prop · GE0342 · 1990-12-31 00:00:00 — pet"aktier med samma rättigheter" utan vidare förklaring också kan Prop.1990/91:42 antagas betyda exempelvis optioner av samma optionsserie. HovrättenBilaga 3 ställer sig för övrigt allmänt skeptisk lill dén lagtekniska lösningenmed elf definilionsförfarande i 3 § och förordar i första hand en annanlösning. Under alla förhållanden räcker inte en hänvisning till 3 § i nu berörtavseende. 1 stället synes i förevarande regler erforderligt med en uppräkningav samtliga berörda fondpapper och instrument. Detta låter sig emellertid inteheller göras ulan problem med hänsyn lill övriga regler som baseras på denallmänna definitionen i 3 §. Hovrätten har av den anledningen svårt atl senågon annan framkomlig väg än att en annan lagteknisk lösning övervägs.Hovrätten ifrågasätter vidare atl försäljning av konverterade eller nytecknadeaktier kan omfattas av regeln för det fall inte exempelvis det konvertiblaskuldebrevet förvärvals inom sexmånadersperio-den. Själva konverteringen tordeju nämligen inte innebära förvärv eller överlåtelse mot vederlag utan endastfullgörande av ett tidigare ingånget avtal. Således är ändring av denföreslagna lagtexten erforderlig för alt också försäljning av t. ex.konverterade aktier skall omfattas i alla fall. Motbakgrund av att regler av det.här slaget inte finns tidigare i svensklagstiftning anser hovrätten det angeläget att framhålla behovet av enpreskriptionsregel. Den amerikanska preskriptionstiden torde kunnaanvändas som förebild. Hovrättenanser det inte vara en lämplig lösning att allmän åklagare skall föra den härtypen av civilrättslig talan. Åklagaren kommer i så fall närmast att påminna ometl rättegångsombud som för en motsträvig parts talan i civilmål. Förfarandetgår inle att jämställa med åklagarnas befattning med straffrättsligasanktionsavgifter av sådanl slag som finns i t.ex. 10 kap PBL i del altavgiften inte betalas in till det allmänna. Inte heller i övrigt överensstämmerden föreslagna regeln med de riktlinjer som finns beträffande sanktionsavgifteri svensk lagstiftning. Etl täinligen naturligt alternativ är att lägga över lalerältenpå bankinspektionen. En annan variant är alt efter amerikanskt mönster geaktieägare rätt all föra bolagets talan i dessa sammanhang. Det sistnämndaalternativet kompliceras dock förmodligen av att få aktieägare har råd atl föraen sådan talan. Ommoralen på värdepappersmarknaden skall upprätthållas, är det nöd vändigt att reglerna om .förbud mot inside speculation är effektiva. Av den orsaken föreslår (del 2 s 184 O kommittén att;en bestämmelse införs enligt vilken person med insynsslällning är skyldig att lämna ifrån sig vinst vid korttidsaffärer till det bolag där han är verksam. Det torde normalt bli svårt att bevisa att brott mol insiderbestämmelser föreligger. Starka skäl talar därför för den nämnda specialregeln som hindrar personer med insynsställning från att göra vinstgivande korttidsaffärer i det egna bolaget. Bestämmelsen bör därmed få en avskräckande effekt. Kammarrätten har dock vissa invändningar mot' utformningen av sanktionen som ärr en nyskapelse för svensk del. Till en början anser domstolen att det inle bör i första hand ankomma 167 påvederbörande bolag att föra talan om förverkande av vinslen. Styrelsen Prop.1990/91:42 eller företagsledningen torde ofta komma i en svår - närmast jävsliknan-Bilaga 3 de situation när det gäller att pröva om talan skall föras eller ej.Någon sanklionsmöjlighet föreslås inte bli införd mot bolag som inle väckertalan om förverkande, utan i det läget skall åklagare, efter anmälan av bankinspektionen,få föra talan (25 § andra stycket förslaget lill lag om insynshandel påvärdepappersmarknaden). Kammarrätten anser att det är att föredra alt detalltid ankommer antingen på bankinspektionen, som skall övervaka att reglernaom insiderhandel efterlevs, eller på åklagare, efter anmälan avbankinspektionen, atl föra talan i dessa fall. Förslagetatt vinsten skall inbetalas lill bolaget är hämtad från