prot · GE0914 · 1990-10-24 00:00:00 — Löneskillnaderna mellan kvinnor ochmän har under en följd av år minskat. har dock en tendens till ökade löneskillnaderkunnat skönjas. I en nyligen utkommendoktorsavhandling slås fast att såväl längreutbildning som längre arbetslivserfarenhet betalarsig sämre för kvinnor än för män. Ett skäl till dettaär att den könssegregerade arbetsmarknadenbefrämjar en bestående löneolikhet mellan kvinnoroch män. Detta är något som åter kankomma att öka löneskillnaderna. Det framgår avSCBs lönestatistik över industriarbete attlöneskillnaderna mellan kvinnor och män var 7:51kr./tim. 1988, medan skillnaden var /tim.1981.För att minska löneskillnaderna krävs insatser avolika slag. Den svenska jämställdhetslagens förbudmot lönediskriminering håller inte måttet vidjämförelse med t.ex. EG-direktiven. I Sverigeligger bevisbördan när det gällerlönediskriminering på den enskilda kvinnan.Uppstår det en tvist kan den anställde vända sig tillfacket eller JämO. Enligt en dom i tvingas företagen att visa att de intediskriminerar kvinnor vid lönesättning. Regeringenbör få i uppdrag att undersöka om liknandebestämmelser kan införas i Sverige.I den debatt som förs om arbetsmiljöernasbeskaffenhet är det viktigt att kvinnornasarbetsmiljö särskilt uppmärksammas. Det äruppenbart att förhållandena inom den offentligasektorn på ett helt annat sätt än tidigare måstelyftas fram i arbetsmiljödebatten. att när det gäller kvinnors högriskyrken i frågaom belastningsolyckor, att det ärsjukvårdsbiträden, hemvårdare och badpersonalsom ligger i topp. Det är bland kvinnorna under 25år som belastningsolyckorna ökar mest. Sedan 1979har belastningsolyckorna i hushållsarbetet ökatmed . Inom hälso- och sjukvården harolyckorna ökat eller mer. Lyften är orsak tillmer än hälften av olyckorna bland kvinnor. Dennytillsatta arbetsmiljökommissionen bör snaraståterkomma med förslag i dessa frågor.Det är inte heller osannolikt att en stor del avproblemen inom den offentliga sektorn har singrund i psykosociala arbetsmiljöproblem vid sidanav ergonomiska risker.Kvinnornas sjukfrånvaro har ökatmed , medan männens frånvaro harökat . En viktig orsak till detta ärkvinnornas arbetsmiljö.Lagen om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet, som infördes under de borgerligaregeringsåren efter förslag från , är ettviktigt instrument i arbetet med att motverkakönsdiskriminering och främja jämställdhet påarbetsplatserna. Efter det att hadebegärt en parlamentarisk utredning om hur lagenkan stärkas, tillsatte regeringen en särskildutredare med uppdrag att utvärderajämställdhetslagen. Vi beklagar att regeringen intedelar vår uppfattning om värdet av enparlamentarisk utredning. Det är också beklagligtatt utredningen dragit ut , då vi anser detangeläget att en förstärkning av lagen snarastkommer till stånd.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 2 och 11.Anf. 3 ():Herr talman! Drygt fyrtiotalet motionsyrkandenbehandlas i det betänkande vi nu debatterar --AU1. Det är motioner och yrkanden från allapartier som är representerade i . Samtligamotioner avstyrks av utskottsmajoriteten, främstmed hänvisning till pågående utredningsarbete ochprojektverksamhet.Vi kan i betänkandet också läsa att i stort settsamtliga de åtgärder som föreslogs i den femårigahandlingsplanen för jämställdhet harvidtagits. Är det möjligt att detta är ett riktigtkonstaterande?Att handlingsplanen haft en medvetandehöjandeoch opinionsbildande verkan i samhället får viockså veta. Låt oss hoppas att detta är riktigt! Menjag vill återigen framhålla, precis som jag gjorde iden allmänpolitiska debatten för ett par veckorsedan, att jämställdhetsarbetet på många områdengår väldigt trögt. Också jämställdhetsministerMargot var i debatten långt ifrån nöjd.Hon betonade att det fortfarande finns orättvisor,både klasskillnader och skillnader mellan kvinnorsoch mäns villkor, och att kvinnorna, om vi granskararbetslivet utifrån både klass- och könsperspektiv,drar det