prot · GE0918 · 1990-11-06 00:00:00 — Finns detnågonting i vad ledande EG-personligheter sagteller gjort som talar för att det är mer sannolikt attni har rätt än att vi har det? Vad det handlar om ärtrovärdigheten i bedömningarna. Bedömningarrakt ut i luften kan vem som helst göra, menbedömningar som bygger på en grundlig analys ärvad vi i har gjort. Dessvärre, vill jag säga, har det visat sig att det är vi somhar haft rätt -- perfektum, inte presens.Anf. 33 ()replik:Herr talman! Efter i går kunde ingenanmäla sig till dagens debatt. Alltså måste det görasi dag . Det är min kommentar tilldiskussionen om debattreglerna.Dessutom sade jag i mitt anförande attskattereformen påbörjade den socialanedrustningen och att krispaketet förstärker den.Jag har alltså inte blandat ihop dessa saker, utan jaghar gått vidare i bevisföringen.Anf. 34 () replik:Herr talman! I sitt förra inlägg förde RagnhildPohanka in kostnader, som hon sade, för delågavlönade som inte har att göra medomläggningen av skattesystemet, och det vill jagpåpeka. Skattereformen är bra även förlågavlönade, och man skall ha klart för sig att desom har miljoninkomster kommer att få kraftigtökade skatter. Det pågår en beskrivning avreformen i helt annan riktning.Till Per vill jag säga att vi faktiskt har gjortanalyser inför de ESK-förhandlingar som nukommer att genomföras. Vi har noga analyseratförutsättningarna för ESK-förhandlingarna, och påden grundvalen har vi dragit vissa slutsatser. Sedanär då Per en absolut debattör -- han harhaft rätt och vi har haft fel.Jag skulle vilja uppmana alla som är intresseradeav den här frågan att studera protokollen som harförts när har debatterat EG. Jag är säkerpå att de som studerar ett antal EG-debatter underde kommer att finna att verkligheteninte är så enkel som Per vill göra gällande.Så till . Företrädare för partiernadiskuterade förutsättningarna för en remissdebatt,och det gjordes då runt bordet den bedömningenatt det nog inte fanns något intresse utöver enpartiledaromgång. representant varnärvarande och hade inget att säga i detsammanhanget.Man gjorde alltså bedömningen att det fannsintresse för en debattomgång, och från miljöpartietantyddes inte att man i händelse det blev enremissdebatt skulle göra någon massanmälan.Ni får gärna anmäla er alla 20. Det är inte det jagvänder mig mot, utan det är mot att ni sedankommer och säger att statsministern sjappar, atthan inte bevärdigar er med det ena och det andra.Det är detta jag vill kritisera er för.Vi kommer inte, , att offra densvenska modellen på EGs altare. om ett scenario där kvinnorna i skullepressas tillbaka till spisen. Vi kommer att fortsättaatt arbeta för en bra barnomsorg för alla, utbyggdabarnbidrag, föräldraförsäkring, en bra skola, osv.Jag vill påstå att vi har en vid internationelljämförelse utomordentligt bra familjepolitik, ochdet finns all anledning att fortsätta att utveckla den.Anf. 35 ():Herr talman! Jag är liksom Per undrandeöver regeringens lappkast i Europafrågan. Det är juändå bara ungefär en månad sedan somregeringschefen i sin regeringsdeklaration angav attdet inte var aktuellt med en svensk EG-ansökan,och det har också varit regeringens hållning länge.Om jag har förstått det rätt, hänvisar regeringenhela tiden egentligen bara till den svenskaalliansfrihets- och neutralitetspolitiken som hinderför ett svenskt medlemskap i . Man haregentligen inte velat gå in på andra frågor somsäkert också är mycket intressanta t.ex.: Harfolkflertalet i någon fördel av att vårt landgår in i ett sådant samarbete och ger upp en stor delav sin suveränitet? Eller är det tvärtom så attfolkflertalet skulle ha nackdel av det?Jag har möjligen, herr talman, spårat en anledningtill att regeringen har ändrat ståndpunkt. Jag fickden aningen när jag läste ett debattinlägg av ensvensk militär i för några dagarsedan. Några av hans officerskolleger hade avslöjatatt , såvitt jag kan förstå, har haft ett näraunderrättelsesamarbete med , och hananklagade dem för förräderi. Han angav ocksåmycket