prot · GE0946 · 1990-12-14 00:00:00 — Därför kan man inte ge utdessa pengar till miljösatsningar, för då ökas juutgifterna.Nu är skattehöjningar egentligen emot regeringensegen ekonomiska strategi, men den strategin harman ju frångått direkt, eftersom förslaget ärframlagt.För att blidka säger sedan KarlHagström: Vi kan kanske tänka oss utgifter senare.Tar vi bara in skatteintäkter, kan vi nog fördeladem -- dvs. öka de offentliga utgifterna. Det ärnästa steg från en strategi som man säger ärnödvändig för att klara svensk ekonomi.Socialdemokraterna kan ju inte klara den svenskaekonomin. Det är uppenbart när det gällerutvecklingen.Karl sade vidare att en isoleradskattehöjning inte leder till höjt skattetryck. Det ärganska fantastiskt att om man höjer en skatt, så blirinte skattetrycket högre. Det är inte att undra på attsocialdemokraterna har höjt skatter så mycketgenom åren. De har varken trott eller insett att dethöjer skattetrycket. Det stora problemet är attmänniskorna har märkt detta och att ekonomin harförsvagats.Karl försöker också förklara hur höjdskatt kan leda till dämpade prisökningar. Kampenmot inflationen skulle alltså bedrivas bäst genomskattehöjningar. Varför höjer ni då inte allatänkbara skatter för att få ned inflationen?Uppenbarligen för att ni inser att det är en felaktigpolitik. Sanningen är ju mycket enkel. Det finnsinga som helst sakliga skäl att höjafastighetsskatten. Det som inträffade mellan den 18oktober och fram till dess regeringen lade frampropositionen var att man inte kunde klara hem debesparingar som man egentligen insåg varnödvändiga. För att få litet pengar tillstatsbudgeten sade man att man måste höja enskatt. Det gör socialdemokrater alltid.Anf. 87 ():Herr talman! När hyreshusen taxerades 1988 vardet ingen som fäste någon större vikt vid det härmed lokaler eller vilken kodning man fick. Dåutgick det ingen fastighetsskatt. Fick man enfelaktig kodning, kunde man gärna acceptera den. kan man inte ändra på detta. Däremot kan mandrabbas av en enorm konsekvens. När det gällerhyreshus med lokaler kan taxeringsvärdet varieraoch uppgå till /m2. Det innebär att detmed fastighetsskatt blir en skatt på 350kr./m2. I sådana hus i bor det ungefär180 000 familjer. Det gäller alltså hus medkombinerat lokaler och bostäder. Förstår då KarlHagström att det här kan drabba människor? KarlHagström sade att det efter kommat bara blir enmängd nollor, men det är ju inte det som ärintressant. Det gäller ju att titta framför kommat.Anf. 88 ():Herr talman! tycks ha missförståttnågonting rätt fundamentalt. Till min storaförvåning instämde och gjorde sigskyldig till samma missförstånd. Det gäller alltsåskillnaden mellan tillfälliga skatter och tillfälligainvesteringar å ena sidan och budgetutgifter å andrasidan.I betänkandet står det mycket klart att dentillfälliga höjningen av fastighetsskatten skallmotverka en viss överhettning och utgå under tvåår. Då menar vi att det är riktigt att användapengarna för en satsning på en uppbyggnad avmiljövänlig trafik. Pengarna skall alltså inte ingå ien budget som sedan skall hållas år . Det ären fundamental skillnad mellan om det rör sig omnågonting tillfälligt och om det handlar ombudgeten. Jag är förvånad över att Bo Lundgrengick i den fällan.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutSocialförsäkringsutskottets betänkande SfU9ÅterförvisningsyrkandetKammaren avslog med 290 röster mot 38 det avMargó och underöverläggningen framställda yrkandet omåterförvisning av ärendet till utskottet förytterligare beredningÅterförvisningsyrkandet hade alltså avslagits mederforderligt antal röster, dvs. mindre än entredjedel av de röstande hade biträtt yrkandet.Mom. 1 (sänkt kompensationsnivå inomsjukpenningförsäkringen m.m.)Först biträddes reservation 2 av MargóIngvardsson i motsvarande del -- som ställdes motreservation 3 av i motsvarande del --med acklamation.Härefter biträddes reservation 1 av i motsvarande del med 40röster mot 24 för reservation 2 av MargóIngvardsson i motsvarande del. 263 