kortaste strået.Låt mig säga att jag tror att jämställdhetsarbetetskulle vinna på om socialdemokraterna vore litetmer ödmjuka. I stället för att ideligen, rakt upp ochner, avstyrka alla motioner borde de kunna ta delav och också använda sig av idéer och förslag somkommer fram, även om de råkar komma från annatparti. Det gäller inte bara det här området utaninom alla samhälls- och politikområden.I det betänkande vi nu behandlar vill jag peka påförslag som förts fram från och somåterfinns i reservationer fogade till betänkandet.Vi har exempelvis begärt att en parlamentariskkommitté skall tillsättas med direktiv att genomföraen arbetsvärdering av olika yrkessektorer för attkartlägga skillnader och analysera bakgrunden tillatt kvinnodominerade yrken oftast värderas lägreän yrken där männen är flest. En sådan utredningbör också kunna lägga fram förslag om åtgärder föratt rätta till de missförhållanden som råder.Har ministerord någon betydelse finns det kanskehopp om att en arbetsvärdering kommer till ståndoch att vi till ett annat år inte behöver reservera ossi denna för så viktiga fråga. MargotWallström uttalade nämligen sitt gillande förcenterns förslag och betonade vikten av att drivafrågor om arbetsvärdering.Men tittar vi på vad utskottsmajoriteten skriver ibetänkandet så konstateras visserligen att ökadelöneskillnader kan iakttas, men sedan handlarskrivningen mest om att man skall öka kunskapernaom löneskillnaderna och deras orsaker.I anser vi att en arbetsvärdering meddet snaraste måste genomföras. De senaste årenhar löneskillnaderna ökat. Denna utveckling måstevändas. En utjämning av löneskillnaderna mellankvinnor och män är en viktig jämställdhetsfråga.I har vi även, både ijämställdhetsmotionen och i våra regionalpolitiskamotioner, kraftigt understrukit attkoncentrationspolitiken måste brytas. Regionalbalans och samhällsplanering har stor betydelse närdet gäller att uppnå jämställdhet. Dettaunderströks också i regeringens proposition omjämställdhet inför 90-talet. Där står t.o.m. att ''ettav målen för regionalpolitik är att kvinnor och mäni alla delar av landet skall ha tillgång till arbete,service och god miljö''. Det står även att ''enfortsatt betoning av jämställdhetsmålen bör görasinom ramen för de regionalpolitiska åtgärderna''.Hur blir det ? Vad får exempelvisskattereformen för effekter för kvinnor och förregional balans?Från sida har vi vid upprepade tillfällenpåtalat den felaktiga inriktning som finansieringenav marginalskattesänkningarna fått. Någon måstebetala dessa, och vilka blir det? Jo, det blir de somhar låga inkomster, de som tjänar under 100 000kr., och det är de deltidsarbetande, och i hög gradär det kvinnorna. Arbetsamma, ambitiösa,kunniga, engagerade och lågavlönade kvinnor fåranvända merparten av sin inkomst till nödvändigkonsumtion -- som mat och boende. Ofta bor de iregioner och orter med en mer begränsadarbetsmarknad och med små möjligheter attkompensera sig genom t.ex. bättre betalda jobbeller längre arbetstid.Den ökade indirekta beskattningen slår hårt motdem som har låga inkomster och som egentligenknappt får del av skattesänkningarna. 1989 hade enmiljon svenskar en årsinkomst ,de flesta kvinnor. Skatteomläggningensfinansiering är ett hot motjämställdhetssträvandena, som omläggningensarkitekter socialdemokraterna och folkpartietborde ha analyserat bättre. Eller är kraven på enrättvis fördelningspolitik inte giltiga längre isocialdemokratins och värld? Har deglömt begreppet rättvisa?Vi i har i kommittémotionen och ireservation betonat att det är viktigt att satsa merpå kvinnligt nyföretagande. Vi menar att ett ökatnyföretagande skulle ha stor betydelse förmöjligheterna att skapa sysselsättning i utsattaregioner och bredda kvinnors arbetsmarknad.Kvinnliga företagare väljer ofta andra branscher änmän. Kvinnorna är mer inriktade motserviceområdet eller tjänstesektorn. Därför är det,enligt mening, viktigt attutvecklingsfondernas verksamhet breddas. Hittillshar de varit mest inriktade