkunnat bli en ganska hygglig sådan.Det finns ytterligare två frågor som jag skulle viljadiskutera just med anknytning till vad vi har rättattill i utskottet. Den ena gäller lärarfrågan, där vi hartagit upp lektorernas roll. Utskottet har enigt sagtatt det är av nationellt intresse att vi harforskarutbildade lektorer i gymnasietjänster.Kommunerna har bara att rätta sig därefter. Menvarifrån skall vi ta dessa lektorer? Situationen är nunärmast katastrofal. Den är krisartad. Därförbehövs en kriskommission, skolministern, som justtar upp lärarfrågan i hela dess vidd.Jag vill påminna om att när skolöverstyrelsengjorde en undersökning av lektorssituationen1985/86 kom man fram till att det fanns 2 916lektorstjänster. Då var av dessa besatta.Åtskilliga av lektorerna var i sin tur tjänstlediga förandra uppdrag. Man lyckades besättabara av de utannonserade tjänsterna. Vi vet att på sin höjd ungefärhälften av våra lektorat är besatta.Det är bra att utskottet nu har tagit upp frågan. Detär bra att utskottet har sagt att vi måste göranågonting för att få en rättelse till stånd.Den andra lärarfrågan gäller adjunkter, men denhar inte berörts här. Adjunkterna kommeruppenbarligen att försvinna ur bilden om inteförhandlarna, och lärarnasorganisationer, enkannerligen , kan driva igenom att den stolta gamlatitulaturen fortfarande skall finnas kvar. Det borgarför en kvalitet som vi inte kan vara utan men somdess värre nu i mångt och mycket har fått stryka påfoten. Det här med titulaturen är ju inte riksdagensproblem, men jag vill ändå beröra den för jag troratt det är en symbol som kan betyda mycket förskolans status i framtiden.Så ytterligare några frågor som gäller denkommunala vuxenutbildningen. Vi moderater harvelat stryka under nödvändigheten av att manpreciserar kommunens ansvar förvuxenutbildningen. Vi vill inte att vi i framtidenskall riskera att få en situation som liknar den somvi har på socialtjänstområdet. Det måste ytterstvara kommunen som bestämmer den totalaomfattningen av den kommunalavuxenutbildningen.Jag är glad över att den motion som bl.a. jag stårbakom -- det finns andra motioner som gick isamma riktning -- och där jag kräver enövergångstid när det gäller fördelning avstatsbidrag har tillstyrkts. Utskottet har enhälligtkonstaterat att man inte kan tillämpa de nyabestämmelserna om statsbidrag . Detskulle få förödande konsekvenser. I ,, och skullevuxenutbildningen i ett enda nu halveras. Det ärinte rimligt. I andra städer och kommuner skulleden skäras ned med en tredjedel eller kanske enfjärdedel. skulle den byggas ut i vissaandra kommuner. I t.ex. skulle dentredubblas, i mer än fördubblas och iHåbo på samma sätt, för att nu nämna någraexempel. Det är som sagt inte rimligt. Kommunersom alltså har byggt upp en god kommunalvuxenutbildning skall inte bestraffas. Utbildningenmåste finnas kvar. Andra kommuner kan inte påkort tid bygga upp en sådan utbildning att den blirtillfredsställande. Det föreslås en övergångstid , och det är positivt.Jag skulle tro att vi kommer att få som ett resultatatt man omprövar de fem kriterier som skallfinnas för utdelande av statsbidrag i framtiden.Verkligheten når alltid i fatt socialdemokraternaförr eller . Det är bra om vi i så fall harkunnat ge riktmärket för hur verkligheten skallmötas.Anf. 64 ():Herr talman! Nya statliga myndigheter börlokaliseras utanför . Det harriksdagen uttalat sig sedan.Samtidigt sade man att och sydöstraSverige i första hand bör komma i fråga.När regeringen lade fram sitt förslag omavskaffande av ochlänsskolnämnderna och i stället inrättande av ettcentralt skolverk var det därför naturligt för oss iVästernorrland att föreslå förläggning av den nyamyndigheten till den välbelägna gamla skolstadenHärnösand, som under en följd av år har drabbatsav stort sysselsättningsbortfall och därmed storbefolkningsminskning.Jag har, herr talman, begärt ordet i denna debatt,eftersom mitt namn står som första namn på enflerpartimotion med krav på denna lokalisering.Mina medmotionärer från är BoHolmberg, och . Sammakrav på lokalisering till framfördes icenterns kommittémotion, som väcktes i anledningav propositionen. Inom riksdagsgrupphade vi alltså på ett tidigt stadium beslutat attarbeta för en lokalisering till ochdärmed stödja det hårdast drabbadelänet och följa det nämndariksdagsuttalandet gällande lokalisering av nyastatliga myndigheter utanför Stockholmsområdet.Västernorrlands läns befolkning har under 80-taletminskat med nära 8 000 personer. Det har jag haftanledning att säga från talarstolen.Det gör att drabbats av störrebefolkningsminskning än något annat län under detgångna decenniet. Stora risker föreligger för attdenna