prot · GE0921 · 1990-11-09 00:00:00 — Jagtycker att det är bra att vi får denna redogörelse.Dokumentet ger också besked om gällandelagstiftning och den praxis som tillämpas. Attbedöma dessa frågor är en mycket delikat uppgift.Det är svåra överväganden som måste göras.Det som jag tycker är beklagligt, som detnaturligtvis finns anledning att uttala sinuppskattning över de ändrade beslut som harfattats, är att det, efter det att det förstabeslutet fattades, alltjämt finns vissa restriktioner.Det som är särskilt problematiskt i den härsituationen är att det väcks åtal efter åtal på grundav de överträdelser som har gjorts. Här dömerdomstolarna ut olika straff. I en del fall döms dettill böter, i andra fall till fängelse. De härrättegångarna kommer såvitt man kan se att dömaatt fortsätta. Jag tycker, oavsett de invändningarsom kan göras av rättslig art, att det nu är hög tidatt låta nåd gå före rätt, att göra ett definitivt slutpå hela denna sorglustiga historia. Det skulle inteinnebära någon större olägenhet sett ur regeringensoch myndigheternas synpunkt att göra på det sättet.Om man befarar att någon har för avsikt attkonspirera, förbereda eller göra försök till någotbrott har vi en rättsapparat för att beivra detta.Man kan även bedriva spaning av denna anledning.Myndigheterna står ju inte utan maktmedel i ensådan situation.Som framgår av interpellationssvaret står bara enav de berörda så att säga vid sidan om, eftersom hansitter i fängelse. I övrigt har det inte så långt mankan bedöma av det offentliga materialetframkommit att det skulle finnas några särskildahinder för att göra på det sätt som jag förordar. Detfinns också anledning att före ett sådant beslutverkligen noggrant granska om alla utsagor iprotokollen håller , sett i ljuset av vad vinumera vet. Det förefaller inte särskilt troligt att såskulle vara fallet med hänsyn till att har gåttoch det inte har inträffat något anmärkningsvärtmed berörda personer utom i ett enda fall.Låt mig slutligen säga något om frågornas fortsattahandläggning. Det är av stort intresse att det läggsfram ett lagförslag på grundval av den s.k.terroristkommitténs förslag. Jag hoppas verkligenatt det förslaget kommer . Kanvi, , räkna med det? I svaret står attett förslag läggs fram . Men det vore ocksåintressant om ville kommenteramina synpunkter om möjligheterna att heltupphäva utvisningsbesluten.Anf. 130 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte om jag har anledning attkommentera så mycket av det sagt. Han har ju på ett förtjänstfullt sättbeskrivit det dilemma som det innebär när ettutvisningsbeslut inte kan verkställas. Hans GöranFrancks slutsats är att det är dags att låta nåd gåföre rätt. Han frågar om jag är beredd att verka fördet.Hans Göran vet att regeringen så sent somden fattade ett beslut mot bakgrund avden kontinuerliga översyn som vi hargjort. Som jag har påpekat fattade vi också ettbeslut så sent som . Självklartkommer vi att fortsätta att följa frågan. Jag har inteanledning att göra någon annan bedömning änden jag gjorde mot bakgrund av detmaterial som jag hade att bedöma. Jag kan vidaredirekt tala om för att vår avsiktär att förelägga en proposition till våren1991.Jag försökte mycket noggrant besvara de frågorsom ställde i sin interpellation. Detär klart att det inom ramen för eninterpellationsdebatt går att sträcka sig ganskalångt vid sidan om det som rör självainterpellationen. Men jag besvarade de tre mycketkonkreta frågorna i interpellationen och gjordedärutöver, som både och har vitsordat, en fyllig redovisning avärendet.Berith återkommer därefter med frågorom hur vi har stött kurderna i deras kamp i Turkietförutom att vi, som hon säger, har terroriststämplatderas organisation i . Jag vill påpeka att detsenare är en sanning med modifikation. PKK ärbara en av kurdernas organisationer i . Jaghar träffat företrädare för många andraorganisationer som representerar kurdiskainvandrare i . I den mån den