den ordning som gälleri (del 2 s 184). Den synes emellertid inte helt invändningsfri. De medelsom skall betalas in till bolaget motsvaras inte av någon prestation fråndettas sida och utgör inte heller ersättning för någon kostnad som bolaget harfått vidkännas. Det kan i och för sig hävdas att övriga aktieägare i bolagetblir lidande om en insideraffär görs av en person med en speciell ställning ibolaget. Insiderreglerna enligt förslaget är dock så vittomfattande att dennasituation inte alltid torde vara för handen. En alternativ lösning är atlmedlen tillfaller staten. Fördet tredje bör skatteeffekten beaktas. 1 specialmotiveringen uttalas (del 2 s432) att förslaget inte för den som har betalat in sin vinsl till bolaget börmedföra några förändringar beträffande beskattning i förhållande till vad somannars skulle gälla. Uttalandet synes inte alldeles entydigt. Om innebörden äratt den otillbörliga vinslen skulle beskattas, så kan det sägas strida mot vadsom i betänkandet anges (del 2 s 185 O om att man i dylika situationer börundvika nykriminaliseringar. Om aktieägaren, trots att han inle har fåttbehålla vinsten, skall beskallas för denna har han ju faktiskt fått vidkännasen ekonomisk förlust som ligger nära etl straff. Oavsettvilken lösning som väljs, bör klara regler ges. I fråga om sådana inkomster somförklaras förverkade framstår en beskattning som tveksam. Domstolen förordnardärför i första hand alt en bestämmelse införs i skattelagstiftningen om att hithörande"vinster" är skattefria. Alternativt kan tänkas att den beskattningsom skall ske beaktas när storleken av förverkandebeloppet läggs fast. 1 denremiss angående skattereform som behandlas av lagrådet föreslås inkomster avkapital bli beskattade . Om detta förslag följs, kan en enkelschablon vara atl "dra in" av vinsten. En sådan ordningtorde vara till fyllest för att ett rimligt resultat skall uppnås. Dettaalternativ har den fördelen att förverkande- och skattefrågorna i övrigt tordekunna behandlas oberoende av varandra. Det första alternativet fordrar däremoten längre gående samordning, bl.a. särskilda bestämmelser för det fall attbeslutet om förverkande ändras. Inspektionenansluter sig till kommitténs förslag. För att minska risken för insiderhandel och för att stärka förtroendet för värdepappersmarknaden är det värdefullt att det införs en begränsningsregel av föreslagen art. 168 Bilaga 3 Kommitténföreslår atl den som genom sin ställning har insyn i ett aktiebolag undervissa omständigheter skall inbetala sin vinst till bolaget (10 § ) och därvidförutsatt alt beloppet skall utgöra skattepliktig intäkt för bolaget. Vidaresynes avsikten vara att avdrag inle får ske för det inbetalda beloppet vidreavinstberäkningen. Grunden för att inbetalning lill bolaget valts i ställetför förverkande är inte helt klar och en skatteplikt för bolaget torde kräva etluttryckligt stadgande. Detsamma gäller ett förbud att beakta beloppet vidreavinstberäkningen, vilkel framstår som det naturliga förfarandet. Vinstersom gjorts vid s. k. kortlidshandel skall enligt förslaget betalas till detbolag vars aktier blivit föremål för sådan handel (10§). Det föreslås all talandärvid skall föras av allmän åklagare (25 § 2 st). Enligt förslaget skall sådantalan ske i den för tvistemål stadgade ordningen. Jag ställer mig heltavvisande till en sådan lösning. Det är min bestämda uppfattning att åklagareendast skall användas för egentliga åklagaruppgifter. Elt sådant synsätt slårockså i samklang med de synpunkter på en renodling av åklagaruppgiften somförts fram från . Riksåklagarenhar genom underremiss inhämtad synpunkter från överåklagaren i somanför följande. Förslagetatl åklagare i vissa fall (10 §) skall föra talan om skyldighet att belalavinst till ett bolag innebär en utvidgning av åklagarnas arbetsuppgifter. Detkan ifrågasättas om denna uppgift bör läggas på åklagare. Frågan ärföreträdesvis av civilrätlslig art och nära knuten till bankinspektionensverksamhet. Talerätten bör därför ankomma på inspektionen. Riksåklagarenhar genom underremiss även inhämtat synpunkter från överåklagaren i Stockholmsom anför följande. 