prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — ''Detta är vad är i färd med att göra. Idet hårda samhälle som följer som ett brev påposten -- t.o.m. säkrare än ett brev på posten idagens -- av att man undviker att ta itu medproblemen, av att man inte klarar att hantera deekonomiska krissituationerna, blir det de svagasom drabbas av ökad arbetslöshet, av fortsatt högaprisökningar, som faktiskt fungerar som tjuvar somstjäl människors pengar, och av den uteblivnatillväxt som vi nu kan se det första tecknet på i ochmed att ingen kan få några reala inkomstökningar,eftersom det inte finns någon tillväxt att fördela.Jag måste säga att inlägg varväsentligt under den klass som man normalt haranledning att förvänta sig av en finansminister. Inteheller har han enligt min uppfattning anledning attså där väldigt starkt framhäva den egnahandlingskraften och beslutsamheten. Det är juändå ett faktum att de beslut som har fattats här iriksdagen åtminstone under detta år har varit enföljd av att socialdemokraterna har tvingats uppgesina egna positioner. Och det vittnar ju inte omnågon särskilt stor handlingskraft ellerbeslutsamhet. I de flesta fall har man noga undvikitatt i förväg tala om vad man faktiskt vill, och då kanman självfallet landa på ett beslut,men det skapar ju inte precis någon stolthet hos deriksdagsledamöter som deltar i beslutet. Och detskapar i allra högsta grad förvirring hos de väljaresom har fått lära sig någonting annat på desocialdemokratiska mötena.Även jag ställde inledningsvis ett antal frågor tillfinansministern, och jag skall bara upprepa en avdem. Det finns några saker man faktiskt skullekunna göra för att återskapa det förtroende och denoptimism som är nödvändig i det svenskaekonomiska samhällsklimatet över huvud taget.Jag har tidigare tagit upp valutafrågan,anslutningen till ecun, men det vägrar AllanLarsson att kommentera. Låt mig då ta upp enannan fråga som ändå på något sätt ärförannonserad, nämligen förmögenhetsskatten. ÄrAllan beredd att slopaförmögenhetsskatten för småföretagens arbetandekapital? Jag tror inte att någonting skulle vara likapositivt för det företagsklimat som ändå måste varagrunden för ett framtida välstånd i Sverige.Anf. 27 ():Fru talman! Det här är egentligen en ganskafantastisk debatt. Finansministern försöker blandaihop problem och kris. Men det är väl så att en krisär något mer än ett problem; vi lever ju efter vadjag har förstått med ständiga problem. Det somegentligen är vitsen är ju att regeringen försökeranamma fram en krisstämning, som stämmeröverens med uttalanden från . Man frågar sig vadregeringen har läst för artikel när den i den härskrivelsen har tagit upp kraven från om medlemskap i ochförsämringar inom sjukförsäkringssystemet. Det ärju exakt SAFs krav som presenteras som decentrala budskapen i skrivelsen.Regeringen lämnar helt fördelningspolitiken. I allade åtgärder som säger att regeringenhar vidtagit är fördelningspolitikenunderlåtenhetssynden. Om man skall vidta någonåtgärd mot något problem är det välfördelningspolitiken till förmån för arbetarrörelsensom måste stå i centrum.Nu skall regeringen göra någonting åtvalutapolitiken, och säger att vi inteskall devalvera och att vi skall gå med i EG.Regeringen visar upp sina muskler och spöar uppde svaga i samhället med försämradesjukförsäkringar och indragning av offentligverksamhet. Detta drabbar ju de svaga i samhället.Sedan säger mannen på ABBs finansavdelning attbeslutet om EG var jättebra. får vi äntligen somvi vill, nu får vi arbetslöshet som skall bekämpainflationen, säger han. Så kommer landetsfinansminister och säger: ''Vi skall inte ändra pånågonting i vår arbetsmarknadspolitik, utan denskall vara precis som vanligt. Vi skall lägga in hurmycket utbildning som helst, eftersom AMS kräverdet men inte har fått det. ''Jag vet egentligen inte vad som gäller. Omregeringen underordnar sig dessavalutaspekulanter och är tvungen att visa upp sinajättemuskler, skall regeringen då inte ocksåunderordna sig när det gäller