prot · GE0929 · 1990-11-21 00:00:00 — Det är fel signal att inte vidta åtgärder.Det framgår av betänkandet atttrafiksäkerhetsverkets förslag när det gällerhastighetsgränssättandet har kommit. Jag tolkardet så att man föreslår en sänkning avbashastigheterna . ochatt högre hastigheter tillhör undantagen. Detkommer alltså, om detta omsätts i verkligheten, blisänkta hastigheter på vägnätet. Det tycker jag ärintressant. Men jag saknar i utskottets redovisningmiljöskäl som ett av kriterierna för sänktahastighetsgränser. Därför tycker jag att det blir änmer angeläget att på förekommen anledning så attsäga tydliget redovisa i vägtrafikkungörelsen skall väga in miljöhänsyn, precis som föreslåsi reservation 5.Det är likadant i detta fall. Reservationen kommerväl inte att få stöd av någon majoritet. När man seröver förslagen från trafikverkets kriterieutredning,tycker jag därför att det är mycket viktigt attregeringen tar upp denna fråga till behandling.Anf. 58 ():Herr talman! Låt mig bara säga till gränsdragningen naturligtvis är svår när detgäller att bestämma vem som skall ha befogenhetenatt föreskriva hastighetsbegränsningar. Som jagsade i mitt anförande har det på det här områdetframlagts många bud i motioner. Utskottetförutsätter alltså att såväl trafiksäkerhet sommiljöintressen beaktas vid fördelningen avbefogenheter när det gäller att föreskrivahastighetsgränserna. Det är oerhört viktigt.Låt mig sedan framhålla att beträffandetrafiksäkerhetsverkets tidigare förslag omhastighetsgränser, bestämmelser som också harträtt i kraft, har miljöbedömningen funnits med.Det är alltså inte någonting nytt.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /91:AU14, konstitutionsutskottetsbetänkanden /91:KU8 och KU10,lagutskottets betänkanden /91:LU6, LU7,LU8, LU9 och LU10, socialförsäkringsutskottetsbetänkande /91:SfU5 samt trafikutskottetsbetänkande /91:TU5.Arbetsmarknadsutskottets betänkande AU14Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU8Mom. 5 (pappersflödet i )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av Hans Leghammar och IngelaMårtensson -- bifölls med acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU10Mom. 1 (förstärkt skattesekretess)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av tredje vice talman . -- bifölls med acklamation.Mom. 2 (införande av offentliga föreskrifter förregistrering i SÄPOs register)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av Hans Leghammar -- bifölls medacklamation.Mom. 7 (förstärkt skydd för meddelaresanonymitet vid beslag m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot39 för reservation 3 av och . 11 (minskad sekretess beträffande uppgifterom faderskap)Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot50 för reservation 5 av Bo Hammar.Övriga momentUtskottets hemställan biföllsLagutskottets betänkande LU6Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU7Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU8Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU9Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU10Utskottets hemställan bifölls.Socialförsäkringsutskottets betänkande SfU5Mom. 1 (etableringsbegränsning förprivattandläkare)Utskottets hemställan bifölls med 174 röster mot130 för reservation 1 av m.fl.Mom. 9 (kostnadsfria tandproteser)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 7 av och Jan-OlofRagnarsson -- bifölls med acklamation.Mom. 10 (kostnadsfri amalgamsanering)Utskottets hemställan bifölls med 262 röster mot40 för reservation 8 av och . 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 11 (tandvårdsersättning vidamalgamsanering)Först biträddes reservation 9 av . med 95 röster mot 71 för reservation 10 avKarin och . 