prop · GE03124 · 1990-12-31 00:00:00 — Etlsätt att undvika all de arbetsmarknadspoliliska bedömningarna görs av domslolkan vara all tillståndsprövningen grundas på en bedömning av det faktiska behovelav verksamheten och alltså ulan hänsyn lill om verksamheten från andrautgångspunkter kan betraktas som önskvärd. För enskilda arbelslagare torde dellamed hänsyn lill vad som i övrigl krävs inle behöva medföra några nackdelar. De arbelsmarknadspoliliskaaspek-lerna skulle dock givetvis träda i bakgrunden. 7?K avstyrker förslagel att AMS undantagsvis skulle få överlämna etl ärende tillregeringens prövning om det bedöms principielll vikligt. Den föreslagnakonstruktionen skulle med hänsyn till (artikel 6) innebära atlregeringens beslul måste kunna bli föremål för överprövning i domstol. Förbundsstyrelsenhar ej några invändningar mol atl arbelsinarknadssly-relsens beslut i ärendenenligt arbelsförmedlingslagen överklagas hos kammarrätten och regeringsrätten. 6 Förslagets förhållande till ILOs konvention nr. ILO-kominillénhar, från de synpunkler kommittén har all beakta, ingel all erinra mol delförslag som lagts fram i promemorian. Kommittén har därvid anfört bl.a.följande. Tillämpningenav den reviderade konvenlionen nr. 96 har inle varil problemfri. a. harSverige vänl sig till internationella arbelsbyrån med en begäran omklarläggande av innebörden av konventionens uttryck "avgifiskrävande arbelsförmedlingsbyråmed vinstsyfte". Korrespondensen redovisas i belänkandel avsnilt 5.1.Härav framgår bl.a. atl enligt arbelsbyråns mening kan konventionen varatillämplig på t.ex. ambulerande skrivbyråverksamhel sådan den beskrivits iregeringens frainslällning lill , varvid det väsenlligaste krileriel förbedömningen om konventionen är tillämplig är transaktionens natur. Fleraländer som ratificerat konvention nr. 96 har valt en restriktivare tolkning avdess omfattning vad avser skrivbyråer och motsvarande verk-samheler än vad arbelsbyrångav ullryck för i sill utlåtande är 1966. Iflertalet av dessa länder menar man att det inte kan vara fVåga om arbetsförmedling i konventionens mening när arbetslagaren är anställd vid elt uthyrningsförelag vilkel upprätthåller en arbetsgivarfunktion såväl genleinot de anställda som det allmänna. Frågan om konvenlionens lill- lämplighel på uthyrningsverksamhet har också varil före mål för en omfattande rällsvelenskaplig debatt och analys såväl inom som utom . Meningarna har därvid varil delade. Som nämns i promemo rian (s. 60) har också vid ell par lillfällen efter arbelsbyråns 90 utlåtandeuttryckt de svårigheter som föreligger atl lillämpa och lolka Prop.1990/91: 124 konventionens räckvidd när del gäller ulhyrning av arbelskraft. Avdel nu redovisade framgår all frågan om konvenlionens lillämplighel påambulerande skrivbyråverksamhel och annan liknande verksamhet är konlroversielloch svårbedömd främsl mol bakgrund av atl del i konventionen inte finns enenda bestämmelse som formulerats uttryckligen med lanke på denna slags verksamhel. Arbelsbyrånstolkning gjordes med utgångspunkt från en särskild typ av förmedlingsbyråer ochgäller endasl i den ulslräckning som samma oin-sländigheter som tolkningengrundar sig på är för handen. Enligi ILO-kommillén bör, vilket också arbelsbyrånframhöll i sill yllrande, det väsenlliga vid bedömningen om konventionenstillämplighet vara på vilkel säll och under vilka omständigheter som arbetskraftenställs till uppdragsgivarens förfogande. Eftersom etl grundläggande syfle medkonventionen är all skydda arbelslagare mot en oegenllig behandling bör viddenna prövning avgörande vikt fäslas vid hur förhällandel mellan verksamhelensutövare och vederbörande arbelslagare saml förhållandel till uppdragsgivarengestailar sig. Om delta första förhållande uppfyller de krav som normall kanställas på ell anslällningsförhållande med avseende på anställningens form ochinnehåll synes det befogat alt dra den slulsat-sen alt den person eller delförelag som släller arbelskraften till en uppdragsgivares förfogande