arbetslösheten? Denmarknad som regeringen visar upp sig för förväntarsig nu att regeringen släpper upp arbetslösheten.Jag skulle bli oerhört glad och tillfredsställd omfinansministern nu deklarerade att regeringen ivarje led kommer att bekämpa arbetslösheten. Iförsta hand skall den bekämpas medkunskapshöjande åtgärder, men när alla har fåttsina kunskaper och ändå inte får plats påarbetsmarknaden, då måste man i alla fall se till attde inte går hemma på kontantstöd utan att det ärarbetslinjen som gäller. Det vore ett rejält och brasvar. Jag är mycket spänd på vad finansministernkommer att ta till. Men nog är väl den härsituationen svår för regeringen -- att ha två SAF-krav i en skrivelse med anledning av en valutakris.Det kan väl näppeligen vara i arbetarrörelsenslinje.Anf. 28 ():Fru talman! Det känns bra att finansministernanklagar för ekonomiskansvarslöshet. Jag har alltid tyckt att det är någotkonstigt med ett parti som alltid vill sänka skatternamen aldrig vill tala om vad man skall dra in på.Debatten om MUF-ordföranden var fascinerande;jag lyssnade på den på radion med stor spänning.Det som finansministern sade var helt sant.Det känns också märkligt att finansministern intepå något sätt berör det faktum att den ekonomiskapolitiken har miljökonsekvenser. Vi har faktiskt enkombination av problem i det svenska samhället.Det är inte bara ekonomin som är problem.Ekologin utgör också ett problem. Därför är detmöjligt att se till att klara dessa problem samtidigt.Arbetslinjen skall hävdas, säger finansministern.Det låter bra. Men hur skall det gå till? Varför kanman då inte tala om de nödvändigaframtidsinvesteringarna som kan hjälpa oss urarbetslösheten och bygga om samhället såatt det blir mindre miljöstörande? Varför kan maninte tala om att minska arbetstiden så att vi får meratid över för sådant som vi själva vill göra? Detskulle dessutom medverka till att vi minskar denmateriella förbrukningen, vilket är mycket bra. Avsolidaritet borde vi försöka hitta ett sätt att fördeladen tillgängliga arbetstiden, så att inte vissadrabbas mer än andra av detta gissel.Man säger ingenting om en energipolitik somfaktiskt skulle innebära att vi minskademinusposten i bytesbalansen och kom tillrätta med avgörande miljöproblem. Genom enintensiv energibesparingskampanj i detta landskulle vi kunna minska energiförbrukningenmycket kraftigt. Det finns åtskilliga utredningarsom visar att man genom ett aktivt arbete kanminska energianvändningen i det svenskafolkhushållet med , utan att minskaden materiella förbrukningen. Skulle vi också draner förbrukningen något, skulle vi kunna sparaännu mera energi. Då skulle vi kunna slippa en storimport av olika fossila bränslen, som vi vet skadarnatur, miljö och människor. Vi skulle också kunnata det viktiga krafttaget att äntligen börja avvecklakärnkraften.Finansministern berör inget av den viktigakombinationen av ekonomi och ekologi. Det görmig mycket bedrövad. Det finns uppenbarligenkunskaper om detta. Det har jag tidigare vittnat omi dag när jag refererade till ett anförande somMargot höll i riksdagensandrakammarsal på ett mycket förträffligtsätt. Jag tycker att insikten om dessa förhållandenoch de åtgärder som föreslås också borde kunnaspridas till finansdepartementet.Anf. 29 Finansminister ():Fru talman! Att vara finansminister innebär att bliutsatt för kritik och angrepp från många håll. Jagskall passa på att använda de här minuterna för attkommentera några av de synpunkter som har förtsfram i kammaren, men också utifrån.Stig har anklagat mig och riksbankschefenför att skapa valutakris. Anklagelsen faller på sinegen orimlighet. riktar attacken åt felhåll. borde i stället ha kritiserat dem somunder har lekt med elden genom attförespråka eller hota med devalvering. Dendiskussionen hade en mycket allvarlig effekt påtilltron till vår vilja och förmåga att hålla fast vidvalutapolitikens mål. Det skapade det klimat ivilket spekulation mot kronan kom i gång. Detledde till att räntorna pressades upp under