prot · GE0914 · 1990-10-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:14Onsdagen den 24 oktoberKl. 9.00Anförande med anledning av FN-dagenAnf: TALMANNEN:Ärade kammarledamöter! Före dagens plenum villjag påminna om att det är FN-dagen. Det är förstagången möttes. Vi hyllar FN för dess betydelse ochinsatser.Till FN och dess olika organ knyter vi svenskar ochde flesta av jordens folk stora förhoppningar införframtiden. Det skall inte förnekas attvärldsorganisationen under sin existens mångagånger haft svårt att leva upp till de förväntningarsom fanns vid organisationens tillkomst. Men dessasvårigheter har inte sin grund i organisationen somsådan, utan har berott på bristande stöd från FNsmedlemsstater.Under detta år har FNs viktiga roll och uppgiftermer än någonsin framträtt i den svåra krisen iMellersta Östern. Alla hoppas vi att organisationenmed aktivt stöd av sina medlemsstater med fredligamedel skall kunna lösa denna kris. I dettasammanhang vill jag också påminna om våralandsmän som mot sin vilja hålls kvar i . De ochderas familjer har vårt stöd i en utsatt situation.1 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:47 till skatteutskottetMotionerna1990/91:Sk7--Sk12 till skatteutskottet2 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats (forts. 14 §)Företogs till avgörande socialutskottetsbetänkande /91:SoU2, jordbruksutskottetsbetänkanden /91:JoU1, JoU2 och JoU3 samtnäringsutskottets betänkande 1990/91:NU1(beträfande debatten i dessa ärenden, se prot. 11).Socialutskottets betänkande 2Mom. 1 (nytt statsbidragssystem)Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot138 för reservation 1 av m.fl. 8ledamöter avstod från att rösta.Mom. 3 (en kommitté för översyn av statsbidragen)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 4 av -- bifölls medacklamation.Mom. 4 (statsbidrag till personalkooperativ)Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot145 för reservation 5 av m.fl.Mom. 5 (statsbidrag till alternativ barnomsorgm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 203 röster mot24 för utskottets hemställan med ändring däri somföranleddes av bifall till motion 1989/90 So631 avClaes Roxbergh m.fl. i motsvarande del. 72ledamöter avstod från att rösta.Mom. 9 (utbyggnaden av barnomsorgen)HemställanUtskottets hemställan bifölls med 254 röster mot 16för hemställan i reservation 11 av GudrunSchyman. 34 ledamöter avstod från att rösta.MotiveringUtskottets motivering godkändes.Mom. 30 (samisk barnomsorg)Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot32 för reservation 27 av och momentUtskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU1Utskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU2Utskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU3Mom. 1 (märkning av miljöfarliga kemikalierm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 16för reservation 1 av . 3 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 5 (årlig redovisning av vissa kemikalierm.m. )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av -- bifölls medacklamation.Mom. 6 och 7 (revision av i tillåtnakemikalier, m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 4 av -- bifölls medacklamation.Sedan voteringsanläggningen upphört att fungerabeslöt kammaren på förslag av talmannen attvoteringen skulle fortsätta före avgörandet av deärenden som upptagits under 4--13 §§.3 § Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att lagutskottetsbetänkande LU5, arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden AU10, AU1 och AU9,bostadsutskottets betänkanden BoU6, BoU1 ochBoU2 samt betänkandenKU2, KU5 och KU6 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.4 § Ändring i aktiekontolagenFöredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU5 Ändring i aktiekontolagen (1989:827)(prop. 1989/90:160).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades under 15 §. )5 § Ändring i arbetsmiljölagenFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU10 Ändring i arbetsmiljölagen.Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades under 15 §. )6 § betänkande1990/91:AU1 Jämställdhet.Anf. 1 (m):Herr talman! Jämställdhet kan man tala väldigtmycket om, och vi är ju i det här huset och i den härkammaren inte främmande för detta. Men det ärockså viktigt att jämställdheten tar sig praktiskauttryck, att den omsätts i praktiskt handling. Justgenom praktisk handling skapar man godaförebilder, och ingenting är så värdefullt som godaförebilder. Jämställdhetsarbete och synen påjämställdhet är inte något undantag härvidlag.Det brukar i olika sammanhang heta att det kanvara bra att också något redovisa sina egnavärderingar, och det är kanske på sin plats inteminst i ett sådant här ämne.Herr talman! Jag skall säga något om minfamiljesituation hemma, vid de tillfällen då jagnågon gång är på min mantalsskrivningsadress, sominte är -- det kan ju vara bra att i tidersom dessa göra en viss distinktion i detsammanhanget. Jag vill inte påstå att vi hemmafördelar sysslorna så otroligt jämställt under den tiddå pågår, men vi försöker efter bästaförmåga. Jag lever i en familj där jag representerardet underrepresenterade könet; jag utgör inte ens40 % av familjen. Med två döttrar och hustru harjag en levande bild av vad aktivtjämställdhetsarbete innebär på fältet.Vi fördelade i min familj föräldraledigheten på ettganska konventionellt sätt när barnen var små, ochdet är de fortfarande. Vi är tacksamma över attslippa klåfingriga pekpinnar från politiker som talarom för oss hur vi skall kvotera föräldraledigheten.Vi tror oss själva kunna klara av den fördelningen.Detta var några synpunkter på den miljö jag lever ioch de värderingar jag har.Jag sade tidigare att det är viktigt med godaförebilder. I den del av som jag kommerfrån, Värend i , har av urgammal traditionkvinnan ärvt lika. Varför vet inte ens någonprofessor i historia, men så har det enligtjordeböckerna varit . Kvinnanhar alltid, i motsats till vad som har varit fallet iandra delar av , ärvt lika. Det skapargivetvis en viss tradition. Vi håller kvinnan högt,och det bör man också göra.Det är självfallet viktigt hur föräldrar beter sig.Jämställdhetsarbetet handlar mycket om attityderoch värderingar. Det är viktigt för mina två döttraratt ha goda förebilder både inom och utanförhemmet. För min minsta flicka, , är deten god förebild när som är gammalkommer hem och säger att hon blivit ledamot ielevrådets styrelse. frågar då storasystern:Bestämmer du mycket där, ? Ja, svararHanna. Då skall jag också vara med i elevrådetsstyrelse när jag blir större, säger ett par veckor sedan hade jag familjen iStockholm. Vi gav våra flickor tillfället att sitta ipappas riksdagsbänk. Flickorna ställde frågor, ochframför allt frågade min minsta flicka man mycket här? Svaret blev ja, meden viss reservation för vad en enskild ledamot kanbestämma. Men man måste ju ändå visa en godförebild, så jag sade: Det gör vi. Då vill jag ocksåsitta här, sade hon. Det är viktigt att man i stort ochi smått på ett tidigt stadium lär barnen, och inteminst flickor, att också de har en given position vidstyrelseborden och andra sammanhang där manbeslutar både om sin egen situation och om andras.Det är viktigt att klart inse att jämställdhetsarbetetär ett långsiktigt arbete där det gäller att förändragrundläggande attityder och värderingar. När vi debatterar jämställdheten, finns det ocksåanledning att litet fundera över vår egen syn påindividens, kvinnans och familjens roll, även visaviandra kulturers synsätt. Utan att peka ut någonspeciell kultur i vår omvärld, finns det all anledningatt fundera över vilket hot vissa andra kulturerrepresenterar just när det gäller kvinnans roll ochposition. I tider då gränser öppnas och vi tar intryckfrån andra kulturer, tror jag det är bra att vi slår fastvad som är okränkta värden hemma i vårt land närdet gäller synen på kvinnan som individ ochrespekten för livet.Herr talman! Det är ingen hemlighet att moderatasamlingspartiet hyser en viss misstro mot alltförmycket