prot · GE095 · 1990-10-09 00:00:00 — Iverkligheten har det rörtsig om 100 000, 150 000 eller möjligen 160 000personer . Det handlar således om betydligtmindre siffror.Sverker ger sken av att alla personer somfinns i skulle vara flyktingar enligtGenèvekonventionen. Det är inte sant. Inte ens allade som vi tar hem till som kvotflyktingarfaller under den definitionen, utan ungefär barahälften. Den andra hälften utgörs av s.k. de facto-flyktingar, även om de kommer hit somkvotflyktingar.Det grundläggande problemet med analysoch det som ofta framskymtar i vad både i svaret här och i andra sammanhang äratt den snäva definitionen av flyktingar som ryms iGenèvekonventionen i allt högre grad accepteras avden . har vi ipraktiken fört en politik, som har byggt på att vianser att det finns många flyktingar som inte fallerin under den snäva definitionen. Här håller man nupå att strama upp flyktingpolitiken genom detbeslut som fattades och genom direktiventill en tillsatt utredning. I förlängningen serjag risken att vi inte kommer att acceptera denvidare definition av flyktingar som är den endahumanitärt rimliga.Anf. 145 Statsrådet talman! Får jag bara tala om vad jag tycker ärriktigt i artikel och som ocksåstämmer med den utredning som om, nämligen att försökersätta in den svenska flyktingpolitiken i dess globalasammanhang. Jag tror att det är helt nödvändigt gör det om man skall förstå och om mandessutom skall kunna få till stånd ett internationelltsamarbete kring dessa frågor som är så oändligtviktiga.Artikeln beskriver bakgrunden till den förstudiesom föregick det utredningsuppdrag som pågåroch som dessutom har rönt en mycket storinternationell uppmärksamhet och ett stortinternationellt intresse. I denna förstudie försökerman se vilka andra åtgärder som tillsammans meddetta kan vidtas på andra områden inom politikenoch vilket stöd som kan ges till det internationellaflyktingarbetet. Det tycker jag i och för sig är enviktig utgångspunkt för alla resonemang. Att mansedan inte drar samma slutsatser om de åtgärdersom vi skall vidta när det gäller den svenskaflyktingpolitiken betyder inte att man inte kantycka att det är bra att försöka sätta in politiken isitt globala sammanhang.Sedan vill jag säga att vi är överens om att dennasnäva definition som vi har förkonventionsflyktingar inte räcker. Det är ocksådärför som vi tillämpar inte bara denna snävadefinition. När vi fattade detta beslut i decembersade vi att det måste tilläggas att det finns mångamänniskor som därutöver kan ha ett starktskyddsbehov som vi måste ta hänsyn till.Anf. 146 ():Fru talman! Jag tycker att man i direktiven tilldenna utredning som görs av förrestatssekreteraren och har valten konstig utgångspunkt. Man pekar nämligen påden flyktingström som går tillVästeuropa och säger att den har ökat från 70 000år 1983 till ungefär 350 000 . Då har man somstartår valt då det var en ovanligt litenflyktingström. Både 1982 och 1984 var i självaverket flyktingströmmen större. Som slutår väljs ettår då det var väldigt många som av kända skälflydde från till . Därför fårman en felaktig bild av den faktiskaflyktingströmmen. Det är möjligt att det iframtiden kommer att bli aktuellt med en meromfattande migration från andra länder tillEuropa. Detta beskrivs också i dessa direktiv. Menvi har ännu inte sett några exempel på det, utan demänniskor som kommit har i allt väsentligtvarit flyktingar enligt eller defacto-flyktingar.Anf. 147 Statsrådet talman! Det är klart att vi kan diskuterahuruvida vi är överens om direktiven i alla delar.Jag vill peka på att jag inte har så lång erfarenhetav att utfärda direktiv, men jag har ganska storerfarenhet av att sitta i utredningar. Och jag kaninte påminna mig att jag har stött på någonutredning, vars direktiv har varit så tydligt ochgrundligt förankrade i förväg eftersom de bygger påden förstudie som föregick utredningsuppdraget.Det i sin tur har vi försökt att diskutera ordentligtoch förankra i det , där allapartier