på tillverkningsindustrioch turism. Skall kvinnliga företagare få störremöjlighet till hjälp till företagande via fondernamåste fonderna omfatta även tjänstesektorn.Herr talman! Vi har i en reservation tagit uppkvinnorepresentationen. Det är viktigt attkvinnorepresentationen i beslutande organ bådeinom näringslivet, i de fackliga organisationernaoch inom politiken ökar. Här har inte minstkvinnoorganisationerna stor betydelse. De gör,med mycket små ekonomiska resurser, betydandeinsatser när det gäller utbildning av kvinnorna föratt stimulera dem att engagera sig isamhällsutvecklingen och i beslutande organ.Kvinnoorganisationerna skulle kunna uträtta ännumer om de hade mer pengar till sitt förfogande. sker mycket av deras arbete på frivillig ochideell basis. Jag vet att anslagen inte behandlas i dethär betänkandet, men jag vill ändå ha detta sagtdärför att pengarna är av stor betydelse iorganisationernas arbete.Att öka kvinnorepresentationen i beslutande organär angeläget. Vi behöver både kvinnors och mänserfarenheter och värderingar i samhällsarbetet ochi beslutsfattandet om vi skall kunna uppnå ett merjämställt samhälle.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 3 och 8 i betänkandet.Anf. 4 ():Herr talman! Så länge vi har ett samhälle, där detär männen som har makten och där det är mannensom är utifrån vilket allt annat bedöms, sålänge kommer vi också att ha ett samhälle, somvärderar männens arbetsinsatser högre, som iförsta hand spenderar samhällets pengar påmännens aktiviteter och som väljerkvinnodominerande områden när det blir tal omnedskärningar och besparingar.Kjell-Arne har gett en lång rad exempel påkvinnors arbetssituation och kvinnors arbetsskadoroch på hur en manlig maktstruktur drabbarkvinnor.Därför handlar jämställdshetsarbetet i grunden omkvinnokamp -- kvinnokamp för rätten till lika lönför likvärdigt arbete, rätten till barnomsorg, rättentill delat ansvar för barn och hem -- och om kampenför rätten att kvinnors erfarenheter och kunskaperskall värderas på samma sätt som männens.Men kvinnokamp är också klasskamp. På 70-taletmyntade vi parollen: Ingen klasskamp utankvinnokamp, ingen kvinnokamp utan klasskamp.Jag tycker att det är hög tid att plocka fram den härparollen igen. Det är dags för kvinnorna attrevoltera mot de attacker som görs mot derättigheter till arbete, barnomsorg, sjukförsäkring,m.m. som finns i dag.Jag tänker på kvinnorna inom den offentligasektorn. Den offentliga sektorn har betytt mycketför kvinnors möjligheter till egen försörjning, enoffentlig sektor av vård och omsorg om barn, sjukaoch gamla, vilken nu tycks hotas i grunden av denekonomiska utveckling som regeringen genom dentredje vägens politiska misslyckande har lagtgrunden till.Men jag tänker också på alla kvinnor inom privatverksamhet, vilka i ännu högre grad än i denoffentliga sektorn är förvisade till de lägst betaldaarbetsuppgifterna -- inom industrin, inom handelnoch inom kontorsvärlden, för att ta några exempel.Det är dags för kvinnorna att ta saken i egnahänder -- att kräva inflytande och makt över sinajobb, att kräva demokrati på arbetsplatserna, attkräva social rättvisa och att kräva och lagstadgad barnomsorg. Ikvinnokampen och jämställdhetsarbetet är detkvinnorna som måste dra det största lasset. Och vihar allt att vinna i den kampen.Jag tycker faktiskt inte att skallslå sig för bröstet och påstå att jämställdhetenskulle bli bättre om man avskaffade de offentligamonopolen. Hur ser det egentligen ut medjämställdheten på den privata sidan? Har manhunnit så mycket längre där? Nej, det har man inte.Det är genom den offentliga sektorn somkvinnornas obetalda arbete lyfts fram på ett heltannat sätt än som skulle ha blivit fallet om den intehade funnits. Men eftersom det fortfarande, somjag sade tidigare, är männens norm som gäller, harman värderat detta arbete på ett helt felaktigt sätt.Anders Högmark talade om sina barn. Jag skall talaom mina.Jag har en dotter som är . För henne finns det