prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — Del torde därför- vara etlberättigat konsumenlkrav all uppgifter därom skall lämnas i anslulning lillprogrammel. Bakgrunden till mitt förslag: Vad den europeiskaTV-konventionen förslår med sponsorskap har angetts lidigare (se avsnitl4.2.2). Däremot har jag inle tidigare behandlat de materiella bestiimmelsernaom sponsorskap i konvenlionen. De innebär följande. När ell program eller en serie av program sponsras helteller delvis, skall sponsorskapet tydligt framgå genom tillkännagivande pålämpligt sätt i början och/eller slutet av programmel (artikel 17:1), En sponsor får under inga omsländighcier uii')vainflylande över ell sponsrai programs innehåll eller inplacering iprogramtablån på ell sådant .sätt atl del påverkar programföretagets ansvaroch publicistiska ober-ocnilc med avseende på programmen (artikel 17:2), Sponsrade program får inle uppmuntra till avsättning,inköp eller Ulhyrning av sponsorns eller tredje mans varor eller- ijänsler,särskill inle genom all i marknadsföring-ssyfte göra .särskilda hänvisningartill varorna eller tjänsterna i programmen (anikel 17:3). Program får inte sponsras av fysiska eller juridiska personer,vars huvudsakliga verksamhel gäller tillverkning eller försäljning av sådanavaror eller tillhandahållande av sådana Ijänsler, för vilka det inle får görasreklam enligt artikel 15 (artikel 18:1), De i artikel 15 avsedda varorna ochtjänsterna är tobaksvaror saml läkemedel och .sådan medicinsk behandling somtillhandahålls endast mol recept av läkare i den sändande konveniionssialen. Sponsorskap får inle förekomma i fråga om nyhelsprogrameller nyhelskommenlerande program (ariikel 18:2). Som nämnls i inleilningen har en sakkunnig iutbildningsdeparlemenlel uireit vissa frågor om sponsring i program och överlämnat rai)porten (Ds1989:65) Sponsring m.m. av Railios prograr-n. En av utgångspunkterna i della uireilning.sarbele harvarit TV-konvenlionens besiämmeiser. En annan har varil gällamle bestämmelser som sättergränser för arten och omfattningen av s,k, extern finansiering Prop,1990/91:149 av ett program förelags sändningar. -radiolagenskrav att sändningsrätlen skall ulövas opartiskt och sakligt, -bestämmelsen iavtalet mellan sialen och programföretaget att förelaget inle mol vederlag fårmedge kommersiell reklam i program eller programinslag, -avtalsbestämmelsernaom s.k. sponsringsförbud, som är formulerade så, att om programföretagels rättatl sända etl visst program är beroende av atl "någon annan än ell bolaginom koncernen utger ersättning till den som upplåter rätten", då fårprogrammel eller programinslaget inle sändas. Förslagen i rapporten baserar sig på bedömningen atl denuvarande avla Isbesläm melser na om sponsringsförbud bör upphävas.För all delinle skall slrida mot kravel på opartiskhet i 6 § radiolagen atl i sändningenlämna uppgift om sponsorskap föreslås i rapporten en komplettering i ilennaparagraf, innebärande att ell [jiogramförelag i fråga om någon som har bekostatett program hell eller delvis får lämna uppgift om vem bidragsgivaren är. Etlprogramföretag bör således inte längre av kravet på opartiskhet vara förhindratall lämna sponsorsmeddelanden. Laglexten har emellertid en vid innebörd ochskiljer inle mellan olika slag av extern finansiering. I rapporten föreslås också ett nytt bemyndigande i 6 §iredje stycket radiolagen för regeringen att sluta avtal med ellprogramförelag. Enligt denna föreskrift skall programföretaget i ell avtalkunna bli skyldigt alt, om någon annan har bekoslat etl program hell ellerdelvis, lämna uppgift om vem bidragsgivaren är. Syftet därmed är attåstadkomma en avtalsbestämmelse som förpliktar programföreiagei alt, då eltsponsrat program sänds, lämna uppgift om sponsorn. Även här har den föreslagnalagtexten en vid innebörd. Det har motiverats med att det inle finns någonanledning atl i radiolagen skilja mellan sädan extern finansiering som ärsponsring och annan extern finansiering. Rapporten