här delen avfrågan berör mig i min egenskap avinvandrarminister kan jag säga så här: Det faktumatt vi har låtit många tusen kurder få en iSverige utgör svaret på hur vi har stött kurdernamed tanke på att de har utsatts för förföljelse ochdiskriminering i sitt hemland. Om jag hade varitförberedd kunde jag också ha diskuterat hur vi harstött kurderna i . Men uppriktigt talat liggerdet på en annan ministers bord. Likaså ligger fråganom säpos arbetsmetoder, i den mån de kandiskuteras här i kammaren, på en annan ministersbord.Anf. 131 ():Herr talman! missförstod mig omhon uppfattade det som om jag talade om hurregeringen har stött de kurdiska organisationerna iSverige. Det handlade inte om det utan om i vadmån regeringen, som den tog ställning föratt PKK var en terroristorganisation, verkligenförsökte göra någonting för att stödja det kurdiskafolket i dess kamp i . Försökte regeringenutröna varför den kurdiska organisationen i till vapen?Maj-Lis Lööw nämnde att regeringen hade lättat pårestriktionerna så att de terroriststämpladekurderna bara behövde anmäla sig en gång i veckanpå en polisstation. Det är ett mycket raffinerat sättatt stoppa framtida processer men regeringen vetatt killarna nere i aldrig har brytt sig om attanmäla sig på polisstationen där. Det har de integjort . De har fortfarande ettutvisningsbeslut över sig. De kommer naturligtvisinte heller i fortsättningen att anmäla sig påpolisstationen en gång . alltså att denna anmälningsplikt är ett brainstrument för att förhindra terroristaktiviteter.Eftersom man bedömer dem som terrorister ochfarliga för säkerhet, skall således dennaanmälningsplikt räcka för att skydda svenskafolket. Det är faktiskt fråga om ett spel för galleriet.Anf. 132 HANS ():Herr talman! Det kan inte vara särskilt svårt attsätta sig in i vilken oerhörd press de berördakurderna, deras familjer och kamratkrets har fåttutstå till följd av denna kommunarrest som harvarat . Jag anser att mycket starkahumanitära skäl talar för att göra rent bord meddetta.Men det finns också några juridiska skäl, som jagskulle vilja fästa uppmärksamhetpå. Jag nämnde redan i mitt tidigare inlägg att detfortsätter rättegångar mot ett flertal av dessamänniskor och att det döms ut även fängelsestraff . Jag kan säga att jag är förvissad att de härprocesserna kommer att fortsätta och att mankommer att försöka få till stånd prövning i högstadomstolen ännu en gång.Det som säger i svaret är i och för sigkorrekt, att högsta domstolen i två fall har ogillattalan. Problemställningen har varit om det rört sigom en frihetsinskränkning, som inte fordrarrättegång, eller om det är ett frihetsberövande, dåman måste göra en rättslig domstolsprövning avsaken.Jag vill nämna att höagsta domsolen i det enarättsfallet ansåg att tiden inte hade varit tillräcklig,och då var det omkring . I det andra falletbifölls åklagarens talan på den grunden att manansåg att vederbörande bodde i en så stor stad attinskränkningen därför inte vore tillräcklig.Men tiden går, och det måste finnas en ytterstagräns, både för domstolen och för ansvarigt statsråd, när man säger att nu kan viinte hålla på längre. Den tidpunkten är nådd ,enligt min mening. Det är orimligt att det här skallfortsätta. Den senaste tidpunkten för upphävandeav besluten måste vara, anser jag, i samband medatt man framlägger en ny proposition. Helst börbeslutet tas långt dessförinnan.Slutligen vill jag ändå säga att det är starkahumanitära krav från Amnesty Internationel, fråninternationella juristkommissionen och en radandra humanitära organisationer, som med storolust och stor motvilja ser på hela denna procedur.Därför tycker jag att det önskemål som jag harframfört här är välgrundat.Anf. 133 Statsrådet ():Herr talman! Som jag sade har vi debatterat det härmånga gånger, och jag kanske inte skulle förlängadebatten. Men tycker jag att Hans GöranFranck på slutet talar som om vi inte hade gjortnågonting, som om kommunarresten