prot · GE0911 · 1990-10-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:11Onsdagen den 17 oktoberKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 11 oktober.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:27 till bostadsutskottet3 § Förnyelse inom polisenFöredrogsjustitieutskottets betänkande1990/91:JuU1 Förnyelse inom polisen (prop.1989/90:155).Anf. 1 ():Herr talman! Polisen har till uppgift att, som detuttrycks i polislagen, upprätthålla allmän ordningoch säkerhet. Konkret innebär det att polisenshuvuduppgift är att bekämpa och minskabrottsligheten i samhället. Dessa högt ställda måloch förväntningar på polisen kontrasterar mot denverklighet som polisen och allmänheten möter.Brottsligheten har ökat under hela efterkrigstiden.Under 1980-talet har antalet anmälda brott ökatmed , och har detta antalpasserat en miljon. Enskilda brottstyper har undersamma period ökat ännu mer. Brotten mot liv ochhälsa har t.ex. ökat , ochegendomsbrotten har ökat . Av betydelseför polisens arbetssituation är att de brott somkräver stora utredningsinsatser -- jag tänker dåsärskilt på ekonomisk brottslighet -- har växtkraftigt i omfattning under senare år.Alla bedömningar och all statistik pekar på enfortsatt ökning med perår. Den s.k. uppklarningsprocenten ligger sedanmånga år på en oacceptabelt låg nivå och visardessutom tecken på att ytterligare utvecklasnegativt. Antalet inkommande ärenden påkriminalavdelningarna ökar långsiktigt samtidigtsom balanserna med kända gärningsmän irealiteten växer. I t.ex. visar det sig att90 % av egendomsbrotten aldrig upp. Tidenför utryckningsverksamheten ökar, vilket visar attordningsavdelningarna har problem med att klarasina arbetsuppgifter.Mot denna bakgrund skulle man kunna hävda attpolisen kanske har misslyckats i sin uppgift. Polisensjälv betecknar situationen som en kris. I polisensanslagsframställning /91 står det: ''Det äringen överdrift att säga att polisen nu befinner sig iett krisläge. ''Att regeringen bär ansvar för delar av dennautveckling råder det inget tvivel om. /84 har regeringen hållit tillbakautbildningen av nya poliser. Resultatet är ett antalobesatta polistjänster i landet. Men det är inteenbart polisbristen som förorsakat det rådandekrisläget. själv framhåller i sinanslagsframställning att problemen är av mergrundläggande natur.Regeringens proposition om förnyelse inompolisen, som vi nu skall behandla, utgör ett sätt förregeringen att presentera en polispolitik. Tyvärrkan man inte säga att förslaget motsvararförväntningarna. beskrev en personför mig hur en av regeringens egnadepartementstjänstemän hade kallat propositionen''snömos''.Felet med propositionen är att en del goda tankar iden har stannat på idéplanet. Propositioneninnehåller enbart två paragrafer och i övrigt förslagom sju nya utredningar. Detta gör att riktlinjernaför polisens arbete inte har blivit så mycket klarare.En mycket allvarlig punkt i den kritik som harriktats mot polisväsendet gällersvagheterna i hur målen för verksamheterna harformulerats. Vi politiker kräver att polisen skallprioritera vålds- och narkotikabrottslighet,ekonomisk brottslighet och miljöbrott samttrafikövervakning. har det krävts attövriga verksamheter skall skötas lika effektivt somtidigare. Resurserna räcker inte till för allt detta.Regeringen säger i propositionen att polisenshuvuduppgift är att upprätthålla allmän ordningoch säkerhet och föreslår nu att polisens arbeteskall inriktas på att förebygga och förhindra brott.Fortsatt prioritering skall ske av kampen motvåldsbrottslighet och narkotikabrottslighet. Mansäger att även ekonomisk brottslighet ochmiljöbrottslighet skall ges förtur. Det säger sigsjälvt att den polisman, t.ex. ett vakthavande befäl,som skall fördela resurser mellan flera angelägnainsatser vid ett och samma tillfälle inte får någonstörre vägledning av en sådan målformulering.Vi i anser att det övergripande målet förall polisverksamhet är att människor skall kunnakänna sig trygga. Med