inkl. är representerade. Vi harfaktiskt verkligen ansträngt oss den här gången föratt få en bra diskussion i förväg om dessa direktiv,eftersom detta skall utmynna i enprincipproposition. Men självfallet accepterar jagockså att vi till alla delar inte kan vara överens omdirektiven.Anf. 148 ():Fru talman! Det är riktigt att detta har diskuteratsi . I detta råd har också vårrepresentant på avgörande punkterframfört kritik mot dessa direktiv. Jag tycker att detär bra att statsrådet har tagit avstånd från de värstaövertrampen i artikel. Jag förstår,som jag sade tidigare, fortfarande inte vad som varbriljant eller vad som var lysande i denna artikel.Jag tycker att det är en alltigenom dålig artikel medett dåligt faktaunderlag och en dålig analys. Detgrundläggande för svensk framtida flyktingpolitikär att vi i inte väljer att acceptera denmycket snäva definition på flyktingar somGenèvekonventionen innebär -- åt det håll åt vilketregeringen har rört sig bl.a. genom beslutet straxföre jul -- utan att vi accepterar attvärlden ser annorlunda ut än närGenèvekonventionen skrevs och att vi måste sevidare på flyktingar än vad som görs iGenèvekonventionen.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1990/91:27 omkontaktförmedlingen av utländska kvinnorAnf. 149 Statsrådet talman! har frågatsocialminister om regeringen tänkerta några initiativ för att stävja viss typ avförmedlingsverksamhet av utländska kvinnor tillsvenska män.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Bakgrunden är upprörande skildringar i massmediaom hur utländska kvinnor, som lockats hit,utnyttjas och misshandlas av sina svenska män.Låt mig först säga att misshandel och annat våldsom förövas i faller under svensk strafflag.Det gäller självfallet också i dessa fall.När det gäller själva förmedlingsverksamheten harregeringen redan tagit initiativ i denna fråga.Redan i april 1988 fickdiskrimineringsombudsmannen -- DO -- i uppdragatt utreda behovet av åtgärder mot oetiskkontaktförmedling av utländska kvinnor. därpå kom DOs rapport.I rapporten konstaterar DO att det inte finns någrabelägg för att förmedlingsverksamhet av detbeskrivna slaget skulle förekomma i någonbetydande utsträckning. DO fann det också ''svårt,för att inte säga omöjligt, att i lag formuleragränsen för vad som i fråga omförmedlingsverksamhet bör godtas i ett frittsamhälle. ''Att verksamheten inte är särskilt omfattandehindrar naturligtvis inte att samhället skall vidtaåtgärder i de fall där det behövs. Som jag redan harnämnt är de vanliga svenska straffreglernatillämpliga också i dessa fall. Här finns alltsåmöjligheter till ingripande.Självfallet följer vi också fortsättningsvisutvecklingen uppmärksamt. hardessutom i årets anslagsframställning aviserat enstudie i syfte att kartlägga förhållandena för denkategori utländska kvinnor som frågan gäller ochlägga fram förslag till åtgärder.Anf. 150 ():Fru talman! Tack för svaret, även om jag tycker attdet är ofullständigt. Jag skall komplettera en delangående DOs utredning. Det stämmer att hansäger att det inte verkar vara så många av de 60personer som han har frågat som hade kontaktats --inte någon från t.ex. socialvården och sjukvården.Och det är ju där som dessa kvinnor sommisshandlats och förnedrats dyker upp. DO talar inte bara om det som ärsvårt att göra, han talar också om vad han tyckerskall göras. Bl.a. anser han att huvudregeln skall bliatt kvinnorna får stanna i trots attrelationen spruckit . Han anser alltså atttvåårsregeln skall skrotas. Det är något som vi harställt krav på här i just med tanke pådessa kvinnor. Är det inte dags för regeringen attslå till i fråga om detta snart?Han anser även att anslagen till kvinnojourernaskall ökas. Han skriver bl.a. att det är hansbestämda uppfattning att regeringen bör betänkadetta när bidragen prövas. Han påpekar vilkennyckelroll kvinnojourerna spelar. Vi frånfolkpartiet föreslog en femdubbling av anslagen.Det handlar inte om så väldigt stora summor, detblir 5 