prot · GE0914 · 1990-10-24 00:00:00 — Hurhar ni i era partier skapat förutsättningar för svenskkapital att etableras hemma? Icke ett strå tillstacken! Ni har icke varit positiva till , därvi får del av en stor marknad. Vi är en förlorandepart med den politik som ni bedriver -- om man nuskall skylla för att över huvud tagetdriva ekonomiskt politik. Men gördet, och får faktiskt vara med och ta ansvar för det.Anf. 136 ():Fru talman! Låt mig helt kort säga följande tillArne i vad gäller synen påEuropa. Vi är positivt inställda till , menkritiskt inställda till EG. Det är alltså inte sant detArne säger. som vi alltså ärpositiva i vår syn på är vi oerhört kritiskatill den EG-anpassning som pågår dag för dag iSverige. Vi är också positiva i vår syn på tredjevärlden.Anf. 137 ():Fru talman! Mina kommentarer är ungefärdesamma som . i har inte förstått att intebara består av EG. Vi förde en omfattande debattom det för någon vecka sedan.Om man inte tror på och inte tror att någonvill investera i , då tror man väl inte helleratt vi över huvud taget behöver en försvarsmakt. Vitror att det finns de som är villiga att investerakapital i civil produktion. Industrin vet mycket välatt krigsmateriel inte har någon framtid. Andra hotsom vi har talat om, miljöhot och ekologiska hot,står i förgrunden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )23 § Internationella miljöfrågorFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU2 Internationella miljöfrågor.Anf. 138 ():Fru talman! I detta utrikesutskottets betänkande 2behandlas frågor som naturligtvis hör tillmänsklighetens verkliga ödesfrågor. Ingentingannat är nog så avgörande för vår framtid som våramöjligheter att bemästra de internationellamiljöproblemen. De är naturligtvis av olika slag. Ivår egen del av världen kan vi se överflödetsmiljöproblem, dvs. miljöproblem som hängersamman med vår höga konsumtionsnivå. I andradelar av världen ser vi fattigdomens miljöproblem,dvs. de miljöproblem som beror på att utarmademänniskor tvingas överutnyttja naturresurserna.Våra egna miljöproblem, i den rika delen avvärlden, har vi ekonomi och teknologi för attbemästra. Här är det den politiska viljan som krävsmen som i alltför stor utsträckning saknas. I defattiga länderna är situationen annorlunda. Debefinner sig ofta i en ond cirkel, där fattigdomenleder till naturförstörelse. Denna leder i sin tur ytterligare fördjupad fattigdom. I förlängningenav den utvecklingen undergrävs självaförutsättningarna för mänsklig existens i storaområden.Vi ser hur öknarna breder ut sig, vi serskogsskövlingen i bergstrakter som leder tillständigt växande jordförstörelse, och vi ser hurregnskogarna inom några årtionden hotar att heltförsvinna från jordens yta.Det är viktigt att vi i de ekonomiskt lyckligarelottade länderna tar ansvar också för tredjevärldens miljöproblem. Det handlar verkligen omatt säkerställa grunden för mänsklig existens.Centern har därför föreslagit att skall tainitiativ till en global miljöfond där alla länderbidrar i förhållande till sin bruttonationalinkomst.Insatser skall göras där behoven är störst. Vi räknarmed att det i första hand rör sig om insatser för attsäkra naturens överlevnadsmöjligheter och därmedmänniskornas i tredje världenöverlevnadsmöjligheter.I har vi också miljöproblem som ärförknippade med fattigdom. Framför allt gäller deti . Även här behövsspeciella och solidariska insatser, inte minst påluftvårdens område. Luftföroreningar respekterarsom bekant inga nationsgränser. Därför har viföreslagit en särskild europeisk luftvårdsfond med iprincip samma uppläggning. Alla länder skall bidraefter ekonomiska förutsättningar, och insatsernagörs behoven är störst. I det fallet kan man tala omett rent egenintresse. Vi vet ju att en stor del av avvåra egna försurningsproblem kommer från ländersom själva har små möjligheter att på egen handbemästra sina luftföroreningsproblem inomöverskådlig tid. Vill vi lösa våra egnaförsurningsproblem, måste vi alltså vara bereddaatt medverka till