detta enda övergripande målblir det lättare för den enskilde polismannen attvälja mellan arbetsuppgifterna. Den arbetsuppgiftsom leder till att allmänhetens krav på ett tryggt ochlaglydigt samhälle uppnås bör alltid prioriteras.En grundläggande förutsättning för att vårt mål förpolisverksamheten skall kunna uppnås är attpolisen är synlig. Det gäller inte bara på gator ochtorg, utan också på vägar och andra platser därmedborgarna vistas. Polisens synlighet och närvaroi människors vardag berörs knappast ipropositionen, vilket vi tycker är en brist.I propositionen föreslås mycket försiktigt attmöjligheterna till avgiftsfinansiering skall utredas.Skrivningarna är sådana att man får en känsla av attregeringen över huvud taget inte tror på idén. Vidäremot anser att det är helt möjligt. När man ikommersiellt syfte drar ihop stora folksamlingar --vid popgalor, idrottsevenemang och liknande storaarrangemang -- borde dessa också kunna stå förpolisens merkostnader. Önskar regeringenytterligare kunskaper kan regeringen hämta sådanafrån , där polisen redan har denna möjlighetoch också utnyttjar den.I polisarbetet ingår dessutom mängder av arbetesom man måste ifrågasätta om högskoleutbildadepoliser skall ägna sig åt. sker ipolisdistrikten en renodling av verksamheten.Administrativ personal tar över alltmer av enklareutredningar och administrativt arbete som polisentidigare har gjort.Vi menar emellertid att det finns mångaarbetsuppgifter som kanske borde utföras av andraän polisen. Jag tänker på säkerhetskontroller påflygplatser, delgivningsverksamhet, utförande avtransporter åt sjukhus av psykiskt störda,handräckning åt sociala myndigheter,omhändertagande av bortsprungna katter,medverkan vid omhändertagande av djur somutsatts för djurplågeri eller djur som övergivits,utredning av asylärenden -- ja, listan skulle kunnabli ändå längre.För att ytterligare avlasta polisen och effektiviseraverksamheten anser vi att det borde vara möjligt förkommuner att få inrätta grupper förtrafikövervakning. Det skulle bli fråga om en typ avtjänsteman med begränsade befogenheter menmed möjlighet att avlasta delar av polisensverksamhet på trafikområdet, huvudsakligen istorstäder.Just denna fråga har för övrigt tagits upp avfolkpartister i . Att förslaget kommerfrån är inte så konstigt. Det är iStockholmsregionen som problemen är störst.Förra hösten besökte jag ett polisdistrikt utanförStockholm. Polismästaren där redovisade att hanhade 185 tjänster. Av dessa var 40 vakanta, och pågrund av ledighet var ytterligare 20 tjänsterobesatta. Det återstod alltså 125 besatta tjänster.Dessa räckte inte alls till. Det räckte inte ens till föratt utreda erkända brott, men man klarade alltjämtutryckningsverksamheten hjälpligt. Det storaflertalet av polismännen hade övertidpå , och många poliser hade övertidpå upp till både 300 och 400 timmar.Eftersom detta polisdistrikt inte är unikt iStorstockholmsområdet, borde särskilda åtgärdervidtas till stöd för regionen.Herr talman! Jag tänker nu övergå till frågan omforskning och utbildning inom polisen. Ipropositionen framhärdar regeringen och menar attpolisforskning med en professur i spetsen skall varaförlagd till polishögskolan.Vi i menar att det är en för yrkesmässiganknytning och därmed inte den rätta placeringenom man skall kunna skapa en kreativ miljö. Detkan finnas en risk för att det är svårt att uppnånytänkande och utveckling när omgivande miljö äralltför stationär. Om en forskargrupp ellerinnehavaren av en professur befinner sig i en iövrigt kreativ och föränderlig miljö, drivs de lättareatt själva tänka i nya banor. Vi anser därför att enprofessur i polisforskning bör förläggas tillStockholms universitet, som geografiskt liggernärmast polishögskolan.När det gäller vidareutbildningen och denfunktionsinriktade utbildningen vill statsrådetåstadkomma en decentralisering. Den inriktningentycker vi är bra. Det sägs däremot inget liknande ipropositionen när det gäller grundutbildningen. Vii anser