138 ledmöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 143röster mot 162 för reservation 9 av momentUtskottets hemställan bifölls.Trafikutskottets betänkande TU5Mom. 2 (översyn och ändring av hastighetsgränser)Först biträddes reservation 2 av . med 71 röster mot 59 för reservation 1 av StenAndersson i m.fl. 173 ledamöter avstod frånatt rösta. Härefter bifölls utskottets hemställanmed 148 röster mot 72 för reservation 2 av RuneThorén m.fl. 83 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 4 (befogenheter för TSV att föreskrivahastighetsbegränsningar)Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot 40för reservation 5 av och . 10 (föreskrifter om användning avmobiltelefon i motordrivna fordon)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot22 för reservation 11 av . 8ledamöter avstod från att rösta.Mom. 16 (minskning av bruttovikt och störstalängd)Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot37 för reservation 16 av och . 28 (avgasdeklarationer på motorfordon)Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot37 för reservation 22 av och . 29 (kontroll av utvändigt fordonsbuller)Utskottets hemställan bifölls med 230 röster mot73 för reservation 23 av m.fl.Mom. 40 (organ för fordonsbesiktningar)Utskottets hemställan bifölls med 209 röster mot94 för reservation 26 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, jordbruksutskottetsbetänkande JoU10 samt arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden AU3, AU4, AU5, AU6, AU8 ochAU2, beslöt kammaren på förslag av tredje vicetalmannen medge att de fick företas till avgörandei ett sammanhang sedan debatten i alla dessaärenden avslutats.15 § Jakt och viltvårdFöredrogs jordbruksutskottets betänkande1990/91:JoU10 Jakt och viltvård.Anf. 59 i ():Herr talman! I ett utomordentligt tunt -- jag villnog påstå alltför tunt -- betänkande frånjordbruksutskottet behandlas ett trettiotalmotioner om jaktliga frågor. Än fler är yrkandena.Nu är jag väl medveten om att utskottet har enprincip som har benämnts förenklat förfarande,vilket gör att jag har haft anledning att fundera överhur det ser ut när vi uppnår den graden av förenklatförfarande att vi får hela buntar med denna typ avdokument i handen; om inte vän av ordning dåmåste fråga sig hur vårt kammararbete ser ut.Herr talman! Det kanske för litet väl långt att drivaden diskussionen just . Men då man har kommittill den graden av förenkling att man t.o.m.tillämpar ett förenklat förfarande beträffandemotioner som inte har behandlats, finns detanledning att uttrycka rent av kritik mot utskottetssätt att hantera motioner. Härav följer att jagkommer att yttra mig i högre grad om behandlingeni utskottet än om den sakfråga som det gäller.Det betyder inte att jag inte anser att ett högrenyttjande av småviltjakten på statens marker ifjällregionen borde ha givits en genomlysning pådet sätt som de moderata reservanterna anför. Dehar pekat på förhållandet att motionen innehållersubstans för en saklig behandling. Jag vill ocksånämna att det för övrigt finns två motioner, varaven från socialdemokraten , sombehandlar ungefär likartade problem.Sedan jag har sagt detta att förenklad behandlingmå så vara om än med betydande tveksamhet, villjag rikta mig till utskottets socialdemokratiskamajoritet. Jag ser att vice ordföranden i utskottet,, inte finner detta ämne så intressantatt han vill närvara. Men jag riktar mig likväl tillutskottets socialdemokrater, som har funnit skäl attutan att motionerna i detta fall har varit behandladetidigare genomdriva ett sådant förfarande. Detta ärinte enlighet med det beredningstvång som faktisktfinns i . Förfarandet är klandervärt. Förden skull är detta ett oefterrättligt förhållande somvi i annat sammanhang rimligen måste återkommatill. Så här får det inte vara.Nu vet jag att det finns ett bakomliggandeförhållande, som gör att man hade haft för avsiktatt ha en real behandling i samband medrennäringslagen. ville det sig inte bättre i dennafråga heller för regeringen än att det blev enmajoritet mot rennäringslagen, vilket dock på intetvis hindrade att de motioner som man avsåg attbehandla i detta sammahang mycket väl hadekunnat sakbehandlas. När jag nu tar så kraftfullauttryck som mannamål och godtycke i min mun ochriktar mig