insatser i andra länder.Ett särskilt ödesdigert miljöproblem är hotet motregnskogarna. Det är ödesdigert därför att enutplåning av regnskogarna innebär att en viktig basför den biologiska mångfalden hotas.Existensmöjligheterna hotas för de människor somlever i områdena och hela kulturer kan försvinna.Dessutom har regnskogarna stor betydelse för helajordens mat. En allt för stor skövling avregnskogarna i exempelvis skulle kunnafå konsekvenser för vindsystemet på denamerikanska kontintenten och därmed förgolfströmmen. Indirekt skulle det också starktpåverka klimatet i vårt eget område. Detta är baraen illustration på hur intimt sammanvävda deglobala miljösambanden är med varandra. Därförär det viktigt också ur vår egen synpunkt att görabiståndsinsatser för att rädda regnskogarna. En avde metoder som kan användas för att göra det ochför att få till stånd andra miljöinsatser är s.k.skuldbyten. Vi löser av en del av u-ländernasskuldbörda mot att de investerar i miljöinsatser isina resp. länder.Detta är några av de frågor som haraktualiserat och som behandlas i betänkandet.Dess värre har vi tvingats reservera oss på en radpunkter. Jag skall inte nu yrka bifall till allareservationer för att inte i onödan belastakammarens arbete. Vi står självfallet bakom alltdet som sägs i de reservationer som vi harundertecknat. Jag nöjer mig med att yrka bifall tillreservation 1. Beträffande den reservationenkommer vi i sinom tid att begära votering, när nuden kan tänkas infalla.Anf. 139 ():Fru talman! Miljöproblemen är i hög gradgemensamma och världsomspännande. Det gällerhoten mot ozonskiktet, drivhuseffekten,försurningen och förgiftningen av världshaven. Vivet att nationella insatser inte är tillräckliga för attlösa de globala miljöproblemen. De måste lösasgenom internationellt samarbete. degröna har skrivit en omfattande motion med etttjugofemtal yrkanden. Några av dessa finns med idetta betänkande om internationella miljöfrågor.När det gäller miljölagstiftningen har Sverigeundertecknat en rad konventioner som vi tyckerskall omsättas i svensk lagstiftning. Utskottethänvisar i sin skrivning till attmiljöskyddskommittén har fått i uppdrag att se överbl.a. Jag vill gärna vara optimistisk ochhoppas på att så kommer man att göra också.I yrkande 13 i vår motion U637 om miljölagstiftningsäger vi att de strängaste miljökraven i någotnordiskt land skall vara riktlinje för andra nordiskaländer. Utskottet hänvisar också i det fallet tillmiljöskyddskommittén, och det trots attutredningen inte alls har med detta i sina direktiv.Vad jag förstår har den heller inga planer på att taupp de här frågorna. Så vi tycker faktiskt inte attmotiveringen för utskottets avslagsyrkande ärgodtagbar.Vår motivering är att miljöskyddsarbetet måsteskärpas med hänsyn till den mycket omfattandemiljöförstöring som vi dess värre har i . Förnärvarande finns det en tendens, bl.a. , att i stället tillämpa enminimiprincip, dvs. att det lägsta förekommandemiljökravet är det som blir normgivande i detnordiska miljöarbetet. En sådan princip motverkarju eller rent av förhindrar allt aktivtmiljöskyddsarbete. Därför anser vi att den måstemed kraft förkastas.Fru talman! Jag måste yrka bifall till yrkande 13 imotion U637.Frågan om global miljöfond tas upp i reservation 1,som innehåller två moment. Det är dels kravet påen internationell miljöfond, dels krav påinternationella miljöavgifter som vi har föreslagit ivår motion, yrkande 15.Dess värre saknas i reservationen text sommotiverar införande av internationellamiljöavgifter. De skäl som vi har framfört är för detförsta att man genom att införa sådana avgifterskulle i handeln mellan länder undvikasnedvridande effekter som missgynnar miljövänligproduktion och gynnar miljöstörande produktion,för det andra att man härigenom skulle undvikaexport av miljöstörande verksamhet till länder däringa miljöavgifter finns, för det tredje att man fårett internationellt ekonomiskt system somlångsiktigt ger incitament till att utvecklaproduktionsmetoder och