höstenoch till stora utflöden av valuta.Riksbanken och regeringen har i nära samverkanmed riksdagsgruppen avvärjt spekulationen ochhotet om en devalvering. Det är ett viktigtlöntagarintresse, eftersom en devalvering innebärett beslut om att öka inflationen och sänkareallönerna.När diskussionen om valutapolitiken tog fart isomras iakttog stor tystnad. Han kundeha gjort en avgörande insats för att slå undanförväntningarna om en devalvering. Han bidroggenom sin tystnad själv till att hålla liv i ryktena omen ändrad valutapolitik. teg när hanborde ha talat. När han talade riktade hanangreppen åt fel håll. har därmed ettstort personligt ansvar för det som har hänt underhösten.När det i övrigt gäller synpunkter som har förtsfram var det intressant att höra , somanklagade mig för att inte ta upp frågor som gällerframtiden. Jag har redovisat våra avsikter ochambitioner, vår vilja att kraftfullt bekämpainflationen, att klara de offentliga utgifterna och attpå sikt få ned skattetrycket. Jag har också redovisatvår syn på hur man skall kunna bekämpaarbetslösheten på ett sätt som är förenligt med vårsträvan att motverka inflationen.När jag tar upp politik sägeremellertid att jag inte talar omframtiden utan om en nyårskrönika. Det är enmycket intressant beskrivning av moderaternaspolitik. När vi tar upp detta och frågar efter eraavsikter, får vi veta att det är en nyårskrönika ochatt det inte hör framtiden till. Det är mycketanspråkslöst, , att ha deninställningen till detta som är så genomgripande försvensk politik. Det skall vi ta fasta på. Vi skallgärna fortsätta att tala om politikmed den reservation som nu har lärtoss.Gunnar frågade mig om min syn påarbetsmarknadspolitiken. Han ställde sig frågandeinför att vi vill främja yrkesmässig rörlighet. Det ärkanske ett litet tekniskt uttryck för att investera imänniskor, i en högre kompetens och i ett nyttyrkeskunnande så att människor kan ta de arbetensom är eller bli lediga. Det är en fin princip i svenskarbetsmarknadspolitik. pekar nu också i sinsenaste rapport på att en av de stora styrkorna i densvenska ekonomin är att vi har en arbetsmarknadsom fungerar väl och som fungerar mycket bättreän i andra OECD-länder.Det är min ambition att vi skall hävda arbetslinjen.Vi skall fortsätta att satsa på aktiva åtgärder. Viskall göra det på ett klokt sätt så att människor fårarbete som vi undviker att få ettinflationstryck. Arbetsmarknadspolitiken spelar enmycket viktig roll i detta arbete.Gunnar tyckte också att det som jag härbeskrev som viktiga beslut som har fattats iriksdagen inte var uttryck för någon handlingskraft.Jag tycker att vi alla som arbetar med dessa frågorskall känna en viss tillfredsställelse över vad vi haråstadkommit. Det har gjorts stora insatser. Det ärett fint arbete. Vi har en del frågor kvar.Försvarspolitiken är, som sade, enfråga som är kvar. Det skulle vara intressant att fåveta hur detta skall finansieras om ambitionen att få till stånd ett beslut. Vi har enansträngd statsfinansiell situation, och vi arbetarhårt för att klara den. I detta läge har jagkonstaterat att oppositionspartierna -- ,och -- bjuder övervarandra med nya utgifter. Hur skall ni finansieradetta? Det är nu ett bra tillfälle att ge ett besked omdet.Anne frågade mig om valutapolitiken. Vihar gett besked i regeringens skrivelse. Vi har sagtatt vi noga följer utvecklingen. Vi har kontaktermed länderna inom EG, och vi har haft tillfälle atttala med flera av de ledande personerna på detområdet. Mitt besked är att vi med finanspolitikoch andra åtgärder skall se till att få nedinflationstakten. Det är den enda hållbara åtgärdeni sammanhanget.Sverige har en fast växelkurs mot den korg avvuluta som vi har valt, och det finns en stabilitet idetta som vi har demonstrerat . Det ärinflationsbekämpningen som skall ges förtur ochinte att nu företa några ändringar i valutapolitiken.Lars-Ove berörde frågor omsysselsättning och välfärd. Själv är jagutomordentligt engagerad i strävan att klara bådesysselsättningen och välfärden