prot · GE0943 · 1990-12-11 00:00:00 — Manhar alltså ännu inte antagit någotjämställdshetsprogram, inte ochinte heller det som skall ligga till grund för åren1990--1995. Precis som jag har skrivit i verkar det som om luften har gåttur jämställdheten i EG. Därmed inte sagt att vi inteskall fortsätta att arbeta för jämställdhet i Sverige.Vi kan försöka bli en förebild.Jag skulle vilja att svarar på min frågaom folkomröstning. Avvisar socialdemokraternakategoriskt kravet på folkomröstning? I så fall villjag veta varför.Anf. 45 () replik:Herr talman! Som vi har konstaterat tidigare fattarvi ett historiskt beslut. Detta är den dag dåSveriges riksdag ger mandat att tadet historiska steget att ansöka om medlemskap iEG.Jag har mycket stor respekt för ochde insatser hon har gjort närhon har lett, och fortfarande leder, det svåra,besvärliga och viktiga arbetet med denmellanstation som utgör. Men jag kaninte undgå att tycka att det är litet märkligt att bådestats- och utrikesministern håller sig borta frånriksdagen så historisk som denna.Vi upplevde för attfinansministern meddelade att vi skulle gå med iEG. är förmodligen det enda land somnågonsin i har fattat ett så viktigt beslututan att de ledande företrädarna för detta landsregering ens har bevärdigat parlamentet med sinnärvaro.Den historieskrivning som gav vadgäller socialdemokratin och EG var av ett lättstalinistiskt snitt. Minns hur 90-talsprogrammetsade bestämt nej till EG. Minns hur IngvarCarlsson skrev artiklar och sade attmedlemskapsfrågan inte skulle tas upp . Minnshur stod här och rabbladeupp det ena argumentet efter det andra mot attfrågan var för tidigt väckt. Det var bra.Nu är tärningen kastad, och skall vi gå vidare.Men det förvånar mig att man fortfarande inte kanacceptera förslaget att vi tillsätter enparlamentarisk grupp för att förberedamedlemskapet, dvs. gå igenom konsekvenserna,titta på ansökan, förbereda förhandlingarna. Allade frågor som har väckts från olika håll måsteförberedas. Vi har inte råd att snubbla mer på detsätt som socialdemokratin har gjort under desenaste åren. Varför, , är ni emotdetta?Så till den alltmer märkliga debatten om momsensom och för. Går vimed i EG måste vi sänka momsen. Det kommer inte att vara möjligt förSverige att bibehålla detta absurt höga skattetryckmed ett som samverkar alltmer. Detkommer att synas allra tydligast och allra snabbastpå momsen och kapitalskatten. Det är bra. Hur kanman hamna i en debattmässigt så eländig situationatt man framställer krav på så hög moms sommöjligt som en kvinnofråga? Det är möjligt attkommunistiska kvinnor ser hög moms som någotriktigt. Men jag är övertygad om att den storamajoriteten av det svenska folket, och den storamajoriteten av kvinnor, tycker att vi skallsänka momsen. Om ett medlemskap medför att detkravet förverkligas snabbare, tycker kvinnorna attdet är bra.Anf. 46 () replik:Herr talman! Låt mig försöka att ge en positivförklaring till att statsministern ochutrikesministern inte är närvarande här ikammaren -- detta utan någon sidovördnad motutrikeshandelsministern. Statsministern ochutrikesministern kanske inte uppfattar dagensbeslut som historiskt på det sätt som det här harframställts från en del håll.Jag vill återkomma till regeringsförklaringensformuleringar som utrikeshandelsministernanvände sig av: ''I det nya kan EGs utrikes-och säkerhetspolitiska samarbete komma att få ensådan inriktning och utformning att det utesluter ettförpliktigande utrikespolitiskt arbete och engemensam försvarspolitik''. Därefter drasslutsatsen att det skulle gå att förena ett svensktmedlemskap i med en fortsattneutralitetspolitik. Omvänt gäller väl att om intevidareutvecklingen inom EG utesluter ettförpliktigande utrikespolitiskt samarbete och engemensam försvarspolitik, är det inte förenligt medett svenskt medlemskap i och en fortsattneutralitetspolitik. Det finns anledning att just nuerinra om den sortens formuleringar.När det gäller det uttalande somutrikeshandelsministern