det vara olyckligt att ta in flerahundra unga människor och stöpa dem i en ochsamma form. Om grundutbildningen delades upppå tre orter i landet och samtliga varuniversitetsorter, skulle förutsättningarna tillsamarbete med andra utbildningar öka.Utbildningsmiljön skulle i sig skapa bredarekontaktytor, och de färdigutbildade polisernaskulle nå längre i sin egen utveckling i och med attde sedan möter poliser utbildade på andra orter.Herr talman! Jag står fast vid alla de reservationersom har fogat till betänkandet ompolispropositionen, men jag kommer endast attbegära votering på ett par.Anf. 2 ():Herr talman! Det var många som såg fram emotden proposition om förnyelse inom polisen somregeringen avgav och som vi nu skallbehandla. Utan att göra alltför stort våld påsanningen kan man nog påstå att sällan har såmånga blivit så besvikna.Herr talman! Polisens roll och villkor i vårtsamhälle bygger inte i första hand på selektivaåtgärder inom polisverksamheten, utan det är iförsta hand en fråga om den kriminalpolitik somförs i samhället och som utgör grunden förpolisverksamheten.Men regeringen avstår från att angripa dengrundläggande frågan, den som är fundamentet ipolisarbetet. har vi väntat på propositionenom en översyn av straffskalorna. Den haremellertid uteblivit, sannolikt därför attpropositionen kommer att föreslå sänkta straff överhela linjen. Det har ju heller inte varit marknad försådana förslag under den här valperioden.Vi har också tålmodigt väntat på en proposition omen avveckling av halvtidsfrigivningen, men dettaskulle sannolikt leda till en ökad efterfrågan påfängelseplatser, och till det har det saknats pengar.Kriminalpolitiken har därför kommit att alltmerfjärmas från vedertaget rättstänkande. Denpåfallande och tilltagande slappa och hållningslösaattityden mot brottslingar från samhällets sida harmedfört att allmänheten i ökad grad undandragitsig att medverka som vittnen och målsägande,eftersom den allmänna uppfattningen helt enkeltvarit att samhället värnat mer om gärningsmannenän om offret.Någonstans mitt emellan står polisen som alltmergrips av vanmakt inför det som sker. Genom dentilltagande slappheten ökar antalet brott, ochhärigenom minskar proportionellt sett riskerna attertappas och dessutom minskar riskerna på grundav låga straff och halvtidsfrigivningsregeln.Sedan regeringstillträdet och fr.o.m. budget1983/84 har utbildningen av nya polismän hållitstillbaka, vilket också påpekade.Regeringen fullföljde denna politik oaktatrikspolisstyrelsens varningar och rapporter omtilltagande polisbrist ute i polisdisktrikten. Mannonchalerade alla varningar som företrädare förfolkpartiet, och moderata samlingspartiet upprepade gånger framförde i dennakammare.Vi upplever nu ett polisväsende i kris. Den krisen ärsocialdemokratin ensam ansvarig för. Det är, herrtalman, viktigt att till kammarens protokoll tilläggaföljande: Medveten om att polisväsendet sedan år1965 tappat över tusen årsarbetskrafter genomolika former av arbetstidsförkortningar, ochmedveten om att brottsligheten ökade snabbt,genomdrev man denna politik.Det finns, herr talman, anledning att påminna omvad anfört i olika sammanhang.Man har bl.a. sagt att det ända fram till slutet av1990-talet kommar att saknas utbildade poliser påde tjänster som har inrättats. harockså konstaterat att landets polisväsende i dagbefinner sig i ett utomordentligt allvarligt läge.Herr talman! Innan jag går in på propositionensförslag, vill jag ställa följande frågor till regeringensföreträdare:Vilka välfärdsmål avsåg regeringen att uppnå meddenna fullkomligt huvudlösa politik?Socialdemokratiska partiet har väl, antar jag,liksom alla andra partier i ett mål med sinpolitik, nämligen att den skall gagna människorna idetta land.Begrep ni aldrig att denna politik skulle leda tillranden av kaos, vilket just nu råder, och att dettakaos gynnar de smarta, de kriminella och deresursstarka medan det slår hårt mot svagagrupper?Den socialdemokratiska kriminalpolitik