skisserar två alternativ när det gäller sändningav sponsrade |)rogram. Enligt aliernativ I framgår del av ell programförelagsavtal med staten att förelaget i princip inte får sända sponsrade program. Programföretagetskall dock få göra detta, om -programmelgäller eu evenemang som direktsänds och som också sänds direkt i andra länder, -programmalerialethar framställts av etl utländskt företag och del saknas anledning anta attsponsorsbill råget har lämnats för att här i landet främja sponsorns namn,varumärke eller liknande. Programföretaget skulle emellenid inle få .sända ells|)onsral program, om sponsorn bedriver verksamhel som gäller tillverkningeller försäljning av tobaksvaror, alkholdrycker eller läkemedel. AUernaiiv 2 skulle i större ulslräckning ge ellprogramförelag möjligheter all iräffa sponsringsöverenskommelser. inte programföretaget få sända ell sponsrat program, omprogrammel Prop. 1990/91:149 huvudsakligen - gäller nyheter, samhällsfrågoreller religiös förkunnelse, - vänder sig till barn eller tillpersoner som hör till en språklig minorilel. Även enligt della alternativ skulle programföreiagei varaförhindrat all sända ell sponsrai program, om sponsorn bedriver verksamhel somgäller tillverkning eller försäljning av tobaksvaror, alkoholdrycker ellerläkemedel. (jemensami för de två alternativen är all avtalet medstaten skulle slå fasl en skyldighel för programförelaget all föreoch efler sändning av ell sponsrai program lämna uppgift om vem sponsorn är.Detta föreslås ske genom all förelaget uppger sponsorns namn eller firma. Ensärskild bestämmelse i avtalet föreslås om atl lämnande av sådan uppgift inleskall belraklas som kommersiell reklam i radiolagens mening. Begreppel sponsrai program föreslås bli definierat iavialei. Som ell sponsrai program betecknas ett program som programförelagethar framställt eller förvärvat och som någon annan har bekostat helt ellerdelvis för att därmed främja sitt namn, varumärke eller liknande. Remissinstansernas inställning lill förslagen i rapportenframgår av promemorian (Ds 1990:27) Remissyttranden över TV-politiken, betänkandeav , och Sponsring m.m. av program, rapporl av ensärskild utredare. När det gäller valet mellan de två alternativen försändning av sponsrade program ger en majoritet av de remissinslanser somullalar sig om detta sitt slöd för allernaliv 2. har tagit upp frågorna om sponsringav två skäl. För del försia har del för ulredningen gälll all bedöma vilkenlagsliflning som behövs för alt i fråga om markhundna sändningar skallkunna efterleva kraven i den europeiska TV-konvenlionen, För del andra harutredningen lagil upp sponsringen i relation lill del av utredningenföreslagna reklambegreppet i railiolagen. Utredningen har i den frågan ansettatl man i det radiorätisliga regelverket på någol sätt bör kunna skilja mellanreklam mot vederlag i allmänhet och det förhållandet alt etl sponsrai programsänds och sponsorn namnges. Skälen för mitt förslag: Alldeles oavsett hur man tarsiällg lill frågorna om sponsorfinansering av |)rogram bör del göras vissajusteringar av nuvarande regler för programföretagens sändningar så alt eltförelag kan uppfylla kraven i den europeiska TV-konvenlionen, Särskill tänkerjag då på kravet alt när del är fråga om sponsring helt eller delvis av ctlprogram eller en serie program - s[)onsorskai)ei skall framgå tydligt ge- nom Tillkännagivande pålämpligl säll i börjanoch/eller slulel av pro- Prop. 1990/91:149 grammet (ariikel 17:1). Till en början bör således sestill all de radiorätisliga reglerna inte hindrar altelt programföretag lämnar uppgift om alt sponsorfinansiering förekommil i frågaom ell vissl program. Som elt hinder mol atl sådana uppgifter lämnas får uppfattas radiolagens krav på oparliskhel, ef-lersom det enligt railionämndens praxis bl.a. innebär atl elt programföretag bör vara försiktigt med all sända program eller programinslag .som innebär ett reklambetonat gynnande av en viss produkteller ell vissl företag. Denna innebörd