försörjning som är bättreför miljön, och för det fjärde att man får etteffektivt sätt att minska -- kanske ocksåeliminera -- globala och gränsöverskridandemiljöproblem, t.ex. växthuseffekten ochförsurningen.Jag vill också yrka bifall till reservation 1.Mom. 5 tar upp den internationellamiljödomstolen. Utskottets motivering för att avslåvår motion, som går ut på att regeringen skallarbeta för att en internationell miljödomstolinrättas, mynnar ut i att man bör förvänta sig attfördragsslutande stater respekterar sinaförpliktelser och att en internationell miljödomstoldärför inte behövs. Det tycker jag är att betraktasom ett avstyrkande och inte som ett svar påmotionen, som det står i betänkandet.Vi anser att en internationell miljödomstol börinrättas och att regeringen skall aktivt verka för densaken. Ett visst förberedelsearbete med sådaninriktning har redan gjorts av en gruppmiljöintresserade jurister som har sitt säte iLondon. Det bör kunna vara en utgångspunkt fördet fortsatta arbetet. Skälet till att inrätta eninternationell miljödomstol är naturligtvis att demiljökonventioner som finns ofta inte efterlevs.Jag vill yrka bifall till vår motion U637, yrkande 1.Mom. 12 handlar om information och medverkan.Där har utskottet gjort en positiv skrivning vadgäller vårt krav på att FN skall verka för att enkonvention upprättas om fri information rörandeuppgifter om miljön, dvs. det skall vara lätt att fåuppgifter om miljöns tillstånd i andra länder.Utskottet utgår ifrån att regeringen skall driva denfrågan. Ja, vi får verkligen hoppas att det blir så.När det gäller vårt krav att FN skall verka för attetablerade miljöorganisationer fårobservatörsstatus i de internationellakonventionernas kommissioner utmynnarutskottets skrivning i ingenting, egentligen. Efteratt ha konstaterat att det är ett ganska vettigt kravoch att vissa tendenser finns internationellt i denriktning som vi föreslår, anser utskottet rätt ochslätt att det är bra så. Men det räcker inte.Regeringen skall naturligtvis aktivt arbeta för att deetablerade miljöorganisationerna verkligen fårobservatörsstatus. Det är detta vi är ute efter.Fru talman! Jag måste därför yrka bifall till vårmotion U637, yrkande 4.Så den miljön, mom. 14 i betänkandet. Vihar i vår partimotion krävt att skall arbetaför en världsomfattande konvention till skydd förvärldshaven. Utskottet instämmer inledningsvis idet, men när man kommer till slutklämmen anserman att den som kom till 1982skulle räcka. har skrivit på den men interatificerat den.Något uttalande om att regeringen skall verka fören världsomfattande havsmiljökonvention gör inteutskottet. Vi anser att det är väldigt angeläget att fåtill stånd en konvention som skyddar världshavenur miljösynpunkt, och konventionen bör varaglobal till sin karaktär. Jag kan tyvärr inte anser attdet svar som utskottet har gett här är godtagbart.Jag yrkar därför bifall till yrkande 5 i motion U637.Så kommer vi till . Vi anser medbestämdhet att skall verka för att Antarktisblir en s.k. världspark, med hänsyn till natur ochmiljö. Vi anser inte att mineralkonventionen, somju i grunden är en exploateringsinriktadkonvention, kan ersätta kraven på att naturskyddaAntarktis.Så länge som mineralkonventionen inte harratificerats av tillräckligt många länder kan detnaturligtvis hejda ytterligare exploatering avAntarktis. Av taktiska skäl kan det vara motiveratatt hålla kvar vid den tills vidare, och det är vadutskottet anför i sin skrivning.Utskottet säger också att avsikt inte är attratificera mineralkonventionen. Det bör i så fallinnebära bifall till yrkande 7 i vår motion U637.Däremot är inte utskottets skrivning godtagbar närdet gäller vårt krav på att regeringen skall verka fören skyddskonvention för som världspark.Utskottet borde faktiskt kräva att regeringen skallarbeta för det målet. Då räcker det inte attkonstatera, som det står i skrivningen, att det i ochför sig vore naturligt.Jag yrkar bifall till yrkande 6 i motion U637.Slutligen har vi i vår partimotion