prot · GE097 · 1990-10-11 00:00:00 — Vimåste beskriva konsekvenserna för miljön av varjetänkt åtgärd inom energipolitiken, liksom vi måstegöra i alla andra sammanhang. Då är det fyrakonkreta delmål som är angelägna:1. Minskad förbränning av fossila bränslen.2. Inga flera älvar byggs ut.3. Ökad effektivitet i produktion, distribution ochkonsumtion av energi.4. Snabb utveckling av mindre miljöförstörandeenergikällor som biobränslen, vindkraft, solenergi,avfallsbränsle, och i begränsad omfattningnaturgas.Jag nämnde i den här uppräkningen inte avvecklingav kärnkraft. Jag anser nämligen att det påmedellång sikt är till fördel för miljö ochresurshushållning att behålla våra kärnkraftverk,trots den låga verkningsgrad som de har eftersomde är kondenskraftverk. Kärnkraften är främst ensäkerhetsrisk, en mycket liten risk för mycket storakonsekvenser. Om en matematiker tar hand om dehär uttrycken, så talar han om 1 genomoändligheten gånger oändligheten, och så sägerhan: Det kan bli vad som helst. Det blir det också iden allmänna debatten.När det gäller de kortsiktiga alternativen vid enkärnkraftsavveckling, dvs. olja och kol, eventuelltockså naturgas, så är miljöförstöringen intesannolik, den är hundraprocentigt säker.Koldioxid, luftföroreningar vid förbränning,kolaska osv. Underkärnkraftsepoken har dessa effekter avanvändningen av fossila bränslen sannolikt haftmycket större effekt än kärnkraften på miljön,naturresurserna och människors hälsa. Självfalleträknar jag då in hela transportsektornsenergiförbrukning.Det andra delmålet är att inte bygga ut fler älvar, ettfolkpartikrav som är så välkänt att jag inte behöverkommentera det närmare.Det tredje delmålet är ökad effektivitet ienergiprocessen. Många led i den processen haralldeles för låg verkningsgrad. Ett kondenskraftvekkyler bort kanske hälften av primärenergin,förbränningsmotorn väsentligt mer än så.Energiåtervinning och energisparande kan göraslönsammare med ekonomiska styrmedel, främstprissättning på energi genom beskattning -- ochäven genom subventioner. Ett problem som häruppstår är exportindustrins situation, ett annat ärförmögenhetsöverföring från elabonnenter tillvattenkraftägare.Men det är rimligt att varje energislag bär sina egnakostnader -- sina egna samhällsekonomiskakostnader. Äntligen har ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken fått ett brett genomslag. Jag ser detsom en stor framgång mot bakgrund av att jag självhar hävdat det i över 20 år.Tillämpat på energipolitiken bör det leda till att dekortsiktiga marginalkostnaderna blir vägledandeför prissättningen.Från effektivitets- och miljösynpunkt är el ettbättre sätt att transportera energi försmåhusuppvärmning, särskilt i glesare bebyggelse,än lokal oljeeldning som har låg verkningsgrad, gerluftföroreningar, förutsätter transporter av olja ochger risk för spill. El är ju ett sätt att distribueraenergi, inte en energiråvara i sig, vilket somligaibland tycks ha för sig.Fjärrvärme är naturligtvis ett bra sätt att värma upptätbebyggelse, dock med den nackdelen att det inteär sparstimulerande, på grund av höga fasta ochlåga rörliga kostnader.Slutligen målet snabb utveckling av nya, mindremiljöfarliga energikällor. Det kan varabiobränslen, som just har bundit den koldioxid somfrigörs vid förbränning och dessutom kan bidra tillvåra möjligheter att hålla landskapet öppet.Vindkraft kan ge värdefulla tillskott av el.Solenergi kan bli intressant, om vi kan ökaverkningsgraden vid omvandling särskilt till el menäven till värme.Jag vill nämna även avfallsbränsle i dettasammanhang och tänker då på bränslefraktionersom kan källsorteras ur både hushållsavfall ochindustriavfall. Främst handlar det om papper, plastoch trä. Det är ju energiråvaror som har använts tillnågot nyttigt innan de eldas upp, en form avåtervinning alltså.Fru talman! Alldeles strax börjarpartiledaröverläggningarna om energipolitiken.Det betyder att vi inte kan vara särskilt tydliga i denhär debatten utan kanske mera redovisautgångspunkter för