avopariiskhelskravet kan i vissa sammanhang få mindrelämpliga följder. Kravet påopartiskhet hindrar inle nödvändigtvis atl etl programförelagsänder program vars produktionfinansieras av sponsorer. Om programförelageti ell sådant fall uppfattar kravet på opartiskhet som etl hinder mot alt lämna sponsorsmeddelande innebär del alt publiken hålls ovetande om den externa finansieringen. Jag anser del emellertidvara vikligl för TV-litlarna i deras egenskap avkonsumenler atl de inte undanhållsinformation om all l.ex. en viss varulill-verkare har bidragit ekonomiskt lilletl program. Sådan informalion är en signal om all det finns anledning tillvaksamhet när del gäller eventuella posiliva associationer tillsponsorn i programmet. En fråga som uppkommer i fråga om rätlenför ctl programföretag alt namnge en sponsor gäller hur man formulerar vad företagets rättavser. Man skulle kunna begränsa sig lillau föreskriva all programförelagets räugäller all namnge sponsorn, men ennackdel med en sådan regel skulle vara allbegreppel sponsorskap måste klargöras i lagstiftningen. Ett skäl mot au i lag bestämma vad som skall anses ulgörasponsorskap är nämligen det nya reklambegrepp som jag föreslår i radiolagen och som innebär atl namngivande av en s[)on.sor kan vara reklam(se avsnitt 4.2.2), I lagrådsremissenuttalades därför atl den svenska lagsliftningen inle skulle kunna åsladkomma någonmoisvarighci till TV-konvenlionens hierarki enligt vilken någol som räknassor-n sponsorskap inle anses ulgörareklam. problem borde enligt remissen lösas genom all avtalet mellan staten och programföreiagei skilde ul vad som under vissa förutsättningar ochi viss form är lillålen sponsr ing lill skillnad från reklam mol vederlag i övrigl. Som jag har nämntlidigare (se avsnitl 4.1.1) har lagrådelkaraktäriserat lagrådsremissens reglering som vidlyftig, svårgenomträngligoch i hög grad begrepps- och molivslyrd. Som exempel nämnerlagrådet behandlingen av sponsring. Delslår enligi lagrådet klarl att sponsring enligt TV-konventionensdefinition faller utanför reklambegreppet, 'Till grund för del remitterade förslaget ligger däremot föreställningen atltillkännagivande av sponsorns namn kanbelraklas som reklam. Till följd härav ges railiolagen en ulformning som inle uppfyllerkonvenlionens ariikel 17:1. I slällel föreskriver del remilleraile förslaget all programföretaget/<!/ lämna uppgift om vem bi- Brislen i konventionsuppfyllelseavses tydligen botas ge- Prop. 1990/91:149 nom atl det i radiolagen öppnas en möjlighetall i avtal föreskriva om skyldighet för programförelagetatt lämna sådan uppgift. Enligt lagrådetsmening är den föreslagna regleringen otillfredsställande dels genom alt remissen avslår från all, i enverksamhet som karaktäriseras av en växande internationalisering, tillämpa konventionens normer, dels genom atl den förliiar sig påatt del därigenom uppkomna problemet genomavtal skall kunna få en lösning som remissen för sin delinte mäklat anvisa. När del gäller begreppel reklam i radiolagen har jag i det föregående (seavsnilt 4.2.2) argumenterat för atl del bör motsvara vad som i marknadsföringslagen menas med marknadsföring. Bakgrunden till detta förslag ärförhållandet mellan iryckfrihelsrältenoch reklamen och den omständigheten atl regelsystemet för radio och TV har vikliga beröringspunkter med iryckfrihelsrälten. Jag menar hell enkell alt man inte kan göra på någol annat sättän vad jag har föreslagit, såvidaman inieför radions och televisionensvidkommande besiämmer sig för att bryta med vad som har uttalats i olikalagstiftningsärenden och i rältspraxis angåendetolkningen av iryckfrihelsförordningen(om della se t.ex. prop. 1986/87:151 s. 47). Jag kan ocksåkonstatera att lagrådel inte har haft något alt invändamol mitt förslag lill reklamdefinition. Namngivande av en sponsor kan vara marknadsföring enligt marknadsföringslagen. Därmed kan namngivande av en sponsorockså vara reklam enligt del föreslagna reklambegreppel. Lagrådets anmärkningatt lill