inle"tjänar som mellanhand för anskaflande av anställning åt arbetare eller avarbetare ät arbelsgivare". Därmed faller denna kategori utanför konvenlionenstillämpningsområde. Om däremol förhållandel mellan ulhyraren och arbetstagareninte uppfyller de nu nämnda kraven bör konvenlionen vara tillämplig eftersomarbetstagaren i denna situation i realileten torde vara atl betrakta som anslälldinle hos det uthyrande foretagel, utan hos den person eller del företag, tillvars förfogande han eller hon slälls. Närdel gäller frågan om konvenlionens lillämplighel med avseende på de ulhyrningsförelagsom enligi promemorian föreslås kunna fä lillslånd att bedriva uthyrningsverksamhelsynes dessa enligi ILO-kommillén uppfylla de krav som enligt ovan redovisadesynsätt måsle föreligga för all verksamhetens utövare inle skall omfallas avkonventionens begrepp "avgifiskrävande arbelsförmedlingsbyrå". Eftersomde aktuella uthyrningsföretagen inle skulle falla in under konvenlionens lillämpningsoinrådesaknas anledning alt kommentera hur förslagel förhåller sig i de olika beslämmelsernai konventionens del II. Forskningsnämndenanser atl belydelsen av den föreslagna regleringen är mycket svårbedömd, mot bakgrund av den osäkerhet som föreligger belräflande gällande rätt. Oavsett innehållel i del klarläggande av nuvarande rättsläge som är alt vänta från finns del emellertid om man vill lillåla viss uthyrningsverksamhet - anledning att särreglera denna verksamhet för all, om än inle till punkl 91 ochpricka uppfylla åtaganden gentemot och den av Prop.1990/91: 124 ratificerade konventionen nr. 96, så åstadkomma etl regelverk somi någon Bilaga 1 utsträckning harmonierar därmed liksom med regleringen inågra andra europeiska länder. Somdet utvecklas i promemorian tycks det finnas osäkerhet om huruvida uthyrning avarbelskraft omfatlas av bestämmelser om privatarbetsförmedling eller ej. Av redovisningen atl döma (PM sid. 60, sid. 131)tycks vackla i frågan men anser att det åligger länder som vill tillåta ulhyrningall iaktta bestämmelserna i konventionens artikel 5 (som innehåller regler omtillsyn genom en myndighet, om ettåriga tillstånd, om offentlig kontroll avavgifterna och om förmedling lill utlandet). Promemorian är dock inle såutförlig på denna punkl alt del går att besläml la slällning. Redanmed det förslag till reglering av ulhyrningsverksamhelen som promemorianinnehåller görs det emellertid avvikelser från konventionens syften, om denskulle anses omfatta även uthyrningsföretag. Konventionens del II, som har antagit, föreskriver nämligen all länderna successivtmen inom en begränsad tidsperiod ska avskaffa avgifiskrävande arbelsförmedlingsbyråersom bedrivs i vinstsyfte. Promemorians förslag innefattar ju inte någonytterligare begränsning av sådan uthyrningsverksamhet som bedöms somarbetsförmedling ulan ökar kraftigt möjlighelerna för sådanuthyrningsverksamhet, låt vara under myndighelernas kontroll. Oavsettom man väljer alt lagstifta enligt departementspromemorian eller om man väljerAMS förslag är detaljerade regleringssystem alltför snävtför framliden. AMS anser inle all del är rimligt om hindrar enändamålsenlig lösning av problemen med prival arbelsförmedling m. m. Regeringenbör därför med anledning av della lagstiftningsärende verka för en revideringinom av konvenlionen nr. 96 så all den för framtiden blir bättre anpassadtill de syften som den vill främja och lill de förändrade förhållandena påarbetsmarknaden. Om en sådan revidering inte kan ske inom rimlig tid, något sombör kunna utredas i det fortsatta lagstiftningsarbetet, anser AMS allregeringen bör överväga om inle borde säga upp konvenlionen för allmöjliggöra en ny lagsliftning som är anpassad lill våra problem och behov. Ensådan uppsägning kan ske under de närmasle åren och del är därför ell lämpligt lillfälleatt ta upp frågan . AMSdelar inle den uppfaltning som förs fram i promemorian (sid. 93 94) om alt elt krav på avtal för all gå med på inhyrning skulle slrida mot ILO-konvenlionen. Konvenlionen har