prop · GE03179 · 1990-12-31 00:00:00 — Andra stycket ansluter till yttrandefrihetsgrundlagensuttryckssätt. Det sätt på vilket uttrycken radioprogram, filmer ochljudupptagningar används i yttrandefrihetsgrundlagen framgår av 1 kap. 1 8tredje stycket, 6 S första och andra styckena samt 9 och 10 8S i grundlagen. 2 kap. Om ägare och utgivare av periodiska skrifter m.m. Paragrafen motsvarar 6 S första meningen lag.Den innefattar ett sådant medgivande för utlänningar att vara ägare som får förekommaenligt 5 kap. 1 8 andra meningen TF. Ulgivningsbevis för periodiska skrifter Paragrafen motsvarar 7 S första stycket lag. Paragrafen motsvarar 7 8 andra stycket lag. Paragrafen motsvarar 7 S tredje stycket lag. Paragrafen motsvarar 8 S av lag. Behörighet alt vara utgivare Paragrafen svarar mot 6 S andra meningen lag. 3 kap. Om utgivare av radioprogram m.m Paragrafen svarar i huvudsak mot 3 b Sradioansvarighetslagen i dess lydelse enligt prop. 1990/91:94. Den ansluter till4 kap. 2 S andra stycket tredje meningen yttrandefrihetsgrundlagen. 2 § Prop. Paragrafen svarar mot 3 b 8 första stycket tredje meningenradioansvarig- 1990/91.1/9 hetslagen i dess lydelse enligt prop.1990/91:94 och 4 S andra stycket samma lag. Den ansluter till 6 kap. 1 S andrastycket yttrandefrihetsgrundlagen. Paragrafen svarar mot 2 8 lagen (1982:460) om ansvarighetför närradio. Den ansluter till 4 kap. I 8 yttrandefrihetsgrundlagen.Föreskrifterna i 2 8 lagen om ansvarighet för närradio om villkoren förbehörighet att vara utgivare och om utgivarens uppgift och befogenhet ersättsav 4 kap. 2 och 3 SS yttrandefrihetsgrundlagen. Att ställföreträdare förutgivaren får utses framgår av 4 kap. 5 S yttrandefrihetsgrundlagen. Detsamma gällerverkan för ställföre trädaren av att utgivarens uppdrag upphör. Paragrafen motsvarar 3 8 lagen om ansvarighet förnärradio. Befogenheten att utse en ställföreträdare tillkommer emellertidutgivaren och inte som den sammanslutning som avser att sända närradio.Denna ordning framgår av 4 kap. 5 8 yttrandefrihetsgrundlagen (jämför prop.1990/91:64 s. 124). Föreskriften är ny. Den har förebilder i 5 kap. 4 och 9 SSTF. Paragrafen motsvarar 4 8 lagen om ansvarighet förnärradio. Om inget annat tillkännages är den ordinarie utgivaren ansvarig(jämför prop. 1981/82:92 s. 14). Paragrafen anknyter till 3 kap. 2 S och 4 kap.2 8 yttrandefrihetsgrundlagen. 1990/91:64 har föreslagits en ändring i 1 kap. 7 STF enligt vilken radioprogram, filmer och ljudupptagningar skall jämställas meden bilaga till en tryckt skrift i den utsträckning den i sådan form spriddaversionen återger innehållet i skriften oförändrat samt anger hur innehållethar disponerats. Den föreslagna regeln innebär att förlagetrogna versioner avperiodiska skrifter kan spridas även på annat sätt än i tryckt form utan attdet får någon betydelse för vem som är ansvarig för innehållet. En radiosändning som i enlighet med lagen omradiotidningar innehåller dels en version av en förlaga, dels ensammanställning av material ur samma förlaga och ur ytterligare en eller fleraförlagor, av vilka versioner sänds som radiotidningar, är inte i sin helhet förlagetrogeni den bemärkelse som avses i förslaget till ändring i 1 kap. 7 S TF. Den del aven sådan radiotidning som består aven sammanställning av innehållet i flera förlagor kommer att falla 45 underyttrandefrihetsgrundlagens föreskrifter om radioprogram. I 7 S ges föreskrifter om anmälan av utgivare försammanställda radiotid- Prop. ningar och om utseende av ny utgivare när denursprunglige utgivaren inte 1990/91:179 längre är behörig. Föreskrifternasvarar mot 17 S lagen (1982:521) om ansvarighet för radio- ochkassettidningar. Föreskrifterna om villkor för att vara utgivare ersätts av 4kap. 2 8 yttrandefrihetsgrundlagen och har därför inte förts över hit. Ordningen i fråga om utgivare för sammanställdaradiotidningar innebär att utgivaren av förlagan är ansvarig för denförlagetrogna delen av radiotidningen enligt 1 kap. 7 S andra stycket TF.Detta stämmer överens med vad som gäller enligt 5 S lagen om