1syfte alt motverka korttidshandel av personer med insynsställning i vissaaktiebolag stadgas i 10 § att vinslbelopp i vissa fall skall betalas tillvederbörande aktiebolag. Jag har i och för sig svårt att förstå varför bolagetskulle få räu till vinsten. Del kan synas ligga närmare till hands atl införaen regel om vinningsförverkande. Utanatt utveckla några närmare synpunkter på den nämnda frågan vill jag emellertid med skärpa avstyrka den följdregel som föreslås i 25 § 2 st om atl talan angående skyldighet enligt 10 § att betala vinst till etl aktiebolag i vissa fall skall föras av allmän åklagare. Detta skulle ske i den för tvistemål stadgade ordningen. Jag kan inle erinra mig att någon mot svarighet till en sådan arbetsuppgift för åklagarna finns tidigare. Förslaget synes gå stick i stäv mot det arbete som lär pågå inom justitiedepartemenlel i syfte att renodla de allmänna åklagarnas verksam het och befria dem från en del perifiera och udda arbetsuppgifter. Den nu föreslagna regeln gäller ett för åklagarverksamheten helt artfrämmande förfarande. Den rör ett processuelll område beträffande vilket åklagarnas praktiska erfarenheter är mycket begränsade. Det synes oklart vilka befo- 169 genheter åklagaren skallha i sammanhanget vad gäller utredningsförfaran- Prop. det, eventuellatvångsmedel, föriikningsförfarande, bestämmande över Bilaga 3 förutsättningarna förväckande av talan och dess omfattning, m. m. synes också vara enegenartad företeelse med en allmän åklagare som utför en civil talan till förmånför elt bolag som kanske inte önskar all en sådan talan skall föras motsvaranden. Likaså kan del förefalla egendomligt att ett aktiebolag som intevelat la den ekonomiska risken av alt föra talan om inbetalning av vinstdärför skall kunna få kostnadsfritt biträde därtill genom allmän åklagaresförsorg. Sammanfattningsvisvill jag kategoriskt avstyrka den här föreslagna ordningen. Riksåklagarenhar genom underremiss även inhämtat synpunkter från förspeciella mål som anför följande. Enligtbelänkandet skall vinst vid s.k. korttidshandel i vissa fall betalas lill delbolag vars aktier blivit föremål för sådan handel. Talan angående sådanbetalningsskyldighet föreslås föras av allmän åklagare. Jag avvisar en sådanlösning. Som framgår av betänkandet är korttidshandeln i sig ej kriminaliserad.Jag anser inte att åklagaren skall åläggas en uppgift som saknar anknytningtill straffbar gärning. Medamerikansk förebild har VMK förslagit införandet av en ny regel som syftar tillatt begränsa möjligheterna för den som har insynsställning i ett bolag medspritt aktieägande att göra korta affärer i bolagets aktier. Börsstyrelsensaknar anledning till erinran mot förslaget. Bestämmelsen torde vilkel förövrigt kan sägas om all insiderlagstiflning främst ha elt moralska pandesyfte. Dess budskap är att berörda personers sparande i det egna bolagels finansiellainstrument skall vara långsiktigt. Börsslyrelsen anser atl det finns goda skälför elt sådant budskap. 7.7 , , och Kommitténhar efter förebild av förhållandena i föreslagit regler om korttidsaffärerbeträffande personer med särskilda möjligheter att få tillgång tillinformation om förhållanden i företag till vilka de är knutna. Föreningarnaifrågasätter behovet av regler enligt den föreslagna model len i . Reglerna är tänkta atl komplettera bestämmelserna om förbud mot insideraffärer. Enligt föreningarnas mening är dessa senare bestämmelser fullt tillräckliga för all hindra det missbruk som skulle kunna förekomma i den angivna personkretsen. Reglerna leder till en ökad byråkratisering och verkar betungande på de administrativa rutinerna i ett bolag. De har inte någon motsvarighet inom EG. Av denna anledning avstyrks förslaget om korttidsaffärer. Om sådana regler skulle aktualiseras inom EG längre fram bör givetvis frågan om att också i införa motsvarande regler kunna tas upp till förnyat