prot · GE0918 · 1990-11-06 00:00:00 — Jag har inte försökt undvika denfrågan. Jag har redan svarat på den och sagt attreformer av olika slag får anstå till dess det skapasekonomiskt utrymme. har vi ingetutrymme för reformer på något område.Anf. 84 ():Fru talman! Det är märkligt hur litetsocialdemokraterna visste om ekonomin i den förravalrörelsen och hur väldigt mycket som har kommitfram efter det att de vunnit valet. Det kommer attstå väljarna mycket dyrt.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på frågorna 1990/91:146 och 150 ominvesteringsskatten på vissa byggnadsarbetenAnf. 85 Statsrådet ():Fru talman! har frågatfinansministern om regeringen avser att nu läggafram förslag om att avskaffainvesteringsskatten för vissa byggnadsarbeten.Vidare har och ett uppmärksammat beslut avlänsskattemyndigheten i ställtfrågor om tillämpningen av lagen. har ställt msin fråga tillbostadsministern.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågorna.Investeringsskatten på oprioriteradebyggnadsarbeten gäller för arbeten som påbörjasföre utgången av . Från sida harframhållits (SkU 1989/90:27) att regeringen nogabör följa utvecklingen i de områden som berörs avskatten, så att åtgärder kan vidtas om deförhållanden som motiverar att skatten ändras.Den 1 oktober 1990 har skatten tagits bort iGöteborgsområdet (SFS 1990:840). Regeringenhar i propositionen om den ekonomiska politikenpå medellång sikt (prop. 1990/91:390) gett tillkänna sin avsikt att föreslå attNynäshamns kommun inte skall omfattas avinvesteringsskatten efter årsskiftet 1990-1991.Någon ytterligare förändring av investeringsskattenär inte aktuell.Investeringsskatten tas ut på byggnadsarbeten somhelt -- eller till övervägande del -- avser kontor ellerandra oprioriterade byggnadsarbeten. Den somplanerar ett byggnadsarbete kan sökaförhandsbesked för att få veta om arbetet ärskattepliktigt eller inte. Lagstiftningen ger däremotinte någon möjlighet till dispens från skatten.Enligt uppgift har länsskattemyndigheten i det nuaktualiserade fallet genom förhandsbeskedförklarat att vissa byggnadsarbeten inte ärskattepliktiga. Jag är inte beredd att kommenteramyndighetens beslut närmare.Anf. 86 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret.Beslutet om investeringsskatten tycker jag och vimoderater är en styggelse. Vi är motståndare tillmånga sådana, så även denna. Det speciella medjust investeringsskatten är att den principiellt ärfelaktig, den är direkt skadlig och den skaparutrymme för godtycke och är ytterligare ettexempel på regeringens Stockholmsfientlighet.Den här sektorn, trots att den tidigare var ganskafri, har blivit alltmer reglerad. Det är inte barainvesteringsskatten det handlar om -- man måste hatillstånd för att uppföra vissa byggnader iStockholmsregionen. Det tar bort initiativlust,utveckling och som sagt skapar godtycke.Ingen skugga må falla över företaget . Dethar agerat som vilket annat företag som helst,möjligen med det undantaget att företaget tog sigtid och arbetade för att testa systemet. Andraföretag tar sig inte ens utan antingenavstår helt från investeringar eller bestämmer sigför att investera direkt i ett EG-land.Jag ställde min fråga därför att jag hoppades -- jaghade faktiskt närt en tro -- att all välgrundad kritiksom framförts mot just den här typen av regleringarhade fått statsrådet att inse att de måste bort.Därför är jag besviken att man inte signalerarnågon ändring.Jag har undersökt en annan typ av regleringar pådet här området vad gäller byggnadstillstånd förkontorsinvesteringar. Där visade det sig att i stortsett alla exportberoendeföretag som har sökt denhär typen av byggnadstillstånd har fått det, medansmå och medelstora företag som inte ärexportberoende inte har fått det. Jag tycker att detkänns mycket olustigt att man behandlar olikaföretag på olika sätt, dvs. att man inte anser att detfinns någon likhet inför lagen. Jag vill då frågastatsrådet om han anser att det går att försvara ettregelsystem där stora exportberoende