prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Detuppmuntrar och underlättar initiativ till effektivisering och rationalisering.De cenffala verkens uppgifter och storlek mäste anpassas till denna utveckling.Förändringaraa förutsätter att väl anpassade data - och kommimika-tionssystembyggs upp och utnyttjas rationellt. Behovet av att utveckla personalenskompetens och att dä ta hänsyn till att verksamheten förändras bör ocksätillgodoses. Huvuddelen av verksamheten hos myndigheteraa under styrspä sädant sätt genom lagstiftning att myndigheteraa har ytterst begränsademöjligheter - om ens nägra - att själva påverka tillflödet av arbetsuppgifteroch därmed verksamhetens omfattning. är därför viktigt attlagstiftningen fortlöpande ses över ocksä frän Prop. 1990/91:150 synpunkten attregelsystemens hantering förenklas utan att de avsedda Bilaga II: 1 effektema försämras eller gär till spillo. En genomgång i regeringskanslieti detta syfte visar att det kan göras regelförenklingar pä flera områden. Detär i huvudsak fräga om lagstiftning för vilka andra departement änjustitiedepartementet har ansvaret. Genomgängen har inte slutförts än men detstär dock klart att regelsystemen i flera fall bör kurma förenklas så attbelastningen pä rättsväsendets myndigheter minskar. Som ett exempel päarbetsmetoden kan körkortsingripanden nämnas. Hanteringenav körkortsmål i förvaltningsdomstolarna beräknas kosta drygt 100 milj. kr. Återkallelse av körkort och körkortstillständ beslutas alltid avlänsrätt. Länsrättens beslut kan överklagas till kammarrätt och därifrån tillregeringsrätten. Alla mäl initieras i nu angivna fall av allmänna ombudet vidlänsstyrelsen genom en framställning till länsrätten. Systemet ses över avbl.a. körkortsutredningen och domstolsutredningen. Översynen bör ledatill att belastningen pä domstolama minskar. Motsvarandearbetsmetod bör kunna begagnas pä andra omräden. Jag räknar med att genomregelförenli:lande åtgärder av detta och liknande slag kunna ästadkommanettobesparingar om minst 10 milj. kr. 3 Decentralisering av administrativa rutiner m.m. Domstolsverketär central förvaltningsmyndighet för de allmänna domstolama, de allmäima.förvallningsdomstolarna, bostadsdomstolen, arrende- och hyresnämnderna,försäkringsdomstolama, rättshjälpsmyndigheten och de allmänna advokatbyräeraa.Domstolsverket har också till uppgift att på det. allmiirmas vägnar föra talanmot beslut i rättshjälpsfrågor. del av verkets resurser tas i anspräk för löpande administrativauppgifter. Inom verkets personalenhet och ekonomienhet handhas exempelvis enmängd administrativa mtiner som har sitt ursprung i beslut eller underlag somtas fram ute på domstolama. Enligt min mening talar flera skäl för att en stordel av dessa personal- och ekonomiadministrativa uppgifter bör flyttas övertill domstolarna. Rentallmänt gäller att myndighetema själva vanligen är bäst skickade att avgöra hursådana uppgifter skall lösas. Genom att ge domstolarna större ansvar ochinflytande över sin egen administration, skapas även förutsättaingar för nyaoch smidigare arbetsrutiner. Det fiims vidare anledning anta att dubbelarbetekan undvikas, om domstolaraa fär fatta egna beslut i administrativa frågoroch i allmänhet själva vidta de följdåtgärder som krävs. En sådandecenU-alisering är också en fömtsättning för den övergäng tillresultatorienterad styraing som sker inom statsförvaltningen. Genom att domstolaraa nusuccessivt förses med ADB-stöd ökar deras Prop. 1990/91:150 möjligheter att taöver ansvaret för administrativa uppgifter. En del av Bilaga II; 1 de rationaliseringsvinster som uppstår genom användning av ADB ochökad renodling av domstolaraas uppgifter kan tas i anspräk för de nyaadministrativa uppgifter som här är aktuella. De större domstolaraa som har erforderliga ADB-resurser och ett fullständigt budgetansvar börrelativt snabbt kunna ta över de löpande administrativa uppgiftema i fullomfattning. Till andra domstolar bör dessa uppgifter kunna föras över i taktmed att domstolama förses