krävt att Sverigeskall verka för att en konvention upprättas ocksåför . Utskottet instämmer i stort sett i vårbeskrivning både vad gäller behovet av en sådankonvention och för övrigt. Ändå nöjer sig utskottetmed att konstatera att ett visst samarbete imiljöfrågor förekommer mellan länder runt Arktis.Det är naturligtvis inte alls tillfredsställande, utanutskottet borde kräva att regeringen skall verka föratt en internationell konvention till miljö- ochnaturskydd för skall upprättas. Jag villdärför yrka bifall till yrkande 8 i motion U637.Dessutom vill jag yrka bifall till de reservationersom vi har stött och står bakom, nämligenreservationerna 2, 5 och 6.Anf. 140 ():Fru talman! En viktig, en nödvändig dimension avvår miljöpolitik är naturligtvis den internationella.Vi lever inte i någon isolerad del av världen, vilketman ibland skulle kunna tro när man lyssnar till densvenska miljödebatten.I detta betänkande behandlas delar av enfolkpartimotion, 1989/90:U657. Motionenbehandlas välvilligt men till intet förpliktande.Många av de förslag vi för fram har tidigarebehandlats av utrikesutskottet, men just ingentinghar hänt i de frågor som vi här lyfter fram. Det somär angeläget är att vi nu går över från en passivinriktning på detta område till en aktiv.Det är frestande att här citera på ett sätt som maninte skall citera. Det står i ett citat från ibetänkandet att utskottet utgår från att regeringenaktivt kommer att följa utvecklingen på dettaområde. Sedan säger utskottet som sin kommentari år: Sedan utskottet senast behandlade frågan haringenting skett som föranleder en ändring avutskottets bedömning. Tillägget ''som föranlederen ändring av utskottets bedömning'' är väldigtdåligt underbyggt, och det gäller alla tre delar avvår motion som här behandlas.Den del av motionen som inte anses besvaradhandlar om skuldbyte, den i debatten nu allmäntaccepterade metoden att skuld skall kunna bytasmot miljösatsningar. Om vi använder bilden av enskuld, skulle vi kunna säga att priset för vårmateriella standard i i-länderna är en skuld i formav miljöförstöring. Den skulden, miljöskulden,måste vi nu börja betala av, och det med hög ränta.Just ordparallellen skuldbyte--miljöskuld skulle härkunna tjäna som en bra modell för oss.Det vi föreslår i motionen är att man skall arbetaaktivt med exportkreditnämnden, och självfalletskall det ske inom ramen för arbete.Det får inte vara så att den internationellabyråkratin hindrar oss från att göra de insatser somvi anser vara nödvändiga.Som framgår av reservation nr 2 till utskottetsbetänkande står vi fast vid vårt krav på aktivareinsatser. Jag skall av praktiska skäl avstå från attyrka bifall till den reservationen.Vi står också bakom reservationerna 1 och 5 tillbetänkandet.Två delar av vår motion har blivit vänligtbehandlade av utskottet. Det är dels frågan om denicke konventionsbundna folkrätten, den som gernationer möjlighet att agera på basis avgrundläggande internationella sedvanor ochprinciper. På det området har det heller inte häntjust någonting sedan föregåendeutskottsbehandling, även om utskottet har denförhoppningen. Så länge det inte händer någontingaktivt, måste vi hävda denna princip somfolkrättslig sedvana. Det är först genom att aktivtutöva den icke konventionsbundna folkrätten somman stärker den.Den tredje frågan handlar om miljöbistånd.Utskottet diskuterar i huvudsak den form avinsatser vid miljökatastrofer som avser i-länder. Ivår motion har vi tagit upp frågan omutvecklingsländerna.I samarbetet i världen skall vi naturligtvis ställa uppmed insatser för utvecklingsländerna på deområden där vi är särskilt bra internationellt sett.Det torde vi vara just när det gäller snabba insatservid miljökatastrofer. Dessutom borde vi, somframhålls i motionen, ställa upp med utveckling avmarina vetenskaper, miljöåtgärder vidkustutvecklingsprojekt och stimulans när det gälleratt förhandla fram regionala konventioner tillskydd för kusthaven. Vi har i på dettaområde ett internationellt respekterat kunnande,som