ledamöteravstod från att rösta.Slutligen bifölls utskottets hemställan med 249röster mot 40 för reservation 1 av ochBarbro i motsvarande del. 39 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 2 (sjömän)Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot23 för reservation 2 av Margó imotsvarande del. 39 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 5 (arbetsgivarperiod)Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot36 för reservation 2 av Margó ochreservation 3 av i motsvarande del. 47ledamöter avstod från att rösta.Mom. 6 (nytt förslag om kompensationsnivåerm.m. )Först biträddes reservation 4 av . -- som ställdes mot reservation 5 av GöstaLyngå -- med acklamation.Härefter bifölls utskottets hemställan med 188röster mot 60 för reservation 4 av . 79 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 7 (tillfällig föräldrapenning)Först biträddes reservation 2 av MargóIngvardsson i motsvarande del -- som ställdes motreservation 7 av -- med acklamation.Härefter biträddes reservation 6 av KarinIsraelsson och med 45 röster mot23 för reservation 2 av Margó imotsvarande del. 258 ledamöter avstod från attrösta.Slutligen bifölls utskottets hemställan med 208röster mot 41 för reservation 6 av . 77 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 10 (differentierade arbetsgivaravgifter)Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot22 för reservation 2 av Margó imotsvarande del. 43 ledamöter avstod från attrösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Skatteutskottets betänkande SkU11Mom. 1 (tillfällig höjning av fastighetsskatten)Först biträddes reservation 1 av Bo Lundgrenm.fl. i motsvarande del med 141 röster mot 20 förreservation 2 av . 167 ledamöter avstodfrån att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 170röster mot 140 för reservation 1 av Bo Lundgrenm.fl. i motsvarande del. 18 ledamöter avstod frånatt rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om dagens sammanträdeAnf. 89 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag vill meddela att överläggningarna kommer attfortsätta i afton utan middagsuppehåll.Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade attskatteutskottets betänkanden SkU10 och SkU12,finansutskottets betänkande FiU11 samtskatteutskottets betänkande SkU9 skulle avgöras iett sammanhang efter avslutad debatt.7 § Kvarvarande frågor i reformeringen avinkomst- och företagsbeskattningen, m.m.Föredrogsskatteutskottets betänkande1990/91:SkU10 Kvarvarande frågor ireformeringen av inkomst- ochföretagsbeskattningen, m.m. (prop. 1990/91:54delvis).Anf. 90 BO ():Fru talman! Det som vi nu står inför är den sistariksdagsbehandlingen, åtminstone 1990, av vadsom skulle kunna kallas för århundradetsomfördelning av världsrekordhögaskattebörda. Det är det som det hela rör sig om.Det som kallas för århundradets skattereform äralltså ett bibehållande av det rekordhögaskattetryck vi har haft i Sverige.Det var självklart nödvändigt, som vi moderaterlänge hävdat, att sänka extremt högamarginalskatter. Det var emellertid inte nödvändigtatt motverka den alltför snabbakonsumtionsökning som hade blivit följden omman sänkt skatter utan kompenserande åtgärder.På grund av de många skattehöjningarna kommernu flera att förlora, eftersom skattesänkningarnatill följd av sänkta marginalskatter inte fullt utkompenserar prisökningar och skattehöjningarsom är avsedda att finansieramarginalskattesänkningen.Till detta att enskilda människor kommer attförlora och att skattetrycket förblir oförändrathögt, kommer de problem som finansieringen i sigsjälv leder till i många avseenden. Finansieringenhar ju utformats så att skatterna har höjts,varigenom inflationen under 1990 och 1991kommer att bli extremt hög i förhållande till vadsom gäller för andra länder. Man har då försökthävda att om inflationen skulle råka bli under1990 är det egentligen bara fråga om 7--. Restenskall vara en effekt av skatteomläggningen. Meninflationen blir ändock -- inte vare sig mereller mindre. Svenska hushåll har att se