inteheltidsarbete att få, som ofta är fallet i offentligsektor inom sjukvården. Hon arbetar deltid. Honhar en månadslön brutto . per månad.Det är alltså inte så lätt att klara sig i det härsamhället med den utveckling som vi har. Även omdet hade varit ett privat sjukhus, är jag inte så säkerpå att någon där hade kunnat garantera henne varesig arbete eller högre lön.Jämställdhet är faktiskt inte i första hand fråga omatt byta arbetsuppgifter så att kvinnorna skall lagabilar och männen sköta blommorna. Jämställdhethandlar om lika värde, om att ändramaktförhållandena som gör att kvinnor ochkvinnors arbete systematiskt nedvärderas. Det ärvad jämställdhet handlar om.I det här betänkandet behandlas ett antal motionerom jämställdhet som vi har väckt. Jag tänker ta uppdem. Jag skall börja med de motioner som vi harväckt om kvinnor och ekonomi. Där har vi försöktvisa på hur den nuvarande ekonomiskautvecklingen påverkar kvinnor och faktiskt utgörett direkt hot mot både kvinnorna ochjämställdheten. Det kan vara intressant att påpekaatt dessa motioner skrev vi , dvs. , före de fyrastoppen, före regeringskrisen och beslutet omskatteomläggningen. Man kan knappast påstå attsituationen har förbättrats -- tvärtom.Eftersom det är kvinnorna som finns på de lägstavlönade jobben, eftersom det är kvinnorna somfinns inom den offentliga sektorn och eftersom detär kvinnorna som sliter ut sig i dåliga arbetsmiljöeroch med dubbelarbete, slår varje försämring avvård, omsorg och sociala rättigheter hårdast motkvinnokollektivet.Enligt vad jag har hört lär finansministern ha uttalatatt protesterna mot bensinpriset kommer att verkasom en västanfläkt jämfört med de reaktioner somvi kan förvänta oss på regeringens nyaåtstramningspaket, som vi skall få ta del av iveckan. Med andra ord kan man, utan att ha settförslagen, räkna ut att det kommer att få en snedfördelningseffekt, till kvinnornas nackdel.Det står i betänkandet att kvinnor och ekonomi harägnats ökad uppmärksamhet från statsmakternassida . Var det nedskärningarsom drabbar kvinnor man tänkte på då?Utskottsmajoriteten hänvisar till att det görs enårlig redovisning i budgetpropositionen av hur vissaekonomiska resurser fördelas mellan kvinnor ochmän. Jag skulle vilja att utskottets företrädare talar om för mig var dessa redovisningarfinns i årets budgetproposition. Jag har tagit medmig finansplanen. Jag har tittat i den och bläddratfram och tillbaka, men jag har inte hittat något omdenna fördelning mellan kvinnor och män. Varförskall man för övrigt begränsa sig till vissaekonomiska resurser? I ett samhälle som detsvenska, där kvinnorna arbetar nästan lika mycketsom män, borde det vara självklart att manredovisar hur alla ekonomiska resurser fördelas urkvinno- och mansperspektiv.Jag skall inte bara komma med kritik; jag skall gelitet beröm också. En särskild grupp skall följa uppoch analysera skattereformen och dess effekter förkvinnor och män. Jag blir glad när jag läser det,eftersom det var en av de saker som vi frånvänsterpartiet kritiserade när beslutet omskatteomläggningen fattades. Då stod det nämligeninget om att man särskilt skulle studeraskatteomläggningens effekter. Det visar att vitydligen ändå har fått gehör för våra krav så här iefterhand, och det är ju alltid något.Vidare har vi en motion om förändringar ijämställdhetslagen. Jag kan på sätt och vis förståsynpunkten att man inte skall föregripa regeringensproposition, eftersom den kommer rätt snart, menjag tycker också att det hade varit rimligt omutskottet åtminstone hade givit regeringen en litenvink om hur propositionen borde utformas. blevdet inte så, och vi fick lov att reservera oss. Det ärett ganska vanligt sätt att hantera motioner somkommer från oppositionspartierna. Jag håller medcenterns företrädare här. Jag tycker att man kundevisa litet mera ödmjukhet och titta på förslagen frånolika partier och se om de är bra i stället för attvänta och sedan komma med dem som sinaegna.Våra förslag innebär direkta förbättringar