prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — Då är detviktigt att de inte skjuter över ansvaret för följdernaav sina beslut på den politiska delen, som inte skalllägga sig i den fackliga sidan.Det är intressant att en stor fackföreningsledareinte har det krismedvetande som regeringen ändåförsöker ge uttryck för. Det är därför som vi harenvisats och ställt frågor kring Malms uttalande. Iett avseende har ändå finansutskottets ordförandesagt att han inte delar den synpunkt som haranfört. Men å andra sidan tycker jag inte att HansGustafsson är riktigt klar i sin ståndpunkt.När det gäller detta om att vara för och emot, är detnaturligtvis viktigt att man speglar samhället -- vadsom är bra och vad som är dåligt. Men densocialdemokratiska politiken verkar vara bådeför och emot -- å ena sidan, å andra sidan. Det är juganska symptomatiskt att man inte vet vilken stolman skall stå på. Det är därför ingen tillfällighet för detta ändamål behöver en långbänk.Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag förstår att gärnadiskuterar med dem som han i stort sett är överensmed. Han har sagt tre fyra gånger attsocialdemokraterna är överens med moderaternaoch folkpartiet.Men de besvärliga frågorna som tog uppoch som rörelsen funderar över vill han inte gärnasvara på. Hur är det med nedmonteringen av dengenerella välfärdspolitiken som försämringarna isjukförsäkringen är ett tecken på? Hur är detegentligen med beslutet att ensidigt proklameraEG-ansökan? Ser socialdemokratin inte någon somhelst möjlighet att föra egen politik mot dekapitalrörelser som har försatt svenskvalutamarknad i kris?Ser man ingen sådan möjlighet, kommer ju nästafråga: Har man någon som helst möjlighet att inästa skede bekämpa arbetslösheten? Har Sverigedå över huvud taget ingenting att bestämma om?Har socialdemokraterna ingen idé om vad de villgöra?Vad de borgeliga vill, det vet vi. Det har vi inga somhelst bekymmer med att se. Men vad villsocialdemokratin och ?Den ensidiga inflationsbekämpningen genom atthålla tillbaka lönerna har ingen som helst kopplingtill en fördelningspolitik. Vi är alla överens om attbekämpa inflationen. Mennågonting som systematiskt utelämnas i varje skedeär en ordentlig prispress.Nu visar det sig att fackföreningsrörelsen äntligenhar förstått att skall man förhandla om löner, måsteman också förhandla om priserna. Vi har talat omdetta förut och fört fram det i våra motioner: Skallman med framgång kunna bekämpa inflationen,måste det vidtas åtgärder mot prisökningarna.Det kan väl inte vara så att vi både skall haarbetslöshet och nedpressade löner och delågavlönade sedan skall drabbas av efterföljandeprisökningar. Det kan väl inte varasocialdemokratins recept, men ni har ingentingemot det i dag.Jag är också förvånad över att man inte tar mer itumed tillväxtens grundläggande problem. Maninriktar sig mer på kvantitet än på kvalitet och tarinte vara på de arbetande människornas förmåga.Numera går man helt och hållet ochförsöker på olika sett att straffa arbetarna och ävenförsämra arbetsrätten.Det är ju så, , att det vi nuupplever som näringslivets kris beror på attföretagen inte kunnat ta vara på den chans som nigav dem och som gav dem höga vinster. Skall ni göra samma misstag en gång till?Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag tycker inte att Hans Gustafssonhar tagit arbetslösheten och den förändradeinställningen i socialdemokratiska partiet -- ellerkanske egentligen regeringen -- till den fullasysselsättningen på allvar. Som jag sade i mittinledningsanförande, är ett lönearbete för mångamänniskor en fantastisk viktig del av deras liv. Omvi nu står inför en hotande arbetslöshet, måste manfaktiskt ta itu med det problemet på allvar ochhävda arbetslinjen.Som jag sade tidigare, är vi för ett samhälle därlönearbetet kan minska och medborgarna istörre utsträckning får disponera sin tid för annat,men vi är inte där . Så länge vi inte är där,måste man se till att människor kan vara iproduktivt arbete.Vi har angivit en