ochacceptera en prisökning på den nivån. Det innebärnaturligtvis också att utländska placerare somförsöker bedöma den svenska inflationstaktenkommer att se siffran och ingenting annat.Till följd av att finansieringen har utformats så attdet har blivit en kraftig påspädning av inflationenkommer situationen i samhällsekonomin attförsämras. Det blir också då som enskildamänniskor kommer in i ett bidragsberoende somblir allt större.Man tvingas höjas investeringsbidraget för att överhuvud taget något skall byggas. Bostadsbidragetoch barnbidraget höjs för att inte alltför mångaskall förlora på skattehöjningen. Det är naturligtvisi sig negativt. Det är åt rakt motsatt håll mot vad viskulle gå, nämligen sänkta skatter och mindrebidragsberoende.De skattehöjningar som kommer att införas ochtill en del redan har införts, innebär också problemför det totala sparandet. Vi har i ett alltförlågt sparande, vilket märks i det accelererandeunderskottet i bytesbalansen. Det är självklart attdet bli effekter om man skapar en situation där detvå sparmål som rimligen är de mest betydande , nämligen sparandet till sin egen bostad och försin egen ålderdom, straffbeskattas genom skärptfastighetsskatt och skärpt reavinstskatt -- för att tanågra exempel på bostadsområdet -- och införandeav de tre olika pensionsskatterna påpensionssparandet.Att lägga en skatt på eller höja skatten på sparandetleder till mindre sparande än annars. Därför kanman räkna med att hushållens sparande kommer attfortsätta att ligga på en låg, och sannolikt, tyvärr,negativ nivå också . Det är i ettläge när vi måste gå åt andra hållet.En sak som sällan diskuteras är de negativaeffekterna för riskkapitalförsörjningen som denskärpta kapitalvinstbeskattningen och flera andraåtgärder kommer att få. Det är självklart att det blirden effekt som vi diskuterat i anslutning till detförra betänkandet, dvs. att företag i väljeratt investera utomlands, medan företag i utlandetinte finner anledning att överväga investeringar iSverige i någon nämnvärd utsträckning. Sverigekan inte överleva som industrination med ettskattetryck på det här området som gör att kapitaletsöker sig från vårt land.Det är nödvändigt att reformera denkapitalbeskattning som man nu har reformeratgenom en överenskommelse mellansocialdemokraterna och så, att den ärextremt hög i förhållande till andra länder. Så kandet inte vara.Ett exempel är att för den småföretagare som villstarta från scratch, som kanske har en tjänstpå ett företag, och som vill ta risken att satsa på etteget företag för att utveckla en produkt, har skatteni realiteten höjts genom att det äraccepterat att kvitta underskott mot löneinkomst.Det innebär att riskbenägenheten blir mindre.Färre kommer att satsa på företagande om de haren tjänst i botten.Skulle denna person trots detta problem välja på attsatsa på en idé, en produkt, och det skulle gå bra,höjs reavinstskatten särskilt mycket för denkategorin. I bägge ändarna klipper man till ochtalar om för människor att det inte är lönt att satsapå företagandet. Det blir en större riskkostnad, ochgår det bra får man betala högre reavinstskatt. Detär den politik som kommer att träda i kraft den 1januri 1991.Fru talman! Det finns bara ett svar till detdilemma som står inför och som innebär attvi måste sänka marginalskatterna. Det är attsamtidigt sänka det totala skattetrycket. Det högaskattetrycket är i sig självt ett problem. , när skattetrycket varknappt av BNP, skrev man:Sammanfattningsvis kan konstateras attskattesystemet har vissa snedvridande effekter ochatt dessa aldrig helt och kanske inte ens i huvudsakkan försvinna vid en skattenivå motsvarande den rådande. har skattetryckets skärptsväsentligt.I kompletteringspropositionen sägerregeringen att av stor betydelse församhällsekonomin, och inte minst sparandet, är detsamlade skatte- och avgiftstrycket. Ett högtskattetryck skapar i sig problem för ekonomins sättatt fungera. /91 beräknasskattetrycket motsvara av BNP.Internationellt sett är detta mycket högt, vilketmåste tas