ansvarighetför radio- och kassettidningar. Ingenting hindrar att den som är utgivare av denförlagetrogna delen utses till utgivare också av sammanställningen (jämför prop.1984/85:167 s. 19). Paragrafen motsvarar de delar av innehållet i 18 S lagenom ansvarighet för radio- och kassettidningar som inte ersätts avföreskrifterna i 4 kap. yttrandefrihetsgrundlagen. Paragrafen är ny. Föreskriften kraven på enanmälan blir desamma som efter förebild från TF föreslås i fråga om närradio(jämför 5 8). Paragrafen motsvarar 20 S första stycket andra meningenlagen om ansvarighet för radio- och kassettidningar. I likhet med vad somföreslås gälla i fråga om närradion innebär föreskriften att den ordinarieutgivaren blir ansvarig om ingenting annat sägs (jämför 6 5). Andra trådlösa sändningar av radioprogram Paragrafen rör sådana radioprogram som avses i 1 kap, 6 8andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Genom hänvisningen till 1 och 2 8Sgörs föreskrifterna om register över utgivare och program samtförutsättningarna för undantag från utgivarens ansvarighet vid direktsändningartillämpliga på programsändningar av det slag som avses i paragrafen. I sambandmed att sådan ny lagstiftning antas som behövs för att skall kunnaansluta sig till den europeiska konventionen om gränsöverskridande television kandet bli anledning att överväga om den ordning som föreslås i paragrafen behöverändras i något avseende. I andrastycket undantas program som sänds av andra än svenska pro gramföretag och inte är avsedda att tas emot i . Möjligheten att be gränsa grundlagens tillämplighet på detta sätt framgår av 1 kap. 6 S tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Innebörden av undantaget blir i prakti ken att utländska programföretag som genomför tillfälliga utsändningar från inte faller under det yttrandefrihetsrättsliga ansvarighetssystemet 46 och inte behöver underkasta sig kravet att utse och anmälaen utgivare enligt Prop. Andra trådsändningar än vidaresändningar, m.m. I lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar användsuttrycket "egensänd-ningar" för att beteckna sådana sändningar sominte innebär blott en samtidig och oförändrad återutsändning av en sändningsom ursprungligen har utgått från en källa utanför trådnätet. Egensändningarnaär med andra ord sändningar som inleds i trådnätet och förmedlas tillmottagarna genom detta. Lagen om lokala kabelsändningar kommer inte att kunnabestå efter det att yttrandefrihetsgrundlagen har trätt i kraft. Ett förslag omny lagstiftning rörande trådsändningar förbereds nu av radiolagsutredningen. Idet sammanhanget torde det bli anledning att ompröva den begreppsbildning som hittillshar legat till grund för lagstiftningen om trådsändningar. I denna lag användsuttrycket ursprungliga trådsändningar för att beteckna egensändningarna. Den som har tillstånd till trådlösa sändningar av programi ljudradio, television etc i former som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagenkan givetvis begagna den i 3 kap. 1 S grundlagen fastlagda friheten att sändaradioprogram genom tråd till att distribuera sina program även på det sättet.Om så sker kommer enligt denna paragraf samma regler att gälla i fråga omskyldigheten att utse och anmäla utgivare m.m. som beträffande den trådlösasändningen. Paragrafen motsvarar såvitt gäller andra ursprungligatrådsändningar än de som avses i 12 8 vad som enligt 3 8 och 7 8 andra ochtredje styckena skall gälla för närradion och de sammanställdaradiotidningarna, Paragrafen motsvarar vad som skall gälla för närradionenligt 4 S och för de sammanställda radiotidningarna enligt 8 8, Paragrafen motsvarar vad som skall gälla för närradionenligt 5 8 och för de sammanställda radiolidningarna enligt 9 8. Paragrafen inotsvarar vad som skall gälla för närradionenligt 6 8- Enligt 6 kap. 1 S andra stycket yttrandefrihetsgrundlagenfår i fråga om di rektsända program som faller under grundlagens fullständiga skydd i lag föreskrivas att den som framträder i programmet skall ansvara för sina ytt- 47 En sådan