tydligt på vilka punkter det här samarbetetskulle ha ägt rum. Det var en mycket konsis lista.Jag blev väldigt förvånad över att man kan vrida påen sak som den här officeren gjorde. Om Sverigeför en alliansfri politik och svenska folket rimligtvishar anledning att tro på regeringens upprepadeförsäkringar i det fallet, och det sedan avslöjas attåtminstone delar av den alliansfriheten har varit enbluff, kan man då som svensk officer anklaga demsom gör avslöjandet för förräderi?Om den här svenske officeren som anklagar sinakamrater för förräderi har rätt, om kamraterna pånågot sätt har handlat på eget bevåg och inte harregeringens och sina överordnades stöd, borde deställas inför rätta, tycker jag. Om det skall kallas förförräderi eller inte, kan jag inte bedöma, för jag harinte den juridiska kunskapen, men på något sätt harde ändå svikit sin huvudman, det svenska folket.Om de inte har gjort det på eget bevåg, herrtalman, då undrar jag vem det är som har svikit detsvenska folket och gjort saker bakom dess rygg. Dåmåste ansvaret uppenbarligen sökas högt uppe, ochjag ser fram emot att den här saken utreds. Detskulle möjligen kunna vara så att den svenskaalliansfriheten faktiskt har varit bara en uppblåstförevändning för någonting och att regeringen nuplötsligt bedömer att det argumentet inte hållerlängre.Jag tycker att det är tråkigt att man inte ser, närman studerar på Europafrågan, att det är ettriskfyllt äventyr och att de flesta i kan hamer att förlora än att vinna på det äventyret. Detvore bättre och tryggare att den svenska riksdagenoch regeringen behöll sin möjlighet att föra ensjälvständig politik när det gäller utrikespolitiken,handelspolitiken, socialpolitiken, hela denekonomiska politiken och inte minst politikengentemot utvecklingsländerna, där ju ändåtrots brister kanske har varit bättre än de allra flestai att visa solidaritet. Även på den punkten viker nuregeringen tyvärr och vill använda pengarna påannat sätt.Jag hade hoppats att regeringen hade velat byggapå de handelsavtal som redan finns förindustrivaror med både EFTA- och EG-staternaoch att utöka dem till att gälla andra länder. Jaghade hoppats att man ville ägna sig åt att i vanligordning förhandla bort onödiga handelshinder, skulle passa på att förstärka skyddet för miljö,liv och hälsa, inte försvaga det, och att man skullegöra de försöken till förstärkning genom att krävaatt tar initiativ till att länderna samtidigtinför ett förstärkt skydd för miljö, liv och hälsa, ettskydd som varje land tycks tveka att införa på egenhand, därför att man är rädd för den internationellakonkurrensen. Här har en viktig uppgift,och den bör den begära attorganisationen tar tag i.Anf. 36 ():Herr talman! Om jag skulle användamiljöpartistiskt språkbruk skulle jag kunna säga attRagnhild Pohanka nu har sjappat och intebevärdigar oss kvarvarande med sitt intresse. Menjag förlåter henne mer än gärna och vill inte riktanågon kritik mot henne.Kjell talade om delaktighet i densvenska demokratin -- en mycket vitalframtidsfråga. Den måste utvecklas på så sätt att depolitiska partiernas roll som levande folkrörelseförstärks genom att organisationer och folkrörelseri övrigt får bra arbetsmöjligheter och genom att vilägger fler beslut närmare de människor som driververksamheten. Utvecklingen går ju hän mot attkommuner får mer och mer att säga till om, och ikommunerna försöker man också finna former föratt komma närmare människorna i besluten. IGöteborg har vi t.ex. utvecklat 21stadsdelsnämnder.Det där med att önska sig delaktighet, KjellDahlström, talar emot statens roll i sammanhanget.Så kan man naturligtvis göra, men hur var det närkommunaliseringen av skolan var aktuell? Jag sågatt lade ner sin röst vid dettillfället, men det var ju en åtgärd för att förabesluten närmare lokala politiker, skolledare,lärare och elever.Roy sade att vi inte skall överge densamhällsekonomiska synen på trafiken. Jag hållermed om det. Det är viktigt att upprätthållatrafikens merkostnadsansvar. Det är