bestod, ochhan nämner Amnesty och andra som deltagit idebatten.Vi är överens på den punkten att tiden är en faktoratt räkna med. Tiden är en faktor som gör att detkan anföras starka humanitära skäl för att upphävakommunarresten när detta bedöms vara möjligt,och det är precis vad vi har gjort. Sedan är detsjälvklart att vi skall fortsätta att följa frågan. Detär en skyldighet för regeringen.Inte heller anmälningsplikten kan bestå för tid ochevighet, utan det finns en skyldighet för oss att följaden frågan. Men kan jag inte, mot bakgrundav de informationer som jag byggde mitt beslut den11 oktober på, göra någonting annat än vad vigjorde då, nämligen upphäva kommunarresten ochge möjlighet till rörlighet i hela landet men behållaanmälningsplikten.Sedan är det inte så att jag missförstod BerithEriksson. Vad jag sade var att det ligger vid sidanav det som den här interpellationsdebatten skullehandla om, och inte så litet heller, om vi skall gå inpå hur vi har stött kurderna i deras kamp eller hurvi har tagit upp frågan om mänskliga rättigheter förkurder i , i , och i eller hur vi t.ex.har stött de humanitära insatserna i de flyktinglägeri där de irakiska kurderna finns. Det skullekunna sägas mycket om detta, men då får det bli enannan interpellation, och då är det ett annatstatsråd som kommer att besvara den. Det varegentligen bara det jag ville påpeka.Sedan vill jag framhålla att man inte kan säga attdet enda vi har gjort för kurderna är attterroriststämpla deras organisation. talar som om PKK var den endaorganisation som företräder kurderna, och så är detinte. Det finns många kurder här i landet som harfått en här därför att de har varit förföljdaoch utsatta i sina hemländer men som ärverksamma i andra organisationer. Då får man intege sken av att PKK skulle vara den organisationsom företrädesvis representerar kurderna.Anf. 134 ():Herr talman! Jag sade inte att PKK är kurdernasenda organisation. Jag sade en av derasorganisationer. Det jag talade om är inte så långtifrån ämnet, eftersom i sitt svar tarupp PKK och terroriststämpeln på denorganisationen.Men jag vill gå tillbaka till de utvisningshotadekurderna. Det har ju varit olika turer. De två somförst fick lättnader fick lättnad till , dvs.utvisningsbesluten upphävdes. Det var efter det hade totalt brutit ner dessa människorpsykiskt. De var psykiska vrak, och man kundepraktiskt taget inte göra annat än att av humanitäraskäl upphäva tidigare beslut.För de andra har man tagit det stegvis. Först har debehövt anmäla sig bara en gång i stället förtre gånger. De har fått röra sig inom ett litet störreområde, och som sista åtgärd tar man bortföreskriften om vilket område de får röra sig i menhar kvar anmälningsplikten. Det är vad man ansersig behöva ha kvar, trots att man vet att många avdem inte har fullgjort sinanmälningsplikt.Det som i sammanhanget inte får komma bort ochdet interpellationen egentligen gällde är detabsurda i påståendet att vi behöver lagar, utöver demöjligheter som ger oss, för attförebygga och beivra terroristbrott och att detockså gäller förberedelse för terroristbrott. Varkensäpo, regeringen eller någon annan kan vara sådanaorakler att de kan förutse att människor kan tänkasbegå brott.Maj-Lis Lööw hänvisar också till att det finnsmaterial som man grundar sin bedömning på. Detråder skilda meningar om det också. Deninternationella juristorganisation som säger sig haköpt ut nästan hela säpos material påstår att detinte skulle hålla för bedömning i en domstol. Åtaletskulle ramla som ett korthus, därför att detundersökningsmaterial som finns är så dåligt. Sådet görs olika bedömningar av det också.Anf. 135 HANS ():Herr talman! Jag har alls inte sagt, som Maj-LisLööw påstod, att regeringen inte har gjortnågonting. Tvärtom har de inlägg som jag tidigaregjort inneburit att jag anser att det som gjorts hargått i rätt riktning. Men på grund av den starkapsykiska pressen, den långa tiden m.m. m.m. är detenligt