grund för remissen ligger "föreställningen alttillkännagivande av sponsorns namn kanbetraktas som reklam" går därför inle ihopmed den godtagna reklamdefiniiionen. Jag delar inte heller uppfattningen atldel remitterade förslaget brister ikonventionsuppfyllelse. Ariikel 5:1 i TV-konvenlionen säger uttryckligen de sändande staterna skall uppfylla konventionens krav "genom lämpliga åtgärder av sina behörogaorgan"; en konventionsslal har såledesen betydande handlingsfrihet när det gäller hur en förpliktelseskall uppfyllas. Vad gäller frågan om avtal mellan staten och programföretagen har jag angett min inställning lidigare (se avsnitl 4.1.1), När del gäller rättenall lämna sponsorsmeddelanden slår jag av nu anfördaskäl fasl vid uppfattningen i lagrådsremissen all denna bör ha en vid innebörd och inle skilja mellan olikaslag av extern finansiering. För att ettprogramföretag utan hinder av kravet på opartiskhet skall ha rält att namnge en sponsor eller visa sponsorns varumärke bör således i radiolagen föreskrivas att företagel, i fråga om någonsom har bekostat ett program hell eller delvis, får lämna uppgift om vem bidragsgivaren är. När del gäller att reglera skyldigheten för ett programföretagall uppge atl sponsorsfinansiering har förekommili fråga om elt visst program (anikel17:1 i TV-konvenlionen) kan man enligi min mening välja mellan reglering i lag eller avtal. En i lag föreskriven skyldighet i delta hän- seendeskulle kräva all begreppel sponsorskap klargjordes i lagsliftningen. Medhänsyn till vad jag ny.ss sagt anser jag alt detta skulle vara mindrelämpligl. Jag anser i slällel liksom den sakkunnige och senare radiolagsulredningenatl den föreskrift som behövs bör vara elt i lag givet bemyndigande förregeringen all sluta avtal med programföretaget av visst innehåll. På motsvarande.säu som beträffande rätten alt lämna sponsorsmed-dclanden bör även härlaglexien ha en vid innebörd och inic skilja mellan olika slag av externfinansiering. Avsikten med elt lagbemyndigande av del angivna slaget ärsjälvfallet alt tillgodose TV-konvenlionens krav i artikel 17:1 om allsponsorskap skall lillkännagcs pä lämpligt säll i början och/eller slulel avprogrammel. I fortsällningen bör del därför av avtalsbestämmelser mellanstaten och programföretag framgå alt förelaget är skyldigt all lämnasponsorsmeddelanden. Av del sagila följer även alt jag anser att de maicricllaregler som bör gälla för ctl programförelag i fråga om sponsring bör framgå avavialet mellan stålen och företaget. Den legala grunden för .sådanaavtalsbestämmelser är nuvarande regel i radiolagen om atl del i ell avtalmellan regeringen och [jrogramföretaget som villkor för sändningsrätlen fårlas in "föreskrift om förbud mot kommersiell reklam och mol program sombekostas av annan än programföretaginle sända reklam mol vederlageller program som någon annan har bekostat helt eller delvis" (se avsnitl9.1, specialmotiveringen lill 7 § andra slyckel punkl 1 radiolagen). Mitt förslag: Radiolagens formuleras om. Enligt bestämmelsens lydelse ifortsällningen skall programverksamheten som helhet präglas av deldemokratiska slalsskickeis grundidéer samt principen om alla människors likavärde och den enskilda människans frihel och värdighet. förslag (betänkandet s. 170 ff)innebär en mera utförlig omskrivning. Enligt utredningsförslaget skall ellprogramförelag sända program, i vilka förelagel hävdar del demokraliska statsskickelsgrundidéer saml principen om alla människors frihet och värdighet. Vidareskall, när del i elt program förekommer inslag som motiverar del,[)rogramföretagei hävda dessa principer i samma program eller i anslulninglill programmet. Remissinstanserna: Ulredningens förslag lämnas ulanerinran av de flesta remissinslanserna. Fin |)ositiv inställning lill förslagelhar Railio, , ochGrossisl- Positivt är ocksåRiksidrollsförbundel, som Prop. 1990/91:149delar ulredningens uppfattning all direktsändasporlevenemang typiskl sett inte förmedlarnågol "odemokratisktbudskap" lill