lång rad områden där vi anser attdet är viktigt att sätta in stötarna, därför att det harmed vår framtid att göra och våra möjligheter attkomma till rätta med miljö- och ekologiskaproblem. Jag nämnde investeringar iinfrastruktur -- spårburen trafik och andrakommunikationer -- inhemska bränslen och allamöjliga andra saker. Vi skall t.ex. vara väldigtmycket mer effektiva i vår energianvändning,eftersom det minskar problemen i samhället bådeekologiskt och ekonomiskt. Om vi bringar nerenergianvändningen kraftigt, och det kan vi göra,minskar vi också bytesbalansunderskottet. Det ärett oftast undanskymt faktum i den politiskadebatten. Man ägnar sig där åt helt andra saker.Jag tycker att det skulle vara väldigt bra, om HansGustafsson och kanske också , somnu har kommit, tar upp hela frågan omarbetslösheten och hur man kan komma till rättamed den. Vi har framfört en gammal god och viktigtanke, nämligen att det är dags att äntligen börjaminska lönearbetstiden, så att människor får störremöjlighet att göra andra saker än att bara arbeta.Det finns en möjlighet , i en lågkonjunktur, attbörja processen mot ett mindre arbetsintensivtsamhälle. På det sättet kommer vi attnedbringa den materiella förbrukningen, och det ärgynnsamt för de ekologiska systemen och för vårframtid.Här finns en utomordentlig möjlighet att användaen lågkonjunktur på ett för framtiden positivt sätt.Det skulle vara värdefullt om regeringen kunde tatag i detta på ett bra sätt. Vi ställer gärna upp ochhjälper till.Anf. 22 HANS () replik:Fru talman! Jag hoppas att mina meddebattörerinser att det är nästan omöjligt att på tre minutersvara på det som har sagts på femton ,men jag skall försöka göra så gott jag kan.Låt mig säga till att jag kommer icke attmedverka till att man överger den fullasysselsättningen eller att man överger arbetslinjen iarbetsmarknadspolitiken. Jag räknar med attfinansministern, som kan de frågorna mycketbättre än jag, kommer att ta upp dem och därmedge ett svar.Jag kan ge samma besked till kommer icke att med min medverkan bli någonnedrustning av den generella välfärdspolitiken. Attdet måste göras justeringar på grund avförändringar i verkligheten och på grund avförändringar i ekonomin är en sak som vi får tåla,men det finns ingen vilja att avrusta den generellavälfärdspolitiken.Lars säger att när jag talar om det som ärpositivt i svensk ekonomi kan det vara attmotarbeta finansministern. Jag säger fortfarandeatt om har något enda underlag föratt bestrida det jag har sagt, så ta fram det. Jagkänner finansministern ganska väl, och jag vet atthan tycker om korrekta besked. Om han skulleförsöka bedriva en ekonomisk politik som inte ärgrundad på fakta, skulle han dessutom misslyckas.Det finns inga delade meningar på den punkten.Den omständigheten att man talar om vad som ärbra i ekonomin i är inget skäl för att intesäga att det behöver sättas in en hel del åtgärder.Låt mig sedan säga något med anledning av detGunnar och har varit inne på.Framför allt förvånar mig litet. I sittförsta anförande frågade han mig om vi vill sänkaskatterna. Det är ett undermåligt, billigtresonemang. Finns det något parti som inte villsänka skatterna, om det kan göras utan att detmedför några försämringar? Inget parti tycker välatt man skall beskatta folk bara för nöjet att göradet?Men jag vägrar för min del att upphöjaskattesänkningar till ett överordnat mål utan vill ivarje läge pröva dem i relation till vad bortfallet avskatteintäkter medför. Den linje som vi har valt inuvarande läge är att fortsätta att effektivisera ochförnya den offentliga sektorn och därmed skapamöjligheter till en skattesänkning utan nedrustningav den generella välfärdspolitiken.Sedan till : Jag menade självfallet inteatt de små företagen skulle köpa upp kommunerna.Men om vi nu skulle gå med på att lämna öververksamhet i den offentliga sektorn till privataentreprenörer, så vore det ju därför att det anses attdet skulle innebära mer av konkurrens och ökadmångfald. Då borde vi ha en garanti för attkonkurrensen finns kvar, att inte företagen köperupp varandra och monopoliserar den privatasektorn.Den privata sektorn är på vissa områden såmonopoliserad att den skulle må väl av att denoffentliga sektorn erbjöd ett vettigt alternativ äveninom den privata sfären. Låt oss gärna fortsättadiskussionen, , om relationernamellan privat verksamhet i den offentliga sektornoch offentlig verksamhet i den privata sektorn.