prop · GE033 · 1990-12-31 00:00:00 — alteraativen,ca 600 årsverken, ger en uppfattning om hur arbetskraftsbe- Prop. 1990/91:3hovet har minskat till följd av de minskade slutavverkningama under de Bilaga 1 . Antaletårsverken ger emellertid en på många sätt ofullständig bild av hur mångamänniskor som berörs vid en ökning eller minskning av avverkningarnasomfattning. Som exempel kan nämnas skogsvårdsarbetet som utförs praktiskt tagetenbart av tillfälligt anställda personer under . Inkomstema avskogsvårdsarbetet kan vara ett betydande tillskott och ibland avgörande förförsörjningen för många familjer i det fjällnära området. Skogsbrakethar på många olika sätt stor betydelse för den lokala ekonomin i det fjällnäraområdet. Inlandskommunema understryker skogsbrakets mycket stora betydelse förförsörjningen och för infrastrakturens utveckling. Skogsarbetareförbundetsarbetslöshetsstatistik visar att alternativa sysselsättningar här oftassaknas. Marknadskraftema förmår inte kompensera sysselsättningsbortfall iskogsbmket i dessa trakter. Det är inte otroligt att även mer marginellaminskningar av arbetstillfällena i vissa fall kan få drastiska följder. Dettakan vara fallet t. ex. då en visstids-anställning i skogsbraket medskogsvårdsarbete ger den ytterligare inkomst som möjiggör ett fortsatt boendei bygden för en familj. Skogsstyrelsenhar under den korta utredningstiden inte haft möjlighet att mer ingående belysai vilken mån sådana effekter kan uppstå. Vi anser att statsmakterna börinitiera undersökningar som belyser bosättningens och befolkningsutvecklingensberoende av skogsbrak i det fjällnära området. Begränsningav skogsbruket på skogsbiologiska grunder Idet fjällnära området finns i betydande omfattning mark som efterslutavverkning ej är möjlig föryngra inom rimlig tid. Denna är belägen främst inärheten av kalfjället men även som isolerade "öar" i skogslandskapet.Dessutom bör det finnas en skyddszon med skog närmast kalfjället till skydd motfjällgränsens nedflyttande. En del av de nämnda markerna ligger i de skyddadeområderna. Skogsstyrelsenföreslår att skogsvårdsstyrelserna i de fyra berörda länen får i uppgift attutanför de skyddade områdena inventera och redovisa den mark som efterslutavverkning inte är möjlig att föryngra och den skog som inte börslutavverkas för att den behövs till skydd mot fjällgränsens nedflyttande. Härblir slutavverkning och vägbyggnad inte aktuell och därmed undviks på storaarealer - i storleksordningen eventuella konflikter mednaturvårds- och rennäringsintressena. Tillsammans med den skyddade produktivaskogsmarken innebär detta att ungefär hälften av all produktiv skogsmark i detfjällnära området är undantagen från aktivt skogsbrak. Bindande föreskrifter omhänsyn till naturvård m. m. Prop. Defjällnära skogama är föratom virkesproduktion ofta av intresse för ""äga naturvården, kulturmiljövården och rennäringen. Det visar attskogarna är en naturresurs med mångsidig användning. Därför är ett s. k.mångbrak på en stor del av den fjällnära skogsmarken ett viktigt mål. Skogsstyrelsenanser att hänsynen till naturvårdens, kulturmiljövårdens och rennäringensintressen behöver förbättras och genomföras mer systematiskt. Därför föreslåsatt skall kunna ge bindande föreskrifter om sådan hänsyn isamband med tillstånd till slutavverkning. Skogsvårdsstyrelsenbör i samband med prövning av tillstånd till slutavverkning kunna kräva attden sökande redovisar planerade åtgärder för tryggande av återväxten och att enplanerad åtgärd ej leder till att fjällgränsen flyttas ner. Detta krav gällerdock inte privata markägare. Skogsvårdsstyrelsenbör också kunna kräva att den sökande redovisar planerad hänsyn tillnaturvårdens, kulturmiljövårdens och rennäringens intressen. Detta krav gällersamtliga sökanden. Skogsstyrelsenanser att användning av utländska trädslag i fjällnära skog ej bör varatillåten. Undantag bör emellertid kunna ges för försöksmässig odling samt förcontortatall i områden där detta trädslag redan förekommer i större omfattningmed tillfredsställande resultat. Undantaget beträffande contortatall skallendast få ges om det överensstämmer med de allmänna bestämmelserna iskogsvårdslagstiftningen om begränsad användning av detta trädslag. Småhyggen och mosaikartat skogstillstånd Utvecklingenbeträffande hyggestorleken i fjällnära skog är i huvudsak tillfredsställande.Det finns enligt mening inget behov av en ytterligare generellbegränsning. Däremot