prot · GE096 · 1990-10-10 00:00:00 — Tyvärr finns detinget tillfälle till att få dem uträtade här . Menjag lovar att återkomma till Östeuropapolitikenlängre fram och därmed ge utrikesministernrikliga tillfällen att närmare utveckla vad Sverigekan göra för att bli bättre på att stödja dendemokratiska, ekonomiska och ekologiskautvecklingen i vårt omedelbara gransskap.När det gäller våra EG-relationer anser jag attmoderaterna måste försöka klara ut vilken derassyn är på neutralitetspolitikens roll. Om det blir enfortsatt utveckling mot militärt ochsäkerhetspolitiskt samarbete inom EG, kommer dåmoderaterna att förorda att icke sökermedlemskap? Eller: Är beredda attarbeta för att skall bli medlem även om detinnebär att deltar i ett militär- ochsäkerhetspolitiskt samarbete? Detta får ju ensärskild relief efter resonemangen om alliansenmed Tyskland.Det som har föreslagit påförsvarspolitikens område, ,är en förstärkning av det svenska försvaret jämförtmed , ökade resurser och en effektivisering.Detta tar till intäkt för att säga att svenskneutralitetspolitik inte klarar ett försvar på dennivån. Då skall vi söka allians med . Jaganser att måsteförklara det här.Anf. 18 () replik:Herr talman! Det var en del som klargjordes iutrikesministerns senaste anförande, dels ommedlemskapet beträffande den härförsvarsunionen, dels också ESKs betydelse -- somutrikesministern framhåller -- och den centralaplats ESK kan inta i den här processen. Det är braatt dessa markeringar har gjorts.När det gäller medlemskapet är människor iutrikesministerns nära kretsar nu ute och kacklarom att ett svenskt medlemskap kan bli aktuelltredan till våren . Som bekant har ju BjörnRosengren varit ute och tutat och trumpetat omdetta. Därför är det bra att utrikesministern hargivit besked på den punkten. Därigenom har dessamänniskor satts litet på plats.Jag skall inte gnöla över att utrikesministern intesvarade konkret på alla mina frågor. Men detförhållandet utrikesministern förbigick min kritikmot det här med odemokratiska strukturen i EGtolkar jag som att han i stort sett instämmer i minbeskrivning av det odemokratiska förfaringssättetinom det nuvarande EG.Låt mig ta upp ett exempel på den odemokratiskastrukturen. representerar alltsåbyråkratin i EG, och den bestämmer mycketsuveränt utan något större parlamentarisktinflytande. Denna kommission fattar sina beslutmed enkel majoritet. Vid oenighet blir detautomatiskt en andra röstomgång där minoritetendå måste underordna sig majoriteten. Det är baraden andra röstomgången som tas till protokollet,vilket dessutom är hemligt. Människorna i resp.EG-länder kan inte kontrollera och får inte veta hurderas representanter i kommissionen har röstat.För mig påminner detta förfarande om denbeslutsprocess som gällde i gamla tidersstalinistiska kommunistpartiers politbyrå. EGtillämpar ungefär samma system.Det må så vara att det -- som -- pågår en debatt bland EG-parlamentarikerom att de skall ha mer makt och inflytande. Det ärmöjligt att det blir så, men trots dettakvarstår ett problem.I vårt land är människor otillfredsställda ochtycker att de befinner sig för långt ifrånbeslutsfattarna i denna kammare. Hur skall då och liberalerna kunna försvara flyttar beslutsfattarna ännu längre bort frånmänniskorna i det här landet?Anf. 19 PER ()replik:Herr talman! Den här debatten har varit mindrehetsig än en del tidigare Europadebatter. Icke destomindre har den en del intressanta besked.För det första är det uppenbart att kulmen på EG-hysterin är passerad, vilket märks framför allt isocialdemokratiska och centerpartistiska inlägg.Från flaggningar för medlemskap 1993 går nuutrikesministern ut och pläderar för att vi inte skallaktualisera den frågan. Från en del oklarheter påcenterstämman har kommit tillbaka till sittsunda, nyktra vaktslående kring svensk neutralitetoch svenskt självbestämmande. De bistra fakta om vad EG handlar omhåller äntligen på att hinna i fatt debatten.För det andra har ingen påstått att miljöpartietbestår av