företagbehandlas på ett sätt och små och medelstoraföretag på ett helt annat sätt.Anf. 87 MARGÓ ():Fru talman! Även jag tackar statsrådet för svaret.Precis som den andra frågeställaren har jag ställtmin fråga utifrån ett konkret ärende, nyahuvudkontor i . Det innebär givetvis inte att vihär skall diskutera just det fallet, utan jag villdiskutera principen. Jag tror inte attmyndigheterna skulle ha handlat felaktigt på någotsätt -- då syftar jag på länsarbetsnämnden ochlänsskattemyndigheten. Jag tror inte heller att manhar låtit sig påverkas av . Jag tror att detmåste vara något fel i anvisningarna tillmyndigheterna om hur man skall tillämpariksdagens beslut om investeringsskatten. Annarskan det inte uppstå ett fel, som vi alla kan utgå ifrånatt det är, att ett stort kontorsbygge bedöms som enindustrifastighet och därmed slipper den 30-procentiga investeringsskatten.Min fråga till statsrådet är om anvisningarna tillmyndigheterna som bestämmer om ett företag skallbetala en investeringsskatt eller inte kommer atträttas till så att det klarare framgår vad riksdagenhar menat med beslutet. Jag undrar också hur detkommer att gå med fastighetsskatten i de fall därkontorsbyggen bedöms som industrifastigheter.Kommer de också att slippa fastighetsskatten? Kandet vara regeringens avsikt med investeringsskattenoch fastighetsskatten?Anf. 88 Statsrådet ():Fru talman! Jag hörde enförintande kritik riktas mot den investeringsskattsom vi har infört. sade att den var enstyggelse. Det har införts investeringsskattertidigare i svensk historia. Jag minns mycket väl huren sådan infördes . Jag vill tillden dåvarande borgerliga regeringens försvar sägaatt man tog bort skatten när man fann attkonjunkturen försämrades kraftigt. Jag kan ocksåsäga att vi kommer att visa samma flexibilitet, ochhar redan visat det genom att vi har aviserat attskatten kommer att avvecklas i vissa delar avlandet. Vi skall naturligtvis följa utvecklingen nogaframöver.Jag vill bestämt hävda att det är riktigt att i vissalägen tillgripa sådana här åtgärder, ibland påskattesidan, ibland på andra områden. Man måsteockså vara beredd att i vissa lägen göra dettaselektivt, eftersom det ekonomiska läget i landetskiljer sig åt kraftigt mellan framför alltstorstäderna å ena sidan och glesbygden å andrasidan. Selektiva instrument, vare sig det handlarom åtstramningar eller stimulanser, kan vara ettviktigt bidrag regionalpolitiskt för att få en jämnarefördelning av sysselsättning och ekonomiskaaktiviteter över hela landet.Till Margó vill jag säga attdiskussionen lätt ändå halkar in på det individuellaexemplet. Jag tänker inte diskutera det. Jag seringen anledning att nu göra några ändringar ianvisningarna, för jag anser inte att något fel harbegåtts. Här liksom i andra sammanhang är detsjälvfallet så att det måste finnas instanser somägnar sig åt tolkningar och tillämpningar av de lagarsom vi har stiftat. måste svåra avvägningargöras. Jag har ingen anledning att ifrågasätta debeslut som har fattats.Anf. 89 ():Fru talman! Jag ger mig in i den här debatten ocksåmed en allmän utgångspunkt. Vad jag kritiserar ärsystemet med regleringar, där investeringsskattenär en. Jag tycker att reglerna måste avskaffas därföratt de ger stora negativa effekter. De skaparbyråkrati.Jag var inne på den beryktade delegationen förbostadsbyggande, som bestämmer om man överhuvud taget får bygga industrifastigheter. Därvisade det sig att delegationen redan har hemställthos regeringen om att undanta ungefär hälften avlänets kommuner om beslutet om specialtillståndför att uppföra kontorslokaler. Jag tycker att detvore underligt om man på ett område av enreglering undantar vissa kommuner när man i enannan reglering, som regeringen förespråkar, harungefär samma principer för sina beslut.Vi hörde här att det finns de som har tagit bort denhär typen av skatt . Då vill jag uppmanastatsrådet: gärna bort den härinvesteringsskatten också ! Jag tror att allaskulle tjäna på det.Anf. 90 MARGÓ ():Fru talman! Statsrådet säger