i beaktande med tanke på Sverigesutlandsberoende.Men vad gör man? Jo,man gör något som vi hardiskuterat : man höjer gamla skatterytterligare, trots att man vet att det leder tillnegativa effekter. Men de ligger ju i linje med vadsocialdemokraterna egentligen vill.Den 4 februari höll budgetminister anförande -- han fungerade i denrollen -- där han sade att vi skall ha kvar världenshögsta skatt. Den förestående skatteomläggningenär ingen skattesänkning. Det skall ingen tro. Hansade också att skatteomläggningen inte görs för attnågon som individ skall tjäna på den, utan det ärkollektivet, samhället, som skall tjäna på det.Om skattetrycket skall sänkas är det bara med hjälpav en borgerlig riksdagsmajoritet och en nyregering som bygger på den majoriteten som detkan ske. Det är därför man med glädje kan se denomsvängning som har ägt rum så att , idet sexpunktsprogram som har presenterats,tillsammans med oss vill uttala sig för en successivsänkning av skattetrycket.Finansministern ställde i en debatt enfråga till oss moderater. Han undrade om det inteär så att om skattetrycket sänks kanvälfärdssystemet inte behållas. Men det är tvärtom.Som han själv skriver ikompletteringspropositionen leder det högaskattetrycket till sådana påfrestningar på svenskekonomi att det i sig hotar välfärden. Det är baragenom sänkt skattetryck som vi har en chans atträdda välfärden för enskilda människor i vårt land.Därmed minskar politikernas makt och inflytande,och det tycker vi för vår del är bra, även om jagförstår att det för socialdemokrater och andraplanerare kan kännas bittert och besvärligt.Det är alltså nödvändigt att sänka skattetrycket, ivart fall till jämförbara europeiska länders nivå.Det innebär självklart att likväl som t.ex.Västtyskland och kan ha generellavälfärdssystem som ger trygghet åt alla, t.ex. en brasjukvård. Våra system leder på grund avstelbenthet och inskränkt valfrihet till problem förenskilda människor. En successiv sänkning avskattetrycket parat med en avreglering, ochstimulans av alternativ leder till en bättre vård,större frihet och därmed också bättre tillväxt iekonomin.Det som krävs är en planmässig sänkning avskattetrycket . Det gällerarbetsgivaravgifterna, eller löneskatterna, somförst och främst måste återfå den relatering tillförmåner som de hade i stället föratt successivt bli mera en skatt.Det mest angelägna är naturligtvis att slopa deavgifter som inte har något som helst samband mednågra utgående förmåner för medborgare. Detgäller avgifter för vuxenutbildning, barnomsorgm.m. De är skatter och ingenting annat än skatter.De skall successivt slopas.Också mervärdeskatten måste sänkas till europeisknivå. Det är rimligt att vi inom en inte alltföravlägsen framtid kommer ner till en moms på 18 %räknad som pålägg, dvs. en sänkning med 7procentenheter räknat från dagens alltför höganivå.Detta gäller också energibeskattningen, och i detsammanhanget skall miljöhänsyn tas. Vi måstelägga om energibeskattningen på det sätt vimoderater har föreslagit så att den blir mermiljörelaterad med slopade punktskatter och enhögre koldioxidskatt.Inte minst i glest befolkade land måste viockså för medborgarnas skull få endrivmedelsbeskattning som ligger på europeisknivå. Inkomstskatten måste justeras så attskattesatsen för den statliga inkomstskatten på siktblir lägre, vilket innebär att man rättar tillsnedvridningar där man inte tar hänsyn tillförsörjningsbördan eller inte taxerar ut skatt efterbärkraft. Detta gäller också en del andra områden.Vi måste på samtliga dessa områden vidta åtgärdersom leder till sänkt skatt, och det mäktar inte densönderfallande socialdemokratiska regeringenmed. Det är helt enkelt svårt att svänga, och detkan var och en förstå. Ett parti som har byggt upphela sin existens på en stor offentlig sektor och etthögt skattetryck, hur skall det kunna administreraen ekonomi som syftar till lägre skatt och störrefrihet för individen? Det behövs en framåtsyftande,ny borgerlig regering för att hantera detta.Fru talman! I den proposition