miljoner. Men för dessa kvinnor betyder dettaoerhört mycket.DO tar i denna utredning även upp att det är heltklarlagt att det annonseras i porrtidningar omutländska kvinnor som varken vet om detta ellerhar bett om det. gjorde 90utländska kvinnor en JK-anmälan om detta.Integritetskommittén har också, precis som DO idenna utredning, sagt att det borde tillkomma enlagstiftning mot detta ofog. Är det inte dags förregeringen att plocka fram denna utredning igenoch se vad han föreslår och verkligen göra något?Anf. 151 Statsrådet talman! Jag kan försäkra att jag med mycket stort intresse tog delav DOs utredningsresultat. Jag vill ocksåunderstryka att regeringen inte har lagt dennautredning i någon byrålåda på departementet, utandet är självfallet på det sättet att beredningen inteär avslutad i regeringskansliet.Som jag redan har sagt följer regeringen dennautveckling med mycket stor uppmärksamhet. Detär svåra och viktiga frågor som leder till svåraöverväganden. Frågan är bara vilken väg vi skall gå,om det går att klara ut det här lagstiftningsvägeneller om vi, som också , får ta hjälp av kvinnojourerna, eller gåinformationsvägen för att nå de kvinnor som kantänkas hamna i riskzonen därför att de är utsattaoch inte har fått så mycket information.Diskrimineringsombudsmannen prövade ocksåmöjligheterna att hitta ett bra sätt att förhindrasjälva förmedlingsverksamheten. När han intehittade det prövade han möjligheten att gå viatillståndsgivningen, så att man helt enkelt vägrar attge arbets- och uppehållstillstånd till de kvinnor somvill besöka eller leva tillsammans med vissa män,eller alternativt åtminstone informera den gruppkvinnor som står i begrepp att besöka eller flyttaihop med män av den här typen. Inte heller denvägen fann han framkomlig, eftersom vi då skulleutsätta alldeles vanliga hyggliga män för svårartadintegritetskränkande granskning. Det skulle krävaförändring av utlänningslagen och sekretesslagenoch gå tvärtemot datalagen, om invandrarverkbörjade föra register över sådana män och derasförflutna och informera om det.Anf. 152 ():Fru talman! Det räcker inte med att intressera sig,man måste göra någonting. Varför tittar ni iregeringen på allt som har sagts inte går att göra?Diskrimineringsombudsmannen har ju tagit framflera exempel på sådant som han tycker går attgöra, att skrota tvåårsregeln osv.Jag skall ta upp en sak till somdiskrimineringsombudsmannen har nämnt, ävenom han där inte har kommit med något förslag.Han påpekade att det i 4 kap. talas omvit slavhandel, som det populistiskt kallas, dvs.åtgärder då man tar kvinnor från tillförnedring i utlandet. Däremot kan inte dennalagparagraf tillämpas när man tar kvinnor frånutlandet till förnedring i . Den lagen skulleman också kunna ändra.Vad är regeringen villig att göra av det somdiskrimineringsombudsmannen säger borde göras?Jag är mera intresserad av det än vad han har sagtinte är lämpligt.Anf. 153 Statsrådet talman! Jag understryker, , att vi naturligtvis fortsätterberedningen av förslagen idiskrimineringsombudsmannens betänkande. Detär ändå viktigt att påpeka de vanligaste förslag somcirkulerar i debatten och att få förklara varför detinte går att genomföra dem.Låt mig ta detta med tvåårsregeln. Man menar attallt skulle vara så enkelt som att skrota den. säger att det borde regeringengöra. Frågan har ju, såvitt jag vet behandlats,vartenda år i , och man har kommit framtill att det finns andra skäl att behålla tvåårsregeln.I stället har man valt att i de fåtal individuella falldär övergrepp förekommer ta särskilt stor hänsyntill de drabbade kvinnorna. Så gör vi . Det äruttalat av regeringen, invandrarminister efterinvandrarminister och av , och dettillämpas av invandrarverket och regeringen.Det är kanske viktigt att komma ihåg detta.Anf. 154 ():Fru talman! Det är riktigt att en majoritetbestående av socialdemokrater och moderater iriksdagen inte vill ta bort tvåårsregeln. Visst finnsdet nackdelar med att ta bort den. Det kan bli ettoch