för alla människor.Vi skall ha ett välfärdssamhälle som omfattar allamen som ger mest åt dem som bäst behöver vårainsatser. Vi skall ha solidaritet i samhället. För attdet samhället skall kunna fungera måste vi också taansvar för ekonomin. Det gör att man ibland måstefatta impopulära beslut. Vi kan inte lova allt, intestora utgiftsökningar lika litet som storaskattesänkningar. Vi vandrar på en mycket smalväg. Det gäller för oss att gå fram med storförsiktighet så att vi i detta svåra skede kanåterställa balansen och återvinna styrkan iekonomin. För att klara det måste det vara ordningoch reda i de offentliga finanserna. Det kräver attvi omprövar utgifter och använder pengarna på ettklokt sätt.Lars-Ove representerar ett parti somgärna lovar mycket. Låt mig påminna om vadpartiets tidigare företrädare sade omden politik som nu förespråkar:Det går inte att få det att gå ihop, det är ingen vettigmänniska som tror det. Den politiken har prövats iandra länder, och vi har sett resultaten. Är stolt över dessa resultat?Anf. 30 ():Fru talman! Kammarens ledamöter är säkertmedvetna om att de alldeles fått bevittna någothelt unikt. Finansminister i hårda ordalag den frånvarandeordföranden för landsorganisationen, kan dela hans kritik i sak, men den valdaformen -- kritik mot en motståndare som inte hartillfälle att försvara sig -- kan endast förklaras medatt desperationen nu verkligen sprider sig ute irörelsen.Stig Malms angrepp på regeringen har ändå fört detgoda med sig att finansministern börjat intresserasig för valutapolitiken. I sitt anförande registreradehan att underskottet i bytesbalansen hade växt. rapport som just kommit frånkonjunkturinstitutet får vi veta att underskottetuppgår till 40 miljarder under det år som går motsitt slut och att det blir 60 miljarder . År1992 uppgår enligt prognoserna det inhemskafinansiella sparandet till minus 100 miljarder. Vidsidan om detta förekommer det en utflyttning avinvesteringskapital. Till och med oktober i åruppgår det till 80 miljarder.Vad gör då finansministern? Jo, han bekämparinflationen genom prisdrivande skattehöjningar.Han förbättrar budgetsaldot genom att ökaanslagen till offentliga arbeten. Dessa åtgärder tarfaktiskt inte sikte på problemen förutom att de tillatt börja med är helt tokiga. Varför kan inte AllanLarsson tänka sig att knyta kronan till ecun? Dentanken avvisar han . Men insiktsfullaekonomiska bedömare har sagt att det gertrovärdighet åt vår avsikt att inte devalvera, vilketvi eftersträvar att inte göra. Dessutom medverkardet till att ta ned räntenivån i landet, vilket är avstor betydelse för såväl villaägare som förföretagare som planerar att investera. Varför kaninte , i stället för att höja skatten, taförsta steget i en successiv sänkning avskattetrycket? I vaga ordalag talar man om att detkanske kan bli nödvändigt. Det skulle skapa förtroende förregeringens politik.Varför kan vi inte få ett besked om energipolitiken?Naturligtvis skall vi inte ägna oss åt denkapitalförstöring som en förtida avveckling avkärnkraften innebär, för att inte tala om denmiljöförstöring som blir följden.Finansministern säger att han har redovisat sinaavsikter och ambitioner. Återigen alla dessa ord! Vivill få bevis för att regeringen verkligen är bereddatt övergå från ord till handling, att den vidtaråtgärder. När jag talade om en förgylldnyårskrönika föranleddes det av till för vad den hade åstadkommit.Vad vi har gjort här i är att i stort sett hahejdat de dumheter som regeringen planerat i formav exempelvis lönestopp och strejkförbud. Vi harfått regeringen att på många punkter anpassa sinpolitik till bl.a. det som vi moderater länge harförordat. När talar om framtiden harhan inget att säga om sina egna åtgärder, utan nöjersig med att teckna en nidbild av moderata avsiktersom över huvud taget inte har någon förankring iverkligheten.Anf. 31 ():Fru talman! Jag tycker det var bra att AllanLarsson tog avstånd från uttalanden.Stig får väl själv dra slutsatser av vad AllanLarsson här har sagt.Allan