prot · GE096 · 1990-10-10 00:00:00 — 67 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Repliken skall gälla statsrådet anförande.Anf. 68 () replik:Fru talman! Då kan vi ta upp en fråga till som viinte har hunnit med . Det är en fråga som jag togupp här och som berör just vikten av attengagera oss i . Frågan har anknytningtill kraven på en Marshallplan för hjälp där. Men nuär dessutom tiden ute.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag tycker att det var en bragenomgång som gjorde avregeringens strävan att samarbeta med andraländer i och i synnerhet med EG för atthjälpa länderna i öst att äntligen få till stånd enanständig miljöpolitik. Jag utgår ifrån att vikommer att få en kontinuerlig redovisning avytterligare faser i arbetet. Jag tror att många ikammaren har intresse av det.Även jag delar den oro som har uttryckts av mångai tidigare omgångar av debatten för att det svenskabiståndet till öst tas delvis från pengar som skulle hagått till . Det måste vara möjligt att öka densamlade ramen, så att inte får betala förden miljöhjälp och annat som är nödvändigt förÖsteuropa.Många talare har på olika sätt berört formerna förmiljösamarbetet. Det är oerhört viktigt att ha klartför sig de problem som alltid uppstår när man i mertraditionella former försöker träffa internationellaavtal. I en bok som kom sedananalyserar professor vidHandelshögskolan resultatet av något som hankallar för försurningsspelet mellan olika aktörer,dvs. Han finner att det är nästan omöjligtatt nå fram till avtal där det verkligen ligger i varjelands intresse att fullgöra de åtaganden som manhar skrivit på att man skall försöka uppfylla. Detenkla skälet är att det inte finns någon utomståendeså att säga tredje part som kan kontrollera att dessaavtal uppfylls och efterlevs och att det är oerhörtsvårt att förhandla fram en kostnadsfördelning förinternationell miljöpolitik som godtas av de partersom är inblandade. Polluter-pays-principle ärtillämplig i varje enskilt land, men den är oerhörtsvår att få att fungera i traditionella förhandlingarmellan självständiga länder när det gällermiljöpolitik.För att bryta denna blockering, komma ur , är det nödvändigt, skriver Mäler ochandra kolleger till honom i samma bok, att skapa ensituation där det finns gemensamma institutionersom kan binda de stater som är med i samarbetet.Dessutom skall dessa stater -- ,, , eller vilka det nukan vara -- bindas samman genom en ekonomiskintegration just av det slag som EG erbjuder. Jaghar svårt att se att det finns realistiska alternativ tilldet samarbetet, och det är svårt att se att vi skullekunna delta på ett meningsfullt sätt i det härframväxande institutionella miljösamarbetet utanatt vara medlemmar.Anf. 70 Miljöminister talman! Jag är gammal nog att ha minnen avEuropa från , genom det kallakriget och fram till . För mig är det som nuhänder något alldeles enastående. Det nya är intebara det i och för sig fantastiska att kommunismenfaller i . Vi har också jagkan minnas befriat oss från fascism och nazism. Vislipper det kalla kriget.På 60-talet hörde jag till dem som ivrigt bekämpademedlemskap i av skäl som jag fortfarandetycker är giltiga. talar jag inte förmedlemskap. Den frågan är för tidigt väckt. Menjag talar för att alla européer skall söka varje tillfälleatt samarbeta. Jag tror att institutionerna kommeratt förändras. Det är för tidigt att säga var vikommer att befinna oss , ännu mindre omfem eller . Låt oss tillsammans ta oss steg försteg framåt. Det är inte bara idyll. Det är ocksåmånga gräl och många svåra förhandlingar. Vi hargrälat med EG. Vi har grälat inom EFTA. Vi talade ganskabestämt till om Kola-halvön påRonnebymötet, innan vi kom fram till denuppgörelse som ser ut att leda till att det blir enförbättring. Den processen skall vi delta i, och detär möjligt att göra det utan att vara medlem i EG.Det är klart att det finns skeden iförhandlingarna där regeringen företräder Sverigeoch hela svenska folket och då man inte kan talaöppet om allting. Det måste finnas