föreskrift finns i 4 S andra stycket radioansvarig- Prop.hetslagen. Den paragrafen motsvaras i den nu föreslagna lagen av 3 kap. 2 S. 1990/91:179 Genom 17 8 öppnas en motsvarande möjlighet även i fråga omursprungliga trådsändningar. Enligt1 kap. 9 8 yttrandefrihetsgrundlagen skall grundlagens föreskrifter om radioprogramtillämpas också när upplysningar med hjälp av elektromagnetiska vågor påbegäran tillhandahålls allmänheten direkt ur ett register med upptagningar förautomatisk databehandling. Detta gäller om sådan verksamhet bedrivs frånredaktioner eller under jämförliga förhållanden och under förutsättning attden mottagande inte kan ändra innehållet i registret. Grundlagsbestämmelseninnebär att användningen av videotex och liknande medier i massmediala formerges ett konstitutionellt skydd som bygger på det tryckfrihetsrättsligamönstret. Av 18 S följer att befogenheten att utse utgivare och skyldighetenatt anmäla och lämna uppgift om utgivaren i fråga om sådan verksamhet blirdensamma som beträffande ursprungliga trådsändningar. Det gäller ävenföreskrifterna om ställföreträdare. 1 fråga om radioprogram innebär paragrafen att ett medgivande för utlänningaratt vara utgivare lämnas. Detta stämmer överens med vad som enligt 2 kap. 1 8 skall gälla i fråga om tryckta skrifter. Utrymme förmedgivandet lämnas i 4 kap. 2 8 yttrandefrihetsgrundlagen. Paragrafenföreskriver straff för underlåtenhet att anteckna, anmäla eller lämna uppgiftom utgivare eller ställföreträdare för radioprogram. Medgivande till strafföreskriftenfinns i 4 kap. 6 S andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Paragrafenhar utformats i enlighet med vad lagrådet anfört. 4 kap. Om utgivare av filmer och ljudupptagningar 14 kap. 7 S yttrandefrihetsgrundlagen föreslås att utgivare får utses för ljudupptagningar.Enligt andra stycket av samma paragraf får i lag föreskrivas skyldighet attutse utgivare för vissa ljudupptagningar. Enligt17 S lagen om ansvarighet för radio- och kassettidningar skall det finnas en utgivare för den del av en kassettidning som utgörs av en samman ställning av material ur två eller flera tryckta förlagor. Föreskriften harutan saklig ändring förts över till 1 S med undantag för de delar som ersätts av föreskrifter i yttrandefrihetsgrundlagen. Eftersom de sammanställda kas settidningarna faller under yttrandefrihetsgrundlagens föreskrifter om ljud upptagningar saknas utrymme för att förordna ställföreträdare för utgiva- 48 ren (4 kap. 7 8 yttrandefrihetsgrundlagen). Vid behov fåri stället en ny utgi- Prop. Den praktiska skillnaden torde bli obetydlig. Enligt 3 kap. 13 8 första stycketyttrandefrihetsgrundlagen skall sådana exemplar av filmer ochljudupptagningar, som framställs i landet och är avsedda för spridning här,förses med tydliga uppgifter om vem som har låtit framställa filmen ellerljudupptagningen samt om när, var och av vem exemplaren har framställts.Närmare bestämmelser om detta får enligt grundlagsföreskriften meddelas i lag. I denna paragraf föreskrivs att skyldigheten att lämnauppgifterna skall fullgöras genom att de anges på varje exemplar. Uttrycket"anges på varje exemplar" täcker givetvis fall då märkningen finns påeller i själva filmen, videogrammet eller ljudupptagningen men även fall därden finns på kassett, etikett eller liknande. Det är däremot inte tillräckligtatt märkningen finns på ett omslag eller något annat som lätt kan skiljas frånfilmen, videogrammet eller ljudupptagningen. Omfattningen av skyldigheten framgår avgrundlagsföreskriften. Den anger även vem som ansvarar för att skyldigheteniakttas (3 kap. 13 S andra stycket). Av hänvisningen i 10 kap. 1 Syttrandefrihetsgrundlagen följer att skyldigheten omfattar såväl svenska somutländska filmer och ljudupptagningar. Paragrafen svarar såvitt gäller filmer ochljudupptagningar mot vad som föreskrivs i 2 kap. 6 S om behörighet att varautgivare för tryckta skrifter. Medgivande till föreskriften finns i 4 kap. 2 Sförsta stycket yttrandefrihetsgrundlagen. 