övervägande. Detär viktigt att framför allt personer med direkt insyn i bolagen avstår från attutnyttja icke offentliggjord information för egen . SARF avstyrker dockde av VMK föreslagna reglerna som tar sikte på atl begränsa dessa personerskorttidsaffärer, s. k. short swing rule. Principiella skäl talar för att sammasanktionsregler skall tillämpas för alla typer av aktörer. SFFställer sig negativ till förslaget om förbud mot korttidshandel. När dettaursprungligen infördes i under 30-talel var det riktat mot den utpräglatspekulativa handel som föregick den stora börskraschen 1929 och i vilkenföretagsledningar spelade en stor roll. Det var alltså inle i första hand frågaom att stoppa missbruk av inside information. Det finns heller ingen som påallvar hävdat atl det här förbudet bidragit till atl hindra sådant missbrukunder senare år. 1Sverige finns det ilget som lyder på att insiders i snäv bemärkelse skulle varautpräglat spekulativa. Tvärtom tyder statistik på atl deras omsättningshastighetunderstiger börsens genomsnitt. Icke desto mindre förekommer av olika skälkorta affärer. Det finns inget som tyder på att etl förbud mot dessa skulleminska missbmk av inside information. Däremot kommer börsens effektivitetgenerellt att minska något som aktierna blir mindre likvida ochdärmed mindre intressanta som placeringsform för insiders. mening kan begränsningar i möjligheterna atl göra korttidsaffärer fånegativa effekter, från marknadssynpunkt och för den enskilde. Korttidshandelav insiders kan vara en värdefull information till marknaden, och ett "föfbud"utgör en otillbörlig begränsning av möjligheterna för den enskilde £Jttplanera sin personliga ekonomi, exempelvis så alt föriusiavdrag kan utnyttjas. Ettproblem som kommittén inle berört gäller massmedias behandling av en situationdär en insider handlat i strid med bestämmelsen. Något "insiderbrott"har då inte begåtts, men enligt nämndens mening är risken mycket stor atlhandlingen kommer atl stämplas som etl sådant. Den skada marknaden - ochenskilda personer - kan lida pga dylika händelser kan vara större än dentänkta skada som motiverat den föreslagna bestämmelsen. Nämndenavstyrker den föreslagna bestämmelsen om korttidshandel. VMKhar föreslagit en för svensk del ny regel om korttidsaffärer som görs av vissa personer i insynsslällning. Kommittén uttalar attförslaget ligger i linje med näringslivets strävan Prop. 1990/91:42 attföretagsledande personers aktieinnehav i del egna bolaget skall vara av Bilaga3 mera långsiktig natur. Organisationerna har i och för sig ingen anledning attmotsäga sig detta förhållande. menar vi emellertid att önskemålet omlångsiktighet inte får leda till sådana regler om korttidshandel somdiskvalificerar alla affärer av företagsledande personer ,oavsett om handeln sker på basis av en för allmänheten okänd information ellerinte. Del bör vara tillräckligt att de vanliga insiderreglerna om användandeav förtrolig företagsinformalion gäller. Sålunda måste det bl.a. avrättssäkerhetsskäl vara rimligt att kräva, all det föreligger ett konstateratmissbruk av företagsrelaterad information för alt transaktionen ifråga inteskall accepteras. Viktigti sammanhanget är också att EG-direktivet om insiderhandel inle innehållernågon regel som begränsar möjigheterna lill korttidsaffärer. Vid den internationellajämförelsen måste della förhållande väga betydligt tyngre än att , ochFinland har, eller är på väg att införa, en s. k. short swing profits mie. Ettgenomförande av förslaget skulle också ge upphov till ett svåröver-blickbart, tungadministreratoch därmed komplicerat system. Motbakgmnd av vad som sagts och med beaktande av de långtgående insiderreglersom i övrigt föreslås av VMK avstyrker organisationerna förslaget ombegränsning av korttidsaffärer. Denföreslagna regeln träffar på etl olyckligt sätt den som successivt bygger uppsitt innehav och som från det senaste förvärvet säljer enmindre del, exempelvis för att med en vinst härå parera reaförlust påförsäljning av helt annat