saker som ärsekretessbelagda. Men vi kommer självfallet attredovisa resultatet för . Vi anstränger oss,som redovisade för i sitt inlägg, föratt göra det i utrikesnämnden och på andra sätt. Jagskall gärna, , återkomma medredovisningar för om det speciellamiljösamarbetet. Det finns så mycket att redovisasteg för steg.När det gäller de ekonomiska insatserna är detriktigt att representerade ett genombrottför ett nytt sätt att så att säga mobilisera resurser.Där finns det additionella resurser även frånSverige som medverkar med pengar till bådeNordiska investeringsbanken och det speciellariskkapitalbolag som där har bildats för att hjälpatill i . Vi medverkar i , ochvi medverkar i Europeiskaåteruppbyggnadsbanken med resurser. Vi hartillfört additionella resurser.Det finns ett annat inslag i dessa diskussioner,speciellt nu med EG. Man skall försöka se till att depengar som dessa bankinstitut har i så storutsträckning som möjligt styrs tillmiljöinvesteringar när det gäller medverkan iÖsteuropa. Dels av omsorg om miljön, dels därföratt vi är övertygade om att de är strategiskt viktigaockså för att åstadkomma de nödvändigaekonomiska reformerna. Det är samma dåligaineffektiva teknik som förstör miljön ochekonomin. Vi tror att det är strategiskt viktigt ochrätt att göra så.Man skall vara beredd i det här arbetet att på engång gå före och verka för en sådan harmoniseringsom är till fördel för miljön. Det är lättare attbedriva ett bra miljöarbete om man kan förmåmånga länder att ställa samma krav på t.ex.bilindustrin.Fru talman! Låt mig allra sist svara på några frågorsom har ställts i dag.Enligt min bestämda uppfattning är det fel att ställainsatser i , i eller i u-ländernamot varandra. Jag tycker mycket illa om dem somföreslår att vi i stället för att ställa hårda krav på våregen verksamhet skall satsa pengarna i Östeuropa.Båda insatserna behövs. Vad rika industriländersom måste göra och börjanav är att se till att vi gör rätt för oss påhemmaplan. Det är vi som fortfarande smutsar nermest per capita sett i ett globalt perspektiv. Det ärvi som måste gå före med att städa och utveckla godteknik. med detta skall vi överförakunskap, teknologi och resurser till såvälÖsteuropa som utvecklingsländerna för att de skallha möjlighet att lyfta sina folk ur fattigdom och nödutan den våldsamma miljöförstörelse som skulle bliföljden om de tillämpade den dåliga teknik som deensamma har råd att betala.Anf. 71 () replik:Fru talman! Det sades i en tidigare replik att vi kangöra mycket på transportområdet för miljön iEuropa. Jag skulle i min replik vilja framhållamöjligheterna att bygga ut just den miljövänligajärnvägen genom . Därigenom skulle vikunna få betydligt energieffektivare ochmiljövänligare transporter av såväl gods sompersoner.Av tradition och hävd har varje land sitt egetnationella järnvägssystem som ofta har karaktärenav en planekonomisk ö. Så var det också i Sverigetills . Det är naturligtvis bådeotidsenligt och orationellt och gör att det blirmycket svårt att komma framåt i järnvägspolitikensett ur Europaperspektiv. Häri ligger också enmycket stor utmaning som det finns all anledningatt peka på, både som möjlighet och som svårighet.Men det är inte hela förklaringen till att det gårtrögt på järnvägssidan. De transnationella företagsom i huvudsak dominerar EG-arbetet är näraförknippade med väg och bilintressena. Fler av deaktuella storföretag som har format mycket av EGstransportpolitik är ju faktiskt bil- och trafikföretag.I dessa kretsar är järnvägslösningar tyvärr ofta ettfrämmande begrepp, och inte sällan frodasfördomar mot möjligheterna att utvecklajärnvägar. Det ser vi exempel på även iSverige, tyvärr. Det bör vara en huvuduppgift,tycker jag, för miljöintressena att lyfta frammöjligheter och peka på den vägtrafikmodell vi hargenomfört i som en möjlighet att kommaloss från de låsningar som finns.Man skall också ha klart för sig att det gäller att fåföretagen att upptäcka järnvägens möjligheter, Vihar fått en ganska livlig diskussion i påsenare