somväglett regeringen har kollapsat, och de somdrabbas är de svaga.Herr talman! Polisväsendet är i djup kris. Läget ärallvarligt och kommer så att förbli under 90-talet.Vad värre är tycks regeringen fortfarande sväva iokunnighet härom. I den proposition vi nubehandlar anför departementschefen på s. 14följande: ''Som jag ser saken har den situation somsvenskt polisväsende befinner sig i inte i förstahand sin grund i brist på resurser. Avstatsfinansiella och andra skäl är det inte hellermöjligt att i någon nämndvärd mån tillförapolisväsendet nya reella resurser under denärmaste åren. ''Så, herr talman, talar den som inte tycks ha förståttnågonting av den verklighet som de lever i somdrabbas av brott och som inte har möjlighet att fåden hjälp och den assistans som polisen i ettciviliserat samhälle skall ge medborgarna. Vimoderater tar avstånd från det resonemang somställer människors säkerhet till liv och egendommot statsbudgeten. Den enskilde får aldrig övergesav samhället i dessa avseenden. Detta är innehålleti vår gemensamma borgerliga reservation nr. 5.I propositionen behandlas fördelningen avpolistjänster mellan de olika polisdistrikten. Det äregendomligt att föredragande statsrådet inteförstått att den socialdemokratiska polispolitikensedan budgetåret 1983/84 lett till en polisbrist. Detkan finnas skäl att här från talarstolen säga attdet inte finns några poliser att omfördela.Från moderat håll har vi dels ägnat oss åt läsning avrikspolisstyrelsens anslagsframställningar, delsgjort besök i den verklighet som finns runt omkringoss i landet. Dessa aktiviteter har lärt oss att alladistrikt i detta land generellt sett har för fåpolismän. Därav följer kravet frånrikspolisstyrelsen på ökad intagning tillpolishögskolan.Herr talman! I propositionen inträffar något heltnytt efter svenska förhållanden, nämligen det attden politiska ledningen går in i polisverksamhetenoch dikterar prioriteringsmålen. Enligtpropositionen skall polisen prioritera våldsbrott,narkotikabrott och ekonomisk brottslighet, och dåsärskild sådan som hotar stora samhälleliga värdensåsom miljöbrottslighet.Enligt bör fyra områdenprioriteras,kontroll av yrkeskriminella,ungdomskriminalitet,narkotikabrottslighet, ochbrottsförebyggande verksamhet.Vi moderater delar uppfattningmed den reservationen att brottsförebyggandeverksamhet får bli beroende av tillgängligaresurser.En central del i propositionen utgör förslaget attsambandet mellan polisverksamheten och denkommunala verksamheten skall stärkas genommöjligheten att inrätta lokala polisnämnder. Låtmig, herr talman, säga, att vi moderater självfalletinte motsätter oss ett starkare samband mellanpolisverksamheten och de kommunala organen. Vitillåter oss dock att ifrågasätta om nya nämnder ochfler politiker är den väg som leder fram till ett bättrelokalt samband. Vi menar att det finnspolisstyrelser som tillgodoser detta krav.Vad vi nu mycket stark ifrågasätter är om flerpolitiker löser den kris som polisen nu befinner sigi. De lokala polisnämnderna skall försörjas medpapper och administrativ service. Förmodligenskall de uppbära arvoden, och allt detta kommer attbelasta den lokala polismyndighetens anslag.Som jag inledningsvis nämnde kommer polisenenligt föredragande statsråd inte att tillföras nyaresurser. Min fråga till regeringens företrädare blirdå: Kommer regeringen att kompenserapolismyndigheten för de kostnader man kommeratt få för de nya lokala polisstyrelserna eller skalldenna kostnad tas från polisverksamheten? Dettaär en mycket viktig fråga. Vi moderater tror pågoda grunder att vad medborgarna önskar är flerpoliser och icke fler politiker.Men det finns en annan sida av den här frågan somär betydligt allvarligare. Politiker kan i och för sigställa till med en viss oreda, men den är i de flestafall möjlig att bemästra. Men om kostnaderna förlokala politiker i små distrikt eller hårt ansträngdadistrikt medför att polisverksamheten måste skärasner för att klara arvoden, resekostnader