gjorde om att en bredriksdagsmajoritet ställer sig bakom ochunderstryker att det inte finns någon motsättningmellan ett kraftfullt fullföljande av EES-förhandlingarna och diskussionen om ett framtidamedlemskap i , uppfattar jag detta uttalandesom en tolkning från sida. Det finnsi varje fall inget uttalande av den här innebörden ibetänkandet. På den punkten har jag under tidensgång givit uttryck för en viss irritation. Jag tyckerfortfarande att regeringen inte har sköttkontakterna med t.ex. de nordiska länderna på etttillfredsställande sätt.Vidare anser jag att den debatt som tidigt sattes igång om förändrade målsättningar när det gäller desvenska förhandlingarna skapade en mer splittradbild av EFTA-fronten än vad som var nödvändigt.Därför vidhåller jag uppfattningen att saker ochting bör tas i rätt ordning. Det hade varit bättre attså hade skett. Det märks inte minst av reaktionernaifrån våra nordiska grannländer.Till sist vill jag bara fråga om hondelar vår uppfattning om svenska folkets behov aven omfattande informationskampanj. Avserregeringen att återkomma i denna fråga?Anf. 47 Statsrådet ():Herr talman! Jag vänder mig först till GudrunSchyman. Min erfarenhet som regeringsledamotnär det gäller möjligheten för ett litet land att föraen alldeles egen självständig ekonomisk politik ärföljande.Som vi i denna kammare så harkonstaterat är mycket beroende av hurlyckosamma vi är internationellt. Varje gång jag har varitmed och arbetat fram en finansplan är det deinternationella förhållandena som har varitutgångspunkten. Hur ser den internationellakonjunkturen ut? Hur står det till med dollarn, medyenen osv.? Det är sådana frågor som har varitvägledande för den ekonomiska politik och deekonomiska ställningstaganden som regeringen harpresenterat för . Det nationella utrymmethar då varit litet. Så förhåller det sig också ,oavsett om vi är med i EG eller inte, och så kommerdet att se ut i fortsättningen. När man skall bedrivaekonomisk politik, skall man nog vara klar över attverkligheten är sådan beträffande det egnanationella utrymmet, dvs. när det gäller att slå vaktom social trygghet, sysselsättning och liknande.Resultaten i olika länder visar att dessa möjlighetertrots allt finns. Det är viktigt för både GudrunSchyman och mig att komma ihåg att det senare blirfråga om de prioriteringar som görs inom det egnaekonomiska utrymmet.Inger Schörling tog upp frågan omproblemområdena. Jag svarade ju på den fråganredan i mitt tidigare inlägg. Vi har också mångagånger försökt att för EFTA-delegationen förklaraatt vi har gått igenom alla de regler som finns påEG-området. tillhör väl de få somhar läst dessa tjocka gröna böcker, där man gårigenom alla regler och områden, och där man kanutläsa att det kan finnas problem i relationernamellan och EG. Men man kan inte stannaupp på vägen. Vad som sedan har hänt med degröna böckerna är att vi tillsammans med våraEFTA-kolleger har gått igenom område efterområde, och under resans gång har många frågorpå olika sätt kunnat lösas.Jag sade också att alla problem ännu inte är lösta,eftersom förhandlingarna mellan EFTA och EGinte är avslutade. De lösningar och slutsatser somman har kommit fram till inger inte mignågon större oro. Sedan får vi se påhelhetsresultatet.Jag vill vidare till säga att EGfaktiskt har antagit två jämställdhetsprogram ochman arbetar med det tredje. Det är emellertid medjämställdhet inom EG som det är medjämställdheten i , att det kanske är enkeltatt nå fram till beslut -- som bekant har det iSveriges riksdag fattats beslut som är bra, vilketäven har gjorts inom EG. Men verkligheten är litetannorlunda när det gäller att omsätta programmen.Då blir man ibland besviken, därför att allt det somhar beslutats inte har omsatts i praktisk verklighet.Det upplevde jag jag varjämställdhetsminister. Det antogs program här iriksdagen bakom vilka jämställdhetsrådet ställdesig, men alla var kanske inte så entusiastiska attprogrammen genomfördes i praktisk