våra samtal, egna och andras.Regeringsförklaringens ord om energi är, påsamma sätt som vår debatt här sannolikt blir,allmänt välmenande, ibland kanske lite hjälplös,och syftar till bred politisk enighet. Den härdebatten borde kanske, fru talman, ha hållits omnågra dagar i stället för just , i fyra.Anf. 86 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter klockan19.00.Anf. 87 () replik:Fru talman! Jag instämmer i väldigt mycket av vadSören som företrädare för härhar sagt, inte minst att vettig energibeskattning geross en enorm möjlighet att klara ettflertal av de viktiga miljömålen och säkratillgången på elkraft i Sverige.Mot den bakgrunden har det sitt intresse vad olikapartier tycker. Rimligtvis kan ochfolkpartiets uppfattning inte vara beroende av vadsom sker vid partiledarförhandlingarna. De germöjligtvis ett utfall av något slag, vilket vet ingen,men någon uppfattning måste väl ändå SörenNorrby och ha om vilken energipolitikde själva står för.Jag vill ta upp frågan om , därför att motbakgrund av de mycket kloka saker som SörenNorrby här framförde är det relevant att diskuteraom på nytt är berett att binda upp sig fören årtalsfixering av svensk energipolitik. Vi har dekommande åren möjlighet att avvecklaårtalsfixeringen, och det kommer att ge oss enmöjlighet att bedriva en energipolitik där aktörernakan låta de olika energislagen växa fram teknisktoch kommersiellt för att successivt avlösa äldre ochekonomiskt mindre meningsfulla energiformer.På det viset blir det verkligheten som styr svenskenergipolitik, inte olika illusionsnummer ochtrolleri med knäna. Det skulle ge en säkerhet ochen trovärdighet för svensk energipolitik, om maninte hade bilan hängande över sig i formav en politiskt fixerad avveckling till ett visst datum.Det har väl och klart försig, även om klockan nu har hunnit bli åtta minuteri fyra.Anf. 88 () replik:Fru talman! För del är en medverkani energisamtal med andra partier möjlig enbart omårtalsexercisen upphör.Intressant är att viceordförande i en debattartikel i litet oväntat pekar på någonting åtdet hållet, åtminstone enligt rubriksättaren. Sompartipolitiker tycker jag att artikeln är intressant,men som aktiv medlem i ärjag litet besviken. Helst ser jag att föreningendriver miljökraven hårt och överlåterkompromissandet till oss politiker.Skall vi nå en långsiktig lösning av ett långsiktigtproblem, kommer det att förutsätta att alla ställerupp på en kompromiss som kan hålla överårtionden. Och som sagt: Utgångspunkten förfolkpartiet är att årtalsexercisen upphör och attverkligheten, i synnerhet den framtida skisseradeverkligheten, får fälla avgörandet.Anf. 89 () replik:Fru talman! Jag ber att få tacka fördetta mycket raka och, som jag kan begripa det,mycket vettiga besked. Jag vill bara försöka nå ettförtydligande: Innebär detta att inte ärberett att binda 90-talets energipolitik till att allkärnkraft skall vara avvecklad ?Jag säger det därför att de problem som vi kundekonstatera med en avveckling 1995--1996 -- ochsom skapade den bristande trovärdigheten försvensk energipolitik -- är mångfaltstörre med en avveckling av tolv reaktorer somskall vara fullständigt avklarad till år 2010.Merparten av de utredningar som gjorts om energi-och miljöpolitik har handlat om just 2010-perspektivet och visar på vilka betydande förlusterdet svenska samhället skulle göra. Men än viktigareär de problem som uppstår på grund av denbristande trovärdigheten gentemot svensktnäringsliv och svensk industri.Om kan ge ett klart besked attfolkpartiet icke avser att binda sig , då harhan också meddelat en sak som är avutomordentligt stor vikt för svensk energipolitik,nämligen att det finns en grund -- med ettbetydande parlamentariskt underlag -- för en ny typav energipolitik, som icke är årtalsfixerad utan somsätter verkligheten främst.Anf. 90 ():Fru talman! Det är något beklämmande över attdet har gått folkomröstningenom kärnkraften och sedan svenska folket gavbesked om att vårt energisystem skulle ställas om.Det är