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 23 Finansminister ():Fru talman! När jag läste tidningarna fickjag veta att inte har några problem, att alltbara var ett påhitt av finansministern ochriksbankschefen. Om det vore sant att intehar några ekonomiska problem, då skulle det varaen dans på rosor att vara finansminister.Men alla vet att vi har en inflation som på allvarhotar jobben. Alla kan se att vi har en mycket litentillväxt, som starkt begränsar vårthandlingsutrymme. Och den som går litet djupare ide ekonomiska förhållandena kommer attupptäcka att vi har ett underskott i våra affärer medomvärlden och att detta är ett allvarligt problem.Detta understryks i OECDs Sverigerapport sompubliceras i dag.Men man måste kunna hålla två tankar i huvudetsamtidigt när man diskuterar aktuellaekonomiska situation. Vi gjorde stora framstegunder . Det var en period somkännetecknades av god utveckling i näringslivet, enstark ökning av investeringarna ochsysselsättningen, en kraftig utbyggnad av vårdenoch omsorgen. blev i många avseenden ettbättre samhälle.Allt detta gav upphov till en stark optimism. Denoptimismen fick oss att överskatta våra resurser --och när jag talar om oss, menar jag både näringsliv,hushåll och offentlig sektor. Med detta följdeinflation, försvagad tillväxt och underskott iutlandsaffärerna.Det finns många styrkefaktorer i den svenskaekonomin. Det har också framhållit. Detgäller bl.a. arbetsmarknaden, som är en av de bästfungerande inom OECD-området.Men står inför några ekonomisktbesvärliga år. Det finns inte utrymme för storstiladelöften, varken om kostnadskrävande reformer ellerstora skattesänkningar. Det blir med storakrav på politisk handlingskraft och beslutsamhet.I regeringens skrivelse till har viredovisat hur vi ser på problemen och vilkaåtgärder som måste vidtas.Jag har noga lyssnat på debatten underförmiddagen, och jag skulle vid det här tillfälletvilja sammanfatta regeringens syn på de åtgärder vihar redovisat i några enkla budskap på detekonomiska området.Det första budskapet är att valutapolitikens målligger fast. Vi skall hävda den svenska kronan. Allasom lättsinnigt lekt devalveringsleken eller nervöstflyttat pengar vet nu vad som gäller, att vi menarallvar när vi säger att det är uteslutet att Sverigekommer att devalvera. Vi har stängt den dörren ochspikat igen den för gott. Här finns inget att hämtaför spekulanterna.Detta budskap har slagit igenom på marknaden.Valutaflödena har vänt tillbaka. Räntorna har börjatpressas ned.Det andra budskapet är att går deneuropeiska vägen. Vi skall med kraft fullföljaförhandlingarna med EG om ett ekonomisktsamarbetsavtal. Vi är starkt engagerade i arbetetmed att skapa gemensam säkerhet i hela Eurpa. Viskall göra oss beredda att gå vidare isamarbetet med EG och klargöra Sverigesambitioner att bli medlem av Europeiskagemenskapen. Vi har därmed gett ett besked tillalla som känt sig osäkra om de ska investera iSverige. De kan planera för att utveckla sinverksamhet i . De behöver inte störta i vägutomlands.Också detta börjar nu slå igenom. Beskedet frånSCA om satsningen i är ett avflera sådana exempel.Det tredje budskapet är att skall tackla sinakostnadsproblem för att pressa ned inflationen. Vimåste hålla igen på utgifterna i den offentligaverksamheten. skall vi se till att våraviktiga välfärdssystem, t.ex. sjukförsäkringen,fungerar väl. Och vi skall se till att växla ner fråninflationslöner till reallöner och därmed hävda vårtnäringslivs konkurrenskraft.Arbetet med ett stabiliseringsavtal går in i ettavgörande skede. Här har arbetsmarknadensparter