för densom anmäler brott mot jämställdhetslagen. Viföreslår t.ex. att det skall införas ett skydd för densom utnyttjar sina rättigheter -- man skall vågautnyttja lagen -- och att man skall ha rätt tillekonomiskt skadestånd om man missgynnats ochgått miste om anställning eller befordran. Vi tyckerockså att det i jämställdhetslagen måste införas enregel mot kollektiv lönediskriminering -- detta ärfaktiskt någonting som händer . Det handlarinte bara om individuella missförhållanden.Löneskillnaderna ökar mellan män och kvinnor,vilket också har påpekats tidigare här , och detär allvarligt. Den jag-fixerade utveckling som vi seri samhället , med individuella lönesystem somett talande exempel, missgynnar kvinnor som, trorjag, har större förmåga att se till andra värden änsådana som är direkt kopplade till pengar. Kvinnorär bättre tränade till att sätta barn och familj föresina egna behov, men så som samhället utvecklas blir det till en nackdel och något som gör attkvinnor halkar efter i löneutvecklingen.Inför den faktiska utvecklingen och medtanke på den ekonomiska framtid som regeringenspår är det nästan patetiskt att utskottet skriver att''en utjämning av löneskillnaderna mellan kvinnoroch män är en av de viktigastejämställdhetsfrågorna ''. Ja visst,självklart, tycker jag, men hur viktiga kommerjämställdhetsfrågorna att få vara i regeringensekonomiska politik? Kommer det att finnasutrymme för något annat än vackra, men till intetförpliktande, fraser om jämställdhet ?Sedan vill jag kort beröra våld och övergrepp motkvinnor. Här har vi en motion från vänsterpartietsom har blivit hänvisad till ett annat utskott ochalltså inte behandlats i det här betänkandet, trotsatt det finns en rubrik som är exakt likalydande somvår motion. Jag vill då helt kort nämna något omdetta, så att det inte framstår som att vi inte har settpå dessa frågor.Det sexuella våld som många kvinnor utsätts för är det mest förnedrande av förtryck och visarpå den yttersta förlängningen av mänsmaktposition i samhället. I vår motion om sexuellatrakasserier pekar vi särskilt på behovet av stöd tillkvinnojourerna och behovet av stöd tillvåldsoffren. Men även rehabilitering avgärningsmän är en viktig samhällsuppgift.Jag skall ta upp en enskild motion av EvaJohansson, motion A808. Där begärs en samladutredning av kvinnors situation i storstaden. Manmenar att den snabba samhällsomvandlingenpåverkar kvinnans traditionella roll. Man vill ha enkomplettering till storstadsutredningen där en radfrågor skall belysas: Hur påverkar arbetsresor,arbetstider, barnomsorg, offentlig och annanservice, föreningsliv, sociala nätverk, kulturellmångfald, omflyttning i bostadsområden etc.kvinnornas situation? Jag vill gärna ansluta mig tilldenna motion, eftersom jag tycker att det är ettbortglömt område . Det finns ingenreservation till förmån för denna motion, varför jagyrkar bifall till motionen som sådan.Till sist. När det gäller jämställdhetsarbetet iframtiden har jag i en motion föreslagit en översynav JämOs roll. Enligt min uppfattning borde JämOha en friare roll och kunna fungera mer somopinionsbildare i jämställdhetsfrågor. Särskilt medtanke på den ökande lönediskrimineringen bordeJämO ha rätt att studera företagens lönestatistik.Där borde man se över möjligheterna till sanktionmot företag som inte uppfyller kraven på likvärdigtarbete.Herr talman! Jag har möjligen hållit på längre tidän vad jag hade anmält, men jag vill avsluta med attsäga att vi i står bakom allareservationer som vi har undertecknat. Särskilt villjag yrka bifall till reservation 5.Anf. 5 (m) replik:Herr talman! säger attkvinnorna nu måste ta saken i sina egna händer, förde står inte ut med att jobba på männens villkor.Det ligger någonting sympatiskt i den värderingen.Det måste vara förfärligt jobbigt för kvinnor somvill ta saken i egna händer att få arbeta inom detmonopol som offentlig vård och service utgör.Hade de arbetat inom den privata sidan, hade deantingen bytt arbetsgivare eller, om de