som behandlas iskatteutskottets betänkande tas ett antal mycketviktiga frågeställningar upp. Det gäller frågor somlämnades utestående vid vårens riksdagsbeslut, ochdet gäller justeringar i de avseenden man insett hamnat snett. Vissa justeringar är ibland intetillräckliga i detta avseende. Det skulle ta mycketlång tid att gå igenom samtliga dessa frågor. Jagskall nöja mig med att hänvisa till de reservationersom finns till betänkandet när det gäller helheten,och sedan ta upp några viktiga frågeställningar somär av principiell betydelse.Man föreslår att den allmänna löneavgiften höjs --visserligen tillfälligt, men ändock -- eftersom maninte tekniskt sett på ett tillräckligt bra sätt harkunnat utforma den pensionsskatt som i sig är farligför samhällsekonomin. Då väljer man att införa enskatt som ökar kostnadsnivån för företagen, vilketökar prisnivån. Det väljer man att göra i ett läge därman själv säger att det svenska kostnadsläget äralltför högt. Detta är fullkomligt orimligt, ochdärför naturligtvis i linje med socialdemokratiskpolitik för närvarande.Man kommer att införa en särskild löneskatt påavtalsförsäkringar. Vi moderater är med på att deförmåner man har som anställd av sin arbetsgivareskall beskattas med den lägre skattesats som harblivit följden av de nödvändigamarginalskattesänkningarna. Vi är också överensom, att i den mån den inkomsten grundar socialaförmåner, skall man naturligtvis också mer ellermindre direkt betala de avgifter som är relateradetill förmånerna. Men att införa en särskild löneskattpå på en inkomst som över huvud taget integer några förmåner, är att gå på tvärs mot deninriktning som är nödvändig beträffandearbetsgivaravgifterna, nämligen störreförmånsanknytning.För oss moderater är särskild löneskatt någotartfrämmande, som bör slopas möjligt. Detär orimligt att, som man exempelvis gjorde ,införa en särskild löneskatt på just pensionärersförvärvsinkomster efter , vilket minskarderas intresse för att arbeta. Man sänker förstinkomstskatterna genom förändradeavtrappningsregler och skapar en bättre stimulansför pensionärer att arbeta, något som vi moderaterlänge har krävt. Men sedan lägger man en särskildlöneskatt på pensionärernas inkomster, vilket göratt det blir ett mindre intresse från arbetsgivarna attanställa dem, något som ju är självklart. Detta äråterigen ett exempel på den felaktiga politik som ärså kännetecknande för socialdemokraterna.När skattereduktionen för ensamstående med barnskulle slopas utfäste man sig att direkt och parallelltlägga fram ett förslag som innebar att dekompenserades på annat sätt. Vi moderater varberedda att acceptera detta för att renodlaskattesystemet. Men något sådant förslag har intekommit. Det är därför orimligt att fullföljariksdagens beslut i detta avseende.Skattereduktionen bör finnas kvar till dess attregeringen kan lägga fram ett konstruktivt ochrimligt förslag som ger de ensamstående denlevnadsnivå som är skälig.När det gäller beskattningen av bilförmåner ochannat, har inkomstbeskattningen utformats på ettsådant sätt att det blir fullkomligt snurrigt. Man harinfört en beskattning av bilförmån för den som harbil i tjänsten som gör att det blir jättebra att hatjänstebil om man kör litet i tjänsten men mycketprivat. Skulle man köra mycket i tjänsten och litetprivat, skall man absolut inte ha tjänstebil,eftersom det inte blir lönsamt. Hur kan LarsHedfors försvara ett sådant förslag?Detta är fullkomligt vanvett, för att inte tala omvilka effekter de leder till för miljön. Om jagexempelvis har betalt minbilförmånsskatt, finns det ju inga hinder för attköra. Då kommer jag att köra så mycket jag kanprivat för att utnyttja dessa pengar och minska minmilkostnad, även om jag i realiteten inte gör det.Detta är ett förslag som är principiellt vidrigt ochsom leder till sämre miljö genom att man kan körautan någon som helst begränsning. Självfallet skallman skatta för förmånen av fri bil efter den faktiskautnyttjandegrad man har, och ingenting annat.När det sedan gäller avdrag för bilresor, har