tid, där man faktiskt börjar återupptäckajärnvägens möjligheter. Det visar sig då att det kanvara väl så intressant att bygga ut järnvägar sommotorvägar. Då sparar man både på energi ochnaturresurser, som man faktiskt kanförbättra trafiken på många håll. Detta borde varanågonting att satsa på!Slutligen vill jag säga att en ökad integration avEuropa och ett ökat samarbete naturligtvis bordekunna leda till ett bättre och mer framgångsriktmiljöarbete. Då måste man emellertid ifrågasättaden grundläggande inriktningen avEuropapolitiken. Vi menar att man måste söka enmer miljövänlig inriktning totalt sett än vad manhar i dag.Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag ställde frågor tidigare till BirgittaDahl. Hon har kanske inte hunnit svara på demännu, men jag hoppas att hon gör det.På tal om solidaritet, , är det särskiltsolidariskt att förbinda hjälpen med att släppa inkommersiella intressen i bilden? Är det solidarisktatt ta pengar från tredje världen, biståndspengar,för att man skall kunna hjälpa , om mannu som anser att har råd? ''beredd att gå före'', precis så sade BirgittaDahl. Det låter otroligt glädjande, tycker jag.Man skall vara beredd att på en gång gå före. Viskall göra rätt för oss både på hemmaplan, iÖsteuropa och i tredje världen. Men så tänkerjag så här: Varje gång man har en debatt medBirgitta kommer hennes entusiasm fram. Denär fin och känns äkta. Men vad händer sedan?Jag har suttit och studerat protokoll från vårainterpellations- och frågedebatter. Där finnsgarantier, försäkringar och en mängd sådana löftensom vi har hört i debatten . Det hjälper ju intenär ingenting händer!Jag måste återkomma till trafikpolitiken. SerBirgitta inte minsta svårigheter, problem ochsorgesamma tecken i det som händer iÖsteuropa? Vi är alla överens om att den frihet dehar funnit är bra. Det ligger en enorm makt ochrikedom hos bil- och elektronikföretagen, samladbl.a. hos runda-bords-lobbyisterna i Västeuropa.När dessa slår klorna i denna enorma marknad föratt tillfredställa alla konsumistiska behov -- vadhänder då? Hur blir det då med den trafikpolitiksom påstår att hon vill föra? BirgittaDahl hjälper ju inte ens till att klara avbilindustriintressena här i , utan vi får enÖresundsbro, ett motorvägsbygge i ,Uddevalla-paket, Kockums-paket osv. Man lovaratt bygga bilfabriker som sedan slås igen och ställerarbetare arbetslösa.Handlar inte miljöfrågorna alls om makt längre,? Är inte alls rädd för delöften och allianser som fanns när till möte ochpropagerade för ScanLink och ett sammanbundeteuropeiskt vägnät? Det är detta vi ser verkställas idag.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag har inte varit med i politiken sålänge, men tillräckligt för att jag skall kunna hållamed om att den utveckling som nusker i verkligen är enastående.Jag kan beskriva de enorma känslor jag upplevdenär jag var med på en stor miljökonferens iWashington, där representanterna från bådeSovjetunionen och underströk behovet avhjälp från länder som har kommit längre i dentekniska utvecklingen. representantervädjade verkligen till alla övriga stater och beskrevhur stort behovet var i fråga om miljöförbättrandeåtgärder och teknik. Vi är helt överens om att vi harmassor att göra, och har vi naturligtvis störremöjligheter när vi har ett öppet Östeuropa.Jag har berört trafikpolitiken en del. ju utnämnt trafiken till miljöpolitikens värsting.Hon har sagt att utvecklingen går åt fel håll. Vi harväldigt svårt att få en folklig opinion omkringtrafikfrågorna och det är viktigt att vi väljer rättkommunikationssätt. Och tacka för det när vi intestimulerar människor till att välja rättkommunikationssätt! Det är ju det frågan gäller.Jag blir glad när jag nu hör att miljöministern ärberedd att driva kraven på en bättre avgasrening iEG-diskussioner och förhandlingar om EES-avtal.Californienkraven har ju också nämnts, och det ärhelt klart en styrka om länder kan samverka. Mennågon måste naturligtvis ta det främsta initiativet.Jag tycker inte att jag fick