politik.Kanske inte ens orkar med att omsättajämställdheten i praktisk politik.Visst skall vi ha en arbetsgrupp, , föratt förbereda och diskutera medlemskapets olikafrågeställningar. Det finns också skrivet ibetänkandet. Av många skäl är det viktigt att detblir ett parlamentariskt samarbete, eftersom det ärmånga frågor som behöver diskuteras.Herr talman! När det slutligen gäller informationär det oerhört viktigt att vi alla hjälps åt. Man kaninte säga att regeringen ensam skall bedriva eninformationskampanj för att svenska folket skalllära sig mer om EG och Europaintegration. Detkommer inte regeringen ensam att klara av. Underdessa år har vi bidragit till att det finns ett stort antalinformationsskrifter, där man har tagit upp sådanasakområden såsom bl.a. utbildning, forskning,ungdomsfrågor och jämställdhet. Det finns såledesövergripande skrifter och liknande. Det finns ocksåett informationsblad som löpande kommer ut. Iövrigt har man i alla partier ett ansvar att föra utkunskaperna och diskussionen utifrån de politiskaställningstaganden som man själv gör för att på såsätt kunna få den breda debatt som behövs på olikaområden.Jag har också sett att fackliga organisationer,industriorganisationer, studieförbund m.fl. ocksåhar gått ut för att vara med i diskussionen och pådet sättet hjälpa till för att alla skall få de kunskapersom är oerhört viktiga. På det sättet kan vi införvalrörelsen ha en bred diskussion om alltvad Europafrågorna innebär. Det tror jag att vimåste hjälpas åt med. Regeringen är beredd attkomma med sitt bidrag, men jag tror inte att vi kanklara hela lasset.Anf. 48 () replik:Herr talman! En självständig ekonomisk politik,, är svår. Ett litet land har ett litetnationellt utrymme. Vi lever i en alltmerinternationaliserad ekonomi. Vi är överens omdetta, . Vad gör man i det läget närman upptäcker att utrymmet börjar krympa? Vi ivänsterpartiet menar att det då gäller att föra enekonomisk politik som skapar större utrymme ochsom försöker motsätta sig den krymning avutrymmet som den starka internationaliseringen avekonomin innebär.Steget in i ett EG-medlemskap med gemensamvaluta och en, ekonomisk och monetär unionfrånhänder oss totalt möjligheterna att bedriva ensjälvständig nationell ekonomisk politik. Däravden stora oron om vad som händer med dengenerella välfärdspolitiken.Det handlar i det läget om prioriteringar. Vi kan nutala om de kvinnliga prioriteringarna, eftersomkvinnorna är mest beroende av den generellavälfärdspolitiken och kommer att få det svårt omden inte fungerar. De kvinnliga prioriteringarnabrukar inte stå högst på dagordningen. Denerfarenheten har man av EG-arbetet och i varjeseparat land inom EG. Det är svårt medkvinnofrågorna, och det är svårt att driva enekonomisk politik som ger kvinnor självständighet.Man lever där i en annan kultur än vad vi gör. Vihar en, som vi litet slarvigt brukar säga,husmoriserad välfärd med sambeskattning ochannat som innebär att man bygger på familjen sominstitution och inte på två vuxna separatamänniskor som lever tillsammans. Det tar tid attförändra detta. Jag är övertygad om att vi strävar åtsamma håll och att en mängd kvinnor, också i EGsländer och inom EG-parlamentet, strävar åt dethållet. Men det kommer att ta tid. skallvi fortsätta att utveckla den välfärd vi har genom attföra en ekonomisk politik som inte sätter oss i ett såstort internationellt beroende.Frågan om demokrati, rösträtt och inflytande harmånga talat om . Jag undrar hur regeringenegentligen ser på det faktum att frågan om när enansökan till EG skickas in tydligen skall avgöras iutrikesnämnden. I utrikesnämnden, ,saknas två politiska partier av någon outgrundliganledning, åtminstone för mig. Är detdemokratiskt riktigt? Går det hand i hand meddiskussionen om demokrati och bred förankring i utrikesnämnden skall sitta och skriva ihop sigom någonting som det dessutom visarsig att man inte är överens om när man har kommitut. Sedan får man höra en massa diskussioner omdet. Det här måste dock vara beslut som vi skallfatta här och inte i utrikesnämnden.