över huvud laget inga bestämmel ser om det fackliga inflylandel. Konventionens syfte är ju atl begränsa förekomsten av privata arbetsförmedlingar och om det som en förutsätt ning för en lillslåndsmyndighel alt bevilja tillstånd slälls upp ell krav om kollektivavtal innebär det endasl en yllerligare begränsning av utrymmet 92 för prival förmedling meninte alt tillslåndsgivningen läggs på de fackliga Prop. 1990/91: 124organisationerna. Och begränsningar av utrymmet för privat förmedling Bilaga 1 ligger i linje med konventionens syften. Enligtorganisationernas mening (och ILOs vid behandlingen av ett klagomålriktat mot ) är den extensiva tolkning som nr. 96 fått iSverige felaktig. Konventionen utgör därför enligt vår uppfattning ingel hinderför del klargörande av arbelsförmedlingslagens omfattning som vi förespråkar.Skulle den likväl anse att konventionen innebär etl hindermot en anpassning av arbetsförmedlingslagen till dagens förhållanden börSverige säga upp konventionen vid första möjliga tillfälle, vilket innlräffarinom kort. Iförhållande till innehåll innebär LOs förslag en merinskränkande ordning än varje generell lösning som från början medger undanlagför vissa personkalegorier. Hovrättenhar ingen möjlighet att bedöma vilka ekonomiska konsekvenser som förslagel kantänkas medföra. Uppskattningen(s. 116) atl del kommer att bli fråga om 15 20 överklaganden i etlinledningsskede är enligt hovrättens mening tagen i underkant. Man har goll fogför antagandet att flerlalel tjänsteföretag inte kommer all nöja sig med avslagsbeslulsom meddelas av AMS utan kommer all föra frågan lill förvallningsdomslol fören i deras tycke mera neulral prövning. Denämnda osäkerhelerna för ulhyrningsförelagen medför skilda former av effekliviietsförlusler och kostnadsfördyringar för samhället. Elt synner ligen omfattande regleringssystem byggt på så betydande osäkerheter skapar stora hinder för den effektiva, fungerande konkurrens som stats makterna har lagt fasl som medel för all konsumenlkolleklivet i sluländan skall få så bra varor och tjänster som möjligt lill så låga priser som del går. I ell sådanl ekonomiskt syslem är del från konkurrenssynpunkt vitalt med fria etableringsmöjligheter där inle myckel lunga skäl lalar för en reglering. Om en reglering skulle kunna införas ulan sådana skäl finns del slora 93 risker för alt de redanetablerade förelagen blir innefTekliva eller i vari fall Prop. 1990/91:124lar ut för höga priser för all t.ex. kompensera sig för den osäkerhet Bilaga 1 belräffande verksamhelsförulsättningarna som förslagel innebär. Delär rimligt atl anta alt förslaget skulle komma att medföra en kraftigbegränsning i ulhyrningsförelagens utbud jämfört med nuläget. Detta skulle imånga fall leda till påtagliga problem all lillgodose behoven av lillfälligarbetskraft eller expertis, vilka måste lösas på etl ineffektivt och kostsamtsätt, l.ex. genom atl tillsvidareanställa personal som inle kan ges full sysselsättning. Enytterligare kostnad är den för hanteringen av del mycket vidsträcktaregelsystemet. Detta binder resurser i företagen och de medel som las i anspråkpå det här sättet kan inle användas i produktionen av tjänster. Detta berörsöver huvud inte i promemorian. Därtill kommer kostnaden för den administrativaprövningen på niyndighetssidan, som visserligen berörs i promemorian men endaslytligt och ulan försök till någon form av kvantifiering. Hänvisning sker endastlill atl finansieringen torde kunna ske genom expeditionsavgifter. Kostnadernatill följd av förslagel går naturligtvis inle alt ange i några bestämda tal. Tillsländsprövningenlorde dock, enligt NOs mening, bli mycket omfattande med hänsyn till huromfattande förslaget är. NOs erfarenheter ger också grund för att i etl längreperspektiv uppskatta kostnaderna som myckel stora. Delär svårt atl beräkna vilka resurser i form av personal och annal som behövs somen konsekvens av förslagel i promemorian. Del måste bli fråga om mycket grovauppskattningar. Till grund för beräkningarna har