att det inte finnsnågon anledning att ge myndigheterna några nyaanvisningar i och med beslut ominvesteringsskatt. Men statsrådet måste väl ändåhålla med om att det måste finnas några oklarheter,om ett kontorsbygge, vilken industri det än måhandla om, kan klassas som en industrifastighet ochdärmed slippa den 30-procentigainvesteringsskatten.Om jag har förstått anvisningarna från AMS rättdelar man upp kontorsbyggen i fyra områden. Manhar industri, handel, förvaltning och övriga. Är detett kontorskomplex inom industriområdet, fallerdet mycket lätt inom industri och kan få en mjukbedömning. Om det offentliga skulle bygga ettkontor förs det hela till områdetförvaltning. Därmed är det helt klart för kontors-och fastighetsskatten. Då är det väl något som äroklart i anvisningarna. Jag undrar också vilketdatum anvisningarna har. Har beslut ominvesteringsskatten följts? Jag fick inte heller någotsvar på min fråga om fastighetsskatten.Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Först till : Jag kan säga,att om vi framöver finner att skatten skulle hatjänat ut sitt syfte i någon del eller när det gäller allaområden där den tillämpas, kommer vi att avveckladen. För dagen ser jag ingen anledning att ändra påden ordning som gäller. Vi har fortfarande enöverhettning i , vilketmotiverar den här skatten.Till Margó vill jag säga att hela fråganändå bygger på den outtalade förutsättningen attdet har fattats ett felaktigt beslut. Jag accepterarinte den utgångspunkten och tänker inte gå in pådet enskilda fallet.Skattemyndigheterna är inte tvungna att följaarbetsmarknadsmyndigheternas bedömningar.Dessa kan tjäna som en del av underlaget. I sistahand skall skattemyndigheten göra en egenbedömning och den kan i vissa fall avvika frånarbetsmarknadsmyndigheternas. Det är ingentingkonstigt med detta. Ansvaret i skattefrågor måsteligga på skattemyndigheterna.Anf. 92 ():Fru talman! Jag begärde ordet därför att jag intefick svar på den fråga som jag ställde i mitt förraanförande. När det gäller byggnadsreglerandeåtgärder, t.ex. tillstånd att få sätta i gångbyggandet, tyder alla uppgifter på att manbehandlar stora exportföretag på ett helt annat sättän små och medelstora. Tycker statsrådet att det ärriktigt att behandla företag på olika sätt beroendepå vilken storlek de har? För min del tycker jag attdetta är upprörande.Sedan till jämförelsen mellan de två regleringarnapå kontorsbyggnadsområdet. Det gällerbyggnadstillstånd där man nu försöker gå ifrånhälften av länets kommuner och tillåta dem attbygga fritt. Är man då inte beredd att delvisavskaffa investeringsskatten -- i varje fall som ettförsta steg när det gäller de här kommunerna? Ärman för regleringar borde de gälla ungefär likadantöverallt.Anf. 93 MARGÓ ():Fru talman! Jag vill upprepa att jag inte allsmisstänker att myndigheterna har fattat ettfelaktigt beslut. Jag har aldrig påstått något sådant,tvärtom. Jag vill inte heller som påståatt skulle ha gjort det här för att testalagarna. För min del tror jag att anvisningarna tillmyndigheterna är felaktiga. Jag vill gärna fåklarlagt vilka anvisningar som skall gälla i det härfallet, så att beslut slår igenom ochtillämpas för alla som söker byggnadstillstånd ilänet. Det har inte betydelse bara förinvesteringsskatten utan också för hur vi sedan skallkunna ta ut fastighetsskatt av företagen. Det måsteändå finnas några svagheter i reglerna, eftersom detuppstår sådana här oklarheter och det blir endiskussion om huruvida ett kontorsbygge är ettkontorsbygge eller om det kan gå in underindustribyggnadsverksamhet och därmed slippaskatten.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1990/91:117 om statsrådenslönerAnf. 94 Civilminister ():Fru talman! i har frågatstatsministern om han är beredd att, i solidaritetmed ledamöter, medverka till att justerastatsrådens arvoden, avseende de delar som utgör1990 års arvodeshöjning.