lagstiftning, reglering och kvotering i frågaom jämställdheten. Det gäller även på många andrasamhällslivets områden. Däremot menar vi att detär viktigt att man vidtar förändringar på ett antalområden inom det politiska fältet för att få godaförutsättningar för en bättre jämställdhet. Ipolitikens möjligheter ligger att skapaförutsättningar för någonting, förutsättningar förförändringar.Jag vill peka på några områden, som vi tagit upp ivåra reservationer till betänkandet och där vimenar att det är mycket angeläget att det skerförändringar. Låt oss gärna kalla detsystemförändringar eller systemskiften. Det är ordsom var nästan bannlysta men nunästan blivit högsta mode alltifrån regeringen viageneraldirektörer och ämbetsverk. Alla haregentligen varit för systemförändringar under degångna åren, fastän man kanske inte har talat såhögt om det. Men väller en flod av önskemål omsystemskiften fram. Vi hälsar det från moderat sidamed stor glädje och emotser fredagens presentationav systemförändringar med stort intresse, och detgör även många andra.Vi kan konstatera att en stark ekonomi, enekonomi i balans, en god tillväxt, en låg inflationoch en hög sysselsättning är förutsättningar ochrent allmänt ett fundament för välfärden men inteminst för kvinnors möjlighet att behålla en positionpå arbetsmarknaden, komma in på den ochutveckla sitt inflytande. Omvänt gäller självfalletmotsatsen. Det är i första hand kvinnorna somdrabbas av en ekonomi med låg tillväxt, höginflation och obalanser i övrigt. Det är därförnödvändigt, herr talman, med systemförändringar,som gör att man kan återställa en ekonomi i balans,en ekonomi med god sysselsättning och låginflation.Det är också viktigt att man bryter de offentligavård- och servicemonopolen. Fler arbetsgivare geren förutsättning för kvinnor att välja, eftersom 70--av de anställda inom de offentliga vård- ochservicemonopolen är kvinnor. Man påpekar ofta attdet relativa löneläget för kvinnor är dåligt. Detfinns mycket fog för ett sådant påpekande. Mannämner hur dåliga lönerna är inom t.ex. vård,omsorg och service.Valfriheten, möjligheten att välja att gå till enannan arbetsgivare, blir utomordentligt liten omman som socialdemokraterna envetet, nästanrigid -- , utskottsmajoritetenstalesman eller kanske taleskvinna -- håller fast vidde offentliga vård- och servicemonopolen. När mannästan aldrig ger möjlighet för alternativaarbetsgivare och för alternativa serviceformer attkomma fram kommer dessa kvinnor aldrig att få enmöjlighet att välja mellan olika arbetsgivare, någotsom är naturligt inom industrin. Trivs jag inte i ettföretag och tycker att det betalar för litet, går jagtill ett annat företag. Den möjligheten ger intesocialdemokraterna kvinnorna. Varför förvägrar nikvinnorna mångfalden när det gäller att väljamellan olika arbetsgivare inom dessa områden,?I realiteten finns det ett yrkesförbud. Kvinnor,unga som gamla, får i praktiken ingen möjlighet attstarta företag. Unga kvinnor får för få förebildernär det gäller att starta nya företag på de områdendär de är duktiga och professionella. Varförförvägrar ni unga kvinnor den möjligheten, InesUusmann? Ingår det i de förväntade systemskiftenaatt ni skall öppna sådana möjligheter ?Er rigida syn på de offentliga vård- ochservicemonopolen håller tillbaka kvinnor och ärförsvårande för praktiskt jämställdhetsarbete.Herr talman! Kombinationen svag ekonomi ochoffentliga vård- och servicemonopol innebär enfullständigt hopplös situation, inte minst för äldremänniskor. Det är något slags ödets ironi, eftersomkvinnor har en tendens att bli äldre änmän. Ända in på ålderdomen förföljersocialdemokraternas rigida syn dessa människor.Det är de många gamla kvinnorna påålderdomshem, långvårdshem och olikainrättningar -- eller de som står i köer för att kommain där -- som drabbas av bristen påvalfrihet och mångfald. In i det sista, under de sistaåren av sin levnad, drabbas just kvinnorna, InesUusmann, av er urusla politik på detta område. Detär ni socialdemokrater som bär ansvaret