också viktigtatt bygga ut den kollektiva trafiken. Vad det nuhandlar om är att vi måste vara beredda att öppnanya möjligheter att finansiera en utbyggnad. Detkan ske i samarbete med företagen. Det kan ocksåske som i fallet med , dvs. man tar utkostnaden av bilisterna och använder sedan dessapengar för att bygga ut . Det finnsanledning att slå vakt om kollektivtrafiken ochutveckla den.Internationalisering av kapital, , är enviktig och svårbemästrad fråga. Kapitalet rör sigöver gränserna, och detta är svårt att kontrollera.Genom ett ökat samarbete mellan nationerna,mellan regeringar och folk, kan man få en bättrekontroll över dessa svårkontrollerade''bläckfiskar''. Jag vill faktiskt påstå att samarbetetmellan kan ge betydligt bättremöjligheter för att bemästra en del av denkapitalrörelse som slinker igenom litet hur somhelst i dag.Anf. 37 ():Herr talman! Det var jag som använde uttrycket attriksdagen sjappar, . Det står jag för!Jag tycker faktiskt att det är så. Det finns 18ministrar som skulle kunna hjälpa till att klarläggahur man har lagt upp krispaketet. De har faktiskten skyldighet att delta i den offentliga debatten idenna talarstol. Jag tycker att de har sjappat!Jag har all respekt för att ett minimum av demokratiskanständighet i detta sammanhang. Det finns dockytterligare 155 socialdemokratiska ledamöter iriksdagen.Vad gäller skolan, vilket tog upp påett väldigt påpassligt sätt, beklagar både jag ochmånga i hur denna fråga hanterades.Vi har stor sympati för kommunaliseringen. Detstår nog ganska klart för . Att dömaav det sätt på vilket frågan behandlades i ,var den uppenbarligen inte tillräckligt förankradhos människorna som berördes av förändringen. Viär lyhörda för människorna i landet, och därförkunde vi inte ställa upp på kommunaliseringen i detläget. 38 ():Herr talman! lyckas hitta den endadel om trafik i skrivelsen som jag inte har kritiserat,nämligen frågan om att ta fram alternativfinansiering. Vi är naturligtvis positiva till att sökanya vägar. Det är litet luddigt formulerat iskrivelsen, så det är litet svårt att angripa det direktnu.Vad jag däremot angrep, och vilket besvarade, var att man vill dra ner på anslagettill köp av interregional persontrafik på järnväg,som det så vackert heter. Jag menar att detta anslaghar mycket stor betydelse regionalpolitiskt, socialtoch inte minst för att man skall kunna få ettkomplett järnvägstrafiksystem i hela landet. Det ären av förutsättningarna för dels en aktivregionalpolitik, dels de investeringar som behövsoch skall göras i järnvägen framöver.Om man sänker anslaget menar jag att manundergräver möjligheterna att lyckas medinvesteringarna . Det är inte minst enNorrlandsfråga eftersom en stor del av dessapengar går till just Norrlandstrafik.Det är det jag kritiserade, och det är detta somborde ha besvarats. Jag pekade t.ex. på att vårensriksdagsbeslut innebar att anslaget skulle varaoförändrat för att man skullekunna få riktiga planeringsförutsättningar, inteminst när det gäller att få fram en bra tidtabell ochannat. Det förbigick med tystnad.Det är beklagligt. Man får inte hatta i besluten pådet sätt som man nu tydligen är beredd att göra.Mitt krav på samhällsekonomisk hänsyn gällde justhur man bedömer detta anslag. Jag pekade ocksåpå att anslaget inte har ökat, utan snarare minskatdramatiskt om man jämför med vad som anslogs tillsjälva trafiken 1987 mot vad som görs . Varförskall man skära ned på detta i regeringens paket?Anf. 39 ():Herr talman! Jag förstod av att hanvar litet bekymrad över kapitalets lättrörlighet ochkonsekvenserna för samhället.Det som för mig var det dominerande problemetvar emellertid att dessa kapitalägare och de somflyttar pengar snabbt över gränserna utgör ettgrundläggande hot mot demokratin. Det äruppenbarligen de som styr länders politik, ochmänniskors bedömning om politiken över huvudtaget är inte det viktiga. Det är penninghanterarnasbedömning som sätts i centrum i stället förmedborgarnas bedömningar av hur regeringarbeslutar.Det är en mycket