annat skenäktenskap, fastän det inte är lika storrisk för sådana med den politiska utveckling somhar varit. Men här måste man väga detta emot atthindra att kvinnor far utomordentligt illa. Det ärdärför som man får acceptera ett och annatskenäktenskap. Många kvinnor har detutomordentligt svårt därför att man hartummen på ögat på dem och de hotas av att blihemskickade om de inte sköter sig, med stöd avtvåårsregeln, även om de inte har någon som helstframtid i hemlandet. Därför är det så angeläget attfå bort den.Anf. 155 Statsrådet talman! Om vi behåller tvåårsregeln av andraskäl men säger att vi i den mån den s.k. tvåårsregelnskulle vara tillämplig tar hänsyn till den situationsom dessa kvinnor har hamnat i, kan jag faktisktinte förstå att den här situationen skall behövauppstå. Jag är rädd för att det är precis lika illa medeller utan tvåårsregeln. Det här är kvinnor somöver huvud taget inte har någon information omhur det svenska samhället fungerar. Jag är rädd föratt de i så fall, isolerade och okunniga som de är,faktiskt kan hotas med både det ena och det andraoch inte vågar bryta upp. Vi måste försöka nå dessakvinnor med information på ett helt annat sätt änatt tro att det hela löser sig bara vi slopartvåårsregeln.Anf. 156 ():Fru talman! Det gällde inte bara tvåårsregeln, utandet var en lång rad förslag. Jag hoppas verkligen attMaj-Lis Lööw går hem och funderar på dessaförslag. Det här är en angelägen fråga att ta tag i.Jag tycker att det är miserabelt attdiskrimineringsombudsmannens utredning harlegat utan att regeringen harföljt upp något enda av förslagen.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på frågorna 1990/91:7 och 17 omolämpliga förpackningarAnf. 157 Miljöminister talman! har frågat mig omregeringen avser att lägga fram en propositionliknande den i somger handeln skyldighet att ta hand om deförpackningar som kunden väljer att lämna direkt ibutiken. har också frågat mig omvad regeringen avser att göra för att förhindra att enny flerskiktsförpackning kommer ut på marknaden.Eftersom båda frågorna handlar om förpackningarväljer jag att svara på dem i ett sammanhang.Regeringen har både i årets budgetproposition ochi andra sammanhang markerat att man avser atttydligt motverka förpackningar som belastar miljönoch avfallshanteringen. Det gäller såväl redanbefintliga förpackningssystem som nya produkter.Regeringens arbete är inriktat på att styra motresurs- och energihushållning samt miljövänligamaterialslag. Den som ger upphov tillmiljöpåverkan och avfall skall stå för kostnadernasom miljöpåverkan och avfallet orsakar.Regeringen har därför tillsatt enutredning med uppdrag att utreda och lämnaförslag till åtgärder inom förpackningsområdet somfrämjar retursystem på bekostnad avengångsförpackningar.Utredningen presenterade förra tisdagendelbetänkandet ''Översyn av skatten pådryckesförpackningar''. Utredningen konstaterar isitt delbetänkande att retursystemen för dryckerger mindre avfallsvolymer, mindre nedskräpning,mindre luftföroreningar och kräver mindre energi.Förslaget innebär en kraftigt förhöjd skatt påengångsförpackningar för drycker.Nu går utredningen vidare till övrigaförpackningstyper, och förslag rörande dessa skallredovisas . Utredningenskall lämna förslag till styrmedel för att påverkatillverkning, distribution och användning, inkl.kvittblivning, av förpackningar av olika slag.Beredningen av utredningens förslag inomregeringskansliet och det fortsatta arbetet iförpackningsutredningen följer naturligtvis deninriktning som jag har angett.Anf. 158 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret på minatvå frågor som båda rör förpackningar. I denindustrialiserade delen av världen håller vi på attdrunkna i vårt eget avfall. Det finns t.o.m. ländersom försöker exportera hushållsavfall, exempelvisstaten . Också när det fanns två Tysklandexporterade sitt avfall till Östtysklandmot hårdvaluta. kan man inte göra så längre. Vihar tack och lov inte den situationen