ochadministrationskostnader för dessa nämnder harhelt plötsligt medborgarnas trygghet kommit attläggas i vågskål. Vi måste få ett besked omdessa lokala polisnämnder skall försörjas från nubefintliga anslag eller från tilläggsanslag.Detta är innehållet i reservation 1, till vilken jagyrkar bifall.Herr talman! I propositionen föreslås att polisensarbete bör bli mer preventivt inriktat och attgrundutbildningen som en konsekvens härav börges en mer teoretisk inriktning. Det finns inget somtalar mot en ökad teoretisk utbildning. Det finnsheller inget som talar för att man skulle få polisersom blir bättre på preventivt arbete genom attminska deras praktiktjänstgöring.Jag vill här säga att det vore oklokt att minskapraktiktjänstgöringen i ett läge där polisbristen ärstor. Polisaspiranter och extra polismän utgörunder sin praktiktjänstgöring en viktig resurs.Detta är innehållet i vår reservation nr 20.Regeringens polispolitik har, som jag inledningsvisantydde, lett landet fram till ett utomordentligtallvarligt läge. Inget i denna proposition tyder påatt regeringen uppfattat detta och är beredd attförändra denna politik. Det är många ord och litethandling.I reservation nr 6 tar vi moderater upp frågan omen långsiktig polispolitik grundad på noggrannaanalyser av brottsutveckling,uppklarningsprocenter m.m. De ökade krav somständigt ställs på polisen måste mötas medlångsiktighet och fasthet i planeringen. En sådanlångsiktighet skulle underlätta polisstyrelsernassituation och inte minst läget för de operativtansvariga i distriktens polisledningar.Herr talman! Detta är en tunn proposition somundviker de viktiga framtidsfrågorna för svenskpolis. Här tas t.ex. distriktsindelningen inte upp.Stora rationaliseringsvinster för statskassan kangöras som effektiviteten kan höjas ochkompetensen ökas. Länspolismästarfrågan förblirolöst även , och ingen anvisning ges om när denkommer att bli löst.Polisens resursfrågor får anstå, och inga resurserfinns för att förbättra polisens tekniska standard.Även fortsättningsvis kommer polisen att behövakonstatera att brottslingarna har överlägset bättreutrustning. Möjligen kan man trösta polismännenmed att de får fler förtroendemän som kandiskutera problemen.Herr talman! Den moderata riksdagsgruppen stårbakom samtliga de reservationer som fogats tillbetänkandet. Av tidsskäl vill jag här yrka bifallendast till reservationerna 1 och 3.Anf. 3 ():Herr talman! Med den fördasocialdemokratiska polispolitiken har antaletpoliser drastiskt minskat. Vi ser det i antalet anmäldabrott , som femdubblats och nupasserat miljonstrecket.Dessa fakta ger en förklaring till dagens polisbrist,dagens poliskris, och till att polisen har svårt atthinna utföra de uppgifter som allmänheten önskaroch kräver. Det ger en förklaring till en minskadrättssäkerhet och en förklaring till att polisentvingas prioritera olika arbetsuppgifter hårdare äntidigare. I detta sammanhang vill jag anföra, att omcenterns linje vad gäller resurstillskott till polisenhade vunnit gehör i under dessa år skulledet funnits 600 poliser fler än vad det nu gör.Polisen bör, enligt synsätt, prioriteranarkotikabrottslighet och våldsbrottslighet. Pådetta område har vi samma syn som den ipropositionen. Denna samsyn gäller även polisensbrottsförebyggande arbete. Det avsätts tyvärralltför ofta små resurser till detta arbete ute ipolisdistrikten.Vi vill från centerhåll till det prioriteradepolisarbetet även föra vad man i folkmun kallarvardagsbrottslighet. Jag tänker på sådana brott somlägenhetsinbrott, väskryckningar och skadegörelseav olika grov art. Vi vill prioritera dessa brotteftersom de ofta utförs av unga lagöverträdare ochmånga gånger också av förstagångsförbrytare.Eftersom vi tror att det är mycket viktigt med ensnabb och konsekvent reaktion från samhälletssida, speciellt vid ungdomskriminalitet, krävs heltenkelt att även den s.k. vardagsbrottsligheten blirett prioriterat område för polisen.Men denna prioritering är också befogad