5 kap. Om bevarande av exemplar och inspelningar m.m. Paragrafen svarar mot delar av innehållet i 4 S förstastycket lag. Paragrafen svarar mot 4 S andra och tredje styckena i 1977års lag. Radioprogram, filmer och ljudupptagningar Paragrafen svarar mot delar av 10 8 radioansvarighetslageni dess lydelse en ligt prop. 1990/91:94. Motsvarigheter finns också i 8 S lagen om ansvarighet för närradio samt 13 och 23 SS lagen om ansvarighet för radio- och kassettid ningar och 9 S lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar. 1990/91:64 har föreslagits en ändring av 1 kap. 7 S TFsom innebär 49 4 1990/91. attförlagetrogna versioner av periodiska tryckta skrifter skall behandlas en- Prop.ligt TF när de sprids i sådana former som annars skulle skyddas avyttrande- 1990/91:179 frihetsgrundlagen. Enligt den föreslagna lydelsen av TFfår dock i lag föreskrivas om särskild skyldighet att spela in sädana programoch bevara filmer och ljudupptagningar samt att tillhandahålla dessa. Avfattningen av det föreslagna andra stycket av 1 kap. 7 STF medger att skyldigheten att bevara och tillhandahålla exemplar ochupptagningar i fråga om t.ex. radio- och kassettidningar föreskrivs ibestämmelser som gäller radioprogram, filmer och ljudupptagningar i allmänhet.Av andra meningen i 3 S framgår uttryckligen att bestämmelsen gäller ävensådana fall som avses i I kap. 7 S andra stycket TF. 1 andra stycket görs klart att första stycket inte innebärnågon skyldighet för den som vidaresänder t.ex. satellitprogram att spela inprogrammen. Detta stämmer överens med vad som gäller . Om den som svararför den ursprungliga sändningen omfattas av lagen, gäller däremot skyldigheteni första stycket för denne, Skyldigheten att bevara filmer och ljudupptagningar gälleralla sådana som sprids till allmänheten. Bevarandetiden är densamma som förtryckta skrifter, . Tiden svarar mot yttrandefrihetsgrundlagenshuvudregel om tiden för att väcka allmänt åtal för innehållet i filmer ochljudupptagningar (7 kap. 1 8 andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen).Bevarandeskyldigheten vilar pä den som ;ir skyldig att utse utgivare, jämför 4kap. 1 8 andra stycket och 7S tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen, alltsåpå den som låter framställa filmen eller ljudupptagningen. Skyldigheten gälleräven sådana ljudupptagningar som inte behöver ha en utgivare. I fråga omsådana förlagetrogna radio- och kassettidningar m.m. som avses i det i prop,1990/91:64 föreslagna nya andra stycket av I kap. 7 S TF har 4 S utformats påsamma sätt som 3 5. Skyldighet att tillhandahålla exemplar och inspelningar Paragrafen har sin motsvarighet i 4 8 lag, 10 Sradioansvarighetslagen i dess lydelse enligt prop. 1990/91:94. 8 S lagen omansvarighet för närradio, 13 och 23 SS lagen om ansvarighet för radio- ochkassettidningar samt 9 8 lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar.Såvitt gäller filmer och andra ljudupptagningar än kassettidningar saknarskyldigheten att låta justitiekanslern få del av ett exemplar motsvarighet ivad som gäller . Paragrafens avfattning svarar mot den praxis somtillämpas beträffande radioprogram. Den innebär således att JK har rättatt erhålla en kopia av referensbandet. Skyldigheten att låta JK få del avdokumentationen av ett radioprogram innebär också att JK har rätt att få enutskrift av vad som har yttrats i programmet. Den skyldighet att biträda JK somenligt sista meningen åvilar polisen innebär inte någon befogenhet att användatvångsmedel (jämför prop. 1977/78:62 s 83). 