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Jag besvarade här i en fråga avmotsvarande innebörd den 23 oktober.Det är statsrådslönenämnden som fastställerstatsrådens arvoden. Nämnden har inrättats för denuppgiften genom ett beslut av riksdagen.Regeringen varken får eller vill lägga sig i vadnämnden beslutar.Statsrådslönenämnden beslutade den 27 mars 1990om en höjning av statsrådens arvoden den 1 januari1990. Enligt vad som sagts från nämndens sidamotsvarade denna höjning på 1989.Riksdagsledamöternas arvoden justerades den 1oktober 1989 och . Densammanlagda justeringen uppgår till . Dessajusteringar kan jämföras med att statligt anställda --liksom anställda inom andra avtalsområden -- harfått lönehöjningar för avtalsperioden --1990 på17--18 %.Någon kompensation till statsråden 1990 har statsrådslönenämndeninte beslutat om.Jag vill tillägga att statsråden för sin del harförklarat att de inte önskar några höjningar inuvarande läge.Förste vice talmannen konstaterade attfrågeställaren inte var närvarande i kammaren ochförklarade överläggningen avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:123 omRödkobbsledenAnf. 95 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig ommiljöhänsynen kommer att tillmätas en avgörandebetydelse vid prövningen av den föreslagnaRödkobbsleden och om alternativa möjligheter attavlasta befintliga leder vägs in vid bedömningen.Den 21 juni beslutade regeringen att frågan ominrättande av den s.k. Rödkobbsleden skallomprövas enligt 4 kap. 2 § lagen (1987:12) omhushållning med naturresurser m.m.Detta innebär att tillmiljödepartementet har redovisat ett antaluppgifter om bl.a. den svensk-finländskapassagerartrafikens utveckling, möjligheter atttillgodose trafikbehovet utan att inrätta en ny farledöver Rödkobbsfjärden m.m.Sjöfartsverkets material kommer efterkomplettering att remitteras bl.a. till berördamyndigheter.Därmed kan jag konstatera att de frågor ommiljöhänsyn och alternativ som frågeställaren tagitupp kommer att bli föremål för en ingåendeprövning.Förste vice talmannen konstaterade attfrågeställaren inte var närvarande i kammaren ochförklarade överläggningen avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:137 om återkallelseav körkortAnf. 96 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta med anledning av denpraxis som tillämpas vid återkallelse av körkort.Enligt har ökningen avkörkortsåterkallelserna lett till reaktioner mot atthänsyn inte tagits till förhållandena i individuellafall.När de nya reglerna 1986 innebar de en skärpning av denpraxis som tidigare gällde. finns detemellertid, som såväl min företrädare somtrafikutskottet understrukit, utrymme för att tahänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.Frågor om körkortsåterkallelse prövas avförvaltningsdomstolarna. Att dessa vid likartadefall tillämpar en enhetlig praxis är naturligt.Domstolarna brukar emellertid ta hänsyn tillbehovet av körkort bl.a. när det gäller attbestämma spärrtidens längd.Hastighetsöverträdelserna är fortfarande ettallvarligt trafiksäkerhetsproblem. Jag ser för inte någon anledning att nu föreslå någonändring av reglerna om körkortsåterkallelse,särskilt som körkortsutredningen 2000enligt sina direktiv skall behandla frågan.Utredningen skall redovisa sitt arbete senast den 1maj 1991.Anf. 97 ():Fru talman! Jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret på min fråga.Detta är ju ingen okynnesfråga utan en fråga av stortyngd, inte minst för alla dem som under senare århar fått sina körkort indragna efterhastighetsöverträdelser. hardet, herr kommunikationsminister, blivit svårareatt få körkort och lättare att bli av med det. Somexempel på hur mycket lättare det har blivit kan jagnämna att det 1982, före införandet av dennuvarande körkortslagen 1986, på grund avhastighetsöverträdelser drogs in 13 760 körkort. , 1989, drogs det in ungefär 31 700. Det rör sigalltså om en kraftig ökning, två till flerkörkort. Det kan inte beskrivas vad detta betyderför de människor som under längre eller kortare tidmåste vara utan sina körkort.Detta är ett svårt ingrepp i deras personligaförhållanden, och risken