TV-littarna. Slockholms Tingsrätt anser inte att vad utredningen har åberopat motiverar en lagändring.En kritisk inställning har också humanistiska utbildnings- och forskningsnämnden vid Göteborgsuniversitet. Radionämndenavstyrker att bestämmelsen ändras. Närdel gäller frågan om den s.k. svarta lista som elt vissl FN-organupprättar över idrottsmän som har framträtt vid evenemang i vidhåller nämndensmajoritet sin ståndpunkt atl sporlevenemang där sådanaidrottsmän medverkar inle bör sändas i TV. Nämnden ullalar dock au det i denna fråga föreligger enprincipiell motsättning mellan nämnden och som inie bör bli beståenile.Därför delar nämnden utredningens uppfatlning auriksdagen bör laslällning Tril hur frågan skall lösas för framliden. Den av ulredningen föreslagnalaglexten går enligt radionämnden långlutöver syftet med förslagel. Nämndenmenar atl |)r-ogramföreiagen med förslagets ulformning inle - som fallet är nu - skulle ha någon övergripande skyldighet att fördöma rasism, våld och hrutaliici eller alt hävda jämslälldhet mellan könen, Railio invänderå andra sidan mol formuleringen all"program fii reiagei skall sändaprogram i vilka företagel ,,." etc. Demokratibeslämmelsen ligger till grund för den samlade programverksamheten och bolagel anserinle all den bör manifesteras i särskilda enstaka program. Den föreslagna lydelsen ger dock utrymme för en tolkning som innebär att programföretagenskulle ha skyldighet att sända särskilda program om demokratins grundidéer. Därför föreslår följandeformulering av första meningen:"Programverksamheten som helhet skall präglas av och verka för deldemokraliska statsskickets grundidéersaml principen ..." etc. Bakgrunden till mitt förslag:Demokratibeslämmelsen i radiolagen (6 S andrastycket) innebär all ell programförelag i programverksamheten skall hävda del demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors lika värdeoch den enskilda människans frihel och värdighel. Mellan och radionämnden råderoenighet om hui beslämmelsen bör förstås. Oenigheten gällervilkel förhållningssätt programföreiagei börinta lill sporlevenei-nang där del finnsdeltagare som har framträtt i och som har sattsupp på den av etl FN-organ upprättade svarta listan över sådana idrottsmän. Radionämndenhar ansett - under åbero|)anile av all demokraiibestämmelsen bl,a, innebär all programföretagen i programverksamheten skallverka för all rasfördomar bekämpas- all genom all sändaprogram av della slag handlat i slrid mol beslämmelsen, en uppfaltning som programföretaget inle delar. Sedan nämndeni etl beslul (SB 482/88) fällt programföretaget för sändandei avvissa tennis-matcher skrev nämligen förelagel den 22 i samma månad till regeringen ochbestred all del kunde anses ha åsidosatt sina skyldigheter genom de Prop.1990/91:149 akluella sändningarna. har också lagil upp ett annal beslutav radionämnden som rör demokratibeslämmelsen. beslut, som meddeladesden (SB 410/88), gällde om det från bl.a. hade förekommit lillräcklig bevakning av en nordisk kvinnokonferens medett storl antal deltagare som ägde rum i . I programförelagets sändningar förekom inle någonnyhetsrapportering om konferensen. Ca efler konferensensände dock en halvtimmes reportage om ilenna och etl långtsamlalsprogram där några av konferensdeltagarna medverkade. I kanal förekominle något inslag om konferensen. uttalade all programföretagengenom demokratibeslämmelsen har ålagts en skyldighel alt bl.a. aktivt främjajämställdhet mellan kvinnor och män saml ansåg att Televisionsbevakning av konferensen var otillräcklig och alt della utgjorde enöverträdelse av demokratibeslämmelsen. Skälen för mitt förslag: förslagbetyder att det i båda de nu redovisade hänseendena sker en utvidgning avprogramföretagens handlingsfrihet i förhållande till vad radionämndens praxisinnebär. Den svarta listan över bl.a. idroiismän som har framträtt vid evenemangi bör enligt ulredningen inle ha någonting medde-mokralibe.slämmel.sen all göra. Ulredningen anser också alt bestämmelsenleder alltför långl om den innebär all det för ett programföretag kan föreliggabevakningsskyldighet även i fråga om en viss beslämd tilldragelse. I lagrådsremissen gick föredraganden på samma linje somulredningen. Lagrådel utlalar att en regel av den karaklär somdemokraiibestämmelsen har inle bör ändras över huvud laget annal än omspeciella, starka skäl har framkommit. 