AMS lagt SAEs bedömning av delminsta anlal medlemsförelag som skulle kunna bli berörda. Del gäller alliså 2500 ulhyrningsförelag som ska prövas minst . Ålminslone de förstaåren måsle del därutöver bli fråga om många fler ärenden. Omman ulgår från minst åttahundra ansöknings-ochtillsynsärenden om årel och ulgår från all lillsynen ska vara effekliv krävs minslfem handläggare på AMS med god arbelsmarknadspolilisk, juridisk och ekonomiskkompelens. Lönekostnaderna för dessa (inklusive lönebikoslnader och koslnaderför gemensam administration) kan beräknas till 1,5 milj. kr. En deltjänster kan behöva köpas utifrån, t. ex. bokföringsgranskning o. dyl.Kostnaden för detta kan uppskattas till ca . Till detta kommerkostnader för resor in. m. i tillsynsverksamheten, som kan uppskattas lill minsl250000 kr. Sammanlagt innebär förslagel, försiktigt räknat, alltså enmerkostnad på ca 2 milj. kr. Till della kommer arvodeskostnader m. m.för den föreslagna nämndens ledamöter som i enlighel med promemorian kanberäknas till ca . AMSanser all del är en lämplig lösning alt tillslåndsgivningen och lillsynsverksamhelen finansieras genom avgifter. 1990/91: 124 Deadminislraliva koslnader som den föreslagna lagstiftningen ger upphov ° lillhar inle närmare beräknals av ulredningen. Med hänsyn lill vad som ovan anförtsom lagens räckvidd behöver en nännare analys göras av omfattningen av den tillslånds-och tillsynsverksamhel som bestämmelser kan ge upphov lill. Slalskonloreltillstyrker dock ulredningens förslag all koslnaderna bör kunna finansieras genomavgifter i samband med tillslåndsgivningen. RRVkonstaterar att det i betänkandet saknas uppskattningar av hur mycket förslagetkommer atl kosta. Ulredningen anger inle hur många företag som kan komma allberöras lill tillslåndsgivningen. Av den karlläggning från () som refereras i utredningen framgår all det finnsetl stort anlal serviceföretag med skiftande verksamhel. lyder på alt detkommer att krävas ett icke obetydligt anlal handläggare pä AMS för att utredaoch bereda lillslåndsärendena. Nämndens arbele kommer härvid också att bliomfattande. Än mer omfal-tande kommer del att bli om tillslåndsgivningen skagöras tidsbegränsad. Vidare förutsätter detaljregleringen en väl utbyggd tillsyns-och kontrollapparat. RRVkonslalerar alt underiag saknas för beslut om införande av avgifter för lillslåndenligt arbelsförmedlingslagen. En förutsättning för atl avgiftsbeläggningskall kunna övervägas är alt kostnader, konsekvenser etc. klarläggs. Slutligenhar etl par remissinslanser haft synpunkler på övergångsbestämmelserna punkl 2till promemorians lagförslag. EnligtAMS mening innebär förslaget på denna punkt all det i praktiken bli omöjligtför AMS som lillsynsmyndighel atl ingripa mol praktiskt taget alla ulhyrningsförelagintill dess all lagen iräder i krafl och frislen för lillslånd har gått ul. Övergängsbeslämmelsenkommer alliså tills vidare all fungera som ell fribrev för ulhyrningsförelagen.Delta är inle lämpligt. EnligiTCOs uppfattning bör den sisla meningen strykas ("Om ansökningen avslåsfår medges att verksamheten ändå får fortsätta under en viss övergångslid omdel finns särskilda skäl för della."). I promemorians avsnitt om förhållandelmellan vite och straff, förs ell resonemang som går ut på alt etl av AMSmeddelat förbud inte bör förenas med en tidsfrist, eftersom detta kan uppfattassom alt AMS tillåter en verksamhel som är förbjuden i lag. Samma invändning kanriktas mot den citerade övergångsregeln. Delär givetvis angeläget ined hänsyn till de anslällda i företagen, all de förelag som tvingas upphöra med sin verksamhet på grund av den nya lagen får för avveckling. Del finns emellertid lillräckligl med 95 tidsfrister inbyggda i förslagelulan den ovannämnda meningen. För del Prop. 1990/91: 124 förslå finns lidenmellan elt riksdagsbeslut och lagens ikraftträdande, för Bilaga 1 del andrasexmånadersfristen för atl söka lillslånd, och för del Iredje tiden mellanansökan och tidpunkten då ansökan slutligt har prövats. Den