isolationister, bakåtsträvare,sörgårdsmänniskor eller inskränkta flagghissare.Det är mycket intressant och bra. Äntligen står detklart att Europadebatten inte handlar om om viskall samarbeta med -- för det vill vi alla --utan om hur det skall gå till. Det är en storframgång, inte bara för utan för heladen svenska Europadebatten. kan vi helt ochhållet debattera det som saken gäller, nämligenvilka former det nödvändiga Europasamarbetetskall ha. Det var de positiva beskeden i dennadebatt, och de är ganska värdefulla.Tyvärr fanns det också negativa besked. Jag frågadeframför allt om folkomröstning. Jag har fått tvånågorlunda klara och positiva besked. Det ärkanske vid sidan av spelreglerna, men jag kan intelåta bli att rapportera att under handhar rapporterat att också är anhängare tillfolkomröstning. Det innebär att det återstår tvåpartier som är de två stora partierna, de tvåmakthavarpartierna, de två gråa partierna, de tvåledande kärnkraftspartierna, de två ledandetillväxtpartierna. Det återstår alltså två partier sominte har givit några som helst besked. Jag tar gärnaemot underhandsbesked och skall i sådana fallsnarast se till att de blir offentliga. I avvaktan påklara underhandsbesked föreligger risken att dessatvå partier -- socialdemokraterna ochmoderaterna -- som förfogar över en majoritet avden styrkan att de tillsammans kan kringgågrundlagens intentioner och trumfa igenom ett EG-medlemskap utan folkomröstning, också har denavsikten. Jag hoppas att det efter denna debattmycket snart kommer klara besked om motsatsen.I annat fall vore detta ett nederlag för svenskdemokrati.Anf. 20 Utrikesminister (inpass):Herr talman! Jag vill gärna få tillfälle att beklagaatt jag inte har möjlighet att svara på en del avfrågorna. Ge mig en minut och jag skall se till attPär inte behöver vingla omkring medalla sina frågetecken i huvudet. Det är beklagligt inte har någon möjlighet att svara på frågorsom ställts i en slutomgång av en debatt.Anf. 21 är en debatt inför vilken överenskommelsemellan partierna har träffats om debattregler ochdebattider.Därmed är denna del av debatten om Europafråganavslutad.Handelspolitik m.m.Anf. 22 Statsårdet talman! står i focus för debatten iSverige. Det är naturligt med tanke på den snabbaoch på det hela taget positiva utveckling som vi fåttuppleva de senaste åren.Det samarbete inom som vi nuförhandlar om rör stora och viktigasamhällsområden utöver det handelspolitiska. Igrunden handlar det om sysselsättningen och densociala välfärden. Också våra snabbt ökandekontakter med reformländerna i Central- ochÖsteuropa rör naturligtvis mycket mer äntraditionella utrikes- och handelsfrågor.Våra handelspolitiska ansträngningar är emellertidinte ensidigt inriktade på . För regeringen äroch förblir det ett fundamentalt mål att stärka detinternationella frihandelssamarbetet, bl.a. viaGATT. I Uruguayrundan, som skall avslutas idecember, arbetar mycket aktivt för attbidra till ett positivt resultat.Vi lägger stor vikt vid att utveckla våra bilateralahandelsförbindelser även med länder utanförEuropa.Under sommaruppehåll har de formellaförhandlingarna mellan EFTA-länderna och EGom ett inletts. Jag har lagt stor vikt vidatt informera relevanta riksdagsorgan, liksomockså kammaren i dess helhet, om de samtal ochdiskussioner som har förts i EFTA/EG-kretsen.Den ambitionen kommer jag att hålla fast vid.Därför skall jag ägna denna inledning inte åtpolemik, utan åt att redogöra för vad som hänt iEES-förhandlingarna , då det förrariksmötet avslutades.Förhandlingarna, som syftar till att upprätta ettbrett upplagt europeiskt samarbetsområde, EES,har fått en god start. Under den svenskaordförandeskapsperioden i EFTA -- det förstahalvåret -- kom båda sidor överens om arbetetsuppläggning och grundsyften. De formellaförhandlingarna kunde också inledas planenligt,och under sommaruppehåll har intemindre än tre möten hållits på chefsförhandlarnivå.Målet är att EFTA-länderna skall kunna delta pålika villkor i EGs inre marknad. Fri rörlighet