är att de blir av med sinajobb i den mån de är beroende av körkortet för attutöva sitt yrke.När kommunikationsministern säger att detta harlett till reaktioner vill jag understryka att det intebara är allmänheten som reagerat, utan äventrafikutskottet har år reagerat. I sitt i dagjusterade betänkande skriver utskottet: ''tidigare gjort vill utskottet återigen medstörsta skärpa framhålla att bedömningen i frågaom körkortsåterkallelse kan -- och bör -- påverkasav omständigheterna i det enskilda fallet.'' --Kursiveringen är utskottets.Jag vädjar nu till regeringen att lägga fram förslagom ändring av den lag som gör att man partout viden överträdelse av hastigheten med en kilometeröver de tillåtna 30 blir fråntagen körkortet.Anf. 98 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag är medveten om att antaletåterkallelser har ökat. Det beror naturligtvis iförsta hand på att antalet överträdelser har ökat ochatt hastighetsöverträdelser bedöms som en allvarligtrafiksäkerhetsrisk.Enligt vad som sagts i propositionen och i andrasammanhang skall individuella hänsyn tas. Praxisvisar också att domstolarna tar särskild hänsyn tilldem som har behov av körkortet för sinyrkesutövning.Jag vill komplettera mitt svar med att citera vad viskrivit i direktiven till körkortsutredningen:''När det gäller körkortsingripanden skallkommittén överväga om det nuvarandereaktionssystemet är lämpligt eller om det finnsanledning att ändra på detta. Därvid bör kommitténbl.a. överväga om de nuvarande spärrtiderna börändras. Vidare bör kommittén undersöka om detfinns andra lämpliga sanktioner vid överträdelse avtrafikregler eller när körkortsinnehavarenslämplighet som förare annars kan ifrågasättas.Särskilt bör kommittén pröva förutsättningarna föratt införa krav på att körkortsåterkallelseregelsmässigt skall föranleda nytt förarprov. ''Mot denna bakgrund har jag inte ansett detmotiverat att nu vidta någon åtgärd eller att göraytterligare uttalanden. Körkortsutredningenkommer inom fem à att redovisaresultatet av sitt arbete.Anf. 99 ():Fru talman! I och för sig är detta ett steg i rättriktning -- det skall villigt erkännas -- men detkommer i alla fall att ta sin tid. Även omkörkortsutredningen blir färdig kommer väl inte regeringen attreagera , och kommer väl attgå med kanske 35 000 nya körkortsindragningar.Jag tycker också att domstolarna skall behandla allalika. Men om jag kör med påen motorväg i mina hemtrakter, dvs --, så berövas jag körkortet. Det är endast omsynnerliga skäl föreligger som jag får behållakörkortet i stället för att få en varning.Jag tycker som sagt att detta är ett fall framåt, menskyndsamhet är i allra högsta grad av nöden. Jaghoppas att kommunikationsministern efter dessaupplysningar kan överväga ett snabbareförfarande. Jag vill särskilt rikta uppmärksamhetenpå att vi i trafikutskottet är besvikna över att man ikommunikationsdepartementet inte läser vårabetänkanden så ingående som vi hade räknat med.Anf. 100 Kommunikationsminister ():Fru talman! På det sista vill jag svara att vi mycketingående läser betänkandena. Det har bl.a. tagit siguttryck i direktiven till körkortsutredningen, somockså fått i uppdrag att arbeta skyndsamt.Tidsperspektivet är ändå ganska kort.Låt mig ändå markera att vi i långa stycken äröverens när det gäller principerna om individuellprövning och beaktande av särskilda skäl. Men detförhållandet att antalet indragningar har ökatkraftigt beror på att antalet förseelser har ökat. Detfår vi inte glömma i den här diskussionen. Det bästasättet att undgå det problem som enkörkortsindragning medför är att avstå från att göraöverträdelser. Det tycker jag att vi också skullekunna vara överens om.Anf. 101 ():Fru talman! Jag är helt överens medkommunikationsministern om att detta är entrafiksäkerhetsfråga, som vi inte skall ta lättsinnigtpå. Men på moderat håll tycker vi att man börbeakta omständigheterna mer objektivt ochingående. I första hand bör man tillgripa varningaroch utdöma böter, gärna dryga böter i enaccelererande skala beroende på brottetssvårighetsgrad. Men att man så prompt drar inkörkortet som sker i det här landet tycker jag ärför drastiskt. Det drabbar i många fall den enskildealldeles för hårt, även om indragningen i andra fallkan vara högst berättigad.