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag vill återigen ta uppinformationsfrågan, eftersom den är oerhört viktig.Politiska partier och andra organisationer harsjälvfallet ett betydande ansvar i dessa frågor.Studiekampanjer kostar dock pengar.Kommersiellt baserade organisationer, för attuttrycka det rakt på sak, har totalt dominerat deninformation som har fått någon spridning.Det räcker med att gå till en vanlig svenskgymnasieklass . Där hittar man vissinformation, men det är ingen bredd på deninformationen. Det är framför allt ingeninformation som i första hand tar sikte på ettmedborgarnas Europa.Jag vill hänvisa till det arbete som vi hade underenergidebattens högkonjunktur i vårt land. Oavsetthur det kommer att bli med eventuellafolkomröstningar och om man har delade meningari den frågan är det en uppgift för oss här i riksdagenoch för regeringen att se till att svenska folket harmöjlighet att sätta sig in i dessa frågor, så attdebatten inte kommer efteråt. Det får ingen av ossnågon av.Till sist vill jag bara konstatera att kommenterade mitt uttalande när det gällerfrågan om hänsynen till de nordiska länderna ochde övriga EFTA-länderna. Det har varit si och såmed den saken som EES-diskussionerna har pågått. Det visar irritationenpå. Jag hoppas att man i detta sammanhangkommer att tillmäta det större betydelse. Det finnssärskilt dokumenterat i stycke 2 på s. 23 i utskottetsbetänkande.Anf. 50 () replik:Herr talman! svarade på hur man harlöst problemet med de 48 punkterna, varav en delär olösliga. Även om det har varit en del problem,som hon säger, har de flesta lösts. Hon känner siginte orolig för de problem som finns kvar.Jag känner faktiskt en viss oro. Många avpunkterna är mycket viktiga för mig och mitt parti.Jag undrar därför om det skulle vara möjligt att fåta del av någon skrivelse eller redovisning av hurman har löst dessa problem. Det skulle jagvärdesätta.I har vi det mycket bra ställt medjämställdheten. Därför tycker jag att det är såviktigt att fortsätta att jobba med jämställdhet. Jagser att det går att lösa. Däremot är jag inte säkerpå, , att just EG är det ställe där vikan lösa jämställdhetsproblemen. Man harvisserligen fattat en del beslut inom EG, t.ex. närdet gäller löneskillnaderna. Kvinnor skall ha likalön för lika arbete. Kvinnorna har ändå igenomsnitt lägre löner än männen. Ilönestudierna har man dessutom inte räknat meddem som arbetar deltid eller inom småföretag.Dessvärre har också löneskillnaderna ökat i någraav medlemsländerna under 80-talet.Inget annat av de fyra partier som varpositiva till folkomröstning har sagt att de inte ärdet . Jag har inte fått något annat besked, ävenom talar ominformationskampanjer men inte omfolkomröstning. Är socialdemokraterna, , fortfarande negativa och ställer sigkategoriskt avvisande till en folkomröstning?Tycker ni så fall att det är förenligt med ettdemokratiskt samhälle?Anf. 51 () replik:Herr talman! Även om jag är medveten om attdetta är slutet på replikskiftet vill jag ändå säga attjag ännu inte har fått någon nöjaktig förklaring frånvare sig eller omvarför billigare mat, billigare kylskåp. . .Anf. 52 erinar om att repliken gäller statsrådet inlägg.Anf. 53 ():replik: Herr talman! Jag kan då i stället rikta frågantill , eftersom hon inte heller harförklarat varför sänkt skattetryck och sänkt momsskulle vara ett hot mot kvinnorna. Kan hon förklaradet på och vägnar voredet bra, även om jag inte tror att hon går i land medden uppgiften. Det som för dessa damer är ett hotär nog för många faktiskt ett löfte.Anita försökte svara på min fråga om varförman nu inte är beredd att sätta i gång och arbeta föratt analysera medlemskapet på bredparlamentarisk bas. Hon sade att man är det. Detär ni faktiskt inte i utrikesutskottet. Ni vill väntamed den uppgiften . Det kan bliett ganska stort antal månader. Med tanke på hur nihar snubblat fram