märklig förändring som har skettunder . Jag tycker den är väl värd attuppmärksamma. Det borde ju vara en skräck förvarje demokrat att ett fåtal nu plötsligt rycker tillsig makten på det sätt som faktiskt sker med hjälpav det överrörliga kapitalet!Jag gladde mig litet åt att sade att detfordras samarbete för att man skall kunna kommatill rätta med detta problem. Det var precis det jagefterlyste: Regeringen borde ta internationellainitiativ till samarbete för att man skall komma tillrätta med kapitalets överrörlighet så attdemokratierna kan återupprättas och människornaåter få makt över sin vardag -- i stället för att ettfåtal penningstarka människor faktiskt bestämmeröver hur vi skall ha det i vårt land och i många andraländer.Det vore glädjande om kunde förmåregeringen att sätta i gång ett internationelltsamarbete för att man skall kunna hejdaöverrörligheten av kapital.Anf. 40 ():Herr talman! När det gäller det privata kapital somCarl talar om kan vi glädja oss åt att vi nu iSverige får ett historiskt genombrott förkapitalbeskattning. Vi skärper under två årbeskattningen av privata kapitalinkomster med 40miljarder kronor, och i gengäld sänks skatten påarbete och pensioner.Detta visar ju att man mycket väl kan göranågonting om man driver en aktiv politik. För skall kunna klara den internationellarörligheten behövs det ett utvecklat samarbetemellan regeringar och fackliga organisationer.Fackföreningsrörelserna skulle behöva bli starkarepå många håll. Det finns anledning att med lagar --gärna internationellt samordnade -- ställa ökadekrav på miljö, standard och uppträdande hos deföretagsgrenar som finns i olika delar av världen.Jag vill återkomma till att även samarbete som skerinom EG faktiskt kan bli mycket positivt. En del avde styrningar som vi inte klarar av , t.ex.skattekontrollen, kan bli effektivare om vi får ettutvidgat samarbete med EG.Anf. 41 ():Herr talman! Det är i och för sig bra att vi harförsökt få till stånd det som beskriver,men jag tror att det kommer att bli utomordentligaproblem om vi i har en mycket strängarekapitalbeskattning än vad man har nere påkontinenten. Det kommer nämligen att innebäraatt pengarna flyttar härifrån till platser där kapitaletså att säga mår bättre, där det inte beskattas likahårt. Jag tror att det kommer att bli fråga om enbumerangeffekt, och jag är tyvärr övertygad om attvi i kommer att få lov att ändra påkapitalbeskattningen så att den blir lik den inomEG. Detta blir nödvändigt för att undvika ettkapitalutflöde. Detta återstår emellertid att se.Eftersom ändå är så mån om att pånågot sätt få hejd på den stora kapitalrörelsen,skulle jag än en gång vilja be honom att tala medregeringen för att se till att man effektiviserar dettaoch sätter i gång ett internationellt arbete för att fåhejd på den överrörlighet som faktiskt är till skadaför demokratin och människors beslutanderätt. Jagser med utomordentlig oro på den utveckling sominnebär att ett fåtal människor har en såfruktansvärt stor makt och fattar beslut överhuvudet på människor i olika länder.Anf. 42 ():Herr talman! Jag har inte av ellernågon annan fått klart besked om hur man tänkersig att minska proportionaliteten. Så står detnämligen uttryckligen i de skrivelser som kommit isamband med krispaket från regeringen. Det ärhårresande att man faktiskt uttryckligen talar omatt minska proportionaliteten för att få något slagseffektivare styrning av samhället.Proportionaliteten i det svenska valsystemet är jugrunden för att även de svaga -- och inte bara dekapitalstarka, som vi talar mycket om -- får ettinflytande. Det är demokratins, politikens ochparlamentarismens kärna som man här närmar sigoch tänker spränga. Jag tycker attsocialdemokraterna skall vara mycket försiktigamed detta, annars är de bara ''specialdemokrater''.Anf. 43 ():Herr talman! Det är riktigt att jag inte i mitt svartill tog upp frågan om valsystemet.Vår utgångspunkt har traditionellt varit att detnuvarande proportionella systemet har mångafördelar och att man, om