ansvaret. De kommer att kunna visa attde kan leva upp till det ansvaret.Vi måste använda för att låtaomvärlden hinna i kapp kostnader. Vimåste ge chansen att hinna i kapp andraländers konkurrenskraft.Nu har det sagts i flera inlägg här attsocialdemokratin har gett upp den fullasysselsättningen. Man säger att vi har gett förtur åtkampen mot inflationen i stället för kampen motarbetslöshet. Därför vill jag en gång för alla slå fastatt arbetslösheten inte är något mål eller någotmedel i socialdemokratins ekonomiska politik.Arbetslösheten är en följd av brister i ekonominoch trögheten på arbetsmarknaden. Den viktigasteorsaken är inflationen, den snabbakostnadsutvecklingen. Den måste bekämpas för attvi skall ha en sysselsättning som vilar på en sundbas. Insatserna mot inflationen är således ett medeli kampen mot arbetslöshet.Det utesluter inte att vi också skall bedriva en aktivarbetsmarknadspolitik som ger ett rejält stöd tillden som är eller riskerar att bli arbetslös. Det gör viredan. Regering och riksdag har anvisat betydandemedel till aktiva åtgärder under detta år. Detinnebär bl.a. att 110 000 personer får en nyyrkesutbildning under det här året. Det är bra förden enskilde, men det är också bra för de företagsom nyanställer och som kan få nya välutbildademedarbetare.Jag kan arbetsmarknadspolitiken väl och jag vetdess möjligheter, men också dess gränser.Det är min uppfattning att vi också i ett svagarekonjunkturläge skall satsa på yrkesmässigrörlighet, på omskolning och påkompetensutveckling. Det är just för att visocialdemokrater är så angelägna om att hävdasysselsättningen som vi både måste bekämpainflationen och satsa på aktivarbetsmarknadspolitik som understödjer deninriktningen.Fru talman! avslutas riksdagsarbete.Som ny i denna kammare vill jag gärna göra någrareflexioner om vad och regeringenuträttat under året.Knappast har fattat såmånga och så stora beslut, under en så kort ochintensiv period som under 1990.Vi har fattat beslut om en genomgripandereformering av skattesystemet, en reform som skallgynna arbete och sparande.Vi har beslutat att ersätta regleringssystemet ijordbruket med en modern livsmedelspolitik.Vi har beslutat att reformera helabostadsfinansieringen i grunden.Vi har beslutat om en stor reform aväldreomsorgen, som förbättrat förhållandena förvåra gamla.Vi har beslutat om den nya Europa-politiken.Vi skall fatta beslut om att reformerasjukförsäkringen och skapa bättre incitament tillarbete och rehabilitering.Regering och riksdag har visat handlingskraft ochframsynthet. Allt tal om att vi skulle sakna förmågaatt fatta beslut är nonsens.Det är ett imponerande arbete som utförts i utskottoch kanslier. ledamöter har anledningatt känna stolthet över vad som uträttats underdenna intensiva tid.Fru talman! skrevSture på en artikel i . Han föreslog att ochfolkpartiet skulle göra upp ett regeringsprogramoch ställa utanför.I början på november skrev och en gemensam artikel med det innehållsom beställt. Den presenterades som detnya borgerliga regeringsprogrammet. Centernställdes åt sidan.Jag antar att på SAF måste kännasig nöjd.Men hur står det till med liberaler?Känns det bra att vara stödparti till ?Vad säger centerpartisterna om att stå ute i kylan,när Bildt och formar det borgerligaregeringsprogrammet?Jag minns hur den gamle centerledaren här i brukade talaom och som ''de förenadehögerpartierna''. Jag tror att ha använt samma uttryck på motsvarandepartier i dag.Men kanske passar det bättre att tala om FirmaBuller & . Det är mycket väsen, men litet ull.Det mest avslöjande som sagts om denna politiskafirma sades av . Hansade bl.a. att ''slagkraften i det borgerligaalternativet har ökat avsevärt genom en raduppgörelser över blockgränserna''. Han talade omskatterna, EG, äldreomsorgen och energipolitiken.Lägg märke till att inte talade omvilken undergörande kraft som hade frigjortsgenom Firma . Nej, det varuppgörelserna över blockgränserna som hadeskapat slagkraft. uttalandebygger på en viktig insikt, men innehåller