genom denna materia --utrikeshandelsministern sade att det diskuteradestidtabeller fram och tillbaka förmedlemskapsansökan; och det var väl närmast enpolemik mot utrikesministern -- är det då inte braatt nu sätta sig ner och börja förbereda och gåigenom vad den politiska unionen, den ekonomiskaunionen och den monetära unionen innebär när detgäller allt från säkerhetspolitik till momsnivåer?Man kan icke bara snubbla in i . Man kaninte gömma sig för de frågor som vi förr eller senaremåste bli medvetna om. Och detta är inte en frågaom, med en mild adress till , ävenom jag inte vill polemisera mot honom, att fåbidrag, utan det är fråga om att ha idéerna. Våraidéer bär nog ganska hyggligt utan bidrag.Inger Schörling och även andra har varit uppe italarstolen och sagt att jag jublar över det beslutsom nu fattas. Jag är gärna med på det. Jag ser dettabeslut som historiskt och viktigt. Under har vi nämligen stått utanförEuropaintegrationen, och medlemskap har varitanatema och förbud i den svenska debatten. Nufattar riksdag denna dag beslutet att geregeringen i uppdrag att söka medlemskap i är historia som skrivs . Jag går gärna medpå att jag jublar. Jag tycker att det är litet synd ochlitet smolk i bägaren att stats- ochutrikesministrarna sitter någon annanstans ochsurar som denna.Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra att stats-och utrikesministrarna inte sitter och surar utan attde är lika glada som vi andra över det samförståndsom har kommit till uttryck i utrikesutskottetsbetänkande.Jag vill säga till att det inte snubblas framvare sig i EES-förhandlingarna eller i dekommande diskussionerna. Eftersom det handlarom för att klara ut det myckna arbetesom återstår när det gäller EES som både vi iregeringskansliet och -- EFTA-delegationen och andra -- tycker jag nog att mankan avvakta och lägga ner all kraft på att studerafortsättningen, nämligen hur man skall se på fråganom medlemskap.Till vill jag säga att samarbetet medEFTA-kollegerna går utmärkt, och jag har ingetstörre problem med dem. Vi träffas ofta bådebilateralt och i andra sammanhang. De har ocksåfått information om hur de svenska diskussionernaförs. innan skrivelsen gick till riksdagenfick våra ambassader, och mina kollegor, via faxreda på vad som skulle komma att stå i skrivelsenom , just för att de skulle kunna bemötapåståenden från journalister och andra om att detstod något annat i skrivelsen. Jag vinnlade mig omatt denna information skulle gå ut inför den härskrivelsen, så att dessa personer visste vad Sverigesade i detta sammanhang. EFTA-länderna försökeratt hålla varandra informerade om de diskussionersom förs i våra parlament, i våra partier, m.m., föratt vi skall vara underrättade om vad som sker iolika sammanhang.Herr talman! Jag tycker inte att vi skall ha enfolkomröstning. Vi står inför en valrörelse. I dennavalrörelse finns det skäl för oss alla att tala om varvi står i Europafrågan. Då sätts denna fråga in i sittallmänpolitiska sammanhang. På det sättet får våraväljare möjlighet att rösta på oss eller avstå från attrösta på oss, även med anledning av hur de tyckeratt vi står när det gäller Europafrågorna. Det anserjag vara ett bra sätt att för väljarkåren presenteraen sådan allvarlig och bred fråga som denna.5 § Övergång till frågestundPå förslag av andre vice talmannen beslötkammaren att avbrytaärendebehandlingen för dagens frågestund.Anf. 55 får meddela att anslag om kvällsplenum nu harsatts upp.6 § Svar på fråga 1990/91:287 ominvandrarbarns svenskpråksträning i förskolanAnf. 