förvaror, tjänster, kapital och personer skall uppnåssamtidigt inom hela den västeuropeiska marknadenfrån . Därutöver skall samarbetetstärkas påtagligt inom en rad viktigasamhällsområden såsom utbildning, forskning,miljövård, konsumentskydd och sociala aspekter.Ett kommer att ha relevanta delar avEGs befintliga regelverk som grund -- det som iBryssel kallas ''acquis communautaire''. uppfyller och andra EFTA-länder imycket hög grad de krav EG-reglerna ställer. Ändåär det ett massivt lagstiftningsarbete som vi stårinför under de närmaste två åren.Sverige och övriga EFTA-länder vill slå vakt omväsentliga intressen när det gäller skydd för hälsa,miljö och säkerhet. Detta gäller t.ex. våralivsmedelsnormer, hanteringen av vissa kemikalieroch farliga ämnen, bilavgasreglerna,maskinsäkerheten samt skyddet mot farligaleksaker.På flera av dessa punkter ser EG för närvarandeöver sitt eget regelverk och förbereder en radskärpningar. Det kommer att underlättatillkomsten av gemensamma regler på en högskyddsnivå senare under 90-talet.Under förhandlingarna har EG-kommissionengjort klart att man inte kommer att kräva att EFTA-länderna sänker sina miljö- och säkerhetsnormer.Detta är ett glädjande genombrott. Vadförhandlingarna nu gäller är hur detta skall förenasmed målet om en fri varumarknad utan tekniskahandelshinder.Ett annat problem av särskilt intresse för Sverigeoch EFTA-länderna är etableringsreglerna ochförvärvslagstiftningen. Vår lagstiftning är här merrestriktiv än den som gäller inom EG. I dennäringspolitiska proposition har regeringenförutskickat en liberalisering avförvärvslagstiftningen. Den närmare inriktningenfår emellertid anstå tills EG/EFTA-förhandlingarna avslutats.För svensk del är även skattekontrollen vidkapitalrörelser över gränserna ett område därnågon form av särlösning kan visa sig nödvändig.Övriga EFTA-länder har för egen del också andraproblem. Det gäller t.ex. personers rörlighet,transportfrågorna, konkurrensreglerna m.m.Inte oväntat hävdar att EFTAsproblemlista är lång och måste minskas betydligt.EGs medlemsländer har lyckats komma fram tillgemensamma regler. De menar att det bör ocksåEFTA-kretsen kunna göra. Jag har en vissförståelse för detta synsätt. Den inre marknaden ären helhet, där rättigheter och skyldigheter skallvara rättvist balanserade.Anpassningen av EFTA-ländernas lagstiftning tillEGs regelverk är en av de två huvudfrågorna iförhandlingarna. Den andra är att få till ståndgemensamma institutioner ochsamarbetsprocedurer.På det institutionella området gäller det att förenatvå mål. Å ena sidan EGs krav på att inte hämmasi sin beslutsautonomi, dvs. att kunna gå vidare iintegrationsarbetet utan att tappa tempo. Å andrasida EFTAs krav på ett medinflytande som svararmot avtalets omfattande bredd.Jag tror att det med politisk vilja ochuppfinningsrikedom skall gå att förena dessa bådamål. Det finns redan en rad förslag på bordet.Grundidén är att parterna redan från första börjanskall kunna delta aktivt i de nya beslutens framväxt.Ett sådant nära samråd mellan EGs och EFTAsbeslutsprocesser bör i slutändan leda till attgemensamma EES-regler kan utvecklas.Viktigt i sammanhanget är att båda sidor redan äröverens om att också skapa ett gemensamtministerorgan. EG- och EFTA-ländernasEuropaansvariga ministrar skall mötas en eller tvågånger för att ge EES-samarbetet politiskstyrning.När det gäller de legala frågorna går tankarna iriktning mot något slags gemensam EES-domstol.Formerna är under diskussion. För EFTA är detnaturligtvis politiskt viktigt att det blir en domstolsom tolkar avtalets tillämpning.När det gäller övervakningen av att avtaletsspelregler genomförs planenligt diskuteras nu somen hypotes att EFTA skall bygga upp en egenövervakningsordning för EFTA-länderna avungefär samma typ som den som sköts av för EG-länderna.Justitiedepartementet har offentliggjort endepartementspromemoriam, som ingåenderedogör för de institutionella och legala frågorna.Promemorian har överlämnats speciellt tillledamöterna