för attäldre kvinnor, vilka av sinlevnad borde kunna få en god vård och omsorg,drabbas av er rigida inställning. Det bör klart slåsfast från denna talarstol.Herr talman! Bristen på valfrihet är kvinnornasgissel. Vi har i ett annat sammanhang under diskuterat barnomsorgen och den totalaoförmågan hos socialdemokraterna att ge valfrihetinom familjepolitiken när det gäller barnomsorg.Det drabbar också kvinnorna. Jag tänker inte taupp den debatten här.Kunskap är viktigt. Det ger inflytande, insikt ochmakt. Det är väl känt, och det tror jag inte vibehöver föra en debatt om. Det är därför viktigt attutbildningssystemet fungerar på ett bättre sätt änför närvarande. Moderata samlingspartiets förslagom en bättre skola med kvalitet, mångfald ochvalfrihet är ett sätt att uppnå detta.Efter att ha sett en lång rad praktiska exempel, inteminst mina egna flickors skolgång, är jag intefrämmande för tanken på flickklasser ellerflickgrupper i skolan. Det skulle vara mycketintressant att höra om har tankar isamma riktning. Jag är övertygad om att det, inteminst på låg- och högstadiet, skulle betyda en heldel om man i vissa ämnen under vissa tider infördeett sådant system. Det låter kanske som att litetgrand gå tillbaka i tiden, men eftersom flickors ochpojkars mognad sker i så olika takt, skulle det varatill väldigt stor nytta för flickorna. En sådanordning skulle betyda mycket för dem när de gårvidare i utbildningssystemet.Herr talman! I ett internationellt perspektiv finnsdet en sak som är otroligt angelägen, nämligenutbildningen i språk. Där kan jag se någontinglöftelserikt, inte minst för flickor. Det är sedanmånga år tillbaka välkänt att just flickorna när detgäller språksidan definivt har en begåvning sompojkarna kanske kan förvärva. Genomatt ytterligare förbättra språkutbildningen kommerflickor och unga kvinnor att kunna dra stor nytta avden ökade internationalisering som sveper överEuropa och över huvud taget över hela världen.Detta ser jag som mycket positivt.Herr talman! Moderata samlingspartiet har i enreservation uttryckt sin uppfattning om hur man serpå det förfaringssätt som departement ochämbetsverk nu tillämpar, nämligen att vidnominering av personer till olika uppdrag begära innamnförslag på en man och en kvinna. Moderatasamlingspartiet, liksom andra demokratiskaorganisationer, förbehåller sig rätten att nomineraden person som man anser mest lämpad föruppdraget. Som demokratisk organisationtillämpar vi i moderata samlingspartiet det systemsom vi vill ha. Inom vår rörelse får vi, om det blirnödvändigt, ta strid om vilken person som är mestlämpad. Det ankommer inte på utomstående attlägga sig i den nomineringsprocessen. Detta har vi,herr talman, velat markera genom vårt yttrande.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservationerna nr 1 och nr 10.Anf. 2 ():Herr talman! Det är dags för en nyjämställdhetsoffensiv i . Jämställdhet är inteett visst samhällstillstånd som en gång för alla kanuppnås, utan snarare en strävan som måste hållaslevande under yttre skiftande förhållanden.Under de senaste åren har födelsetalen ökatkraftigt i . Det blir fler barn och flerföräldrar som sannolikt inte kommer att låta signöja med dagens brister i barnomsorgen eller medde begränsade möjligheter att förena föräldraskapmed arbetsliv som existerat.Det avgörande i en ny offensiv för jämställdhetmåste vara att göra jämställdheten till en mansfrågalika mycket som det är kvinnofråga. Det är ennyckel för att engagera männen för deras roll sompappor. Det räcker inte med att bygga utbarnomsorgen eller ens att göra den mer flexibel.Männen måste uppmuntras att utnyttja, inte baralediga dagar som utgår vid barnets födelse, utanockså andra former av föräldraledighet, såsomledighet för vård av sjukt barn, rätt till deltidsarbetenär barnen är små osv. För detta krävs inte baraförstående arbetsgivare utan även sådanaarbetsgivare som har klart för sig att det ärutvecklande för alla att ta hand om barn och att denkvinna eller man som ägnar tid åt detta