hade tycktatt det var olämpligt, försökt starta något själv.Talet om att det nu är dags för kvinnorna att tasaken i egna händer och försvara -- jagutgår från att och vänsterpartietansluter sig till den socialdemokratiska synen här --offentliga vård- och servicemonopol är svårt attförstå. Att kombinera dessa två åsikter är svårt.Det är därför som socialismen lider det enaskeppsbrottet efter det andra förmodligen även här.Herr talman! Jag råkade i mitt huvudanförandefelaktigt yrka bifall till reservation 10, det skallsjälvfallet vara reservation 11.Anf. 6 () replik:Herr talman! och jag levermöjligen i olika världar. Jag skulle viljarekommendera att läsa och kön, som visar något av deskillnader som drabbar kvinnor inomarbetarklassen.Sedan vill jag ställa frågan hur det skulle fungera ide länder där man har en mycket liten offentligsektor. Jag tänker t.ex. på och USA.Har man nått längre där med jämställdheten? Harkvinnor mer arbeten där? Det är faktiskt inte så lättatt välja ny arbetsgivare om det inte finns någraarbetsgivare.Anf. 7 (m) replik:Herr talman! En kollega till ett vårdbiträde, inomLO-kollektivet, som bor i , som jobbarinom metallindustrin och som blir trött på enarbetsgivare i , väljer en annan arbetsgivareeller startar eget. Då känner man inga klassgränser,för där finns möjligheterna. Men inom offentlig,vård- och servicemonopol gives icke demöjligheterna. Och så länge som att bibehålla denna urbota dåligalösning, som hämmar just kvinnorna och inte gerdem möjligheten att ta saken i sina egna händer, sålänge kommer också den här desperata kampen attfortsätta i förkrympt form.Släpp kvinnorna fria! Ge dem en ärlig chans,samma chans som männen -- och kvinnorna -- harfått inom den privata sektorn, även om det finnsmycket mer att göra där.Socialismen har ett inbyggt systemfel, och så längesom socialdemokraterna med hjälp avvänsterpartiet vill ha kvar de offentliga vård- ochservicemonopolen, kan ingenting hjälpa de kvinnorsom vill komma ur den kvinnofällan.Anf. 8 () replik:Herr talman! Kvinnorna inom den privata sektornligger sämre till vad gäller löner än kvinnor inomoffentlig sektor. Det är den ena sidan av saken.Jämställdhetsarbetet är mycket svårare inom privatsektor -- det är också någonting som man kankonstatera. Inte ens på chefsnivå finns det kvinnor.Det är i och för sig inte så viktigt, tycker jag för . Det är viktigare att man får jämställdhet blandkvinnorna nere på golvet, i industrin och i denoffentliga sektorn.När det gäller offentligheten och offentligamonopol tror jag, om jag skall vara riktigt ärlig, attdet inte är monopolen i sig som ni retar er på,folkpartister och moderater, utan snarare detförhållandet att ni inte får del av skattepengarna, avfinansieringen. Den offentliga sektorn är juoffentligt finansierad med skatter för att resursernaskall kunna komma alla till del. vill ni att privataarbetsgivare skall kunna ta över den härverksamheten och få del av de skattepengar somfolk har betalat in -- för att göra egna privatavinster. Jag kan inte säga att jag tycker att det är såmycket bättre.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 9 ():Herr talman! Jag har just fått reda på att , som skulle ha fört miljöpartietstalan just , är sjuk och inte kan närvara. Honhade säkert förberett ett fint tal om den grönajämställdhetspolitiken. Jag är inte så förberedd ,men jag skall ändå säga några ord om detta ochyrka bifall till de reservationer vi står för.Vi pratar mycket om jämställdhet, men det görsinte speciellt mycket; det har inte hänt så mycketunder . Vi som tillhör ett nytt partihar en alldeles särskild uppgift och ett särskiltansvar, och jag tycker att vi har tagit fasta på detansvaret genom att se till vi i alla fall skall hajämställdhet i politiken, när det gäller de politiskauppdragen. Därför har vi också infört kvotering tillde uppdrag som vi har i partiet och på landstings-,kommun- och riksdagslistorna.Men jämställdhet mellan kvinnor och män är igrunden en ekonomisk fråga.