till socialdemokraterna i utskottet, görjag det på den mycket bestämda grunden att nisocialdemokrater i en reservation som finns fogadtill rennäringslagen har funnit för gott att upprepavad som står i och tar ställning för , som i alla avseenden är likalydande medmin egen, medan man finner för gott att låta minmotion bli föremål för det s.k. förenkladeförfarandet. Mannamål och godtycke, LeifMarklund, är omdömet om den hantering som nihar bestått min motion med.Enda anledningen till att jag nu avstår från yrkandeär att jag inte tycker att det finns någon rimliganledning att utskottets övriga ledamöter ochutskottets kansli skall behöva schavottera med attta upp denna motion igen. Ni socialdemokrater harsatt en stämpel på er, där ni faktiskt har fått tillprotokollet att ni inte ser sakfrågan, objektiviteten,som det bestämmande utan helt enkelt går omkringoch klackar med sakfrågor så som ni tycker är gottför stunden. Det är inte en respektabel hantering.Jag beklagar verkligen den nye vice ordföranden iutskottet som har börjat sitt arbete på dettasynnerligen olyckliga sätt.Anf. 60 ():Fru talman! Jag hade förväntat mig ungefär dennadiskussion från i i sambandmed detta ärende. Men jag hade nog trott att viskulle kunna mötas i debatten, då vi skullediskutera rennäringslagen, där denna fråga i allrahögsta grad hör hemma, eftersom den rörrennäringen som sådan. Jag hoppas, ArneAndersson, att vi kan komma igen och föradebatten den dag vi skall behandla rennäringslageni kammaren. Då är jag beredd att gå på djupet idenna fråga.Anf. 61 i ():Fru talman! Det är en from önskan från LeifMarklund att jag med öppen och glad blick skallvara med och föra debatt om en motion en veckaefter det att den har avslagits i kammaren. Vet LeifMarklund över huvud taget vad han pratar om? Såhär brukar vi sannerligen inte hantera frågor. Det är mannamål och godtycke som LeifMarklund försvarar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )16 § Anställningsskydd, m.m.Föredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkanden1990/91:AU3 Förtroendemannalagen (prop.1990/91:157),1990/91:AU4 Styrelserepresentation förprivatanställda,1990/91:AU5 Anställningskydd samt1990/91:AU6 Medbestämmande i arbetslivet.Förste vice talmannen meddelade attarbetsmarknadsutskottets betänkanden AU3,AU4, AU5 och AU6 skulle debatteras gemensamt.Anf. 62 ():Fru talman! Årets upplaga avarbetsmarknadsutskottets betänkanden om denarbetsrättsliga lagstiftningen, nu samlade till endebatt, visar att också det socialdemokratiskapartiet långt om länge har nåtts av insikten att tidenhar gått ifrån mycket av den arbetsrättsligalagstiftningen. Men det krävdes en partikongressoch en LO-utredning för att socialdemokraterna iarbetsmarknadsutskottet skulle erkänna detta.Under många år har vi moderater och de andraborgerliga partierna begärt en parlamentarisköversyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen. Varjeår har denna begäran avslagits. Samma sak i år.Nu är emellertid motivet ett annat. Även densocialistiska majoriteten erkänner nu behovet av enöversyn. Utskottsmajoriteten talar till och med omdet entydiga behovet av en övergripande översyn.Efter många års kallsinnighet har översynsbehovetplötsligt blivit entydigt.Också utskottsmajoriteten har upptäckt attarbetslivet förändrats och att framtidensarbetsmarknad måste tillgodose andra krav än1960- och 1970-talets och att detta i sin tur kräverändringar i regelsystemet.Men varför då inte här i kammaren fatta beslut omen parlamentarisk utredning? Varför hänvisa tillregeringen? Är socialdemokraterna heltointresserade av att få en bred förankring av enarbetsrättslig reform?En del av svaret får vi kanske om vi studerarrapporterna från den socialdemokratiskapartikongressen . Det varnämligen där beslutet om en översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen egentligen togs.Vad är det då socialdemokraterna tänker sig?Rapporterna från partikongressen är talande.Samtidigt som de säger en hel del bra och