negativa utveckling skall fortsätta. Underden gångna hösten har i länet aviserats mångaföretagsnedläggelser och många varsel har lämnats.Länet har utan tvivel stora utvecklingsmöjligheter,om erforderliga satsningar på infrastruktur skullegöras och staten genom lokalisering av statligverksamhet ville gynna länet. Tyvärr har vi intehittills fått några löften som skulle innebära att denödvändigaste behoven täcks. I en interpellationunder hösten tog jag upp både de akutasysselsättningsproblemen och nödvändigheten avinsatser för att långsiktigt ge Västernorrlandsamma utvecklingsmöjligheter som övriga län. Jagnämnde i interpellationen även frågan omskolverket och lämpligheten av att lokalisera det tillHärnösand. Jag fick inget svar av industriministern.Härnösands kommun är i allra högsta grad berördav de nämnda svårigheterna för länet. har residensstaden , som ärsynnerligen beroende av offentlig verksamhet,förlorat ca 500 arbetstillfällen inom offentligförvaltning. kommerkommunen att drabbas extra hårt på grund av attdess största industri, Hagraf, med 250 anställdaläggs ned.Härnösand torde vara en av de mycket fåresidensstäder som inte under 70- eller 80-talettillförts ny statlig verksamhet. Lokalisering haruteblivit trots kommunens stora behov av nyverksamhet, trots att offentlig verksamhet minskatbetydligt där och trots att Härnösandbåde kommunikationsmässigt och ur övrigasynpunkter borde ha mycket goda förutsättningarför olika statliga verksamheter.När det gäller lokalisering av det nya skolverketfinns det även anledning att erinra om attHärnösand är en klassisk skolstad med mycket långtradition inom utbildningsområdet. Om vi sertillbaka kan vi konstatera att det i under200 år fanns det enda gymnasiet norr om har en lång tradition även inomlärarutbildningen. Lärarutbildningen sker numeraför övrigt på /högskola.Härnösand bör ha mycket goda förutsättningar attvara en lämplig lokaliseringsort för det nyaskolverket. Inom är allaansvariga eniga om vikten av denna lokalisering.Som jag nämnde har vi inom centernsriksdagsgrupp helt ställt oss bakom detta krav.Herr talman! När man tar del avutbildningsutskottets betänkande blir man dockbesviken, både som västernorrlänning och somförespråkare för att ny statlig verksamhet börlokalisera, så att den bidrar till en regional balans ivårt land.Utskottsmajoriteten skriver: ''En nödvändigförutsättning för att ett skolverk med nyaverksamhetsformer skall kunna starta redan den 1juli 1991 är att centrala del förläggs tillStockholm, inte minst med hänsyn till attlokalfrågan bör vara löst på ett fullgott sätt vidverksamhetens start. ''Jag har talat medkommunalrådet i förhöra om det är riktigt att inte skullekunna ställa upp med lokaler. Jag fick uppgiften attdet finns lokaler och att man är i färd med att byggalokaler som innehåller mer än kontorsyta.Ett annat argument som utskottsmajoriteten anförär följande: ''De samhällsekonomiskakonsekvenserna av en eventuell utflyttning samthänsyn till den nuvarande personalensbosättningsort bör också vägas in vid bedömningenav lokaliseringsfrågan.'' Med detta resonemang kanman ju aldrig göra utlokaliseringar! Självfalletmåste man räkna med de positiva effekterna somen lokalisering får för en avfolkningsdrabbad ort.Utskottet anser sig tydligen inte alls behöva tahänsyn till en av tidigare uttalad princip.Jag måste säga att utskottsmajoritetens skrivning ärett hårt slag mot de lokaliseringssträvanden som jaghoppades att det skulle finnas en majoritet för iriksdagen.Varför tar regeringen och riksdagsmajoriteten inteett regionalpolitiskt ansvar? Regeringensrepresentant har lämnat kammaren.Utskottsmajoriteten består av socialdemokrater,moderater, och . Varförvill man inte medverka till att ochHärnösand får den här värdefulla lokaliseringen?Varför följer man inte uttaladeintentioner när det gäller ny statlig verksamhet?Dess bättre har och reserveratsig till förmån för en lokalisering till . Ireservationen framförs mycket värdefullasynpunkter. Man erinrar om uttalandeatt nya verk bör lokaliseras utanförStockholmsområdet. Dessutom bör man, framhållsdet, vid en sådan lokalisering väga in såvälregionalpolitiska som arbetsmarknadspolitiskaaspekter, som man ser till att verket hargoda förutsättningar att fungera. Vidarekonstaterar man att från dessasynpunkter är en lämplig ort. Man hänvisar även tillatt moderna data- och telekommunikationerunderlättar en lokalisering till , som juhar goda kommunikationer med tåg och flyg.