papper. Även i övrigt lägger regeln onödigarestriktioner på handeln. EG har ej regler om korttidshandel. Hovrätteninstämmer i utredarnas slutsatser att behov av föreslagen regel finns. Ävenregelns utformning och förslaget om att den skall inplaceras i 9 kapbrottsbalken godtas. Vid det fortsatta lagstiftningsarbetet bör övervägas omdet inte också finns behov av en regel om grovt brott i förevarande avseende. Slutligen ifrågasätter hovrättenom det inte finns ett behov av att straff belägga inle blott lämnandet av vilseledande information utan även under låtenhet alt informera om kurspåverkande omständighet (Insiderbrott och Svindleri sid 101 ff). En eventuell lagändring i svindleribestämmelsen bör måhända därför övervägas. 8.2 Bankinspektionen Prop. Bilaga3 VMK har föreslagit införandet av en straffbestämmelse rörande otillbörlig kurspåverkan.Regeln är avsedd atl träffa manipulationer utförda i eller i anslutning tillsjälva handeln. Liknande regler finns som kommittén redovisat i Storbritannienoch . Mot bakgrund härav och även med beaktande av de erfarenheter somerhållits genom den s. k. Fermentaaffären framstår det som motiverat att en regelom otillbörlig kurspåverkan införs. När det gäller straffbestämmelser är det avrättssäkerhetsskäl särskilt viktigt att del kriminaliserade området beskrivs påert entydigt och klart sätt. Enligt bankinspektionens mening har emellertid VMKinte lyckats att tillräckligt tydligt avgränsa det straffbara området. Därmedkan regeln komma att träffa även legitima marknadsoperationer. Det bör därför idet fortsatta lagstiftningsarbetet göras ytteriigare överväganden för all övervinnadessa svårigheter. Överåklagareni har riktat kritik mot innehållet i kommitténs förslag till en nyregel om lillböriig kurspåverkan (9 kap 9 a § ). Jag delar hansmening alt det föreligger ett behov av skärpt lagstiftning på området men bör undersöka möjligheterna att genom en mera preciserad lagtext komma åtstraffvärda illojala förfaranden. Enligt förslaget till lag om insynshandei påvärdepappersmarknaden får åtal för brott mol denna lag endast väckas eftermedgivande av bankinspektionen (25 §). Enligt min mening finns det skäl attinföra krav på åtalsmedgivande även för sådan brottslighet, som aktualiseras i9 kap 9 a § . Ytterligare överväganden bör här göras. Jag avstyrkersåledes förslaget i dess nuvarande utformning. Riksåklagarenhar genom underremiss inhämtat synpunkter från överåklagaren i , somanför följande. Jagdelar uppfattningen att det föreligger ett behov av alt motverka otillbörligaförfaranden av kurspåverkande karaktär som inte omfattas av bestämmelsen omsvindleri. Som utredningen påtalat föreligger dock svårigheter att avgränsa kursmanipulerandeåtgärder från normal marknadsmässig handel. Hur skall man t.ex. utreda och medvedertagna krav på bevisning i brottmål kunna tyrka "att kursen på etlfondpapper eller annat finansiellt instmment inte motsvarar den som skulle hagällt om en naturlig marknadsutveckling fått bestämma kursen" (sespecialmotiveringen, del 2 sid 456 i sammanhanget bör dock noteras att denföreslagna gärningen inte utformats som ett effektdelikt). Rekvisitetatt gärningsmannen skall ha vidtagit vilseledande åtgärd är enligl min mening inte förenligt med en del av de förfaranden som om nämns i specialmotiveringen. Det synes också mot bakgrund av en del av de exempel som ges i motiven oklart vad som egentligen kan anses vara en skev eller konstlad kurssättning när det handlar om en marknad där utbud och efterfrågan utgör de huvudsakliga styrmedlen. Egentligen är del ju de "naturiiga marknadskrafterna" som, "inle sätts ur spel" menväl utnyttjas, 173 vid en del av deförfaranden som man vill träffa med straffbestämmelsen. 