man kan få ett rimligtsamarbete mellan partierna, kan få bra resultat ochatt demokratin då kan visa handlingskraft och ge ettfrån medborgarnas synpunkt bra resultat.Man måste också kunna se i ögonen att det kan blipartisplittring och handlingsförlamning. Och det ärutomordentligt förödande för delaktigheten idemokratin. Valdeltagandet sjunker, och folkvänder sig bort från det politiska arbetet. Det är enuppgift för dem som deltar i den politiska debattenatt värna om en handlingskraftig demokrati somkan slå vakt om medborgarens intressen förframtiden.Det är stora utmaningar vi står inför, storaödesfrågor. Vi måste ha handlingskraftigademokratier. Visar det sig att det blir en så storpartisplittring och andra problem att demokratininte får den handlingskraft som behövs förframtiden, måste man vara beredd att idemokratins intresse diskutera om det finns andravägar att gå för att få en större handlingskraft förframtiden.Jag tycker att har ägnat sig åt endel orättmätiga angrepp på statsråd. Jag vill därför,nu när debatten lider mot sitt slut, konstatera attinte bara utan även Per Gahrtonoch har sjappat, trots attmiljöpartiet nu inte har något riksdagsgruppsmöte,vilket alla andra partigrupper har. Ingen annan änni kunde ju förutse att den här debatten skulle ta sålång tid.Anf. 44 ():Herr talman! När det gäller partisplittring vet vihur det svenska politiska landskapet ser ut. Detfinns sex eller sju riksdagsdugliga partier ellerrörelser som borde kunna vara representerade iriksdagen. Det bör man inte tumma på genomnågra speciella arrangemang, höjningar avprocenttrösklen till eller vad det kan varafråga om.Överläggningen var härmed avslutad.Skrivelsen hänvisades till finansutskottet.3 § Meddelande om dagens frågestundAnf. 45 TREDJE VICE TALMANNEN:För kännedom vill jag meddela att jag har fått ettmeddelande från socialminister omatt hon inte kommer att besvara några frågor vidden frågestund som börjar kl. 18.00.4 § AjourneringKammaren beslöt på förslag av tredje vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till , då frågestunden skulle börja.5 § Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.6 § Svar på fråga 1990/91:138 omförsvarskommitténs fortsatta arbeteAnf. 46 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omförsvarskommitténs direktiv fortfarande gäller.I försvarskommittén har förts en diskussion om attdet av en rad skäl inte kan läggas fram ett förslagtill ett långsiktigt försvarsbeslut nu i december1990. Detta är beklagligt, men jag kan ha förståelseför ståndpunkten.För att i detta läge komma vidare i denna fråga harstatsministern inbjudit tillpartiledaröverläggningar.Mitt svar på frågan är att kommitténs direktivalltjämt gäller.Anf. 47 ():Fru talman! Jag vill tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Svaret är alltså att kommitténsdirektiv fortfarande gäller. Men faktum är ändå attsocialdemokraterna i kommittén uppenbarligen hargjort en ganska ovanlig förändring av tidsplanen,vilket inte rimmar särskilt väl med tidigareprinciper för planeringen.Detta är ytterligare bevis för regeringens oförmågaatt fatta beslut om viktiga frågor. Man har också enganska stor nota att ta ställning till under dennärmaste tiden. Jag kan erinra om att endastmomsbeslutet innebar ökade pålagor på 2,5--3miljarder kronor. Att de icke-socialistiska partiernadå avstod från att delta var egentligen ganskanaturligt med tanke på den förändring sommajoriteten ville genomföra.När det gäller de långsiktiga försvarsbesluten anserjag att det är viktigt att man ser till att man finnerandra former för samråd, om nu kommittén intekommer i gång igen. När det gäller JAS-beslutetförutsätter jag att majoriteten har samma lyhördhetmot minoriteten som när försvarsbeslutet år 1982fattades då socialdemokraterna fick tillgång till alltmaterial som fanns. Jag vill också erinra om detsärskilda ansvar som har givitmilitärledningens rådgivande nämnd när det gällerjust JAS-beslutet.Jag konstaterar att försvarskommittén i praktikenhar havererat, eftersom det är det organför ömsesidigt samråd och samspråk som det skallvara. Det är naturligtvis en svår prestigeförlust fören försvarsminister, och det är i så fall ett resultatav en avsaknad av ömsesidig respekt ochsamförstånd när det gäller säkerhets- ochförsvarspolitiken, vilket jag beklagar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:139 omförsvarskampanjenAnf. 