något direkt svar på minfråga huruvida uppfattar sig kunna följaförhandlingarna på ett ordentligt sätt ommiljöfrågorna i EG-diskussionerna. Jag villpåminna om miljöfrågorna i EG-diskussionerna. Jag vill påminna omatt vi naturligtvis respekterar att vissaförhandlingslägen kräver sekretess. Men det är väländå viktigt för att man skall kunna skapa enbredare opinion och ett starkare förtroende att vihar en öppen dialog och debatt. Det är viktigt att viverkligen känner att vi har folkopinionen med oss.Känner verkligen att vi hanterarmiljödiskussionerna på det sättet?Anf. 74 () replik:Fru talman! Frågan om medlemskap är för tidigtväckt, säger som inledning till ett iövrigt nästan invändningsfritt anförande om viktenav europeiskt samarbete, i synnerhet påmiljöområdet som vi nu diskuterar.Jag tycker ändock att även socialdemokratin bordekunna samla ihop sig internt vid det här laget.Tonläget är litet olika bland statsråden. Man bordekunna samla ihop sig internt till en tydlig linje ochta de konsekvenser som ligger i förlängningen avbl.a. den analys som själv gjorde avvillkoren för miljösamarbetet.För att anspela på opinionen som , kan man säga att den annars kommer atthinna rusa i väg ytterligare framförsocialdemokratins nuvarande officiella ståndpunkt.Svenska folket börjar få allt klarare för sig att bådemiljöpolitik och annat som vi måste satsa förutsätter att vi gör det i ett störreeuropeiskt och internationellt sammanhang. Detvore skönt om även socialdemokratin kundekomma till den insikten.Anf. 75 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja börja med att påminnalitet om den dynamik som ändå finns i EGsmiljöpolitik. Den började egentligen 1987 och harredan hunnit mycket långt. Bl.a. utsläpp avkoldioxid diskuteras i EG på ett sätt som påminnerom den svenska debatten 1988. Det innebär såledesatt man är tätt inpå oss.Det verkar som om många pläderar för kraftigasänkningar av koldioxidutsläppen. Det är endastmöjligt om man vidtar åtgärder på en rad olikaområden. Det är en mycket glädjande utveckling,och det finns all anledning att försöka hänga med.Den svenska vacklan på koldioxidområdet måsteförvåna länderna i EG. Vi har fattat beslutet attbibehålla koldioxidutsläppen på en oförändradnivå, och vi skall självfallet leva upp till det kravet.Personligen är jag övertygad om att medlemskap iEG skulle vara till stor fördel för och svenskmiljöpolitik. När vi väl är medlem tror jag att entävlan internt mellan de stater som är i frontlinjennär det gäller miljöfrågorna skulle varautomordentligt stimulerande. är en avde stater som verkligen driver miljöpolitikenmycket hårt. Det är intressant att vårt progressivabeslut när det gäller CFC-utsläppen nu tas upp iVästtyskland och att man där har fattat sammabeslut som i . Förändringen har gått oerhörtsnabbt, och den tycker jag i sig är mycketglädjande.Jag tycker också att röst måste få höras iEuropa, inte minst på miljödebattens område. Jagerinrar mig en debatt i EG-parlamentet för ett årsedan där en miljöpartist pläderade för utskottetsmajoritetslinje i strid mot kommissionen.Miljöpartisten förde en miljövänlig linje till torgsmot kommissionen. Parlamentet fattade det beslutsom den gröne pläderade för. Det tycker jag visarpå möjligheterna i för en progressivmiljöpolitik.Anf. 76 Miljöminister talman! Flera av inläggen har av goda skäluppehållit sig vid transportfrågorna. De ärstrategiskt viktiga. En av de första dusterna vi togmed EG var när vi genomförde avgaskravet. Vi fickta en ordentlig strid med EG för att kunnagenomföra det.Nu för vi en diskussion där vi önskar, som jagtidigare var inne på, att EG liksom är berettatt höja kravet ytterligare. Det är endiskussion som pågår. För att driva på den har viföreslagit att EGs och EFTAs miljöministrar när viträffas i , dagen föreklimatkonferensen, noggrant skall gå igenomtransportfrågorna och vad vi gemensamt kan göraför att skärpa kraven och förbättratransportsystemen.Vi ser tre krav som vi behöver enas om, och somnaturligtvis även behöver genomföras