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 28.Jag vill återkomma till motionen som ärundertecknad av representanter från, förutomcentern, tre andra partier.Jag vill uppmana kammarens socialdemokrater attstödja förre civilministern som är enav motionärerna.Jag vill uppmana folkpartisterna att stödja sinfrämste regionalpolitiske talesman ,som också är en av undertecknarna.Vidare har varken ellervänsterpartisterna begärt en lokalisering tillHärnösand, men jag vill uppmana även dem atttänka på det regionalpolitiska ansvaret somriksdagen skall ta vid alla beslut.Därmed vill jag återigen yrka bifall till reservation28.I detta anförande instämde ().Anf. 65 ():Herr talman! Den detalj- och centralstyrning somhar präglat svenskt skolväsende har haftsocialdemokraterna som sin främste beskyddare.Man har ständigt byggt på regelverket, så att desom verkar inom detta system har upplevt det somallt krångligare.Under de senaste åren har vi äntligen fått en delförändringar på skolans område som är i rättriktning. Då menar jag inte kommunaliseringen avden svenska lärarkåren. Detta beslut lider vi i vårtland fortfarande av. Nyss hörde jag statsrådet sägaatt han hade träffat 25 000--30 000 skolpolitiker,lärare och andra personer anställda inom skolan.Av dessa hade inte någon invänt mot detta beslut.Det är inte så lätt att göra invändningar till någonsom står i en talarstol eller är på konferens. Utebland lärarna förekommer det dock fortfarande enstark kritik av och vånda inför detta beslut. Detborde även statsrådet vara medveten om. Ävensocialdemokraterna har insett att det inte längre gåratt central- och detaljstyra en verksamhet som är såberoende av att personalen gör ett bra jobb.Därför har man börjat tala om ett skolsystem därvi från riksdag och regering skall ange de mål ochriktlinjer som skolan skall verka för. Det är bra,men det är inte tillräckligt. Som vanligt tarsocialdemokraterna bara ett halvt steg i taget.Varför vågar man inte ta steget fullt ut och lita påskolans personal, lärare, elever och föräldrar?Statsrådet sade också att man i Sverigesatsar mest pengar per capita på utbildning än någotannat industriland. Det är riktigt. Har vi dåvärldens bästa skola? Når vi det bästa resultatet?Trots vår duktiga personal är det min uppfattningatt vi inte gör det. Skälet till detta är att resursernainte används på bästa sätt, beroende på dendetaljstyrning som styr skolans verksamhet.I det fallet tar propositionen ett par steg i rätträttning, om än inte tillräckligt många, när man nulägger ut beslutandenivån på många väsentligaområden till den lokala skolstyrelsen. Här kommerde lokala skolpolitikerna att få en annan roll ochmöjlighet att utforma den egna skolan. Nästa stegmåste bli att vi inför ett system med ett bidrag somföljer elevens val av skola.I vårt land skall i stort sett alla elever ha sammautbildning i . Det innebär att dehögpresterande liksom de svagpresterandeeleverna blir lidande. Ändå vet vi att vi somindivider är olika, men så skall det vara isocialdemokratins . I något slagsjämlikhetsiver ser socialdemokraterna till att vi intetar hand om våra elever på bästa sätt, vare sig de ärteoretisk eller praktiskt lagda.I söndagens var det en intervjumed nya chef somträffande sade så här om den svenska skolan:''Skolan måste ge varje elev möjlighet att bli duktigpå någonting. går många barn ut skolan och harlärt sig att de inte kan. Att kunna något ger ensjälvkänsla som gör det lättare att lära hela livet''.Jag tycker att det ligger mycket i detta, samtidigtsom det är ett bra eller dåligt -- vilket man vill --betyg över den likformiga svenska skolan.Hade vi ett skolsystem som byggde mer på denenskilde eleven och som gav en större möjlighet tilltillval kombinerat med skolor med olika profil,offentliga och fristående skolor, är jag övertygadom att vi dels gav våra ungdomar en mer adekvatutbildning, dels använde resurserna både bättreoch effektivare. Vi skulle också med ett sådantsystem ta hand om eleverna på ett bättre sätt.Det är bra att socialdemokraterna äntligen inser attvi måste bort från detaljstyrningen och i stället gemer generella bidrag till skolväsendet. Men, ochdet är ett stort men, utgångspunkten skall vara ettbidrag som följer elevers och föräldrars val avskola. Det missar dess värre majoriteten iutbildningsutskottet, och det beklagar jag. Om viökade tilltron till eleverna och föräldrarna, vilket vimoderater vill, skulle få ett antal nyafristående skolor. Det skulle leda till att de som villstudera på en sådan skola också hade ekonomiskmöjlighet att göra det. Då styr inte plånboken.Förutom valfrihet för eleverna så innebär systemetockså att det finns olika skolor med olikapedagogik. Får vi denna mångfald inomutbildningsväsendet måste de olika skolorna ha enhög kvalitet på sin undervisning för att få elevernatill att välja just den skolan.