56 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för attinvandrarbarn i förskolan skall få bättremöjligheter till träning i svenska språket.Syftet med hemspråksstödet i förskolan, för vilketett särskilt statsbidrag utgår, är att geinvandrarbarnen en god grund för aktivtvåspråkighet. För detta behöver invandrarbarnenett starkt stöd för modersmålet ochursprungskulturen. Inte minst i barngrupper därdet finns få svenska barn har den svenskapersonalen också en viktig uppgift att i närasamarbete med tvåspråkig personal introducera detsvenska språket och förmedla den svenskakulturen.Jag har för avsikt, bl.a. mot bakgrund av tar upp, att föreslåregeringen att i den kommandebudgetpropositionen föreslå förändringar sommedger en friare resursanvändning av detnuvarande statsbidraget till hemspråksträning iförskolan.Anf. 57 ():Herr talman! Ett stort tack för svaret, som ärmycket positivt och som visar på en förståelse föratt språket är en viktig förutsättning för delaktighetoch gemenskap. Jag har tidigare ställt den härfrågan till , men då inte alls fåttsamma gensvar som nu.Språket är ju nyckeln till kommunikation och, somjag sade, en förutsättning för delaktighet ochgemenskap. Barn som inte kan svenska så brakommer lätt på efterkälken. De känner sig utanför,tappar självförtroendet och mår dåligt. Då måstede kompensera sig på något annat sätt, och detleder ofta till både psykiska problem och social caloro. Det här gäller naturligtvis alla barn som intebehärskar språket, men jag har just specielltvalt att ta upp invandrarbarnens möjligheter. Dethar nämligen enligt visat sig att detfinns behov av att man i förskolan utvecklarmetoder för den svenska personalens arbete när detgäller att stödja andraspråksinlärningen. Det gällerdå att försöka utveckla ett mer medvetet arbetssättoch att få en bra organisation för personalen.Min följdfråga är om man kan utgå från att de härresurserna kan användas just i syfte att utveckla ettmer medvetet arbetssätt och att få en braorganisation. Målet är ju att alla skall ha ett braspråk, vilket är viktigt för att man inte skall hamnautanför gemenskapen.Anf. 58 Statsrådet ():Herr talman! Antalet barn med annat ursprung änsvenskt ökar kraftigt i förskolan. Det är viktigt attvi ger även dessa barn möjlighet att utveckla sinpersonlighet och sin identitet. Självklart spelarföräldrarnas modersmål och ursprungskultur enmycket viktig roll i barnets vardag. Men vi harockså lärt oss att vi måste handskas med uppgiftenatt göra det här barnet tvåspråkigt. Det är en frågaom att både lära sig det ursprungliga språket ochtillägna sig svenskan.Här finns säkert utrymme för variationer beroendepå både hur föräldrarna ser på uppgiften ochbetydelsen av tvåspråkigheten, men också medhänsyn till barnets erfarenheter och barnetskulturella bakgrund. Det är skälet till att vi nu villöppna för en friare resursanvändning förhemspråksstödet. Hemspråksträningen är också ifortsättningen utomordentligt viktig, men den kanbedrivas tillsammans med träning i svenska språketoch annat stöd som kan stärka barnets känsla förhemvist och identitet. Det är genom att göraförändringar i denna riktning som vi kan utnyttjaresurserna bättre.Anf. 59 ():Herr talman! Jag är mycket nöjd med detkompletterande svar som jag här har fått. Det harhittills varit så att man har trott att invandrarbarnlär sig svenska bara genom att tala svenska medandra barn, med personalen på förskola och genomatt umgås med svenska barn. Men har man insettatt det krävs stimulans och träning, att det behövsett medvetet och metodiskt arbetssätt för attverkligen nå de rätta resultaten. Ju tidigare manbehärskar språket, desto större möjlighet tilldelaktighet och gemenskap.Jag tackar än en gång för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:255 om rättskemiskalaboratoriet i SolnaAnf. 60 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag tänker vidta några åtgärder för att förhindra atträttskemiska laboratoriets filial vidrättsläkarstationen i flyttas till Linköping.Statens rättskemiska laboratorium () iLinköping har till uppgift att utföra undersökningarav rättskemisk och blodgruppsserologisk art. En avhuvuduppgifterna är att utföra toxikologiskaundersökningar åt landets sex rättsläkarstationer.Under ett flertal år har försöksverksamhet bedrivitsmed en rättskemisk filial vid rättsläkarstationen iSolna, vid vilken en betydande del av stationensanalyser görs.