riktigating om behovet av förnyelse och av att göramedbestämmandet och utvecklingsarbetet verkligtute på de lokala arbetsplatserna och behovet avökat inflytande för de enskilda anställda, så liggertyngdpunkten i de konkreta förslagen på ökaderättigheter för fackliga organisationer, ökadepålagor på arbetsgivarna, nya kostnadskrävanderättigheter, nya fonder och ökad politisering.Inriktningen framgår också av de förslag somregeringen redan presenterat.Ett sådant skall vi besluta om , nämligen rättför regionala förtroendemän till tillträde tillarbetsplatserna. Vi moderater säger liksom centernoch nej till detta. Det har inte påvisatsatt det finns något behov av sådan lagstiftning. Iförsta hand anser jag att sådana här frågor böravgöras av de anställda på berörda arbetsplatser isamråd med arbetsledningen, inte av fackligacentralorganisationer eller av oss i denna kammare.Regeringen motiverar sitt förslag med att det underen följd av år har väckts motioner i omlagfäst tillträdesrätt. Skulle det förhållandet att dethar väckts motioner i under en lång följdav år vara till fyllest för lagstiftning, så borde vimoderater kunna se frammot en lång rad propositioner som tillgodoser våramångåriga yrkanden, ett väldigt dåligt argumentför lagstiftning från den socialdemokratiskaregeringen.Ett annat exempel på regeringens syn på denarbetsrättsliga lagstiftningen är den olycksaligalagrådsremissen med anledning av det s.k.Britanniamålet. Här föreslår regeringen i sin iveratt tillgodose fackliga krav regler, som står i direktstrid med internationellt vedertagen rätt och praxis.Regeringens agerande är motsägelsefullt.Samtidigt som harutvecklats till en beställningscentral för krav frånLO, avgick regeringen för att den inte fickigenom förslag om bl.a. strejkförbud.Regeringen har tillsatt ,som, om den lyckas, i realiteten kommer att lanseraen statlig lönepolitik, dvs. berövar parterna derasprimära uppgift att träffa avtal om löner ochanställningsvillkor och ta ansvar för de avtal som deträffar.Regeringen har också tillsatt den om spelreglerna på arbetsmarknaden.Den har den viktiga och nödvändiga uppgiften attförsöka få fram ett regelsystem för att bl.a.begränsa antalet vilda konflikter. Enligt uppgifterfunderar den på bl.a. tvångsmedling, vilket ocksåskulle innebära statlig lönepolitik. Däremot är detpositivt att också socialdemokraterna nu kandiskutera ett kraftigt ökat skadestånd vid vildakonflikter. I samband med det famösa förslaget omlönestopp och strejkförbud föreslogs istället för nuvarande 200 kr.Det är verkligen inte lätt, fru talman, att få någotbegrepp om vart regeringen egentligen syftar medsina motsägelsefulla förslag och idéer. Å ena sidantillmötesgående av krav som stärker de fackligaorganisationernas korporativa maktposition ochderas makt och inflytande över enskilda anställdaoch företag. Å andra sidan långtgående ingrepp ideras primära roll som ansvarsfullaförhandlingspartners.Hade de krav på en parlamentarisk översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen som de borgerligapartierna har begärt i denna kammare under ettantal år vunnit gehör , haderegeringen kunnat undvika den förvirring som iså hög grad präglar situationen påarbetsmarknaden. Vi hade haft bättre och klararespelregler.I motiven för en översyn erkännersocialdemokraterna nu indirekt riktighet i mycketav såväl den kritik som vi moderater fört framunder årens lopp som de behov av förändringar somvi framhållit.-- Kontakterna mellan arbetsgivare ocharbetstagare på arbetsplatserna har formaliserats.De centrala fackliga organen har stärkts på delokalas bekostnad. Därför måste de enskildaarbetstagarnas inflytande på den egnaarbetsplatsen stärkas. Den enskildes rätt ocksågentemot de fackliga organisationerna måstestärkas genom lagstiftad negativ föreningsrätt.-- Lagarna har lett till inlåsningseffekter,ineffektivitet och byråkrati. Regelsystemet äromfattande och svårhanterat. I stället måstearbetsmarknadens funktion underlättas, hinderundanröjs och utrymme ges för nyskapande.Hänsyn måste tas till de mindre företagensarbetsvillkor. Lagarna måste sättas in i ett egetperspektiv.