också illusion.Insikten är enkel och tydlig: De borgerligapartierna har i stora och viktiga sakfrågor varit såsplittrade att de inte på egen hand skulle kunnaåstadkomma en sammanhängande politik. Det ärbara genom uppgörelser med oss socialdemokratersom de kunnat komma till skott.Bengt uttalande bygger samtidgt på enillusion. När säger att slagkraften i detborgerliga alternativet har ökat, så vill han få oss atttro att framtiden är så problemfri att landet kanstyras av en borgerlighet som inte ens kan hållaihop i opposition. Men så ser verkligheten inte ut.Landets politiska ledning kommer att ställas införstora, viktiga och svåra uppgifter under dekommande åren. Det finns många sådanauppgifter. Låt mig få ge ett enda exempel.Det gäller välfärdspolitiken och dess finansiering.Bengt har själv angripit moderaternaför deras löften om väldiga skattesänkningar ochsagt att är ett hot motvälfärdssamhället.Ett samhälle med trygghet och välfärd kan inteförenas med den skattepolitik som moderaternastår för. Det inser alla och det framgick tydligt vidmoderaternas stämma . När den här frågandiskuterades på moderatstämman så sadeordföranden i moderata studentförbundet, AndersBorg, så här:''Om föreslår skattesänkningar, storaskattesänkningar, utan att vågaifrågasätta den generella välfärdspolitiken så finnsdet tre sätt att fixa det här. Det ena är inflation, detandra är budgetunderskott och det tredje ärupplåning. Visst, så kan man göra, så gjorde manunder de borgerliga åren''.Så sade , ordförande i , när han krävde att välfärdenskulle skrotas. Det var ärligt och uppriktigt. Attlova bibehålla allt gott och bra men inte vilja betalanotan -- det är ett lättsinne som snabbt kan bliförödande för ett lands ekonomi.Det ledde under de borgerliga åren till ett gigantisktbudgetunderskott som vi än måste betala för iform av räntor per år.Det är nästan dubbelt så mycket som försvaretkostar och lika mycket som hela den svenska skolankostar. Hade vi sluppit denna väldiga räntebörda,då hade t.ex. momsen kunnat sänkas med 10 %.Så såg det ut med slagkraften under de borgerligaåren. uttalande väcker därförmånga frågor. Jag skall avslutningsvis bara ställa ettpar:1. Hur går det med skattereformen ommoderaterna och skall ha en gemensamskattepolitik? Vem skall kapitulera -- ?2. Hur skall det gå med välfärden? Kommervälfärden att bestå eller skall den skrotas? Ellerkommer det att gå så som ungmoderaterna sade?Om detta är vi många som vill ha besked!Anf. 24 ():Fru talman! Jag måste säga att jag är förvånad överfinansministerns anförande. I den senare delenkom han in på något slags nyårskrönika. Denhandlade dock enbart om allt stort som uträttatsunder det år som gått. Han hade ingenting att sägaom sina avsikter för framtiden. Då han talar omframtiden är det den sedvanliga nidbilden avsärskilt onda avsikter.Om jag minns rätt sade också finansministern atthan hade lyssnat mycket noggrant på den debattsom förts . Ja det är klart lättareatt höra vad som sägs om man är närvarande.Jag ställde ett antal frågor av vilka ingen fick någotsvar. Det är jobbigt att upprepa dem. Jaguttryckte en förmodan att oron för budgetsaldotsom så starkt präglat finansministerns uppträdandeär en följd av en överdriven tro på det kommanderesultatet från Rehnbergsgruppen.Om man föreställer sig att det kan bli nolltillväxt påinkomstsidan och att statsutgifterna växer i taktmed inflationen, då blir det problem.Men jag måste då ställa frågan hur detta skullekunna uppkomma. Vi har en löneutveckling omvilken alla bedömare säger att den blir någonting på8--. Ändå har finansministern räknat ochfortsätter antagligen att räkna med att den blir 3eller . Det förutsätter förbud mot lokalahöjningar av lönerna utöver den prolongation avcentrala avtal som måste komma till stånd.Jag gör den bedömningen som gammal förhandlareatt detta kan inte lyckas.Hur skall det ordnas? Är finansministern inställd påatt genomdriva detta med lagstiftning? Hur rimmardet i så fall med de argument som vi fick höra attdet är