med datorteknik och ges ett ökat eget ekonomisktansvar. I detta sammanhang bör nämnas att för närvarandeförbereder att låta ett tiotal tingsrätter och länsrätter gä in i enförsöksverksamhet med fullständigt budgetansvar .fr.o.m. Domstolsverkethar pä eget initiativ sett över verkets roll, arbetsuppgifter ochorganisation , översynen visar bl.a. att det finns fömtsättningaratt successivt ytterligare decentralisera personal- och ekonomiadministrativauppgifter inom domstolsväsendet. Jag avser att uppdra ät atttill komma med förslag till hur besparingar i storleksordningen 15milj. skall kunna göras genom ätgärder av detta slag. Riksåklagarenhar flera funktioner. Under regeringen är riksåklagaren högste äklagare ilandet och leder och utövar tillsyn över åklagar-verksamheten i landet.Riksåklagaren är allmän åklagare i högsta domstolen. Riksåklagaren är ocksäcentral förvaltningsmyndighet för åklagarväsendet. Drygt hälften av riksåklagarensresurser går åt till administrativ verksamhet. Iarets budgetproposition anförde jag att riksåklagaren bör sträva efter att decentralisera beslutsfunktioner ochbudgetansvar. Det finns anledning anta att en del av de personal- ochekonomiadministrativa uppgiftema med fördel skulle kunna flyttas över tillregional eller lokal nivå. Vad jag anfört beträffande tordei betydande grad ha giltighet även för åklagarväsendet. Jagavser att ge även riksåklagaren i uppdrag att utreda ochföreslä hur besparingar skall kunna åstadkommas genom decentralisering ochförenkling av de personal- och ekonomiadministrativa rutinema. organisation av och en ny regional organisation förkriminalvården har trätt i kraft . tjänster vid styrelsenkommer att minskas frän omkring 320 till Antaletkriminalvärdsregioner minskas frän tolv till sju ' 5 ochriksanstalteraa förs in under regioneraa. 1990/91: 150 Sammanfattningsvis innebär förändringaraa att tyngdpunkteninom Bilaga II:1 kriminalvärdenförskjuts nedät i organisationen. Huvuddelen av klientarbetet skall skötaslokalt vid kriminalvärdsanstalter, häkten och frivårdsmyndigheter. Denregionala organisationen förstärks och dess framtida uppgift blir bl.a. attleda kriminalvärden i regioneraa enligt riktlinjer, attstödja verksamheten vid de lokala myndigheteraa och att utöva tillsyn överderas verksamhet. arbete skall koncentreras päövergripande uppgifter. Förändringama i fräga om arbetsuppgifter medför attbehovet av personal vid minskar. Inom ramen för den nyaorganisationen bör fmnas utiymme för ytterligare effektiviseringar och delegeringav arbetsuppgifter till regional och lokal nivä. Dessutom bör en utveckling av ADB-stödetkunna ge rationaliseringsvinster. Regeringen har uppdragit ätkriminalvärds-styrelsen att förbereda de rationaliseringar som föresläs i 1991 ärsbudgetproposition samt att lämna förslag till yneriigare rationaliseringar förbudgetåren 1992/93 - 1995/96. Rationaliseringarna skall sikta på omfördelningarinom kriminalvärden men bör ocksä inriktas pä en nettobesparing under periodenav 50 milj. kr. Med hänsyn till det aviserade arbetet med strukturföriindringarinom departementets omräde har i riktlinjeraa för uppdraget angetts attkriminalvårdsstyrelsens organisation inte bör omfattas av detta. Enligt min bedömning bör emellertid ett ytterligarerationaliseringskrav ställas på för perioden /92 -1993/94. Jag avser att föreslä regeringen att fär iuppdrag att i anslagsframställningen för budgetaret 1992/93 redovisa förslagtill besparingar på minst 10 milj. kr. under anslaget E 1.Kriminal-värdsstyrelsen för den nämnda perioden. Jag räknar med att de ätgärder som jag nu har redovisatsammanlagt skall leda till en minskning av den statliga administrationen med 85milj. Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag attregeringen föreslår att godkänna de riktlinjer för omställning och minskning avden statliga administrationen inom omräde som jag har anfört. pp- i 990/91:150 Bilaga II; 2 . Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde . såvitt avser avsnitt 14 och 6 samt statsrådet avser avsnitt 5. Anmälantill proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten /92, m.m. såvitt avser omställning och: minskning av denstatliga administrationen Desnabba politiska förändringarna i , utvecklingen i och denökade internationaliseringen ställer större krav på den svenskautrikesförvaltningen än vad som varit fallet sedan . Blandverksamhetsområden som kommer att kräva stora resurser kannämnas behovet av att följa den säkerhetspolitiska utvecklingen i vårtnärområde, kontakterna med , förberedelser för ikraftträdande av ettkommande och deltagandet i det västeuropeiska ekonomiska samarbetetsamt arbetet inom ESK på att åstadkomma en ny framtida alleuropeiskfredsordning. har bedömt det som sannolikt att en ansökan om ettsvenskt medlemskap i kan lämnas in . Detta medför krav påförändringar och högst sannolikt resursförstärkningar för såväl departementetsom för det övriga . har inomregeringskansliet ett särskilt samordningsansvar för Europafrågorna. Föratt hantera några av dessa verksamhetskomplex har i huvudsak genom omprioriteringinrättats tre särskilda sekretariat, nämligen ISEK för det västeuropeiskaintegrationsarbetet, ÖSEK för samarbetet med och ESEK förhandläggningen av ESK-processen. Deanspråk på svensk utrikespolitik som skisserats innebär emellertid inteatt kraven på svenskt utrikespolitiskt agerande utanför kommer attminska. Snarare kommer större anspråk att resas på biståndspolitiken,nedrustningspolitiken, den diplomatiska medverkan i regleringen av regionalakonflikter och det svenska FN-engagemanget alltifrån skyddet av mänskligarättigheter till fredsbevarande operationer. Inte minst är det rimligt att antaatt intresset under kommande period särskilt riktas mot den israelisk-arabiskakonfliktens lösning liksom de problem som uppstått i spår, samt motden process som pågår i där slutmålet är avskaffandet avapartheidsystemet. Denökade internationaliseringen, tillkomsten av flera internationella samarbetsorgan, utvecklingen av formerna för mellanstatligt umgänge, formerna för hur myndigheter, organisationer och näringslivet etablerar kontakter med andra länder m.m. innebär att förutsättningarna för utri- 17 2 1990/91. Nr 150 Bilaga II. kesförvaltningensverksamhet i väsentlig grad har förändrats. De kommer Prop. 1990/91:150 att ytterligare förändras . Bilaga II; 2 Somnämnts i budgetpropositionen (prop. 1990/91:100 bil. 5 s. 22) har under hösten1990 en samlad översyn gjorts av verksamhetsinriktning och resursbehov vidutlandsmyndigheterna i . Vidare ser en särskildarbetsgrupp över myndighetsorganisationen i det enade . Deförslag som med anledning härav lagts och kommer att läggas fram om ökaderesurser kan med hänsyn till vad jag inledningsvis har anfört endasttillgodoses genom en omprioritering inom departementets verksamhetsområde. Jagföreslår därför att ett antal utlandsmyndigheter läggs ned . Somframgår av årets budgetproposition (s. 26) har beslut redan fattats om attstänga en utlandsmyndighet under /92. Härutöver bör ytterligare5 6 myndigheter läggas ned och ersättas med annan form av svensk närvaro. Deförändringar, som jag har redovisat inledningsvis, medför att ytterligareanpassning bör göras av verksamheten. Som aviserades redan i åretsbudgetproposition avser jag därför att tillkalla en utredningsman. Utredarenskall med utgångspunkt i en långsiktig strategi för den svenska utrikesförvaltningensverksamhet och organisation lämna konkreta förslag till hur en successivanpassning kan inledas. Alternativaformer för utrikesrepresentationen används i syfte att minska kostnadernaför verksamheten. Genom ett ökat utnyttjande och utveckling av sådana formerbör ytterligare kostnadsminskning kunna ske. I det följande ges en kortredovisning av de olika former av representation och samarbete som finns . är 32 beskickningschefer sidoackrediterade i ett eller flera länder.Sammanlagt ett femtiotal länder bevakas på detta sätt. Sidoackrediteringärtrots sina nackdelar bl.a. besvärliga kommunikationer den