1 remis.sen åberopas ell enstakaavgörande av radionämnden och en ilärav föranleild meningsmolsältning mellannämnden och . är uppenbart olillräckligl. Lagrådelavslår från att uttala sig i del enskilda ärendet; remissutfallet har lagrådettolkat som främsl en antydan om åsiklslägei i sakfrågan. Oavsett delta gerförslagel formellt sett underlag för en tvekan om grundläggandekonstitutionella principer som lagrådet måsle reagera mot. Lagrådet avstyrker den föreslagna ändringen. Tvärtom börenligt lagrådets åsikt demokraiibestämmelsen få gälla även förreklamverksam-helen. All några negativa verkningar skulle följa därav har inlevisals i remi.ssen. När del gäller den svarta listan är det rikligt all del ilagrädsremissen endast åberopades elt avgörande av radionämnden lill stöd föralt ändra demokraiibestämmelsen. har dock även lidigare fallatbeslut i samma riktning (se SOU 1990:7 s. 103 f). Vidare har nämnden efter delau givit tillkänna all förelagel inie godtar radionämndensnu berörda rätlsTrllämpning i flera beslul vidhållit sin Prop. 1990/91:149praxis. Vi befinner oss alliså i en situation, där radionämndenvid återkommande lillfällen fållar beslut som etl programföretag inlerespekterar och där enligt min mening nämnden har givil demokratibeslämmelsenen innebörd som går utöver vad bestämmelsen rimligen bör innebära. Eftersomsjälva systemet med radionämndens efterhandsgranskning av programmen bygger påatl programföretagen respekterar nämndens bedömningar finner jag det därförnödvändigl all överväga en omformulering av beslämmelsen för atl tydligarelåta den räckvidd den enligt min mening bör ha komma lill ullryck. Båda de av radiolagsulredningen föreslagna ändringarnainnebär alt det sker en utvidgning av yttrandefriheten i programföretagensverksamhel jämförl med radionämndens nuvarande praxis. Jag kan inle dela lagrådelsuppfattning att demokratibeslämmelsen över huvud laget inle bör ändras i delläge som har uppstått. För atl ulvidga yiirandefrihelen bör del inte krävasatt de skäl som anförs har någon särskill slor tyngd. En ändring avbestämmelsen är enligt min mening att klart föredra framför alt forlsälta med densiluation som radionämndens praxis har resulterat i. Av anförda skäl ger mig lagrådets yllrande inte anledningalt frångå uppfattningen i lagrådsremissen alt demokratibeslämmelsen bör omformuleras. Till en början bör i fortsättningen ett programföretaginte anses överträda demokratibeslämmelsen även om sändningar kan sägasinnebära atl företaget underlåter all medverka i bojkottakiioner mot ,idrottsmän som har framträtt vid evenemang i , I sändningar av dettaslag är det från demokratibeslämmelsens synpunkl omständigheter vid sidan avdet som sänds som står i blickpunkten. I situationer som dessa kan del enligt min mening inleborises från all ell programförelag också har andra förpliktelser än sådana somföljer av demokratibeslämmelsen. Avtalet mellan staten och Televisionanger t.ex. alt programmen genom kvalitet, tillgänglighet och mångsidighet iskälig omfattning skall lillgodose skiftande behov och intressen hos landelsbefolkning. I fall av della slag blir del därför nödvändigt all göra enavvägning mellan de skyldigheter som programföietaget har enligtdemokratibestämmelsen och vad som kan följa av andra bestämmelser, , sådanasom går ut på all programförelaget skall fästa vikl vid publikens iniressen. När del gäller sporlhändelser som direktsänds vill jagockså peka på all del här som regel rör sig om offentliga tillställningar somanordnas av någon annan än programförelaget (jfr 1 § andra styckel andra meningenradioansvarigheislagen).