påstod emellertid att de som skapadekrisen var de personer som diskuteradedevalvering. Det är faktiskt milt uttryckt -- -- --.Jag skall inte uttala ordet, eftersom man inte fårsäga sådana ord i kammare. Diskussionen var farligför valutarörelsen bara därför att alla kunde se deunderliggande problemen. De kunde så att säga seatt det fanns en realitet bakom denna diskussion.De kunde också se regeringens oförmåga att ta itumed problemen. Detta försök att skylla ifrån sigoch lägga över ansvaret på någon annan, som AllanLarsson här gör, är inte särskilt bra.Allan talade i sitt anförande om vikten avatt bekämpa inflationen, och det lät mycket bra.Han sade att inflationen orsakar arbetslöshet ochatt det därför inte finns någon egentlig konfliktmellan dessa två önskemål. Jag håller med omdetta. Ett problem är att få i denna sal och få ute ilandet verkligen litar på att regeringen förstår vaddetta innebär. talade om attbekämpa inflationen och om behovet av att föra enaktiv arbetsmarknadspolitik. Men han smet fråndet svåra problemet om vad regeringen skall göranär den öppna arbetslösheten på kort sikt uppgårtill 2, 3, 3,5 eller ännu högre procenttal. Hurkommer regeringen då att hanterainflationsbekämpningen resp. andra typer avinsatser?I en intervju införd i Veckans affärer från i förrgårsäger arbetsmarknadsministern så här: ''Det ärskillnad på att dämpa överhettningen -- den ärfarlig -- men jag tror inte att en högre arbetslöshetdämpar lönekraven.'' Det är precis den typen avformuleringar som ministrar älskar att svänga sigmed. Men de smiter därmed ifrån det svåraproblemet. Vad gör ni, , om nifortfarande är i regeringsställning närarbetslösheten har ökat? Skälet till denna ökning ärju den usla politik som ni har fört. Folk harinte förtroende för att ni klarar att hantera de svåraproblem som hänger samman med valutakrisen ochdagens ränteläge. Det visar erfarenheterna. Ettexempel på det är det beslut som skall fattas senarei dag om att ge ytterligare pengar till AMS-insatser,dvs. innan arbetslösheten ens uppgår till 2 %.Anf. 32 ():Fru talman! använde SCA:s uppköpav MoDo som ett positivt exempel på att pengarnanu satsas i . Det är riktigt att MoDo ligger iSverige. Dess tillgångar och skogen finns här. Menpå vilket sätt, finansministern, underlättaskonkurrensen och på vilket sätt vitaliserasekonomin i genom att vi nu får två storablock inom skogsförädlingssektorn? Det voreintressant att få svar på den frågan.Alla som talar om konkurrens som en nödvändigfaktor för ökad effektivitet borde i stället som enman protestera mot en monopolisering av vårfrämsta förädlingsresurs. Skall man dra slutsatsenatt allt är bra bara pengarna används förmonopolisering i ? Hur blir det då med denframtida produktiviteten inom den härindustrigrenen, herr finansminister? Hur blir detmed effektiviteten om man plötsligt börjar hyllamonopoliseringens lov? Den frågan tycker jag attfinansministern och regeringen, som har haft medfrågan att göra, bör svara på.Jag tackar för den information om rörligheten somjag fick. Det var en bra information.Det är bedrövligt att vi inte har kunnat fatta beslutom försvarsanslagen. uppgörelse mellanfolkpartiet och socialdemokraterna är ingen bragrund att stå på i en svår ekonomisk situation. Trotsde omfattande omvälvningarna i är ändåspänningen i vårt närområde större änden har varit . Självfalletskall vi ha ett bra försvar även i fortsättningen.Låt mig erinra om att det finns utredningar som harmedfört ett nytänkande inom de centralamyndigheterna -- förändringar inom FRI,samordning med statskontoret, samordning mellanfortifikationsförvaltningen och byggnadsstyrelsenosv. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen.Vad gäller den lokala organisationen vill jag sägaatt det inte är nödvändigt med en mass-slakt avregementen. Det är en felsyn. Vi skall behålla såmånga regementen som möjligt. Däremot kanexempelvis förrådshanteringen övertas avvärnpliktiga. Det finns också många andra idéer omrationaliseringar. Jag ställer alltså inte upp påprincipen om mass-slakt av regementen som mångaandra partier slåss för. Jag vill gärna få ett svar påmin fråga rörande SCA. Den är principiellt viktigmed avseende på hur samhälle och näringsliv skallfungera.Fru talman! Finansministern har ett tufft jobb, ochdärför bör han koppla av med att läsa en godroman. Det återstår mycket arbete för honom förevalet . Därmed önskar jag honom en godjul.Anf. 33 ():Fru talman! Finansministern har redogjort föranledningen till den valutaoro som uppkommit.Det var som orsakade den! Var det därför som regeringen fattadebeslut om en försämrad sjukförsäkring ochöppnade möjligheterna för ett kommande inträde iEG enligt SAF:s önskemål? Ville man därmed slåStig i huvudet? Jag tror inte att denkonspirationsteorin överensstämmer medsanningen.Jag kan dock dra den slutsatsen att det inte finnsmycket av fördelningspolitik i de åtgärder somregeringen kommer att vidta framöver. Nog måsteingreppen i sjukförsäkringen och tafsandet på denfria förhandlingsrätten vara mycket stora ingrepp iden generella välfärdspolitikens system.Dessutom var det väl inte bara på måfå som manvalde att sikta in sig på korttidsfrånvaron. Denstora kostnaden förorsakar ju långtidsfrånvaronoch de förtidspensionerade, men de som harkorttidsfrånvaro skulle straffas; de som man varjedag avkräver ökad produktivitet och restriktivitetmed lönekraven, trots att de i många fall är mycketlågavlönade. De skall straffas! Jag tycker det är enmycket usel politik.Finansminisern hade engagemang isysselsättningen, sade han, men han svarade inte påmin fråga. Jag återkommer till den när det gällerinflationen. Om man inriktarinflationsbekämpningen på att åstadkomma lågalöneökningar släpper man dem som sätter prisernai övrigt -- på grundval av kostnader ochvinstintresse -- och dem som fattar de politiskabesluten. Om man gör det kommer de lågavlönadeatt drabbas.Nu säger alla andra att den ökade arbetslösheten ärtill just för att bekämpa inflationen. Finansknuttenpå ABB tyckte att det var alldeles utmärkt -- det vardärför vi hade vunnit förtroende och fick tillbakapengarna hit. Men har inte denförklaringen till att vi skall in i EG. Han skall inteanpassa arbetslösheten. Här råder inte lagen omtillgång och efterfrågan, som säger.Det vore bra om vi från finansministern kunde fåett klarläggande på den punkten, eftersom hansäger att han skall hävda sysselsättningen.När man har vidtagit de här åtgärderna skall man --det vet ju alla -- låta arbetslösheten öka kraftigt.Det är det som ligger bakom åtgärderna.Anledningen till att och alla andra iarbetarrörelsen är oroliga är att man inte vill värnasysselsättningen. Varför ger man annars inte pengartill AMS? Den oron, finansministern, är mycketmer värd, och det är den oron finansministernborde känna för framtiden. I stället försöker hananklaga andra partier för brist på realism, trots atthan själv i dagens läge är så orealistisk urarbetarrörelsens perspektiv.Anf. 34 Finansminister talman! återkommer ständigt tillsin önskan att knyta den svenska kronan till ecun.Jag säger att vi måste få ned inflationen innan vidiskuterar några sådana steg. Det är denansvarsfulla och realistiska vägen att gå. Men jagkan säga att med den finanspolitik som LarsTobisson har formulerat -- med lättsinnigaskattesänkningar kombinerade med ökadeutgifter -- skulle en sådan anknytning aldrig vinnanågon tilltro. Vi skulle då aldrig bli accepterade iett sådant samarbete -- där krävs en ansvarsfull ochstram finanspolitik.Lars sade att jag tecknade en nidbild närjag förde politik på tal. Jag citeradeordföranden i Fria moderata studentförbundet,som beskrev både vad denna politik innebar underde år då ni faktiskt tillämpade den och vad deninnebär när man drar ut slutsatserna av det som ninu för fram. Kan det vara en nidbild att citera erteget studentförbunds ordförande? Då måste det välkännas att det inte riktigt hänger ihop?Till vill jag om den allmännasitautionen säga att det självfallet är deunderliggande problemen som är avgörande.