fårerfarenheter som är till nytta också i en rad andrasituationer. De erfarenheter som föräldraledighetger bör i många sammanhang kunna vara en meriti arbetslivet.Mans- och papparollen har utvecklats en del underde , även om det återstårmycket att göra. Dagens pappor har ett helt annatansvar för och mycket större delaktighet i hem,familj och hushåll än vad som var fallet för engeneration sedan. Denna förändring av mansrollenhar varit en av förutsättningarna för att flerakvinnor har fått chansen i arbetsliv och politik. Detär bara genom att denna mannens frigörelsefortsätter som kvinnans frigörelse kan gå vidare.Insikten om den traditionella mansrollensbegränsningar och den vilja till större delaktighetsom finns hos många män är en viktig och storkraft att ta till vara i arbetet för jämställdhet.Den förlängda föräldraledigheten kan bli enkvinnofälla. Ju längre kvinnor är borta från arbetet,desto svårare får de att komma igen. Män måstedärför stimuleras att utnyttja ledigheten genom attdenna erfarenhet tillgodoräknas vid t.ex.tjänstetillsättningar. Av män med små barn arbetarendast på deltid. Av kvinnor isamma situation arbetar ungefär hälften deltid, enknapp tredjedel arbetar heltid och restenförvärvsarbetar inte alls. Anmärkningsvärt är attmän med barn arbetar mer per veckaän män som inte har minderåriga barn. Det måstegöras betydligt större ansträngningar för attuppmuntra och möjliggöra också för män medminderåriga barn att välja förkortad arbetstid.Mycket talar för att det fortfarande i arbetslivetfinns ett avsevärt motstånd mot pappaledighet.Regeringskansliets informationssatsning ''Pappakom hem'' är ett positivt steg som bör följas avflera. Där har även regeringen en viktig uppgift.Folkpartiets uppfattning är att både kvinnor ochmän skall ta ansvar för såväl sin egen försörjningsom sitt föräldraskap. Det innebär att arbetslivetmåste organiseras så att kvinnor och män bättre ännu kan förena förvärvsarbete med uppgifter i hemoch samhälle. har en hög procentyrkesverksamma kvinnor, , samtidigtsom man har den bland jämförbara länder mestkönsuppdelade arbetsmarknaden. Den svenskaarbetsmarknaden är till stor del uppdelad på enkvinnodominerad och en mansdominerad sektor,sektorer som i flera avseenden skiljer sig frånvarandra. Kvinnor arbetar framför allt inom denoffentliga sektorn och män inom den privatasektorn. Endast 8--av den totala arbetskraftenarbetar i yrken med jämn könsfördelning. En del avden löneskillnad som finns mellan kvinnor och mänkan förklaras av denna segregering.Kvinnornas riktigt stora inträde påarbetsmarknaden sammanföll med slopandetav sambeskattningen 1970 och med den storaexpansionen inom den offentliga sektorn 1970--1985. ökade antalet anställdainom den offentliga sektorn med 550 000 personer.Av dessa var kvinnor som i stor utsträckningvalde att syssla med samma saker som de tidigaregjort inom hemmets väggar, vård och omsorg.Den offentliga sektorn, och särskilt då den socialatjänstesektorn, är starkt dominerad avkvinnor. Offentliga alternativ är kraftigtsubventionerade med skattemedel medan enskildaalternativ inte får några bidrag alls. Det innebär attt.ex. förskollärare som vill starta ett enskilt dagheminte har praktiska möjligheter att göra det. Kvinnorsom vill arbeta med vård, omsorg eller utbildninghar därmed inte heller någon möjlighet att väljanågon annan arbetsgivare än den offentligasektorn. På områden där män traditionellt ärverksamma finns normalt inga liknande hinder motatt starta enskild verksamhet. Denna ordning ärfrån jämställdhetssynpunkt omöjlig att försvara.En stor andel av alla yrkesarbetande kvinnor iSverige sitter fast i en låglönefälla. Genom att inteha möjlighet att välja arbetsgivare, har de svårt attställa krav på högre löner. När sjuksköterskor,undersköterskor och förskollärare m.fl. väljer attlämna sitt yrke för något annat, bättre betalt arbeteär detta ett slöseri med utbildad arbetskraft somSverige så väl behöver.För att klara den framtida barn- och äldreomsorgenmåste vi slå vakt