sistnämndatidsfristen kan dessutom komma atl sträckas ut avsevärt genom överklaganden avavslagsbeslut. borde rällen alt bedriva verksamhelen under enavvecklingsperiod vara en huvudregel och ej som föreslagils en undanlagsregel. EnligiJÄMO går förslagel ul på all en ulhyrningsverksamhet som är otillåtenskulle få fortsätta ansökan om tillstånd prövas och även viss tidefter ett eventuellt avslag på sådan ansökan. Att på detta sätt tillåta en isig otillåten verksamhel kan inte vara lämpligt. Lagrådsremissenslagförslag Prop- 1990/91:124 Bilaga 2 1 Förslag till Lag om privat arbetsförmedling och uthyrning avarbetskraft Regeringen föreskriverföljande. 1 §Denna lag gäller arbelsförmedling som bedrivs av andra än den offenlliga arbelsförmedlingen och som inle sker genom utgivande av skrif ter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Medarbelsförmedling enligt lagen avses verksamhet som går ut på all skaffa arbele lillarbetssökande eller arbetskrafl ål arbetsgivare och som inte innebär uthyrningav arbelskrafl enligt 2 §. 2 §I lagen ges också bestämmelser om uthyrning av arbelskraft. Härmed avses etl rättsförhållande mellan en beställare och en arbetsgivare som går ut på att arbetsgivaren mot ersättning ställer arbetstagare till beställarens förfogande för atl ulföra arbete som hör till dennes verksamhet. 3 § Arbelsförmedling får inle bedrivas i förvärvssyfte. Ulanhinder av första stycket får dock ge tillstånd lillarbetsförmedling i förvärvssyfte dels för musiker och sceniska artister förverksamhet som innefattar förmedling av anställning till eller från utlandetdels för förmedling av arbetstagare som med hänsyn lill arbelsuppgifler och anslällningsvillkorfår anses ha förelags- eller verksledande eller därmed jämförlig slällning. Tillståndfår beviljas för högst ell år i sänder. 4§ Arbetsförmedling utanförvärvssyfte men mot ersättning får bedrivas endast efler lillslånd avarbetsmarknadsstyrelsen. Sådant lillslånd får dock inle beviljas enskildapersoner eller avse arbelsförmedling för sjömän. 5§ En förutsättning förtillstånd enligt 3 eller 4 § är atl det skall finnas ell behov av verksamhelenfrån arbelsmarknadspolilisk synpunkt. Närelt lillslånd ges enligt 3 eller 4 § skall faslslälladen högsta ersättning som får las ul för förmedlingen. Ersättningen får endasti de fall som avses i 3 § överstiga de beräknade kostnaderna för verksamheten. Elltillstånd enligt 3 eller 4 § får förenas med villkor. 6§ Den som bedriver arbelsförmedlingutan ersättning skall anmäla detta lill . 7§ får, helleller delvis, återkalla ell lillslånd eller meddela ändrade villkor om 1. förutsättningarnafor tillståndet har upphört, eller 2. verksamheteninte bedrivs enligt föreskrifter i lagen eller enligt villkor som tillståndet har förenats med. 8 § Om en lillståndshavare dör eller försätts i konkurs och boet vill 97 fortsätta verksamheten,skall boel skriftligen anmäla detta lill arbelsmark- Prop. 1990/91:124 nadsslyrelseninom från dödsfallet eller konkursbeslulet. Om Bilaga 2 anmälaninle görs inom denna lid upphör lillslåndel all gälla. 9 §En arbetsgivare som avser alt hyra ul arbelskraft enligt 2 § skall iaktta följande: 1.En arbetstagare får, inom ramenför det enskilda ulhyrningsuppdragel, ställas till en beslällares förfogandeför en sammanhängande tid av högst . 2.Mellan arbelsgivaren och arbelsiagarenskall del finnas etl skriftligt anställningsavtal som reglerar anställningsformensamt lön och allmänna anställningsvillkor. Avtal om tidsbegränsad anställningfår dock inte träffas i de fall som avses i 5 § 1 och 3 samt 6 § lagen(1982:80) om anställningsskydd. 3.En arbetstagare får inle genomvillkor i avial eller på annat sätt hindras atl ta anställning hos enbeställare för vilken arbele utförs. 4.En arbetstagare som har sagtupp sig från en anslällning och lar anställning hos en annan arbetsgivare får inlehyras ut till sin tidigare arbetsgivare förrän efter det attanställningen upphörde. 