av andraskäl än att snabbt åtgärda ungdomskriminalitet,nämligen att vi mer måste se till brottsoffrenssituation. Vardagsbrotten är just brott som drabbarenskilda mycket hårt ekonomiskt. Men det är intedet värsta, utan dessa brott drabbar framför alltpsykologiskt. Detta är ytterligare skäl till varför vianser att vardagsbrottslighet skall tillhöra detprioriterade området. Detta stämmer också välöverens med syn på vilkaområden som skall prioriteras. Man framhåller därungdomskriminalitet, och den finns just inom de treområdena vardagsbrottslighet,narkotikabrottslighet och våldsbrottslighet.Eftersom vi har en besvärande polisbrist påflera håll i landet krävs nu en långsiktig, stabilpolitik vad gäller polisaspirantintagning.Aspirantintagningen till måste skepå hög nivå även på . Det räcker inte medden engångssatsning som skedde under det senastebudgetåret. Vi måste förse de distrikt som i dagsaknar poliser med fler utbildade poliser inom ensnar framtid. Detta är skälet till att det behövs enfortsatt hög aspirantintagning.Centern har också fört en politik som innebär ettökat satsande på personalfrämjande åtgärder inompolisväsendet för att poliser inte skall sluta i förtid.Det har förekommit problem . Dehar visserligen minskat i omfattning i och med attlönerna har höjts, men har som enda partii det senaste budgetarbetet avsatt 5 milj.kr. när detgäller satsningar på personalfrämjande åtgärder. Vifick tyvärr inget gehör för detta, men det hadeunderlättat och kanske gett oss fler poliser än vadsom finns i dag.Vi vet alla att det är särskilt besvärligt medpolisbristen i Stockholmsdistrikten. Här haderikspolisstyrelsen i sin anslagsframställan ett förslagtill lösning. Jag lyssnade på frånmoderaterna som sade att man har rättat sig efterrikspolisstyrelsens önskemål. Men det har man intei det här fallet. gick fram med enanslagsframställan och önskemål om att få utbilda200 fler poliser under det budgetår som gick. Vi icentern väckte en motion om detta och följde uppdet hela i en reservation. Detta hade gett flerpoliser till inom en snarframtid. Men tyvärr fick vi inte gehör för dettaheller. Jag har utvecklat dessa synpunkter i ettsärskilt yttrande.Det har också klagats på att det inompolisutbildningen råder brist på utbildning avkvinnliga poliser och en brist på utbildning avpoliser med utländsk bakgrund. Det har ocksåframförts de önskemål som berörde,nämligen att det skall finnas grundutbildning ävenpå andra utbildningsorter och att det då skulle varalättare att rekrytera poliser från olika delar avlandet och även behålla dem på dessa orter. Vi icentern vill också ha en decentraliseradgrundutbildning, men vi är väl medvetna om att denstörsta bristen finns i Stockholmsdistriktet.Från oppositionens sida har vi väckt motioner omvikten av att sätta kvarterspolisverksamheten icentrum så att denna verksamhet inte nonchalerasi de olika distrikten. Egentligen nonchaleras intedenna verksamhet, men man har tvingats skära nedoch prioritera i polisdistrikten. Då är det justkvarterspolisverksamheten som har fått stryka påfoten. För att detta inte skall fortsätta i framtidenhar vi lyckats ena hela oppositionen och få ettuttalande med anledning av olika motioner attkvarterspolisverksamheten skall vara ett prioriteratområde och inte får sättas i andra hand.Centern har tillsammans med ireservation 8 framfört att det är nödvändigt med enrenodling av polisens uppgifter och att det kanfrigöra poliser för mera reellt polisarbete. BrittaBjelle har även på den punkten gett en hel delexempel på hur det kan genomföras, och därförtänker inte jag utveckla detta närmare.Vi framhåller också från sida att det ärangeläget att dra upp klarare linjer mellan polisensoch bevakningsföretagens uppgifter. har man kunnat se hurbevakningsföretagen har tagit över alltmer avtidigare polisiära uppgifter. Det beror naturligtvispå att det råder en brist på poliser. Polisarbete skallvara en uppgift som ankommer på det allmänna attutföra och ha ansvar för.