vi borde ställa upp med som en del av densvenska u-hjälpen. Det tror jag är ganskaokontroversiellt, och jag tycker att det hade varitbra om utskottet hade ansett den punkten i vårmotion besvarad med ett konstaterande av den typjag just har redovisat.Anf. 141 ():Fru talman! Detta betänkande behandlar motionerfrån allmänna motionstiden. Till betänkandet harfogats sex reservationer. Bakom majoritetstextenstår socialdemokraterna och moderaterna.Jag vill först poängtera att utskottet konstaterar attdet föreligger en bred politisk enighet om behovetav fortsatta aktiva svenska insatser för att skyddamiljön och för att skapa en globalt hållbarutveckling.Den är och har under lång tidvarit mycket aktiv internationellt i syfte att väckaoch ena världssamfundet inför de miljöhot som nublir alltmer överhängande.De motioner som utskottet har behandlat isamband med det här betänkandet tar upp frågorsom man redan arbetar med i en rad internationellafora. De här frågorna har också ganska nyligenbehandlats i betänkanden från bådeutrikesutskottet och jordbruksutskottet. internationella åtgärder mot försurning ochklimatförändring, det gäller den miljön ochdet gäller finansiering av miljövårdande insatser ienskilda länder, t.ex. i form av skuldbyten, somfolkpartiets representant alldeles tog upp.Jag tänker därför inte uppehålla mig vid deförslagen, utan jag tänker i stället koncentrera migpå två frågor, nämligen dels kravet på eninternationell miljöfond, dels skyddet avregnskogarna.Möjligheten att inrätta en särskild miljöfond, där i-länderna bistår för att finansiera globalamiljöinsatser, kommer bl.a. att diskuteras påmiljökonferensen i 1992.Dessutom förekommer den här diskussionen iandra internationella fora, och det är inom ,och . Jag syftar på det somkallas Global Environment Facility.Där fortskrider planerna på att inrätta enmiljöfacilitet för att åtgärda miljöförstörelse ochför att förebygga miljöskador i . I slutetav november skall medlemsländerna ta uppförhandlingar om påfyllnader, dvs. Det handlar om tre års inbetalningar sammanlagd summa av 7 miljarder svenskakronor. Faciliteten beräknas sedan komma i gångvid halvårsskiftet 1991.Men det finns problem. vill inte bidra med sinandel, och dessutom ställer mycket hårdavillkor. Frågan drivs å andra sidan mycket hårt avTyskland och , och den här miljöfondenkommer troligen inte att spricka, även om USAinte finns med.Vid Parismötet identifierade man de fyrahuvudområden som miljöfonden skall arbeta med.Dessa är klimatförändringar, biologisk mångfald,nedsmutsning av haven och förtunning avozonskiktet. Fonden bygger på entrepartssamverkan mellan UNDP, ochVärldsbanken, och man utgår från varjeorganisations erfarenheter och kunnande inom sittverksamhetsfält. Fonden skall finansierainvesteringar, tekniskt bistånd och institutionellutveckling. Det handlar om projekt som t.ex. atteffektivisera kolkraftverk för att minskanedsmutsning och luftföroreningar. Man diskuterarvidare att finansiera sådana projekt som ärekologiskt försvarbara, och man ser inte i förstahand till projekt ur strikt ekonomisktlönsamhetsperspektiv.Denna fond skall bygga på additionalitet, dvs. denskall medverka i insatser som kompletterar detredan existerande biståndsflödet. Den skall ocksåmedverka i miljöinsatser som inte ses ur ett snävtnationellt perspektiv utan i ett globalt perspektiv,och den skall stödja sådana insatser som inte annarskan utföras. har deltagit i de möten som harhållits och intar en mycket aktiv hållning för attrealisera denna miljöfacilitet.Vid det möte som höll i Londonom en global ozonfond inrättades en särskild fondför som innebär att man skall fasa utozonförtunningen till år 2008.Jag nämner de här två exemplen för att belysa attdet pågår aktivitet för att skapa den miljöfond somefterlyses i reservationen som undertecknats avcentern, , ochmiljöpartiet. Jag menar att reservanterna slår inöppna dörrar. Utskottsmajoriteten hänvisar ocksåtill jordbruksutskottets betänkande 1989/90:JoU5,där det sägs: ''Utskottet