vanligasteformen för bevakning av länder utan fast representation. Inomde nordiska utrikesförvaltningarna har samnordiska lösningar under många åreftersträvats, såväl organisatoriskt som personellt. Detta nordiska samarbetebygger på ett sarnarbetsavtal och på en gemensam nordiskinstruktion om det konsulära samarbetet . Instruktionen har år 1990följts upp med gemensamma riktlinjer som gäller även annat än konsulärtsamarbete på stationeringsorterna. EftersomSverige haft fler beskickningar än övriga nordiska länder har de svenska utlandsmyndigheterna i större utsträckning bistått 18 medborgare från andranordiska länder än tvärtom. I några fall (, Prop. 1990/91; 150Marseille, , ) är svenska tjänstemän honorärkonsuler för Bilaga II; 2 andra nordiska länder. Norgerepresenterar i och . Detsenaste exemplet på nordiskt samarbete är . Det svenskageneralkonsulatet där läggs ned den (prop. 1988/89:100 bil. 5, UU17,rskr. Det norska generalkonsulatet kommer efter detta datum attföreträda svenska intressen i genom att den norske konsuln blir svensk honorärkonsul. Samarbetepå lokalsidan förekommer också i ökad utsträckning. Kansli i gemensam fastighetför och har färdigställts i och motsvarandearrangemang med deltagande av flera nordiska länder föreligger i långtframskridet stadium i . Diskussioner om samlokalisering pågår vadgäller ytterligare ett antal orter. Jagavser verka för att det nordiska samarbetet vid våra utlandsmyndigheterfortsätter att utvecklas och förstärkas för att på så sätt åstadkomma enytterligare effektivisering av verksamheten. Förnärvarande finns biståndskontor inrättade i 17 mottagarländer. Sedan många årtillbaka pågår ett samarbete mellan SIDA och departementet i syfte att uppnårationaliseringar. Lokalgemenskap råder således mellan ambassaderna ochbiståndskontoren med ett undantag (). I fem länder (Sri Länka, ,, och ) leds ambassaden-biståndskontoret av en gemensam chefTjänsten har, beroende på omständigheterna, ibland tillsatts med en UD-tjänsteman,ibland med en SIDA-tjänsteman. Systemet har visat sig fungera utmärkt och kankomma att tillämpas i ytterligare något land. Systemetmed stockholmsbaserade ambassadörer infördes . finns sådana förfem områden. Ambassadörerna har till sitt förfogande ett särskilt kansli,bemannat med kanslichef och assistenter. Systemet innebär en klar besparingunder förutsättning att i övrigt inte är representerat på annat sättän med en honorar konsul i berörda länder. Sammanlagtfinns 425 honorära konsulat. Antalet honorär konsuler har varit mer eller mindre oförändrat . Honorära konsuler, som kan ha svenskt eller utländskt medborgarskap, erhåller ingen ersättning för sina arbetsinsatser. Däremot får de ersättning för tjänsteutgifter samt i vissa fall kompensation för hyra av kontorslokaler samt ersättning för lön till sekreterare m.m. Kraven på service som kan lämnas av ett honorärt konsulat är helt naturligt avsevärt lägre än de som ställs på lönade myndigheter. 2 Kvarlåtenskapsärenden Prop. 1990/91; 150 Bilaga 11:2 Ettverksamhetsområde som det står klart bör kunnaskötas utan departementets medverkan gäller sådana ärenden rö rande kvarlåtenskap som avses i förordningen (1987: 14) om avgifter för . . bistånd av i ärenden om kvarlåtenskap utomlands. Antalet uppdrag har kraftigt minskat och kommit att så gott som enbart röra arvsmål i . Medanledning av den minskade efterfrågan kommer handläggningen av arvsärenden vid UDsrättsavdelning och vid generalkonsulatet i att reduceras, vilketmedför att sammanlagt några tjänster kommer att kunna frigöras. 3 Den statligt finansierade Sverigeinformationen Undertredje huvudtiteln finns medel anvisade för information om i utlandetoch för kulturutbyte. En bättre samordning och en något ändrad inriktning avden statligt finansierade informationsverksamheten samt en minskad ambitions-och servicenivå på vissa områden bör vara möjlig att uppnå och kan, rättgenomförd, innebära besparingar. Inomkort kommer en arbetsgmpp att tillsättas för att se över nuvarande arbetsformeri syfte att också minska administrationskostnaderna. Organisatoriskt berörsSvenska institutet (SI), det svenska informationskontoret i och dessfilialer i Los .ngeles respektive samt UDs press- ochinformationsenhet.' Iårets budgetproposition (s. 176) underströks betydelsen av en bättre samordningmellan , exportråd och turistrådet vad gäller denstatligt finansierade informationsverksamheten utomlands. Det ankommer påregeringen att besluta i denna fråga. 