6 § Prop. Paragrafen har motsvarigheter i 10 8radioansvarighetslagen i dess lydelse 1990/91.1/9 enligt prop. 1990/91:94, 8 Slagen om ansvarighet för närradio, 13 och 23 SS lagen om ansvarighet för radio-och kassettidningar samt 9 8 lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar.Innehållet har dock jämkats något, främst med tanke på behoven på närradioområdet.Det torde emellanåt vara enklare att tillhandahålla en bandkopia än enutskrift. Skyldigheten att tillhandahålla en upptagning eller enutskrift vilar på den som driver sändningsverksamheten. I fråga omförlagetrogna radiotidningar är det ägaren till den periodiska skrift som utgörförlagan (jämför 13 8 lagen om ansvarighet för radio- och kassettidningar). I andra stycket behandlas sammanställda radiotidningar.Föreskriften motsvarar vad som gäller nu enligt 23 8 första stycket lagen omansvarighet för radio- och kassettidningar. Enligt tredje stycket skall skyldighet att tillhandahålladokumentexemplar gälla även i fråga om s.k. kassettidningar. Föreskriftenmotsvarar en del av innehållet i 13 och 23 SS lagen om ansvarighet för radio-och kassettidningar Paragrafen erinrar om skyldigheterna att levererainspelningar av program i närradio till närradionämnden och pliktexemplar avskrifter och ljud- och bildupptagningar till arkivet för ljud och bild.Medgivanden till sådan lagstiftning finns i 4 kap. 4 S TF och 3 kap. 9 8yttrandefrihetsgrundlagen. I fråga om denna paragraf hänvisas till den allmännamotiveringen, avsnitt 2.4. Föreskriften kommer i enlighet med allmänna grundsatser att gälla en dast videogram som skall lämnas som pliktexemplar efter lagens ikraftträ dande. Paragrafen motsvarar 5 8 lag, 9 S lagen omansvarighet för närradio, 15 S tredje och fjärde styckena lagen om ansvarighetför radio- och kassettidningar, 10 8 lagen om ansvarighet för lokalakabelsändningar samt II S radioansvarighetslagen i dess lydelse enligt prop.1990/91:94. I enlighet med YFUs förslag (2 kap. 37 8, Ds Ju 1986:4 s. 20) innebär paragrafen att skyldigheten att dokumentera sändningar som sker med stöd av medgivande enligt 5 8 radioiagen blir straffsanktionerad. Den i 5 S lag före skrivna straffriheten för ringa fall saknar motsvarighet i de radiorättsligaför fattningarna men har i den nya lagen gjorts generellt tillämplig. I enlighet med vad som anförts i prop. 1990/91:94 torde frågan när fullbordat brott fö religger få bedömas i enlighet med allmänna straffrättsliga grundsatser (a. prop. s. 15 f). 6 kap. Ätal och tvångsmedel Paragrafen motsvarar såvitt gäller tryckta skrifter 2 8 i1977 års lag. Bestämmelsen blir tillämplig även på yttrandefrihetsbrott enligtyttrandefrihetsgrundlagen. Denna ordning motiveras av att detyttrandefrihetsrättsliga skyddet för de nyare medierna så långt möjligt börfölja det tryckfrihetsrättsliga mönstret. Att i detta sammanhang - såsomförordats av JK - ta upp frågan huruvida kravet på tillstånd av regeringen föråtal för vissa tryckfrihetsbrott bör vara kvar faller utanför de ramar somanges av syftet med det nu förevarande lagstiftningsärendet. Paragrafen motsvarar såvitt giiller tryckta skrifter 3 S i1977 års lag. Bestämmelsen blir tilliiniplig iiven i fråga om beslag av filmeroch ljudupptagningar (jämför 7 kap. 3 S yttrandefrihetsgrundlagen). 7 kap. Om rätt domstol i tryckfrihetsinål och yttrandefrihetsmål l 9 kap. I S yttrandefrihetsgrundlagen föreskrivs att vadsom sägs i 12 kap. tryckfrihetsförordningen om rättegången i tryckfrihetsmålskall gälla också i fråga om motsvarande mal som avser radioprogram, filmer ochljudupptagningar. Sädana mål beniimns i grundlagen yttrandefrihetsmål. Enligt 12 kap. 1 S TF upptas tryckfrihetsmål av tingsrättinom vars domkrets länsstyrelse har sitt säte. Om det finns anledning till detfår dock regeringen förordna att även andra tingsrätter skall vara behörigaatt ta upp tryckfrihetsmål. Enligt kungörelsen (1971:7) om behörighet för vissatingsrätter att upptaga tryckfrihetsmål får . ,och tingsrätter uppta tryckfrihetsmål. Föreskriftenia i detta kapitel har till övervägande delöverförts från lagen med vissa bestämmelserom rättegången i tryckfrihetsmål(rättegångslagen). De har hiir gjorts tilliimpliga även på yttrandefrihetsmål.Såvitt gäller de olika slag av radioprogram som förekommer svarar detta isak mot vad som redan gäller (8 S andra stycket radioansvarighetslagen, 2 stycket lagen om ansvarighet för närradio, 10 och 22 SS lagen omansvarighet för radio- och kassettidningar. 