beklämmande därför att det egentligen inte har hänt någonting som ändrarvårt energisystem i den avsedda riktningen. Det ärbeklämmande också ur demokratisk synpunkt attett folkomröstningsresultat så till den milda gradkan nonchaleras.Jag skulle vilja säga att det enda man har kunnat seär att regeringen har utvecklat energi på att lysamed sin frånvaro i debatterna. I snart två decennierhar framtidens energipolitik diskuterats och i taktmed den diskussionen tycks framtiden bara ha blivitmera avlägsen.Det är bl.a. mot den bakgrunden som vi fråncenterhåll presenterat en rapport, betitlad''Tillbaka till framtiden''. Det är en rubrik, detmedger jag, som kan tolkas på många sätt, menavsikten är att rapporten skall stimulera tankarnakring de alternativ som finns.Uppbyggnaden av det storskaliga energisystemetunder , först med kraftigt ökat beroendeav fossila bränslen och sedan en omfattandeutbyggnad av kärnkraften, har lett oss in i enenergipolitisk återvändsgränd. Det som krävs äri stället förnyelse och omställning avenergisystemet.Hushållning och effektivisering och satsning påförnybar miljövänlig energi är framtiden. Att sålänge som möjligt bibehålla dödsdömda energislagsom olja, kol och kärnkraft är ingen framtid utanett hot mot kommande generationer. Framtidenligger i stället i på de naturliga kretsloppengrundade energislag: biobränsle, sol, vind ochvatten. Framtiden är att effektivt använda dessaresurser inom ett ekologiskt balanseratsamhällssystem.Fru talman! Vad krävs då för att komma dit?Grundläggande är att de styrmedel som finns måstevara så utformade att de mål och målsättningar somfastlagts -- för all del också de oåterkalleliga beslutsom fattas -- får ett reellt innehåll. Att diskuteraprinciper , att diskutera tidtabeller utan attskapa förutsättningar för att de kan hållas är snarastohederligt, och det är förståeligt om ingen tror attprincipbeslut som fattas kommer att uppfyllas,eftersom de medel som krävs inte har angetts.Den aktuella debatten, om den sentidaavvecklingen av kärnkraften -- somkärnkraftvännerna kallar ''förtida'' --ifrågasättandet om fastlagda mål är förenliga ochpåståendet att avveckling skulle varaomöjligt m.m. är bara ett utflöde av attenergimarknadens aktörer egentligen är de sombestämmer debattens innehåll. Här i kammaren fårde stöd av ett antal megafoner.Vad menar man med ''förtida avveckling''? Ikärnkraftanhängarnas värld är det barareaktorerna och Tjernobyl som inte ärför tidigt avvecklade. En förtida avveckling ärtydligen att börja avveckla när det redan är för sent.Det är enligt mening inte någonkonstruktiv debatt. Fastlagda beslut måste gälla,och vi borde i stället diskutera medlen för att nådithän.Ytterligare några centrala punkter. Ett nyttmiljöanpassat energisystem måste införas sombygger på punktbeskattning, på miljöavgifter, påkoldioxidskatt. Det krävs lika beskattning avbränslen oavsett om de används för el eller värme.Elskatten bör tas ut i produktionsledet, och dennuvarande konsumtionsbeskattningen avskaffas.Energislag som biobränsle, vind och sol måste varaskattefria. Reglerna för den energiintensivaindustrin måste förändras och stimuleraeffektiviseringar och hushållning.Det är också viktigt att ekonomiska resurser skapassom gör det möjligt för enskilda företag,kommuner etc. att genomföra investeringar som ettled i en omställning av energisystemet.Fru talman! Det finns, som jag sade inledningsvis,ingen regeringsföreträdare med i debatten i dag.Jag vill ändå till dem som är anhängare av enföråldrad, storskalig energimarknad ställa ett parfrågor.Varför vill inte ni ge framtidens energikällor enchans? Är det så att ni tror att de nuvarandegenerationerna är de sista?Anf. 91 ():Fru talman! I samma stund som vi står här ochdiskuterar energipolitik inleds överläggningarnamellan regeringen, och kringenergipolitiken. Det tycker jag är ett slåendeexempel på hur roll i de politiskaprocesserna reduceras, och hur viktiga politiskadiskussioner förs bort från offentligheten till slutnarum.Jag hade