-- Lagarna har lett till oklarhet om gränsdragningenmellan medbestämmandet och den politiskademokratin. Denna konflikt är tydlig inom stat,kommuner och landsting. Sådana oklarheter måsteundanröjas.-- Lagarna förutsätter att de anställda är etthomogent kollektiv där individerna är utbytbaramot varandra. Så är mera sällan fallet på dagensarbetsmarknad.Däremot har arbetsmarknaden delats upp på delsde etablerade som har trygghet och alla derättigheter som lagarna ger och dels dem som stårutanför och som på grund av lagarnasinlåsningseffekter har fått allt svårare att få en fastfot på arbetsmarknaden. Dit hör bl.a. alla dekvinnor som har tidsbegränsade anställningar, dvs.vikarierna. Bara inom landstingen fanns 50 000vikarier dvs. en fjärdedel av de anställda.Många av dem går i en tröstlös rundgång mellantillfälliga jobb, deltidsarbetslöshet och fullständigarbetslöshet. Kombinationen av andras rätt tillanställningstrygghet och generösa ledigheter och deoffentliga vårdmonopolen har gillrat en präktigkvinnofälla.De här problemen löser man inte med tvång ochförbud, som arbetsmarknadsministern har hotatmed. I stället måste lagarna utformas så att debättre lämpar sig för dagens och framtidensverklighet. Möjligheterna för avtal direkt mellanenskilda arbetstagare och arbetsgivare måsteutökas.Fru talman! Det uppgivna syftet med lagarna haralltid varit gott. De har dels varit avsedda att ökade anställdas inflytande, dels öka tryggheten ianställningen. Dessa syften är vällovliga ochallmänt accepterade. De har säkerligen medverkattill att skapa förståelse för arbetstagarnasberättigade krav på medinflytande, personligutveckling och anställningstrygghet.Framåtsyftande arbetsgivare med godpersonalpolitik arbetar med att tillgodosedessa krav. Det finns ett stort medvetande om atten sådan personalpolitik är en förutsättning för enframgångsrik verksamhet.Men lagarna har också haft andra syften, nämligenatt stärka de fackliga organisationernas politiskaoch ekonomiska inflytande. Den totala brist påförståelse för näringslivets -- främst de mindreföretagens -- synpunkter och arbetsvillkor somsocialdemokratin visat i så hög grad, väckermisstanken att det kanske var detta som varhuvudsyftet.Vi kan nu se hur lagarna medverkat till den stelhetoch byråkrati och bristande anpassningsförmåga ny tids villkor och förutsättningar, som är rotentill djupgående strukturella problem ochden ökande arbetslöshet vi ser framför oss.I vissa fall har lagarna konsekvenser som stridermot rättsmedvetandet. Dit hör blockadrätten ochtillämpningen av de s.k. entreprenadreglerna.Avsikten var aldrig att bestämmelserna skullehindra seriösa entreprenörer. Ändå sker det i storomfattning. Företag blockeras eller svartlistasenbart på grund av att de inte har tecknatkollektivavtal. De beläggs med andra ord mednäringsförbud. I vissa fall har vetorätten utvidgatstill att omfatta upphandling i största allmänhet.Vi har ännu i färskt minne de massivablockadåtgärder från en rad olika fackligaorganisationer som sattes in mot och servering på . Enda skälet varatt varken han eller hans anställda ville hakollektivavtal. De löste sina mellanhavanden påegen hand och var fullt nöjda med den ordningen.Men camping fick läggas ner.Facket visade musklerna.Tore är bara ett exempel. De börjar blimånga, de skötsamma och seriösa småföretag ochensamföretagare som har utsatts förregelrätt förföljelse av en eller flera fackligaorganisationer eller belagts med näringsförbudenbart på grund av att de har hävdat att det iSverige inte finns något tvång att tecknakollektivavtal. För dem sitter rätten i spjutstångsände.Med dessa företagare har socialdemokraterna iarbetsmarknadsutskottet inte visat någotförbarmande. För dem har dessa företagare snararepåvisat behovet av att behålla den fackligavetorätten mot entreprenader liksom denobegränsade blockadrätten.När det