min mening dags nu att upphäva besluten.Jag har stor förståelse för att inte kan ställa sig upp här i kammaren och säga attvi skall upphäva beslutet. Jag tar ändå fasta på atthon vill fortsätta med en ny omprövning avbeslutet.Opinionen kommer att finnas kvar, ochdiskussionen kommer att fortsätta så länge detdöms ut fängelsestraff i de här fallen och så längedessa inskränkningar finns, även om de nu ärbegränsade. Det får vi finna oss i.Det är inte fråga om att det förekommer för litetdiskussion, utan det är på det sättet att detta gälleren mycket viktig principiell rättsfråga. Detta måstelösas nu i stället för att maskineriet inom domstolaroch fångvård tillåts fortsätta.Överläggningen var härmed avslutad.18 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1990/91:59 Vissa ändringar i sjukförsäkringen,m.m.Redogörelse1990/91:3 Från delegation vidEuroparådets parlamentariska (rådgivande)församlingKonstitutionsutskottets betänkanden1990/91:KU4 Vallagsfrågor1990/91:KU7 Normgivning m.m.1990/91:KU12 Radio- och TV-frågor1990/91:KU13 Vissa fri- och rättigheter m.m.Utrikesutskottets betänkanden1990/91:UU3 Eritrea1990/91:UU4 betänkanden1990/91:SfU1 Vissa socialförsäkringsfrågor1990/91:SfU2 Socialavgifter1990/91:SfU3 Svenskt medborgarskap1990/91:SfU4 Arbetstillstånd för utlänningarSocialutskottets betänkanden1990/91:SoU3 Vissa narkotikafrågor1990/91:SoU4 Hälso- och sjukvårdsfrågorKulturutskottets betänkanden1990/91:KrU5 Bevarande av kulturmiljöer1990/91:KrU7 Utförsel av kulturföremålJordbruksutskottets betänkanden1990/91:JoU7 Miljöskyddslagstiftningen1990/91:JoU8 Naturvård1990/91:JoU17 Buller19 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 8 november1990/91:83 av () tillförsvarsministern om JAS-projektet:Statens beställningar av nya JAS-plan har skjutitsupp på icke bestämd tid. Generaldirektören förFMV Per har förklarat att staten vill hatillräcklig säkerhet i projektet innan staten gårvidare och beställer fler JAS-plan. I ett uttalandeframhålls:''Det är ej möjligt att göra en säkerbedömning av tidpunkten när flygplanet når detekniska kraven eller kostnaderna härför. Det krävsmer erfarenhet från provningen innan tillräckligsäkerhet för seriebeställning föreligger. ''Försvarsministern har uttalat att de ökadeförseningarna och de försämradeindustriåtagandena är oroväckande. Det råderenligt uppgift oklarhet om vad den första serienflygplan, 30 stycken, skall klara av vid leveransen1993. Förseningarna och osäkerheten kring de 30första planen uppges också ha påverkatbedömningen av offerten på den andra serien om110 flygplan. synes här ha ettallvarligt trovärdighetsproblem.Enligt intervjuuttalande av statssekreterare gäller det nu att skapa klarhet om , inte att lägga ned det. Det är märkligt attdet redan nu kan fastslås att projektet skallfullföljas oberoende av de ökade förseningarna,den bristfälliga säkerheten, de storakostnadsfördyringarna, de försämradeindustriåtagandena och den förändrade hotbildenmot . Särskilt anmärkningsvärt är att baraen liten del av erforderliga och utfästaprovflygningar ägt rum. Förseningarna ochhaveriet med det första planet har lett till att mannu endast har genomfört 20 provflygningar.Mot denna oroväckande bakgrund är det inte såmärkligt att förtroendet för ligger påen mycket låg nivå.Med hänvisning till det här anförda får jag ställaföljande frågor till försvarsminister . Är det fastställt att skall fullföljasoch att det endast är fråga om att förhandla omvillkoren för leveranserna?2. Finns det några problem främst ursäkerhetssynpunkt med den första leveransen om30 flygplan?3. Om det skulle visa sig att rimliga leveransvillkorinte kan erhållas inom skälig tid genomförhandlingar, vilken beredskap har då regeringenatt på annat sätt förse flygvapnet med leverans averforderliga flygplan till flygvapnet?4. Finns något formellt hinder att häva ingångnaJAS-avtal?5. På vilket sätt påverkar den förändrade hotbildenmot ?1990/91:84 av () tillsocialministern om rätten till socialbidrag:Förra året var det drygt en halv miljon personersom fick socialbidrag. ökar utbetalningarna avsocialbidrag kraftigt och de väntas uppgå tillsammanlagt . Det är en miljardkronor mer än förra året.Denna utveckling sker trots att ett stort antalpersoner avstår från att söka socialbidrag, därföratt de anser att prövningen av bidragen företasunder nedvärderande former som kränker derasintegritet.Men det finns anledning att räkna med att antaletpersoner som söker socialbidrag kommer att öka änmer, bl.a. beroende på ökande arbetslöshet, högrehyror, inskränkningar i sjukförsäkringen ochförsämrad ekonomi hos kommunerna.Socialstyrelsen konstaterar att när skyddsnätet bliröverbelastat är det människor med de tyngstabehoven -- missbrukare, uteliggare och andrahemlösa, ''destruktiva'' ungdomar och människormed psykiska problem -- som trängts ut.Det fordras radikala grepp och insatser för att säkraden sociala tryggheten. Skyddsnätet behöverförbättras, inte försämras, vilket det finns påtagligarisker för.I en ny rapport från väcks en radfrågor och framläggs olika alternativ för att få ensocialvård som inte begränsar sig till traditionelltsocialbyråarbete utan som bättre motsvarar de kravoch behov som finns i samhället. Gapet mellanbehoven och de resurser socialvården förfogar överär mycket stort och vidgas nu än mer.Kommunförbundet har uttalat att enöversyn av rätten till socialbidrag och annat biståndmåste göras.På grund av det anförda får jag ställa följandefrågor till socialminister . Vilka åtgärder avser regeringen vidta för attavhjälpa de akuta svårigheter som finns inomsocialtjänsten då det gäller människor med destörsta och tyngsta behoven?2. Vilka strukturförändringar och övriga åtgärderkommer att vidtas för att generellt förstärkaskyddsnätet inom ?3. Kommer en översyn av rätten till socialbidragoch annat bistånd att göras?1990/91:85 av () tillbostadsministern om bostadsproduktionensomfattning:Nya problem är under uppsegling påbostadsmarknaden.Den verkliga bostadsbristen är fortfarandebesvärande i landet. Endast 3 av landets 285kommuner har ett tillräckligt antal lägenheter iförhållande till behovet.Samtidigt oroas allt fler över att de inte har råd attbo som planerats genom den fördyring avboendet som följer av skattereformens finansieringoch det nya bostadsfinansieringssystemet medinförandet av räntelån. Många har börjat byta nedsig till mindre och jämförelsevis billigare bostäder.Större, nyare och dyrare bostäder ställs i störreutsträckning tomma. Signalerna om fler tommalägenheter kommer allt tätare.En verklig bristsituation kommer mycket snabbt attersättas av en situation där vi får ett överskott påbostäder, framför allt nyare och större bostäder. Vifår ett sämre utnyttjande av det befintligabostadsbeståndet som det i praktikenföreligger en brist på bostäder sett utifrånmänniskornas fria val och egna önskningar. Mångamänniskor, särskilt de med små och normalainkomster, kommer att drabbas genom att detvingas in i en situation som innebär klart lägreboendestandard och ökad trångboddhet jämförtmed många andra. Därmed kommer klyftornamellan olika kategorier boende att öka ochsegregationen i boendet att bli än mer markerad.Samtidigt vet vi att är ett av världensbostadstätaste länder. Vi har ungefär 4 miljonerlägenheter på 3,8 miljoner hushåll. Frånefterkrigstidens lägsta årsproduktion av knappa33 000 lägenheter är vinu uppe i en årsproduktion av 60 000 lägenheterper år. Det innebär en omsättningstid av landetsbefintliga bostadsbestånd , om ingenhänsyn tas till bristsituationen. Vi vet också attnybyggnadstakten motsvarar en nylägenhet per nytillkommen individ. För att klaradenna höga nybyggnadstakt harombyggnadsverksamheten begränsats. Dessabegränsningar gäller alltjämt.Från sida har vi vid åtskilliga tillfällenpåtalat den stora ryckigheten påbostadsmarknaden. Den är en av de främstaorsakerna till den kraftiga fördyringen