48 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag tänker vidta några ågärder för att förhindra attskattebetalarnas pengar används till oseriösförsvarspropaganda. Bakgrunden till frågan är denannonskampanj som centralavärnpliktsråd, SCVR, har utformatoch som betalats av arméstaben.Enligt vad jag inhämtat uppvaktades chefen förarmén av centrala värnpliktsråd,SCVR, som ville genomföra en kampanj för attvärna om den allmänna värnplikten. Chefen förarmén ansåg att en kampanj för den allmännavärnplikten var ett lämpligt led i den allmännaförsvarsupplysningen. Chefen för armén beslutadedärför att stödja kampanjen med en finansieringom . Innehållet i annonsenansvarade emellertid för.Värnpliktsrådet arbetar självständigt gentemotmyndigheter och organisationer medvärnpliktskongressen som uppdragsgivare.Värnpliktsrådet beslutar sedan på vilket sätt olikafrågor skall drivas och ansvarar inför kongressenför sina olika aktiviteter.Överbefälhavaren har regeringens uppdrag att geVärnpliktsrådet ett visst administrativt stöd samtatt hos regeringen begära de medel som behövs föratt finansiera rådets verksamhet.Enligt regeringens föreskrifter i regleringsbrevetför innevarande budgetår får bidrag förVärnpliktsrådets verksamhet betalas med högst800 . från överbefälhavarens anslag. Vidarefår bidrag ges med högst . för insatser mot drogmissbruk bland devärnpliktiga och för vissa allmänna insatser irättsfrågor.Handlingsregler för anslagen tillförsvarsgrenscheferna medger inte att de betalarbidrag till . Chefen för armén fårsåledes inte lämna bidrag till för enannonskampanj oavsett dess budskap.Jag har redan haft samtal med arméchefen och jagkommer att ha samtal med överbefälhavaren ochförsvarsgrenscheferna om tillämpningen avgällande regler. Resultaten av dessa samtal fårutvisa om ytterligare åtgärder från regeringens sidaär nödvändiga.Anf. 49 ():Fru talman! Jag ber att få tacka försvarsministernför svaret. Det var både innehållsrikt ochupplysande.Det är alldeles uppenbart att flera höga tjänstemäninom försvaret klart har överskridit sinabefogenheter. Man frågar sig naturligtvis hur dettakan komma sig, eftersom det reglemente somförsvarsministern hänvisar till uppenbarligen finns.Det borde då stå klart för envar att man inte kangöra på detta sätt. En följdfråga blir då hur detfaktiskt kan komma sig att detta skett. Är man sådåligt informerad om vilka regler man har att hållasig till är detta upprörande.Jag undrar naturligtvis också hur man skallförhindra att detta upprepas. Det har juförekommit en tidigare incident sedanmed en annonskampanj som var olyckligtutformad, och försvarsministern fick också dåingripa. Jag ställde även då en fråga, och vi varöverens om att detta inte var särskilt lämpligt. Detverkar finnas en tendens att detta upprepar sig.Dessutom har både arméchefen och arméstabenschef gått ut offentligt i pressen och försvarat vadman gjort och också försvarat kampanjensinnehåll, som försvarsministern inte alls harkommenterat här. Jag skulle gärna vilja få enkommentar från försvarsministern om innehålletoch rubriken: I går var det ryssen som hotadesvensk demokrati, är det vi svenskar. Det ärändå arméns höga tjänstemän som har ansvaret i dethär fallet. Även om självt harutformat annonsen, har de givit sitt benägnabistånd och haft den omdömeslösheten att de inteens kontrollerat den. Man skulle kunna säga att dethär har begåtts någon form av dubbelfel. Jag villhöra vilken kommentar försvarsministern har tilldetta och vad man skall göra för att rätta tillförtroendet för efter detta utspel.Anf. 50 Försvarsminister ():Fru talman! Detta är två olika frågor.