i , menäven hos oss bidrar förpackningarna i hög grad tillde ökande avfallsmängderna. Rent viktmässigt ärfaktiskt av hushållsavfallen förpackningar.Volymmässigt är det ännu mera, eftersom avfalletofta är väldigt skrymmande. Upp till hälften avhushållsavfallet kan vara förpackningar. Detförbrukar energi, det påverkar miljön negativt ochibland även arbetsmiljön. Det är kostsamt förlivsmedelskonsumenten, både när man skall handlaoch när man skall bära hem dessa förpackningaroch när man sedan skall bli av med dem som sopor.Jag tycker att det måste till snabbare handling änvad vi har sett i . Det är gott och välatt tillsätta en utredning, men det kunde också varabra om man kunde gå från ord till handling. Jagtycker att det är oroande när ett företag vill få enny förpackning i 60 miljoner exemplar ut påmarknaden. Då börjar man snegla litet och se hurde gör i andra länder. Förslaget som har lagts frami om att man skallpantbelägga alla sorters förpackningar är kanskeinte det allra bästa förslaget. Förslaget går ut på attkunderna kan ta tillbaka förpackningarna tillaffären och där få pant för dem. Det har åtminstonehaft den fördelen att det har satt en väldig fart påmotparten. Industrin har satt fart för att kunnapresentera förslag om hur återanvändningen avförpackningar kan ökas och på så sätt minskamängden avfall. Att göra som i -- tillsättaytterligare en utredning, trots att frågan redan harutretts åtskilliga gånger -- känns litet tungt, och detär inte tillräckligt aktivt.Anf. 159 Miljöminister talman! Om det enda vi gör är att tillsättautredningar, är karakteristikriktig.Nu har ju på regeringens förslag lagt fastriktlinjer som innebär att kommuner och hushållinom loppet av skall ha klarat ut frågan omkällsorteringssystem. Då blir det förbjudet attförbränna eller deponera osorterat avfall. SomAnnika vet kommerengångsplastflaskorna att bli förbjudna den 1 julinästa år.Regeringen gav den här utredningen i uppdrag attredovisa hur ett system som direkt straffar utengångsförpackningar kan se ut. Utredningen harredan redovisat den första delen, och nästa årkommer den andra.Jag vill nog karakterisera vårt arbete som att vi är ifull färd med att genomföra ett system som innebäratt vi satsar på återvinning och på att minskamängden avfall, framför allt mängden farligt avfall.Jag är dock fortfarande missnöjd med branschenssätt att svara mot de krav som regering och riksdagställer. Därför kommer jag för att skynda påutvecklingen att fortsätta de överläggningar ochandra förhandlingar med branschen som jag sedannågra år har fört.Anf. 160 ():Fru talman! I fråga om PET-flaskorna hade detvarit ännu bättre om man hade förbjudit dem. Vihar redan ett utmärkt retursystem när det gällerdryckesförpackningar.En anledning till att branschen inte är tillräckligtaktiv är nog just det sätt på vilket gåttfram och som innebär att man lägger ansvaretenbart på kommunerna. Om man också hade setttill att ett större ansvar åvilade producenterna attredan från början, när en produkt släpps ut påmarknaden, göra en produktanalys och tala om hurprodukten skall hanteras under hela dessanvändningscykel och hur den slutligen skallhanteras som avfall, kunde samhället utifrån dennautgångspunkt lägga en kostnad på producenten.Risken är stor för att kostnaden inte hamnarpå producenten, och den är särskilt stor när detgäller livsmedel, eftersom man inomlivsmedelsbranschen inte sätter priserna efter vadvarje produkt kostar att framställa utan mera eftervad som kan vara rimligt att ta ut avkonsumenterna. På så sätt kan den skatt som läggspå dryckesförpackningar i slutändan drabba någotannat livsmedel.Anf. 161 Miljöminister talman! Det är inte korrekt att vi inte läggernågot ansvar på producenten. Den s.k.substitutionsprincipen har skärpts i lagstiftningen.Producenten åläggs att till kommunerna redovisamaterialbalanser och vilket avfall produkten totaltsett ger upphov till. Vi kommer att påföra enbeskattning som verkar styrande och som gör