2 S lagen om ansvarighet för lokalakabelsändningar), Paragrafen behandlar behörigheten att ta upptryckfrihetsmål och yttrande frihetsmål. Behörigheten skall liksom enliiit den hittillsvarande huvudregeln 52 påtryckfrihetsrättens område för varje län tillkomma tingsrätten för resi- Prop. densstaden.Denna regel kommer alltså att gälla även andra grundlagsskyd- 1990/91:179 dademedier än tryckta skrifter. På det radiorättsliga området innebär detta endecentralisering i förhållande till den nuvarande ordningen, som innebiir attStockholms tingsrätt i första hand är rätt domstol för mål från hela landet (8 Sradioansvarighetslagen, 2 S första stycket lagen om ansvarighet för lokalakabelsändningar, 1 8 andra stycket lagen om ansvarighet för närradio). Föreskriften begränsar sådan särskild behörighet som kanförekomma enligt förordning till domkretsen för den tingsrätt vars behörighetgrundas på förordningen. Härigenom undanröjs en oklarhet i den nuvarandetryckfrihetsrättsliga regleringen som YFU pekat på (Ds Ju 1986:4 s. 111 f..114). Paragrafen innehåller föreskrifter om grunderna för entingsrätts behörighet i ett visst tryckfrihetsmål. Första stycket motsvarar 1 Sförsta stycket rättegångslagen. Andra och tredje styckena motsvarar 1 8 andrastycket i samma lag. Paragrafen innehåller föreskrifter om grunderna för entingsrätts behörighet i ett visst yttrandefrihetsmål. Avgörande för vilkendomstol som är behörig är enligt föreskriften var utsändningen av ettradioprogram har ägt rum eller var en film eller en ljudupptagning har lämnatsut för spridning eller brottet eljest har förövats. I den mån frågan om rättdomstol inte skulle vara självklar bestäms forum med ledning av de regler somfinns i 19 kap. (jämför förslaget till 11 kap. 3 8). Såvittgäller radioprogram torde domstolens behörighet normalt komma att bestämmas avvar redaktionen för programverksamheten finns och låter sina sändningardistribueras till allmänheten. 1 fråga om sammanställda radiotidningar ochkassettidningar ersätter föreskriften 22 8 lagen om ansvarighet för radio- ochkassettidningar. Gemensamma bestämmelser för mål om sanktioner mot meddelareoch anskaffare Paragrafen motsvarar 1 a 8 första stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 1 a 8 tredje stycket första och andrameningarna rättegångslagen. Handläggning av olika mål i samma rättegång Paragrafen motsvarar 1 a S andra stycket rättegängslagen. 7 S Prop. Paragrafen motsvarar 1 b 8 första och andra styckena rättegångslagen. 1990/91.1 /9 Paragrafen motsvarar 1 b 8 tredje stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 1 b 8 fjärde stycket rättegångslagen. 8 kap. Om förberedande behandling av tryckfrihetsmåloch yttrandefrihetsmål Paragrafen motsvarar 2 8 andra stycket första meningen och13 S första stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 2 8 första stycket och 13 S andrastycket första meningen rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 2 8 andra stycket andra meningenförsta ledet rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 2 S andra stycket andra meningenandra ledet rättegångslagen. Reglerna om rättens sammansättning har dockändrats i överensstämmelse med vad som gäller för huvudförhandling föravgörande av målet (jämför 9 kap. 1 S). Paragrafen motsvarar 2 8 tredje stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 3 8 första stycket och andra stycketförsta meningen rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 3 S andra stycket andra meningen,tredje stycket och 13 8 andra stycket tredje meningen rättegångslagen. 9 kap. Om huvudförhandling inför jury Paragrafen motsvarar 4 8 första stycket första meningenrättegångslagen, 54 2 S Prop. Paragrafen motsvarar de delar av 4 S förstastycketrättegångslagen som inte 1990/91. /9 motsvaras av förslaget i 1 8. Paragrafen motsvarar 4 S andra stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 4 8 tredje stycket rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 5 8 rättegångslagen. Lydelsen avjurymännens försäkran har moderniserats något, Paragrafen motsvarar 6 S rättegångslagen. Paragrafen motsvarar 7 S rättegångslagen. 10 kap. Om överläggning och dom m.m. Paragrafen motsvarar 88 rättegångslagen.