faktiskt väntat mig någonting annat. Jaghade väntat mig att alla partier skulle bjudas in tilldiskussion, att problemen skulle redovisas, att manskulle lyssna till förslagen på alternativa vägar ochsedan låta de fortsatta diskussionerna utvisa vilkamöjligheter till lösningar man kunde se.Regeringens tillvägagångssätt är ett helt annat.Mest påminner det om de trevande amorösaförsöken i skolan. Man skickade en liten lapp tillden utvalde -- i det här fallet ochJohansson -- med frågan: Har jag chans på dig? Ochsedan försöker man tolka reaktionerna. Fast här ärdet inte bara resten av klassen utan ett helt landsom försatts på åskådarplats och som skall försökatolka de minst sagt oklara signalerna.-- Ja men titta, nu säger han att står fast!-- Men här står att han har sagt att det kan ruckaspå!Jag tycker att det är oerhört nonchalant, inte baramot de partier som lämnas utanför dessaöverläggningar. Det är oerhört nonchalant mot allamänniskor i detta land.Eftersom jag ändå är en obotlig optimist -- och detkanske man måste vara som aktiv politiker i Sverigei dag -- skall jag ändå ta detta tillfälle i akt att förafram några synpunkter, som vi från vänsterpartietssida tycker är viktiga i de pågående energipolitiskadiskussionerna.Det är inte uppgift att fastlägga enframtida energibalans i detalj. Det finns mångarealistiska scenarion som visar hur den framtidaenergibalansen skall se ut. Alternativen finns,fungerar och räcker. Men det är uppgiftatt skapa ramarna, att se till att skatter, avgifter,prissättning och andra redskap bildar en helhet somstyr till bättre resursanvändning och ekologiskhänsyn så att jorden förblir brukbar också för dekommande generationerna.I våras beslutade vi här i om energimomsför fjärrvärmeverken fr.o.m. årsskiftet, omkoldioxidskatt, om svavelskatt och kväveavgift.Bollar i luften är fortfarande biobränslesatsningen,uranskatt m.m. Energipolitiken är en enda röra. Vimåste få klarhet.Jag skall ta ett exempel. Fjärrvärmeverken somproducerar värme kan också producera el. Medsamma råvaruinsats får vi då mer energi. Enkonsekvent satsning på kraftvärme skulle kunna geoss el, kanske mer. Det är mellan entredjedel och hälften av vad kärnkraftverkenproducerar i dag.Man skulle kunna basera detta på en ökad andelbiobränslen och en minskad andel fossila bränslen.Men inte satsar energibolagen påkraftvärmeproduktion så länge signalerna är såoklara och så länge det fortfarande finnssubventionerad kärnkraftel att köpa frånVattenfall.Jag vill också säga att det är starten påkärnkraftavvecklingen som är så oerhörtbetydelsefull. Först när en reaktor tagits ur drift ärden nya vägen definitivt bekräftad.Vi kan ta bort en reaktor ochytterligare en . Det kommanderiksdagsbeslutet får inte som de tidigare inskränkastill att bli en viljeyttring. Det är lagstiftning ochandra bindande beslut som behövs. Tillstånden förreaktorerna måste återkallas och ersättas med nya.Om och hur producenterna skall ersättas föravvecklingen måste också diskuteras, ochfonderingen av medel för omhändertagande avkärnkraftens avfall måste justeras.Naturgasnätets tillväxt måste styras så att vissaområden reserveras för biobränslen. Naturgasen ärvisserligen bäst av de fossila bränslena, men det ärändå ett fossilt bränsle som bl.a. ger utsläpp avkoldioxid.Det behövs en prissättning på elektricitet somåterspeglar marginalkostnaderna. Det behövs enskatt på spillvärmen, och det behövs miljöavgifterpå elproduktionen. Det behövs satsningar påeffektivisering och besparing. Återinför t.ex. stödettill energirådgivarna.Det behövs normer för elförbrukningen påhushållsapparaterna. Vi måste komma bort frånelvärmen i bostäder. Det är faktiskt en betydandedel av kärnkraftselen som används för att värmabostäder.Vi måste satsa på utvecklingen av vågkraft ochandra alternativ, inte bygga upp långsiktigastödsystem, men se till att hjälpa alternativen överde tröskeleffekter som finns i en del fall.Fru talman! Det har alltid förvånat mig attförespråkare för marknadsekonomi också äranhängare