gäller vetoreglerna brukar till sina erfarenheter från varven och degråfirmor som uppträdde där. Det är för attförhindra sådan organiserad brottslighet somvetoreglerna skulle behövas. är det ju bara detatt när det gäller organiserad brottslighet i verkligtstor skala tycks det inte vara mycket bevänt medden fackliga dådkraften. Det visar den s.k. Mond-härvan som håller på att rullas upp i Stockholm.Trots uppenbara misstankar om oegentligheter harbl.a. Mond fått fortsätta sin verksamhet.Företrädare för den och andra firmor står nu underåtal för misstankar om bl.a. skattebrott och olagliguthyrning av arbetskraft. , somhar avslöjat härvan, antyder att den av allt att dömaär endast en i en rad liknande . Det handlarom stora företag och stora pengar.Det här tycker man borde vara typfallet, då facketmed kraft skulle ha tillämpat vetoreglerna enligtmedbestämmandelagen. Bygg-Ettan iStockholm och dess ordförande, händelsevis ocksåordförande i arbetsmarknadsutskottet, har trotsmisstankar inte vare sig reagerat eller än mindreagerat. Man har godkänt avtal efter avtal. Plötsligthade det stora mäktiga facket inga muskler alls. Detär anmärkningsvärt att såväl stora välrenommeradebyggföretag som byggfacket i de här fallen har varittotalt handlingsförlamade.Jag skall med stort intresse följa den fortsattapolisutredningen. Jag kan inte se utskottetsordförande i kammaren. Men det vore intressantom ville förklara för oss på vilket sättvetorättsreglerna i det här fallet inte har varitanvändbara, av allt att döma.Fru talman! Jag har velat ta fram de här exemplenför att visa på hyckleriet och -- än allvarligare -- denrättslöshet som råder.Fru talman! Den här debatten omfattar fyra viktigalagar inom arbetsrätten: Medbestämmandelagen,lagen om anställningsskydd,förtroendemannalagen och lagen omstyrelserepresentation. Ytterligare lagar kommeratt beröras i de närmast följande debatterna. Avnödvändighet har mitt inlägg koncentrerats påprincipiella synpunkter som moderatasamlingspartiet har på lagarna och nödvändighetenav en genomgripande översyn i en parlamentarisktsammansatt utredning. Våra konkreta förslag ochyrkanden framgår av reservationerna tillbetänkandena. De har utförligt motiverats i våramotioner och i ett stort antal debatter här ikammaren under årens lopp.Vi har kunnat glädja oss åt att vi successivt har fåttett ökat stöd för många av våra ståndpunkter ochatt det föreligger ett med folkpartietoch gemensamt yrkande om enparlamentarisk översyn.Jag skall inte tynga kammarens arbete med att yrkabifall till samtliga reservationer som bär moderatanamn. Vi ställer oss självfallet bakom dem. Jagnöjer mig med att yrka bifall till följandereservationer: i AU3 reservation 1, i AU4reservation 2, i AU5 reservation 1 och i AU6reservation 1.Anf. 63 ():Fru talman! Precis som skall vinu debattera fyra betänkanden som rör dearbetsrättsliga villkoren: förtroendemannalagen,lagen om styrelserepresentationen för deprivatanställda, lagen om anställningsskydd, oftaförkortad LAS, och lagen om medbestämmande iarbetslivet, mest känd under beteckningen MBL.Det mesta är sig likt. Motionerna, betänkandena,flertalet av talarna liksom utskotts- ochreservationstexterna känns igen. Till yttermeravisso har fru talmannen även detta år tagit på siguppgiften att leda kammarens överläggning. Detkänns för övrigt tryggt.Från sida har vi drivit på och i en delfall varit initiativtagare till lagstiftning på dessaområden. Utifrån både rationella och principiellautgångspunkter är det föga originellt att konstateraatt en så omfattande lagstiftning som finns i sådynamiska områden som det svenska arbetslivetbåde behöver reformeras och justeras. Det hindrarinte att arbetsrätten med efterföljande avtal i storthar fungerat väl.Det var främst som arbetsrättenkom att få stort utrymme i den svenskalagstiftningen. Lagarna om medbestämmande ochstyrelserepresentation innebar att arbetstagarnagavs ökat inflytande över sin egen situation i formav medbestämmande och större ansvar.