i , iutrikesutskottet och i EFTA-delegation.Den har också sänts ut på remiss. Den preliminäraslutsatsen är att -- i den form vi förnärvarande kan skönja det -- inte förutsätter någongrundlagsändring.Inom EFTA träffas ministrarna den 22--23 oktoberför att gå igenom förhandlingsläget. Vi skall då gevåra förhandlare de politiska impulser ochinstruktioner som behövs. Vi hoppas att -- som sammanträder precis -- skallgöra detsamma. Därefter följer nyaförhandlingsrundor med siktetinställt på ett politiskt genombrott i huvudfrågornaunder december.Sammanhållningen i EFTA är fortsatt god. Påsvensk sida lade vi ner stora ansträngningar på atthålla ihop gruppen under vårt ordförandeskap.Göteborgsmötet blev därmed en odelad framgång.Schweiz, som efterträdde somordförandeland i EFTA, har fortsatt på den vägen.Vi har besök i av handels- ochekonominister , som är ordförande iEFTAs ministerråd. Vi kommer att diskuteraförutsättningarna att driva vidare EFTAsförhandlingsmål. Det är inte fråga om någonurvattnad minsta gemensamma nämnare, utan omförhandlingspositioner med hög ambitionsnivå.Förhandlingsbilden är emellertid inte helt utanorosmoln.EG står inför en rad svåraavgöranden, som i hög grad tar regeringarnas ochkommissionens uppmärksamhet i anspråk. Detgäller de två författningskonferenserna,slutförhandlingarna i Uruguayrundan i ,samarbetet med och det fornaÖsttysklands EG-integration. Därtill kommerMellanösternkrisen.Ett annat problem är att det på sina håll finns en oroför att EES-konstruktionen riskerar att bli alltförkomplicerad. Andra vill avvaktaförfattningskonferensens resultat och då satsa på eneventuell EG-utvidgning.Trots sitt tidspressade schema har EG beslutat attge EES-förhandlingarna fortsatt prioritet. Jag troratt kommissionens koncept -- som det formuleradesav vicepresidenten i ettuppmärksammat tal i -- har vunnitallmän uppslutning. Där tog fasta på deomfattande ekonomiska och sociala värden somstår att vinna redan i det korta perspektivet. EttEES-avtal gagnar också EG.På kort och medellång sikt finns inga alternativ.Och skulle på ett medlemskapaktualiseras, ja då föreligger stora fördelar genomatt det gemensamma regelverket redan är klart.Händelseutvecklingen i öst har också bidragit tillatt stärka möjligheterna till ett snabbt EES-avtal.Övertygelsen växer om att det kan underlätta ennyordning av det europeiska samarbetsmönstret,och främja en alleuropeisk integration.Sammantaget innebär detta att vi har godamöjligheter att nå de mål har ställt uppför deltagande i Europaintegrationen.Herr talman! Regeringen har klara perspektiv ochvisioner för det framtida Europasamarbetet. Vår kanske viktigasteuppgift är att bidra till en ny säkerhetsordning, somsäkerställer freden och samarbetet i hela vårvärldsdel. Kan vi nå det målet är det av oerhördbetydelse för alla folk. öppnardet nya möjligheter för vår egen del.Men debatten kan inte reduceras till attslagordsmässigt vara ''för'' eller ''emot'' ,''för'' eller ''emot'' ett utvecklat samarbete. På dennivån blir visionerna till luftballonger som svävarbort i det blå, utan kontakt med verkligheten.Någon måste också ta tag i det konkretavardagsarbetet -- ta till vara de möjligheter somfinns här och . Handelspolitiskt är vi mitt inne ien intensiv och händelserik höst. Det vore bra omdebatten kunde handla också om det sommåste avgöras de närmaste månaderna.Anf. 23 ():Herr talman! Den debatt som har förts i dagomöjliggör egentligen för en talare att hålla sig tillnågon form av manuskript eller förbereddaanföranden. Jag kommer därför att försöka täckadet handelspolitiska mönstret, men även passa påatt kommentera rättsfrågorna från den föregåendedebattomgången.Jag uppfattar med tacksamhet att statsrådetAnita informationsnivå är mycket hög närdet gäller EES-arbetet. Det är vi glada för, och dettror jag att vi alla har nytta av i den demokratiskaprocess som pågår i riksdagen.Men jag vill gärna peka på ett antal omständighetersom har inträffat efter det att vi i de fyra storapartierna