avbyggandet och boendet. medförryckigheten stora besvär för sysselsättningen ochför byggbranschen och andra att planera sinverksamhet. Ytterst är det de boende som blirlidande.Om inte regeringen mycket snabbt drarkonsekvenserna av sin skattepolitik ochförändringen av bostadsfinansieringen ochanpassar de bostadspolitiska åtgärderna därefterkommer vi mycket snart att få uppleva ett nytt ryckinom bostadssektorn. Fördyringen och de mångatomma lägenheterna medför att produktionen avnya bostäder avstannar. Problem med tommalägenheter och dåligt utnyttjande kostar storapengar. Det finns en uppenbar risk att vi nu mycketsnabbt går mot en kostnadsexplosion för boendetsom hotar att slå ut hela den svenskabostadsmarknaden och ställa många enskildamänniskor på bar backe. Valfriheten beskärs.Mot bakgrund härav vill jag fråga bostadsminister:1. Är bostadsministern beredd att ta bortrestriktionerna för ombyggnadsverksamheten föratt möta den omedelbara nedgången inybyggnationen av bostäder som oundvikligenkommer att följa?2. Vilka åtgärder i övrigt är regeringen beredd attvidta för att bemästra kostnadsutvecklingen iboendet, undvika ryckigheten påbostadsmarknaden och åstadkomma en riktigavvägning mellan tillgång och efterfrågan påbostäder i hela landet?20 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 8 november1990/91:171 av () tillutbildningsministern om gamla hästanspändavagnar:Värdefulla kulturföremål försvinner ur landet.Gamla hästekipage blir alltmer eftertraktade. Desom finns kvar i från hästepokens tid ansesvara av god kvalitet. De är inte så maskstungna ochföredras av utländska uppköpare med stora kapital.Intressenter från och kan medlätthet köpa upp denna del av vårt kulturarv ochföra vagnarna över gränser.Man kommer över vagnarna dels genom att knackadörr, dels genom att ropa in dem på auktioner.Svenska vagnentusiaster har försökt stoppaexporten genom egna uppköp, men har slagitlarm. Priserna för vagnar med en viss sorts fjädrarhar gått upp till närmare 400 000 kr.Lagen om skydd mot utförsel av vissa äldrekulturföremål omfattar inte åkdon.Avser regeringen att lägga fram förslag, somförhindrar att oersättliga ekipage, värdefulla delarav vårt kulturarv, försvinner utanför Sverigesgränser?1990/91:172 av () tillstatsrådet om åtgärder ianledning av tillkännagivanden i vissabiståndsfrågor:När behandlade biståndspolitikenbifölls tre förslag i partimotion:* Åtgärder för en långsiktig kunskapsuppbyggnadom det fransktalande (1989/90:UU15 mom.98),* En parlamentarisk utredning med uppgift attgöra en översyn av u-krediterna och andrakreditinstrument från biståndspolitisk synpunkt(1989/90:UU15 mom. 140),* Vikten av att ta till vara hemvändandebiståndsarbetares erfarenheter (1989/90:UU15mom. 151).Dessa tillkännagivanden redovisas över huvudtaget inte i regeringens skrivelse (nr 15) om hurriksdagens beslut har behandlats. angesatt skrivelsen är slutbehandlad.Frågan inställer sig om regeringen över huvud tagethar noterat att dessa riksdagsbeslut har fattats.Några tecken som tyder på att exempelvis enparlamentarisk utredning av u-kreditsystemetskulle vara tillsatt har vi inte sett. Denna hanteringär givetvis mycket anmärkningsvärd.Jag vill fråga biståndsministern:Har regeringen vidtagit några åtgärder medanledning av de tre tillkännagivanden ibiståndsfrågor som ovan refererats men som saknasi regeringens skrivelse nr 15?1990/91:173 av () till statsrådet om realisationsvinstbeskattningen avbostadsrätter:Den skatteomläggning som beslutats avriksdagsmajoriteten efter förslag av regeringeninnebär att en nominell beskattning avrealisationsvinster införs och att möjligheterna tilluppskov slopas. Vid försäljning av bostadsrätterskall bostadsrättens andel av föreningens skuldermedräknas. Det kan innebära att en försäljningsom för den enskilde bostadsrättshavaren medfören förlust ändå leder till en beskattningsbar vinstoch därmed att förlusten leder till att skattdessutom måste erläggas.