i Östeuropa.Det första är skärpta krav på fordon och bränsle.Dessa länder, utvidgat till OECD-kretsen,bestämmer villkoren, eftersom de storaproducenterna och de stora användarna lika välsom de teknologiska och ekonomiska resurser somkrävs för att förbättra fordonens egenskaper finnsdär.Jag ser inget mer angeläget samarbetsprojekt urmiljösynpunkt när det gäller forskning, utvecklingoch industriell utveckling inom än projektpå just fordons- och trafikområdet. Här har Sverigeockså spetsteknologi, liksom flera andra länder iEuropa, och skulle kunna uträtta något mycketviktigt.För det andra behöver vi enas om insatser för attrena storstäder och tättbefolkadeområden. Det handlar om allt ifrån människorshälsa till det europeiska kulturarvet. Det är mycketbråttom. skall jag inviga en utställning iLondon om luftangrepp. Jag har tidigare invigt deni och i Bergen i samband medBergenkonferensen . Den går för närvaranderunt i som en väckarklocka för vad vibehöver göra gemensamt.För det tredje behöver vi enas om ett storskaligtjärnvägssystem, ett modernt järnvägsnät för helaEuropa och inte bara för . Dettajärnvägsnät skall ta över så mycket som möjligt avtransporterna från flyg och landsväg.Vi behöver också enas om gemensamma regler försjöfarten. är ett akut exempel. Baksidanav det mycket positiva ökade utbytet är risken förskador från färjetrafiken, om vi inte ser till att densker på ett ur miljösynpunkt acceptabelt sätt. Vikommer att arbeta mycket intensivt på dettaområde.Vi kommer också att arbeta mycket intensivt närdet gäller koldioxidfrågan. Det är ett av deområden där vi ligger långt före. Vi har minskatvåra koldioxidutsläpp och ligger långtunder genomsnittsnivån per capita i resten avEuropa.Nu börjar ett antal andra europeiska länder attdiskutera att sätta upp målsättningar liknande våra.Vi får anledning att återkomma till det. Regeringenarbetar med den klimatstrategi som harbegärt.Till vill jag säga att vi inte bara följerförhandlingarna utan även deltar inifrån i det härarbetet. Vi har ständiga kontakter, och förutom attvi själva reser har vi även här haft besök på högnivå. kommer till inovember på ett officiellt besök där vi skall gåigenom viktiga frågor. Vi känner dock varandraväl.Det hör till bilden att det finns ett specielltsamarbetsklimat mellan miljöministrarna i Europaoch EGs miljödirektorat. Det beror på att vi träffasså ofta, inte bara för att diskutera europeiskaproblem utan även globala problem, flera gångervarje månad. Det har utvecklats en ''klubb'' avlikasinnade som upplever sig kämpa för sammamål, även om vi ibland förhandlar om exakt vilkaregler som skall fastställas vid de aktuella mötena.Jag har upplevt många förhandlingar nu inför FNsglobala miljökonferans 1992, där vi har gjortgemensam sak för att förmå t.ex. att ställa sigbakom det som de rika länderna måste åta sig föratt det skall vara möjligt att få till stånd avtal somverkligen blir globala därför att kandelta. Detta förutsätter att rika industriländerställer upp och tar särskilt ansvar för att överföraresurser från nord till syd.Fru talman! Detta samarbete som vi nu bedriver påeuropeiskt plan är ovanligt väl fungerande och välförankrat just på miljöområdet, därför att viförsöker hjälpa varandra att lösa problem som är avmycket stor betydelse för varje enskilt land och föross européer gemensamt.Anf. 77 ():Fru talman! är ett extremt exportberoendeland och ett extremt transportberoende land.Transportkostnaderna utgör också en betydandeandel av företagens kostnader. Köparna av våraprodukter finns framför allt i , t.ex. iTyskland.För att de norra och inre delarna av vårt land skallkunna leva, kämpar vi med olika regionalpolitiskaåtgärder. Inte minst är kommunikationernabetydelsefulla. Inrikesflyget med som navär kanske den effektivaste. Goda vägar och brajärnvägar är också oumgängligen nödvändiga.Exempelvis vår skogsnäring är beroende därav, ochdärmed Sverige.Inom EG arbetar man för att liberalisera och för attskapa enhetliga regler för handel och transporter,att