i två riksdagsbeslut har enats om engemensam politik såvitt gäller den västeuropeiskaintegrationen.Den första omständigheten av betydelse ärnaturligtvis den, att den 17 januari1989 utifrån sin utgångspunkt fannotillfredsställelse i den framgångsmote som gällde ikontakterna till följd av Luxemburgdeklarationenoch i sitt tal yttrade ord som skulle utgöra särskildamarkeringar riktade mot EFTA-nationerna.Därtill har kommit att hela den europeiska kartanhar ritats om och, framför allt, att den världsbildsom rådde då också har förändrats. Enligt minmening är detta, att roll i världenfortlöpande förändras, en omständighet som det ärväsentligt att peka på. Av världens krav på politiskoch ekonomisk balans följer ett allt större behov avett aktivt, sammanhållet och balanserat Europa.Det kravet har stegrats, och det har naturligtvisökat betydelsen av att politiska ochekonomiska integration genomförs med sådan kraftatt den kommer att omfatta hela Europa.Vi lägger inte på något sätt i Delors uttalande ettmisstänkliggörande av EES-arbetet. Det är enutomordentligt värdefull skola. Vi lär oss att förståEGs tankar, vi lär oss att inse de svårigheter somfinns i EGs beslutsmekanism. Vi moderater stårlojalt bakom vårt deltagande i 1988 och 1989 årsriksdagsbeslut i denna fråga. Men vi ser, på degrunder jag redovisade, ett starkt behov av attförändra vår svenska Europapolitik till ett merengagerat deltagande i uppbyggandet av denvärldspolitiska kraft som världen så väl behöver --ett starkt, sammanhållet , byggt pågemenskap.Det förefaller mig som om socialdemokraterna isamklang med föreställer sig att detfinns två sorters Europafrågor: en säkerhetspolitiskEuropafråga och en ekonomisk integrationsfråga.Det är naturligtvis inte sant. Jag tillåter mig atterinra mina meddebattörer om att historien är enbra lärofader när det gäller politiska skeenden,politisk utveckling och politiskaståndpunktstaganden.Jag vill peka på tre centrala politiska händelser somborde vara direkt avgörande för att såga av defarhågor som kanske är den främstetalesmannen för. För att återknyta till minföreställning om den dubbla Europabilden vill jagemellertid gärna hänvisa till båderegeringsförklaringen och utrikesministernsanförande här . Det är en vacklan från den enaEuropasynen till den andra, när det egentligen ären gemensam syn. Historien ger oss alltså treomständigheter, som jag här vill peka på.Den första omständigheten är Pompejus uttalandeen gång i tiden: Navigare necesse est, vivere non estnecesse -- eller, om man vill vara mera rytmisk:vivere non est. Vad Pompejus menade med det varinte någon till seglingskonsten, utanmer just att inför Roms behov avlivsmedelsförsörjning påpeka att handel, samvarooch gemenskap med andra folk t.o.m. är viktigareär faran för livet. Han talade i detta anförande tillsjömän som inför stormens dån vacklade i sinövertygelse.Det fanns en organisation som tog denna devis tillsin , nämligen Hansan. På 1200-taletoch växte det kring fram enhandelsgemenskap, som innebar en stor,utvecklande faktor, en trygghetsfaktor, envälfärdsutvecklande faktor, en ekonomisktillväxtfaktor i vår del av världen. Hansan antogdenna devis som sin och accepterade och insåg attdet var i handel, i gemenskap och i ekonomiskintegration som fredsarbetet låg. Det var på denvägen man kunde nå fram.Sist i denna kedja av händelser som kan gevägledning vill jag peka på en av de politiskaöverenskommelser som jag beundrar mest,nämligen Bretton 1943. Vad somskedde där var att de politiker som skulle förvaltaden splittrade världen sade att det finns treområden som man måste klara för att säkra fredoch fortsatt god utveckling, nämligen detmakroekonomiska behovet av stabila valutor, detmikroekonomiska behovet av tillväxt ochindustriell utveckling samt framför allt, ochsannerligen inte minst, handelsgemenskapen -- frånbörjan i och senare i GATT.Detta är också precis den väg som EG nu har tagitin på. Man vill bilda en politisk union, man vill bildaen monetär union, och man