om den kvalificerade personal somfinns. Den måste erbjudas möjligheter till störreinflytande på sin arbetsplats, möjligheter attpåverka sina arbetstider och möjlighet att väljaarbetsgivare. Kort sagt: Vårdpersonalens arbetemåste värderas högre.Att bryta det offentliga monopolet ter sig i dettaperspektiv som den effektivaste åtgärden för attöka jämställdheten och minska löneskillnadenmellan kvinnor och män. Om det rådde konkurrensom arbetskraft även inom sådana områden somvård, omsorg och utbildning, skullelöneutvecklingen också för de offentliganställdakvinnorna förbättras.Vi måste dessutom satsa på en förnyelse av denoffentliga sektorn. Det räcker inte med att erbjudamöjligheter att jobba i egen regi. Vi måste ocksåbättre ta till vara de offentliganställdas kreativitetoch skaparkraft. Vi folkpartister tror att enförnyelse av den offentliga sektorn där de anställdages möjligheter att ta eget ansvar, att utvecklas,göra karriär och få erkänsla för sitt arbete ärnödvändig för att förmå den stora andelen kvinnoratt stanna kvar. Det är inte minst viktigt att detskapas utvecklingsmöjligheter också vid sidan avatt det sker en förnyelse.Herr talman! har dåoch då framförts krav på sex timmars arbetstid. Vifolkpartister anser att det i dagens läge är bättre attarbeta för mer flexibla arbetstider. Arbetstidenseller arbetsdagens längd behöver inte reglerasgenom politiska beslut.Enligt uppfattning bör stat, landstingoch kommun gå i spetsen för att genomföra en merflexibel arbetsorganisation och mer flexiblaarbetstider som ger individer, både med och utansmå barn, större möjligheter till individuellanpassning av arbetstidens omfattning ochförläggning. Medan tjänstemän i stor utsträckninghar flexibla arbetstider är det av dekommunalt anställda LO-medlemmarna som hardenna möjlighet. I försök med flexibel arbetstidinom vården har detta, mot mångas förmodan,visat sig fungera mycket bra. Därför bör systemetmed flexibla arbetstider öka för alla anställda. Detkan också noteras att ungefär en tredjedel avkvinnorna, mot av männen, arbetar påobekväma arbetstider.Många kvinnor som arbetar deltid önskararbeta heltid men de kan inte få det på grund av attarbetet är organiserat för deltidsarbete. Måletborde vara att de flesta tjänster som inrättas börvara heltidstjänster, men att de anställda skallkunna välja hur mycket de vill arbeta. Mångaarbetsgivare, inte minst stat och kommun, harfunnit det lönsamt att inrätta deltidstjänster, vilketi sin tur lett till deltidsarbetslöshet. Arbetsgivarnaspar pengar, men ofta måste samhället gå in ochbetala arbetslöshetsunderstöd, socialbidrag osv.Detta är olyckligt och står i direkt strid motjämställdhetssträvandena, speciellt som detframför allt är unga kvinnor som drabbas avofrivillig deltidstjänstgöring.Eftersom det är så många kvinnor somförvärvsarbetar inom den offentliga sektorn harsåväl politiker som offentliga arbetsgivare ettspeciellt ansvar för kvinnors arbetsvillkor. Denbristande jämställdheten på arbetsmarknaden kantill stor del föras tillbaka på det förhållandet att detär mannen som sätts upp som norm. Kvinnan föderbarn under den tidigare delen av sitt liv, oftast före40 års ålder, medan männen kan bli fäder när somhelst under sitt förvärvsarbetsliv. Det är ocksåoftast som karriärstegen är viktig.Att vara borta från sitt arbete för att vårda barnunder kan hindra många kvinnor frånatt avancera. har många företag satt inåtgärder så att den som är hemma och vårdar barnunder inte skall tappa kontakten medarbetslivet. SE-banken, t.ex. ordnar regelbundnainformations- och kontaktträffar för anställda somär föräldralediga. De anställda uppmuntras ocksåatt gå in och arbeta extra under sin ledighet, vilketunderlättar en återgång och motverkar att tidenrusar ifrån en i yrkeslivet bara för att man under enperiod väljer att ge barnen extra tid.Sparbanken i vill uppmuntra män att taföräldraledigt. Därför har banken valt att ge demän som utnyttjar sin rätt till ledighet en extrasemesterdag per ledig månad.Herr talman!