riva hinder. Från svensk sida gör vi vad vi kanför att våra regler skall harmoniseras och anpassas.Eftersom vi står utanför EG men har EG-ländernasom våra viktigaste handelspartner är det enlivsnödvändighet att få bort hinder för transporterinom och utom landet. Bärighetspaketet medupprustning av broar och vägar hör dit.Luftfarten i är nu på väg att avregleras, ochvi i och startar också så smått.Detta kommer i det första steget att innebära attLinjeflyg och kanske ytterligare bolag parallelltmed SAS kommer att trafikera de vinstgivandelinjerna inom landet. Sannolikt får vi ocksåspecialiseringar inom denna sektor, t.ex. utvecklingav system för frakttransporter av olika slag -- påmarken, i luften och till sjöss.Ett område inom luftfarten där vi enligt minuppfattning absolut måste vara med och påverka ärett europeiskt flygkontrollsystem, Eurocontrol.Luftfartens expansion i har inneburit attdet blivit trångt i luften. Detta medför förseningaroch ofta onödigt cirklande över flygplatser isamband med landning med onödigaluftföroreningar som följd.När nu öppnas mot väst, vilket ärmycket positivt, uppstår möjligheter att föra en heldel av flygtrafiken över i stället för överCentraleuropa. Detta kan medföra kortareflygvägar, mindre trängsel i luften och att t.ex.Arlanda ur luftfartssynpunkt hamnar meracentralt. Dessutom ges det östeuropeiska ländernaen inkomstmöjlighet som de sanneligen behöver.För både vår egen skull och för bör vi varamed i de centrala diskussionerna om luftfartensliberalisering och utformningen av flygvägar ochflygledning.I övriga har man kommit mycket längremed snabbtågsutbyggnaden än i . Men vihar ett unikt och tekniskt framstående projekt somborde intressera många andra länder, nämligen denlutande vagnboggie, som konstruerats av ABB ochsom nu börjat användas av SJ påsnabbtågsförbindelsen --Göteborg.Fördelen med den konstruktionen är att den kananvändas på befintlig bana och även förgodstransporter. För att åstadkomma miljövänligaoch snabba transporter genom borde vivara med i diskussionen för vår egen skull och föratt få till stånd ett snabbtågsnät i ochdärigenom dämpa vägtransportutvecklingen. Jagvälkomnar miljöministerns besked om konferensenden på detta område.Det trafikområde som orsakar mest bekymmerbåde ur ekonomisk synpunkt och ur miljösynpunktär lastbilstrafiken. Lastbilstransporterna är ocksåmest efterfrågade. EG diskuterar nu att tillåta s.k.cabotage, dvs. att en transportör får ta upp lastäven i ett genomgångsland. Detta skulle kunnagynna svenska distributörer, men problemen ärSveriges kostnadsläge i förhållande till . För en svensk åkare är kostnadslägetenbart på skattesidan högre jämfört medt.ex. Därtill kommer lönekostnadslägetoch avgifter av olika slag. Trots att svenskaspeditörer är mycket effektiva kommer de således,tror jag, att tvingas flytta ut verksamheter urSverige och operera från grannlandet Danmarkeller från något land längre bort och att färdas förstnorrut för att sedan med last återvända tillmottagaren av transporten. Vi i Sverigekonkurrerar då ut oss själva genom att skatter ochavgifter ligger så högt i förhållande till vad som ärfallet i i övrigt. Resandet kan också blionödigt omfattande och därmed mermiljöförstörande.Det bästa enligt min uppfattning för ,svenskt näringsliv och för den svenska välfärden ärdärför ett svenskt EG-medlemskap. Man skall inteunderskatta den samlade kraft som de nordiskaländerna skulle kunna utgöra inom EG och somverkligen bevisats i FNs arbete. Det har ocksånämnts här . För att komma till rättamed flera av de kommunikationsproblem på olikasätt som finns inom behövs vi. EG-företrädare har också uttrycktförhoppningen att inom EG med sommedlemsstat få hjälp med miljöarbetet. Jag hoppasatt inom en inte alltför skall blimedlem i EG.Flyktingpolitik m. m.Anf. 78 ():Fru talman! Det är intressant och framåtsyftandeatt den flyktingpolitiska debatten har placeratsunder Europadebatten. Från moderat sida har vinämligen påtalat behovet av enharmoniserad flyktinglagstiftning i .