man iförslaget när det gäller resor i tjänsten ansett attavdrag inte skall få göras för de faktiskakostnaderna. Detta är också fullkomligt vanvett.Principen måste ju vara, att jag får göra avdrag omjag är tvungen att ha bilen i tjänsten, för vad detkostar mig att köra om vi över huvud taget skall haavdrag. Det måste vara den grundläggandeprincipen.Nu minskar man avdraget till en schablon som intealls täcker kostnaderna för det stora flertalet. Vadledde detta till? Jo, det ledde till att arbetsgivarenökade sin milersättning som normalt var . eller kanske större belopp. Riksdagenbestämde sig för att minska avdragsrätten från de20 kr. som kanske var normalt till . Samtidigtsade man till arbetsgivaren -- och det gjordes underriksdagsdebatten -- att när vi nu inte är beredda attmedge avdrag för hela den faktiska kostnaden,anser vi att ni skall ersätta mer än den faktiskakostnaden. Det visar hur principiellt fel också dettaär.Självfallet skall vi ha en schablon. Gränsen kan ioch för sig sättas på en något lägre nivå än de 20 kr.som gällde tidigare, men det skall alltid vara möjligtatt få avdrag för de faktiska kostnaderna. Det bör iprincip också gälla resor till och från arbetet. I ettland som gäller det att se till att vi får enrörlighet på arbetsmarknaden och att möjliggöraför människor att bo i glesbygd. Då är principenden att man skall kunna täcka sina kostnader. Måvara att vi av praktiska och andra skäl väljer att haen schablon, men då bör den schablonen räknasupp. Det är därför som vi moderater kräver ireservationen att man måste se över detta ochkomma med förslag om en rimlig schablonvånockså när det gäller resor. bör, som jagtidigare sagt, drivmedelsbeskattningen justeras nedtill den nivå som gäller i i övrigt.Det finns andra tekniska skönhetsfläckar i förslagettill skatteomläggning. Man har införtmervärdesskatt på ett enhetligt sätt. Egentligen ären enhetlig moms bra, men inte på den nivå som viför närvarande har, dvs. räknat som pålägg.Vad innebär det som har skett? Jo, det innebäratt man inför moms, eller rättare sagt höjermomsen, för hotell- och restaurangnäringen. Dethar inneburit att hotell- och restaurangnäringensomsättning har minskat så att skatteintäkterna harblivit mindre än vad de annars skulle ha blivit.Dessutom har det lett till att vi fått en sämrebytesbalans, eftersom fler svenskar på marginalenhar bestämt sig för att semester utomlands i ställetför i , och fler utländska medborgare harbestämt sig för att semestra i utlandet och inte iSverige. Statsfinansen har missgynnats, ochbytesbalansen försämrats till ett belopp som medstörsta sannolikhet överstiger de beräknadeskatteintäkterna av denna del av momshöjningen.Ni måste tänka om i detta avseende. Ni haregentligen den chansen. Det räcker med att gå uppi talarstolen och yrka bifall till de reservationer somfinns i detta avseende.Slutligen, fru talman, är bostadsrätternasvinstbeskattning någonting helt vidrigt urprincipiella utgångspunkter. När villaägare köperoch säljer villor, utgår man från vad han eller honhar gett för villan och vad man får för villan vidförsäljning. Man räknar bort provisioner och gör endel andra mindre justeringar. Detta är alltså vadman gör.När bostadsrättshavare köper och säljer, då skallman ta hänsyn till bostadsrättsföreningensskuldförändring . Det man dåglömmer är att villaägare äger sitt hus helt ochhållet och svarar för samtliga lån.Bostadsrättshavaren har rätt att bo i lägenheten,men lägenheten tillhör bostadsrättsföreningen.Och skulle det nu vara så, att man gör storareparationer och skulden ökar, så kommer det attleda till högre avgift. Detta kommer attkapitaliseras i det pris som man kommer att få påmarknaden. Man får alltid mer betalt för enlägenhet med lägre avgift än för en lägenhet avmotsvarande standard med högre avgift. Detta ären självklarhet.Det är här fråga om ett feltänkande, somuppenbarligen inte vare sig ellersocialdemokraterna är beredda att erkänna nu.Detta är också en sak som vi har tagit upp i enreservation.Fru talman!