av kärnkraft. Den förutsätter nämligenett storskaligt, centraliseratplanhushållningssystem. Den ger inte utrymme förflexibilitet när det gäller energiproduktionen. Detvar ingen slump att det var omöjligt för justThatcher i att privatisera kärnkraften.Kärnkraftssamhället bygger dessutom på fortsattenergislöseri. Det går ut på att producera ochkonsumera mer och mer så att hjulen snurrarfortare och fortare. Människan reduceras tillkonsument.Kärnkraftsavvecklingen däremot innebär ett steg ien annan riktning. Många fler dras in isamhällsbygget. Människan växer och medframtidstro bygger hon ett miljömässigt och socialthållbart samhälle.Fru talman! Den energipolitiska diskussionenhandlar inte bara om att välja ett energisystem förde närmaste decennierna. Det handlar också om attvälja framtid.Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag tänker inte bemöta AnnikaÅhnberg i de olika trosvissa föreställningar hondemonstrerade här utan bara ställa en fråga när detgäller kärnkraften och marknaden. Är problemetdet att man inte privatiserat de svenskakärnkraftverken? Det skulle vi ju lätt kunnakomma överens om. Jag ställer den enkla frågan tillAnnika om hon är beredd att medverkatill en lagstiftning som gör att vi kan få privata ägaretill kärnkraftverken. Det löser kanske hennesångest inför kärnkraften. I så fall kan vi kanske tade första stegen redan om något år.Anf. 93 () replik:Fru talman! Jag är beredd att bidra lagstiftning som gör att vi kan avvecklakärnkraften. Den är nämligen precis lika farlig varesig den är privatägd eller samhällsägd. Jag barapåpekade för att om manförespråkar marknadsekonomi är det märkligt , när det gäller energisystem, förespråkar enenergi som det är totalt omöjligt att tillämpamarknadsekonomin på. Det skulle vara intressantom försökte besvara den frågani stället för att slingra sig.Anf. 94 () replik:Fru talman! Om problemet, enligt AnnikaÅhnbergs uppfattning, bara är att kärnkraften ändåskulle kunna gå att få privat ägare till så är jag heltövertygad om att verkligheten skulle ge henne felåter och åter omigen. Den engelska situationen ären annan. Men den kärnkraft som vi talar om i denhär kammaren är de tolv kärnreaktorer vi har iSverige. Där finns säkerligen inga som helstproblem. Det var t.o.m. till endel av dem som var i privat ägo. Menfolkomröstningens linje två krävde att man skulleföra över dem till samhällets ägo. Är det detta somgör att tror att inte kärnkraften ärekonomiskt bärkraftig, att den inte går att ha iprivat ägo? Då har hon djupt fel och det var dettasom jag ville påpeka med min enkla fråga.Anf. 95 () replik:Fru talman! Utvecklingen i visar ju på ettganska tydligt sätt att när man försöker privatiserakärnkraften är det ingen som är intresserad.Jag ville med mitt påpekande framhålla att de somförespråkar marknadsekonomi talar så mycket omhur marknadsekonomin stimulerar konkurrensen,hur den ökar flexibiliteten osv., men verklighetentalar ett helt annat språk, därför att detenergisystem som kärnkraften innebär bygger pånågot helt annat. Det dödar all kreativitet och tarbort alla möjligheter till flexibilitet ienergisystemet. Det är i stället förenligt med enhårt centraliserad planhushållning, precis det sommarknadsförespråkarna säger att de inte vill ha.Anf. 96 ():Fru talman! Jag vill börja med att instämma iGunnar och kritik avregeringens pinsamma frånvaro och inte bara här ikammaren utan jag vågar påstå totalt ienergipolitiken. I övrigt vill jag gärna motsägaGunnar på praktiskt taget varje punkt ihans anförande. Tyvärr tillåter inte tiden allt vadjag i det fallet skulle vilja anföra utan jag vill börjamed vad regeringen har sagt.Statsminister har sagt:''Kärnkraften hör inte hemma i ett civiliseratsamhälle.'' När han ger upp det alltför blygsammamålet att starta kärnkraftsavvecklingen år 1995frågar man sig om statsministern verkligen är såangelägen om civilisationen. I själva verket kundevi stoppa en reaktor utan allvarligakonsekvenser för energiförsörjningen. Det bordevara klart för varje tänkande människa att det ärallra lättast att stoppa den första reaktorn. När mankommer fram till de sista krävs betydligt merenergiska åtgärder.