4 Internationellt utvecklingssamarbete Utgångspunkter förförnyelsearbetet Detinternationella utvecklingssamarbetet har ställts införmånga nya krav. Bidragandeorsaker har bl.a. annat varit de snabba världspolitiska förändringarna, deväxande ömsesidiga beroendena mellan u- och i-länder samt många u-ländersekonomiska kris . Detsvenska biståndet är i enlighet med de biståndspolitiska målen främst inriktat på stöd till de fattigaste länderna. I växande utsträckning har biståndet även fått ta på sig uppgifter för att bidra till att möta kraven som ställs i olika sammanhang på ökat internationellt samarbete för utveckling och i olika krissituationer. Miljön är ett exempel där insikten om behovet växt av en ökad internationell samverkan. skuldproblem har också varit utgångspunkten för både nya internationellt 20 samordnade aktioner ochför direkt stöd till olika enskilda skuldtyngda Prop. 1990/91: 150 länder. Bilaga II; 2 Detkalla krigets slut har skapat möjlighet att bidra till fredsprocesser ochåteruppbyggnad i några olika regioner. Snabba insatser och omfördelningar harkrävts. Kriget i har inneburit nya och stora anspråk på humanitärainsatser och stöd till särskilt drabbade länder. En händelse somMellanöstern-kriget kan på ett mer djupgående och långvarigt sätt påverkaförutsättningarna för utveckling i större grupper av länder. Biståndsmyndigheternahar påförts nya uppgifter bl. a. genomÖsteuropabiståndet. Sammantaget kan konstateras att biståndet präglas avstor mångfald vad gäller såväl inriktning på länder som verksamhetstyper. Storakrav på anpassning och flexibilitet ställs därför kontinuerligt påverksamheten. Arbetetmed framtagande av de fördjupade anslagsframställningarna på SIDA och BITS därbl. a. kapacitets- och kompetensbehov skall analyseras, pågår. Under våren 1991kommer myndighetsspecifika direktiv för SAREC och attfastställas där tyngdpunkten också kommer att vara kapacitets- ochkompetensbehov samt resultatanalys. Inomregeringskansliet har ett särskilt utrednings- och analysprojekt studerateffektivitetsfrågor i det svenska biståndet. Projektet har bl.a. studeratvilken typ av utvärderingar som genomförs inom biståndet och hur dessa används.Ett annat syfte med utredningen har varit att utveckla begreppen inomämnesområdet för att kunna diskutera effektivitet på ett mer konkret ochnyanserat sätt. Utredningen visar att det bör vara möjligt att mot bakgrund avoperationella och biståndspolitiska mål och utifrån utvärderingen på program-,sektor- och projéktnivå besvara frågan om det inom biståndet görs rätt sakeroch om insatta resurser utnyttjas effektivt för avsedda ändamål. Påbiståndsmyndigheterna bedrivs ett omfattande utvärderingsarbete.En avsikt med detta utredningsarbete har bl.a. varit att bidra tillutvecklingen av metoder för den årliga resultatredovisningen ochresultatanalysen i de fördjupade anslagsframställningarna. Jag vill betona vikten av attfortlöpande granska effektiviteten i biståndet och biståndsadministrationen ochavser att från resurser som står till förfogande för biståndsadministrationenfinansiera inrättandet av ett separat utvärderingssekretariat. Genomenprocentmålet ökar det svenska biståndet i takt med den samlade produktionen.I nominella termer har anslagsökningarna på gmnd av inflationen varit kraftiga.Detta innebär växande uppgifter för biståndsmyndigheterna vars administrationsamtidigt har behållits på en i stort sett oförändrad nivå.Biståndsmyndigheterna genomgår på så vis en kontinu-eriig rationalisering somställer stora krav på prioritering av insatser och