har förklarat sig skolaavse bilda en inre marknad. Man går samma vägsom alla dessa historiska erfarenheter visar oss, påväg mot en världsdel i fred.Det finns alltså inte två europeiska utvecklingar,det finns en -- en väg för integration ochgemenskap. Gemenskap är nyckelordet, intemisstänksamhet, inte isolationism,inte splittrade Europabild, utan ensammanhållen, gemensam Europabild -- det är vadvi moderater vill se. Vi säger därför redan nu ja tillmedlemskap i skall också se till att det blir en valfråga i nästavalrörelse. Om Per hade varit här skullehan få veta att detta är vårt svar på frågan omfolkomröstning. Om den representativademokratin ger ett underlag för ett entydigt ochklart EG-beslut efter nästa val, då behövs ingenfolkomröstning. Då har vi moderater sett till attSveriges folk i nästa valrörelse får ta ståndpunkt iEuropafrågan, och då behövs ingenfolkomröstning.Jag vill gärna tillägga att moderat politik alltid harstött folkomröstningsinstitutets användning. Det äralltså inte på något sätt ett ståndpunktstagandeemot användningen av folkomröstning såsom enpolitisk beslutsmekanism eller såsom ettrådgivande institut.Jag vill till slut påpeka att i denkonjunkturinstitutsrapport som vi fick i gåruppvisar skrämmande siffror om utvecklingen avvärldshandeln . Man konstaterar bl.a. -- detkanske man kan påpeka i anslutning till deförklenande kommentarerna angåenderestaurangägarnas demonstrationsinsatshäromdagen -- att importen av turisttjänster, dvs.vårt utflöde på handelsbalanssidan, för delinnebär en förödande försvagning 1991.Vi ser alltså framför oss en konjunktur medförsvagad tillväxt, en konjunktur med försvagadhandelsbalans, och det är naturligtvis alldelessjälvklart att i den situationen satsa på enekonomisk integration som ger oss styrkan av attdelta i ett handelsblock, i en tullunion som syftar tillatt stärka medlemsländernas handel ochekonomiska tillväxt.Sist men inte minst: Låt oss inte glömma bort attalla de åtaganden denna riksdag har gjort mot densvenska befolkningen om en stark miljöpolitik, omtrygghet och välfärd samt om värdesäkra pensionerbygger på tillväxt i vår ekonomi. Det är naturligtvisnödvändigt att då driva en politik som så långt sommöjligt säkerställer tillväxten. Jag menar att detegentligen inte finns någon bättre tillväxtstärkandepolitik än den som går ut på att nu förklara att viskall delta i , att vi skall ansluta vår marknadtill de 330 miljoner som bor inom EGsmarknadsgränser. Genom att delta i Europasintegration kan vi säkra tillväxten i vår ekonomi, imotsats till det som det gröna partiet eftersträvar,nämligen nolltillväxt.Anf. 24 ():Herr talman! Händelseutvecklingen i desenaste månaderna är fantastisk. Det ena historiskaögonblicket avlöser det andra i en rasande fart.Man verkligen känner historiens vingslag. Mensamtidigt som utvecklingen går raskt framåt, tyckerman sig förflyttad i tiden.För 45 år sedan stod ett sönderbombat inöd, med brist på mat, kläder, bostäder och deflesta förnödenheter. Sargade människor led ochbad om hjälp. Den s.k. Marshallplanen från USAsattes in, och kunde börjaåteruppbyggas ekonomiskt och materiellt.I dag, när täckelset fallit av det kommunistiskamonumentet i , blottas -- intesönderbombade städer -- men ekonomiskt ochmiljömässigt sönderbombade länder och folk. I dagstår dessa länder och ber om hjälp -- ja, man berbokstavligt talat om en ny Marshallplan.Jag återkommer längre fram till det handelsutbytesom nu är så viktigt för Östeuropa.Det marknadsekonomiska systemet är -- det visaralla jämförelser -- grunden förvälståndsutvecklingen i västländerna, men ocksåden ekonomiska integrationen i harspelat en viktig roll. Nöden i efterkrigstidensEuropa har ersatts av ett välstånd som få ensvågade drömma om för 45 år sedan.För är det nu viktigt att inte tappa fart inärmandet till EG. Från sida har vihelhjärtat ställt upp på de förhandlingar inomEFTAs ram som deltar i, för att genom ettEES-avtal få del av ett europeiskt ekonomisktsamarbete.Men detta är inte nog!