1990/91:42 Såsomlagtexten utformats i förslaget synes den kunna träffa snart sagt Bilaga 3varje förfarande där den agerande inte öppet och fullständigt redovisar sinasyften och innersta intentioner med en åtgärd. Jämför även vad som sägs i denallmänna motiveringen (del 2, s 202 m) om vilka former av kursdrivning somavses omfattas av bestämmelsen och vad som i det därpå följande stycketavslutningsvis sägs om kurspåverkande åtgärder av långsiktig karaktär. Enligtspecialmotiveringen skall dock inle "varje form av kursändring"omfattas av bestämmelsen. Som exemepel på något som avses falla utanför nämnsdär det fallet att en person förbereder ett övertagande av ett aktiebolag ochsköter uppköpen genom olika fondkommissionärer för att han inledningsvis intevill visa sin avsikt för marknaden. Att sluta sig till att straffbestämmelsensinnebörd är denna, och att den omfattar en del av de förfaranden somi övrigt anges i specialmoiiveringen, synes knappast vara möjligt om man sökerledning endast i paragrafens lydelse. Den mycket generella utformningen avregeln om otillbörlig kurspåverkan skulle enligt min mening leda till storasvårigheter när del gäller att styrka direkt uppsåt hos gärningsmannen. Attlåta straffbarheten omfatta andra former av uppsåt är inte rimligt med hänsyntill svårigheterna alt avgränsa kursmanipulerande åtgärder från normal marknadsmässighandel. Enligl min mening måste man på etl slraffsladgande, särskilt omfängelse ingår i latituden, ställa kravet att man av stadgandets lydelse skallkunna utläsa i vart fall i stora drag vilka förfaranden som är straffbara. Denföreslagna bestämmelsen om otillböriig kurspåverkan är så allmänt utformad attden inte ens tillnärmelsevis uppfyller detta krav. Trotsatt jag delar uppfattningen att det finns behov av att motverka otillbörligaförfaranden av kurspåverkande karaktär som inte omfattas av bestämmelsen omsvindleri avstyrker jag av anförda skäl att lagtiftning sker på grundval av denföreslagna belämmelsen om otillbörlig kurspåverkan. Jag föreslår i stället utformar mera detaljerade regler som tar sikte direkt på konkreta slraffvärdaförfaranden, exempelvis förbud mol hemliga återköpsavtal, förbud mot avtalinnehållande förbud mot försäljning av aktier , förbudmot omsättning av aktier i enbart börsdrivande syfte (t ex mellan bolag medsamma ägare), och liknande. Möjligheten av sådana lagbestämmelser direktinriktade på straffvärda förfaranden bör övervägas närmare. Från systematisksynpunkt skulle sådana regler passa bättre i en specialreglering såsom lagenom insynshandel än i . Som förutsättning för att väcka åtal skulledå även kunna krävas bankinspektionens medgivande, vilket skulle vara väl såmotiverat vid gärningar av nu ifrågavarande slag som vid brott mot reglerna ominsynshandel. Riksåklagarenhar vidare inhämtat synpunkter från överåklagaren vid regionåklagarmyndigheteni som anför följande. Ibrottsbalken föreslås en ny paragraf 9 kap 9 a § "otillböriig kurspåverkan".Denna paragraf kompletterar den nuvarande svindleriparagrafen. Det föreliggerbehov av en sådan komplettering eftersom det inte finns någonansvarsregel som tar sikte på kurspåverkande manipulationer ihandel med fondpapper eller andra finansiella instrument. 1 likhet med Prop.1990/91:42 svindleri bör del finnas två grader av brottet, normalbrott ochgrovt brott. 8.4 Fullmäktige i riksbank Kommitténhar föreslagit att en ny bestämmelse om otillbörlig kurspåverkan införs ibrottsbalken. Enligt den föreslagna lagtexten straffas "den som vid handelpå värdepappersmarknaden genom avtal, köp- eller säljanbud eller liknandeförfarande vidtar vilseledande åtgärd för att påverka priset på fondpappereller andra finansiella instrument". Förslaget syftar lill atl förbjudaåtgärder varigenom skapas en situation som medför att kursen på marknaden intemotsvarar den som skulle ha gällt om en "naturlig marknadsutveckling"fått bestämma kursen. Detta förslag har sin bakgrund i den av Stockholmsfondbörs tillsarta . Avsiktenär alt bestämmelsen skall ha en bred omfattning. Av special-motiveringen (s.2:456) framgår att "varje form av förfarande som vidtas i syfte all skapaen skev kurssällning omfattas av bestämmelsen". Del straffbara förfarandetkan beslå i omotiverat stora köp eller försäljningar av ett fondpapper i syfteatt "rigga" kursen.