arbetsmetoder i ett redanmycket omfattande verksamhetsområde. Frågorom organisation och arbetsformer inom det bilaterala utvecklings biståndet har behandlats av en särskild utredning. Utredningen har pre senterat sina förslag i betänkandet (SOU 1990:17) Organisation och ar- 21 betsformer inom detbilaterala utvecklingsbiståndet. Ett syfte med utred- Prop. 1990/91:150ningen har varit att belysa arbetssätt och metoder i biståndet som bidrartill Bilaga 11:2 goda resultat och till hushållning med knappaadministrativa resurser hos myndigheterna. Gradenav mångfald i biståndet och inriktningen på insatstyper, t.ex. katastroföistånd,utbyggnad av infrastruktur, demokratifrämjande och förvaltningsutvecklingpåverkar i stor utsträckning behovet av kapacitet och kompetens hos biståndsadmmistrationen.Också arbetsfördelningen mellan myndigheterna och arbetssätt inte minst vadgäller anlitande av extern expertis vid planering, genomförande och utvärderingav biståndet avgör behov av kapacitet och kompetens. Med denna utgångspunkt ochi syfte att pröva olika vägar att effektivisera biståndets administrationkommer regeringen att i höstens budgetarbete ta ställning till BITS och SlDA:sfördjupade anslagsframställningar. Ienlighet med utredningens förslag föreslogs i årets budgetproposition en delvisny inriktning av det näringslivsinriktade biståndet. Inom SIDA inrättas som enföljd därav en ny byrå för förvaltningsbistånd genom omdisponering avadministrativa resurser. En ny myndighet för näringslivsutveckling föreslåsockså bli inrättad genom en sammanslagning av , IMPOD och delar av SIDAsindustribyrå. 1 samband med att myndigheten bildas uppkommerrationaliseringsvinster genom att administration, reception och andraservicefunktioner nu blir gemensamma. Jag beräknar en rationalisering på 10%under treårsperioden om totalt 3 5 milj. kr., varav minst hälften tas detförsta året i perioden. 1utredningens förslag ligger också frågan om samordningen mellanbiståndsmyndigheterna kan underlättas genom lokalmässig närhet. I åretsbudgetpropositionen anmäls att denna fråga skall utredas vidare med hänsyn tillmöjliga rationaliseringsvinster på myndigheterna. Statskontoret har getts iuppdrag att se på vilka möjligheter som finns och om en rationaliseringsvinstpå 710 milj. kr. kunde uppnås genom skapandet av ett Biståndets hus. Ibudgetpropositionen för /92 föreslås även att en analys avutbildningsfunktionen i biståndet görs. Det ökade deltagandet i biståndet inomsåväl SIDA, BITS som SARECs verksamhetsområde ställer höga krav på en välanpassad utbildning inom såväl u-landskunskap som språk. RRV har också påtalatbehovet av relevant utbildning hos ett flertal svenska myndigheter som sysslarmed tjänsteexport. En analys av arbetsfördelningen bl.a. på utbildningsområdetkommer att initieras. Villkoren för utbildning som anordnas av SIDA respektiveSandö U-centrum skall bl. a. analyseras. Jag avser att föreslå regeringen attRRV ges i uppdrag att i ett första steg se över debiteringsfrågorna m.m. iSandö U-centmms-respektive SIDAs utbildningsverksamhet. 5 Utrikeshandel och exportfrämjande Prop. Bilaga II: 2Utgångspunkter för förnyelsearbetet. Omvärldensbetydelse för den ekonomiska utvecklingen i har fortsatt att ökakraftigt under det gångna årtiondet. Tendenserna härvidlag kommer attförstärkas, inte minst genom den ekonomiska integrationen i . Iårets finansplan konstateras att en huvuduppgift för den ekonomiska politikenär att skapa förutsättningar för att aktivt och framgångsrikt delta iden internationella integrationen. Det handelspolitiska arbetet med attundanröja hinder för handel med varor och tjänster och att tillvarata svenskaintressen i uppbyggnaden av det intemationella regelverket spelar här encentral roll. Detta arbete är en huvuduppgift för utrikesdepartementetshandelsavdelning och för kommerskollegium som central förvaltningsmyndighet pådet handelspolitiska området. Detinternationella arbete som leds och samordnas av handelsavdelningen kommer attfå ännu större tyngd .