År 2010 skall dock enligt all kärnkraft vara avskaffad. Dethörde vi i regeringsförklaringen och ipartiledardebatten. Vi skall äntligen få ettciviliserat samhälle -- om man nu kan lita på sådanlöften. Vi har blivit vana vid löftesbrott från dethållet.Men regeringens trovärdighet i energifrågan harinte mindre skadats av den brist på handlingskraftsom präglat och som görkärnkraftsavvecklingen svårare än nödvändigt.Otillräcklig satsning på energihushållning ocheffektivitet. Otillräcklig satsning på inhemskförnybar energi. Man har försummat att användapriset som instrument i energipolitiken.Men låt oss nu se framåt. sade att det behövs bådemål och medel i energipolitiken. ''Mål, när deuttrycks som årtal utan medel, är förödande för denpolitiska trovärdigheten'', sade han.Miljöpartiet instämmer livligt. Dess värre måste vikonstatera att uttalande blir enbumerang mot . har inte i sinaenergimotioner vare sig definierat när kärnkraftenskall vara avvecklad eller vilka medel som skallanvändas för att komma dit. När det gällerkoldioxidtaket är det lika illa. Det framgår av dendebatt om bensinskatten som har förts i dag.Samma sak gäller och folkpartiet.Beslutet om koldioxidtaket kommerkanske att hålla , men om så sker är det inte deborgerliga partiernas eller regeringens förtjänst,utan är det ju så att ett koldioxidtak interäcker. En ansvarsfull och solidarisk energi- ochmiljöpolitik kräver att drastiskt minskarsina utsläpp av alla växthusgaser. Samma sak gällervår totala energiförbrukning.Brundtlandkommissionen anger attindustriländerna måste skära ned sinenergiförbrukning med . instämt i detta, men är detsocialdemokratisk politik? I så fall, hur skall detomsättas i praktisk handling?Energipolitiken befinner sig i en gråzon där ingentalar klartext och ingen presenterar konkretaprogram. Det är kanske typiskt för de gråpartierna, , ochsocialdemokraterna, som alltmer utvecklas till ettsamlat grått block i politiken.Vi i har ensamma försökt göra det somOlof talar om, fastställa både mål ochmedel.Vi kräver en kärnkraftsavveckling på tre år.Vi kräver att koldioxidutsläppen från fossilabränslen skall reduceras på 25 år.Vi kräver att energiförbrukningen skall reducerasmed , vilket innebär en halvering på 35år.Vi har också angivit medel för denna politik i formav förslag till skatter, investeringsbidrag ochåtgärder för effektivare energianvändning.Vi har också föreslagit en lag som förbjuderuppförandet av nya anläggningar som använderfossila bränslen. De grå partierna är beredda attlåta bygga fast sig i ett nytt beroende av ettfossilt bränsle, fossilgasen, vilket lär komma attkosta . Pengar som kundeanvändas till att satsa på inhemsk energi ochhushållning. Pengar kan som bekant bara användasen gång. Det gäller även 32 miljarder.Vi är medvetna om att det saknas majoritet fören kärnkraftsavveckling , och vi kommergivetvis att stödja varje förslag som innebär attavvecklingen kommer i gång inom rimlig tid, precissom sade. Det är en trovärdighetatt man verkligen vill göra något. Vi vill dock varnade grå partierna. En treårig avveckling kanaktualiseras förr än ni anar, det bestämmer inte ni.Det bestämmer den reaktor som behagartotalhaverera inom eller nära landets gränser medstora utsläpp som följd. Då kommer kravet mycketsnabbt.Fru talman! Det här är en sammanfattning på enenergipolitik som jag vill grunda på miljöpartietsfyra solidaritetskrav. Tyvärr är vi än så längeensamma om dem.Anf. 97 () replik:Fru talman! måste ha läst på dåligtvad har skrivit i frågan om avveckling avkärnkraften och när det gäller förnyelse avenergisystemet. Det förvånar mig lite grand,eftersom det mesta som skriver pådetta område är ett plagiat av nuvarandeoch tidigare politik.Men jag tycker inte det finns skäl att vi som står påsamma sida när det gäller kärnkraftsavvecklingen,skall diskutera den här saken för mycket.