utgår från att regeringenoch dess förhandlare driver frågan vidare. Någotsärskilt riksdagsuttalande med anledning av -- -- --motionen synes således icke påkallat.'' Det varalltså fråga om en centermotion.Jag anser att det finns ett starkt stöd förjordbruksutskottets uttalande under riksmötet1989/90. Det visar bl.a. arbetet på att skapa denmiljöfacilitet som jag har uppehållit migvid.Så till den andra frågan i betänkandet som jagtänkte ta upp, nämligen regnskogarna. Utskottetdelar den oro för de tropiska regnskogarna som harframförts här av bl.a. . Vi har tidigareuttalat att det behövs kraftfulla åtgärder påinternationell nivå. Utskottet menar att skyddet avregnskogarna måste ha högsta prioritet.Det är möjligt att en konvention skulle kunna varaett sätt att skydda regnskogen. Men vi är välmedvetna om att för att en sådan konvention skallbli effektiv måste den antas av ett mycket stort antalstater, och framför allt måste den antas av de statersom själva har tropisk regnskog inom sinaterritorier. Dessa länder måste engagera sigkonstruktivt i frågan. Tyvärr har vi ännu inte settdet engagemanget.Det är alldeles uppenbart så, att rovdriften avtropisk regnskog och de stora virkesuttagen fårobotliga konsekvenser för både miljö ochmänniskor. De stora avverkningarna leder tillerosion, och tunnas detnäringsfattiga jordlagret ut, och det lakas ut genomläckage. Jorden flyter bort och ner i vattendrag somblir gyttjiga, vilket leder till att betingelser för fiskoch växtlighet förändras. Återplantering av skogblir omöjlig, eftersom jorden spolats bort.I Sarawak på norra har fiskbeståndet ifloderna minskat till en tiondel av vad som fanns . Viltet i skogarna har minskat, hjortoch vildsvin ger sig i väg, och den inhemskabefolkningen har svårt att få tillräckligt med mat.Som alltid är det barnen som drabbas hårdast, ochbarnen i den här provinsen lider avproteinbrist. I avverkningarnas spår följermigration och omflyttningar. Skogsarbetarna följeravverkningarna från plats till plats, eller ocksåsöker man sig in till städerna när arbetet tagit slut.Man har blivit van vid en penningekonomi och troratt det går att få avlönade arbeten inne i städerna.Men det är fråga om outbildad arbetskraft, och oftahamnar männiakoen i arbetslöshet och slum. Detgamla sociala mönstret bryts upp. Iavverkningarnas spår följer sociala problem ochdärmed också social misär.Virkesavverkningar är dessutom ett riskfylltarbete. Ett hårt arbetstempo och just ingenskyddsutrustning gör att olycksfallsstatistiken ärmycket hög.Den hänsynslösa avverkningen av tropisk regnskogför alltså inte enbart med sig ekologiskakonsekvenser som är förödande, utan även socialaoch antropologiska konsekvenser som också ärförödande. Det är inte bara ekosystem utan ävensociala mönster som förstörs. Målet måstenaturligtvis vara ett hållbart skogsbruk och enhållbar skogsskötsel som tar hänsyn till återväxt.Exporten av osågat timmer måste upphöra. IIndonesien och har man nu lagstiftat moten sådan export. Det är enbart sågat timmer somfår exporteras. Förädlingen inom landet måsteutvecklas vidare, och uppbyggnad av industriersom producerar färdiga produkter måstestimuleras.Från svensk sida kan vi i vårt bistånd stimulera tilljust en sådan utveckling. Vi kan vidare genomforskningsinsatser, t.ex. genom Sarecs arbete,stödja och utveckla skogsforskning som leder framtill ett hållbart skogsbruk. Vi kan både genombilaterala och multilaterala insatser stödja skyddetav den tropiska regnskogen.Fru talman! När det gäller till betänkandet vill jag hänvisa till deskrivningar som finns i utskottets betänkande.Frågan om bl.a. en miljödomstol är klart och tydligtbesvarad. hävdade ju någontingannat i sitt anförande. På samma sätt tashavsmiljökonventionen upp, och det finns myckettydliga skrivningar i betänkandet.Sören tog upp skuldbytena och gav somexempel hur man kan byta en skuld mot ett inköpav ett naturvårdsområde. Det är alldeles riktigt.Visst kan man göra det. Men man måste se den härmetoden för vad den är.