10§ En beställare får anlitauthyrd arbelskrafl endast om della föranleds av ell tillfälligt behov av arbelskrafloch under de förutsättningar som anges i 9 § 1. En beställare får heller inteanlita uthyrd arbelskrafl i slrid mol 9 § 3 och 4. 11§ Avvikelser får göras från 9§I och 2 saml 10 § förslå meningen genom kolleklivavial som har slutils ellergodkänts av en cenlral arbetstagarorganisation. 12§ Arbelsmarknadsslyrelsen skallulöva tillsynen över efterlevnaden av denna lag. 13§ har rätlalt från den som omfattas av lillsyn enligt denna lag på begäran få deupplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. 14 § får meddela föreläggande eller förbud gentemot den som 1. ulanlillslånd bedriver arbelsförmedling i förvärvssyfte, eller 2.anlitar sådan olagliglförmedlad arbelski-afl, eller 3.i strid mol 9 eller 10 §§ hyr uleller anlilar ulhyrd arbetskrafl ulan all avtal om avvikelse har Iräffals enligi11 §, eller 4. underlåteratt fullgöra sin skyldighel enligi 13 §. får förena beslul om föreläggande eller förbud 15 § Den som uppsåtligen eller av oaklsamhel ulan tillstånd bedriver 98 arbelsförmedling iförvärvssyfte döms till böter eller fängelse i högst sex Prop. 1990/91:124 månader. Densom uppsåtligen eller av oaklsamhel ulan tillstånd bedriver arbelsförmedlingutan förvärvssyfte men mot ersättning döms till böler. Densom uppsåtligen eller av oaklsamhel underlåter atl göra anmälan enligt 6 § dömstill penningböter. 16§ Den som överträtt ett vitesföreläggande eller etl vitesförbud enligt 14 § fårinte dömas lill ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas avföreläggandel eller förbudet. 17 § beslul om vilesföreläggande eller vites förbud får inle överklagas. Arbetsmarknadsstyrelsensbeslut i övrigl enligt denna lag får överklagas hos regeringen. 18 § Vid en prövning av en ansökan om uldömande av vite får även vitets lämplighet prövas. Dennalag iräder i kraft den , då lagen (1935:113) med vissabestämmelser om arbetsförmedling skall upphöra atl gälla. 2 Förslagtill Prop. Lagom ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet Härigenomföreskrivs att 38 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall haföljande lydelse. Fackligvetorätt i visst fall 38§ Innan arbetsgivare beslutar att låta någon utföra vissl arbele för hansräkning eller i hans verksamhel utan att denne därvid skall vara arbetstagarehos honom, skall han på egel initiativ förhandla med arbetstagarorganisation iförhållande till vilken han är bunden av kollektivavtal för sådant arbete. Förstastycket gäller ej, om arbe- Första slyckel gäller ej, om arbe- lel är av kortvarig och tillfällig na- tel är av korlvarig ochtillfällig na tur eller kräver särskild sakkunskap tur eller kräver särskild sakkunskap och ej heller om den tilltänkta åt- och del inte är fråga om anlilande gärden i allt väsentligt motsvarar av ulhyrd arbetskraft enligt lagen åtgärd som har godtagits av arbets- ( ) om privatarbetsförmedling tagarorganisationen.Om organisa- och uthyrning av arbelskrafl. Första tionen i särskilt fall påkallar det, är stycket gäller ej heller om den till arbetsgivaren dock skyldig alt för- tänkta åtgärden i allt väsentligt handla innan han fattar eller verk- motsvarar åtgärd som har godtagits ställer beslut. organisationeni särskilt fall påkallar det, är arbetsgivaren dock skyldig all förhandlainnan han fattar eller verkställer beslut. Omsynnerliga skäl föranleder det, får arbetsgivaren falla och verkställa beslutinnan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt första styckel.Påkallas förhandling enligt andra slyckel, är arbelsgivaren inte skyldig all uppskjulabeslutet eller verkställigheten till dess förhandlingsskyldigheten harfullgjorts, om särskilda skäl föreligger mot uppskov. I fråga om förhandlingenligt förslå eller andra slyckena äger 14 § molsvarande lillämpning. Har förhandling påkallats enligt första eller andra styckel är arbelsgivarenskyldig att på begäran av den fackliga organisationen lämna sådan informationom del lilllänkia arbelel som organisationen behöver för atl kunna ta ställningi frågan. 1990/91: 124