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:99 om byggandet avgruppbostäderAnf. 102 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att vidta sådana åtgärder att reglerna förbyggandet av gruppbostäder för psykisktutvecklingsstörda generellt blir mer flexibla.Gruppbostad för psykiskt utvecklingsstörda är enav de särskilda omsorgerna enligt omsorgslagen.De särskilda omsorgerna syftar bl.a. till attutvecklingsstörda människor skall ges möjlighet attleva som andra och i gemenskap med andra. Deskall också tillförsäkra utvecklingsstördamänniskor goda levnadsvillkor.En gruppbostad för utvecklingsstörda skiljer sig iviktiga avseenden från dem som är avsedda föräldre människor. För utvecklingsstörda innebärgruppbostaden ofta ett livslångt boende. Den bördärför utformas så att den fungerar bra under livetsolika skeden. Som andra vuxna människor behöverutvecklingsstörda en bostad med olika funktioner.Den skall kunna användas både för ett avskiltprivatliv och för umgänge med anhöriga ochvänner. Därutöver behövs gemensamma utrymmenför att träffa personal och andra i gruppen, när denutvecklingsstörde själv så önskar.Det förutsätter att bostäderna håller en standardsom överensstämmer med den som gäller för andramänniskor. Men det betyder inte att utformningenbehöver vara densamma för alla gruppbostäder. Jaganser att det , inom ramen för detnuvarande regelsystemet, är fullt möjligt attutforma gruppbostäderna flexibelt, utifrån lokalaförutsättningar och de boendes behov ochönskemål.Jag vill i sammanhanget erinra om att regeringen iden proposition om reformering av äldre- ochhandikappomsorgen som överlämnats tillriksdagen föreslagit ett särkilt statligt stöd på 300milj.kr. under för byggande avgruppbostäder för bl.a. utvecklingsstörda.Anf. 103 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådetLindqvist för svaret på min fråga. I frågan begär jagatt få veta regeringens syn på behovet av att görareglerna mer flexibla, så att det blir möjligt att igruppboende ha fem à sex platser i stället för fyra.Bakgrunden till min fråga är att socialstyrelsenvägrat två privata vårdgivare, bl.a. en iKristianstads län, att inrätta fem platser.Kammarrätten har efter besvär fastställt dettabeslut.Jag finner det orimligt att inte kunna koppla femsex lägenheter i stället för fyra. Det handlar juockså om kostnadsaspekter. Till kostnadenkommer dagvårdsverksamhet och liknande. Det ärviktigt att man här bejakar, inte minst i dagensekonomiska läge, ett privat utbud som kankomplettera det offentliga och att man gör vad mankan för att begränsa de totala kostnaderna. På såsätt får man utrymme för flera bostäder, både föräldre och för psykiskt handikappade.Jag är inte ensam om att undra över regeringensåtgärder. efter det att jag ställdefrågan skrev till regeringenoch upprepade tidigare ställda krav på mer flexiblanormer för anordnandet av gruppbostäder förpsykiskt utvecklingsstörda, och man begärde attregeringen skulle vidta åtgärder för atträtta till det här. Vilket svar har statsrådet ge till ?Anf. 104 Statsrådet ():Fru talman! Den skrivelsen har jag ännu intebehandlat. Svaret får vänta tills jag har settskrivelsen.När politiker begär större flexibilitet i fråga omnågonting som gäller handikappade människor,betyder det ofta att man vill sänka standarden. Detär egentligen den flexibiliteten man vill tala om, fastman vill inte säga det riktigt så hårt och brutalt somjag nu säger det.Den typen av flexibilitet är jag inte beredd attmedverka till när det gäller utvecklingsstörda, avskäl som är väldigt tydliga i det svar jag har avgivit.Däremot anser jag att det inom ramen för de reglersom regering och riksdag har fastställt och somgäller bostadsfinansieringsstödet finns möjlighetertill flexibilitet.