detmycket dyrare att använda sig av delsengångsförpackningar, dels sådana förpackningarsom inte kan källsorteras i samband medavfallssorteringen. Därför håller ett system på attinföras som är sådant att det ställer krav påproducenterna. Självfallet är det producenternasom skall bära ansvaret och kostnaderna.Anf. 162 ():Fru talman! Detta låter mycket bra, men jagifrågsätter om det har fått något genomslag iverkligheten. Hur har det företag som tillverkardenna förpackning som består av en kombinationav papper, plast och aluminium tillämpatsubstitutionsprincipen? Vilka krav har samhälletställt på företaget att det skall tillämpasubstitutionsprincipen? Såvitt jag kan förstå harsubstitutionsprincipen inte fungerat i det här fallet.Jag tror att detta tyvärr snarare är regel änundantag.Anf. 163 Miljöminister talman! Jag kan hålla med om att det här är ettexempel på urdåligt beteende som strider mot deriktlinjer som både regering och riksdag har tagitställning till. Denna fråga är ännu inte avgjord. Omföretaget vidhåller sin satsning, kommer produktenatt drabbas av skatt, eftersom det är en produktsom inte kan källsorteras och hanteras på ett brasätt. Rör det sig om en engångsförpackning, blir detockså fråga om straffbeskattning.Om det visar sig att förpackningarna innehållernågot ämne som är farligt, blir företaget enligtsubstitutionsprincipen ersättningsskyldigt.Anf. 164 ():Fru talman! Det gläder mig att miljöministern ochjag i det här fallet är överens. Jag ser fram emot attvi med förenade krafter skall kunna komma tillrätta med problemen när det gäller förpackningar.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1990/91:12 om exporten avkvicksilveravfall till SpanienAnf. 165 Miljöminister talman! har frågat mig omjag tänker vidta några åtgärder för att se till attsvenskt kvicksilveravfall som exporterats tillSpanien återförs till Sverige.I har vi noggrant reglerat exporten avmiljöfarligt avfall.I förordningen om miljöfarligt avfall föreskrivs attmiljöfarligt avfall endast får föras ut ur landet avSAKAB och av den som har särskilt tillstånd avnaturvårdsverket. Tillstånd att föra ut avfall somSAKAB har behandlingsmetoder för att slutligenta hand om får ges endast under en förutsättning.Det måste kunna styrkas att avfallet kommer att tasom hand på ett sätt som åtminstone är likvärdigtmed SAKABs från miljö- och hälsosynpunkt. Förannat avfall får tillstånd ges endast om det kanstyrkas, och om godtagitförslaget, att avfallet slutligt kan tas om hand på ettfrån hälso- och miljösynpunkt godtagbart sätt. Densom har fått ett särskilt tillstånd skall underrättanaturvårdsverket om den mängd avfall som förts ut.Naturvårdsverket i sin tur skall underrätta miljö-och hälsoskyddsnämnden i den berörda kommunenom de beslut som fattats.Enligt vad jag har inhämtat från statensnaturvårdsverk beviljade verket under åren 1984och 1985 två tillstånd till utförsel avkvicksilverhaltigt slam till det statsägda gruv- ochindustriföretaget de Almadén i Spanien.Några ytterligare tillstånd har ej beviljats. Somvillkor för tillstånden gällde att avfallet skulleupparbetas och återvinnas.Till de tillståndssökande företagens ansökningarvar fogade brev från det ansvariga ministeriet iSpanien, där det intygades att Minas de Almadénuppfyllde de miljökrav som ställts i samtatt inga övriga hinder förelåg beträffande import avdet aktuella avfallet.Naturvårdsverkets prövning skedde således enligtde principer som allmänt gäller för ärenden av dettaslag.De uppgifter som refererar till ärmycket allvarliga. Inom miljö- ochutrikesdepartementen pågår arbetet med attundersöka sakförhållandena.Anf. 166 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka miljöministernför svaret. Jag är naturligtvis glad över deavslutande meningarna som visar att vi är överensom att dessa uppgifter är mycket alarmerande.Jag vet inte hur långt man har kommit inom deolika departementen för att undersöka detta, menjag har haft kontakt med angåendeden här frågan.