helt parternas ansvar på arbetsmarknadenhur lönebildningen går till?När man sedan talar om stram finanspolitik medutgiftsbesparingar utan skattehöjningar så återstårde frågor som aldrig besvarade.Hur kan man då höja fastighetsskatten? Hur kanman höja löneskatten? Hur kan man säga att mananslår 600 miljoner extra till bl.a. kommunalaberedskapsarbeten, när man inte har för avsikt attackommondera stora kostnadshöjningar medoffentliga utgifter? Och hur kan man vidgafackavdragen?Det är frågor som jag ställt och skulle vilja ha svarpå. Det handlar om den mörka framtid som Sverigegår in i under socialdemokratisk politik.Slutligen ytterligare en fråga som kräver ett svar:När kommer den utredning om riksbankensoberoende som aviserades för över två månadersedan? Direktiven var färdiga . Jagfrågade: Kommer vi att få studera dem, det gällerändå ett eget verk? Blir det enparlamentarisk sammansättning av dennakommitté, vilket rimligen måste vara befogat närdet gäller att eget organ?Anf. 25 ():Fru talman! Finansministern säger att arbetslöshetinte är något mål eller något medel. Nej, men detkan bli resultatet av en felaktigt förd politik, närman inte unyttjat de devalveringsvinster som manmöjligen kunde ha. Man har alltså inte lagt dengrund man borde ha gjort för att utnyttja demordentligt.Sedan säger finansministern att man under dennatid borde utnyttja yrkesmässig rörlighet. Detkräver ett svar av finansministern på frågan: Menarfinansminstern att flyttlassen skall rulla snabbareigen, till regioner som saknar bostadsmöjligheter,eller vad är meningen? Det kräver faktiskt ett svarhär , tycker jag.Finansministern säger att det är nonsens att säga attregeringen inte orkar fatta beslut. Men hur är detdå med TV-frågan, energifrågan, försvarsfrågan?För första gången i historien går enförsvarskommitté i stå. Det är en stor skandal inte orkar fatta beslut i en sådan viktig fråga.De ursäkter man har haft har varit uppenbaraundanflykter. Det har inte funnits någon sakliggrund för att inte orka fatta ett beslut; oavsett vilketbeslutet blir, borde man orka fatta det. Det ärhöjden av beslutsimpotens att inte orka fatta detbeslutet.Finansministern funderade över hur det känns förcenterpartiet att vara ute i kylan. Vi upplever detinte så, utan vi tycker att det är varmt och skönt.Jag tycker att har ett bra läge inför detkommande valet. Det faktum att nu harlämnat mittfältet gör egentligen inte så mycket förvår del, förutom att det är synd att vi inte är fler somslåss för mittenfrågorna. Vi har traditionellt haft enstark samling i mitten i många politiska frågor, ochvi har det fortfarande i Norden.Folkpartiet har valt att ansluta sig till den linje somföreträds av . Jag lyssnade medintresse på uttalande om denmoderatliberala reservationen, men det ankommerinte på mig att dra några slutsatser av det.Ett borgerligt regeringsalternativ utancenterpartiet, ett alternativ som saknarrättviseprofil, som saknar regional förankring, sominte tar miljöhänsyn, det skulle vara ettregeringsalternativ utan stöd hos folkflertalet, ochjag tror inte att det skulle bli någon särskiltlångvarig regering. Det är också därför vi medglädje slåss för det som är vårt alternativ, nämligenden reservation som visar det andra borgerligaregeringsalternativet i svensk politik.Anf. 26 ():Fru talman! Jag undrar om har lästdet betänkande som vi här debatterar. I varje falltror jag att han har lyssnat sällsynt dåligt pådebatten, även om han kan ha snappat upp ett ochannat ord över radion. Många av de frågor somAllan ställde och de påståenden som hanhävde ur sig har faktiskt blivit bemötta ochavhandlade under morgonens debatt.Jag vill ändå -- för säkerhets skull, med tanke på attAllan kanske inte heller läser protokoll --ta upp det som jag hade förutsatt att han skullenämna i sitt anförande, dvs. de ''förenadehögerpartierna''. Jag skall be att än en gång få citeramin partiordförande: ''Den som själv är för mjukför att ta itu med de ekonomiska problemen skapari praktiken ett hårt samhälle.