bör kunna ge bindande föreskrifter ombetydligt mindre hyggen än om det är befogat med hänsyn tillföryngringssvårighetema. Reglerom hyggesutläggning saknas i nuvarande skogsvårdslagstiftning. Frånskogsbiologisk synpunkt är det angeläget att hyggena i Qällnära skog läggs utså att en mosaik av skog i olika utvecklingsstadier skapas. På så sätttillgodoses till viss del även naturvårdens intressen. föreslårdärför att regler om hyggesutläggning i fjällnära skog införs. Hyggesplöjningi fjällnära skog bör enligt förbjudas. Övriga radikala markberedningsmetoder bör tillåtas endast om de är nödvändiga för att få godtagbar föryngring. Fjällskogsblädningoch beståndsföryngring Prop. 1990/91: 3 Fjällskogsblädningoch beståndsföryngring är föryngringsmetoder som bör tJäS användas restriktivt.Detta motiveras av att de erfarenhetsmässigt ofta lett till ett dåligtföryngringsresultat. Dock bör de i begränsad omfattning kunna användas ibestånd där plantuppslag redan finns och fömtsättningama i övrigt ärgynnsamma. föreslås få möjlighet att föreskrivafjällskogsblädning eller beståndsföryngring i sådana bestånd om samtidigtstarka konflikter med motstående intressen föreligger. Naturvärdesinventeringaroch bättre underlag vid vägutbyggnad Naturvärdenoch kulturminnen är för det mesta bristfälligt kartlagda inom stora områden ifjällnära skog. Inkommer en ansökan om tillstånd till slutavverkning i ettsådant område bör kunna besluta om att ennaturvärdesinventering genomförs. Denna skall kunna genomföras på barmark.Syftet med inventeringen är att inga naturvärden och kulturminnen skallförstöras på grund av att de inte är kända. skall haansvaret för att sådan inventering genomförs. Enligtnuvarande regler gäller bl. a. att den skogliga nyttan skall vara större änkostnaden för en planerad skogsbilväg för att tillstånd till avverkning avvåglinje skall kunna ges. Dessa regler föreslås bli oförändrade. Däremot anserskogsstyrelsen att en skogsbraksplan bör finnas för det område som vägen skallbetjäna. Av planen framgår var och när avverkningar och skogsvårdsåtgärderskall utföras samt hänsynen till de allmänna intressena. Endast då kan denskogliga nyttan av vägföretaget korrekt fastställas. Bättreavvägningar vid beslut om bidrag Bidragentill skogsvård, skogsbilvägar m. m. i fjällnära skog är omdebatterade. Förnärvarande gäller att statligt stöd inte får beviljas till åtgärder sompåtagligt skadar rennäringen, särskilda värden för natur- och kulturmiljövårdeneller andra allmänna intressen. Beslut i bidragsfrågor innefattar såledesavvägningar mellan olika intressen. Enligtskogsstyrelsen bör kommunema och inom de s. k. riksintresseområdena ävenlänsstyrelserna få ett stort inflytande i bidragsfrågan. På så sätt uppnåslokala avvägningar mellan olika intressen, vilket är i linje med intentionernai . Kommunernas ställningstagande bör i hög grad kunnagrandas på de kommunala översiktsplanerna. Ifjällkommunema genomförs en samordnad markanvänd ningsplanering. Verksamheten har inriktats på att inventera skog och mark och att ange betydelsen för olika intressen (skogsbrak, rennäring, naturvård, kulturmiljövård m.m.) Detta arbete skall vara slutfört . föreslår nu att markanvändningsplaneringen kopplas till 85 På så sätt fullföljs den arbetsfördelning Prop.1990/91:3 mellan stat och kommun som i väsentliga delar legat till grand förupp- Bilaga 1 byggnad av det nya planeringssystemet för mark och vatten(PBL/NRL). Statligaorgan tar ansvar för sina respektive sektorsredovisningar, länsstyrelsensamordnar sådant planeringsunderlag som finns hos statliga myndigheter ochförmedlar det till kommunema och kommunerna upprättar planerna. De kommunalaöversiktsplanerna har en vägledande funktion för olika exploateringsföretag i förhållande till deallmänna intressena som redovisas i planen olika näringars och intressens långsiktigautveckling med hänsyn till konkurrens och samutnyttjande av mark. Iöversiktsplanen kan kommunen ange sin uppfattning om användning av skogligtstatligt stöd. Vad beträffar områden som är särskilt utsatta för konkurrensfrån olika intressen kan kommunen ta ställning till om fördjupadeverksamhetsplaner för skogsbmket avseende skall upprättas. Idessa planer anges för en de skogliga åtgärder som parterna efterett frivilligt samråd kommit överens om eller som medutgångspunkt i de begränsningar som föreskrivs i skogsvårdslagen och andralagar bedömt lämpliga. övrigaförslag m. m. Mångaav nu gällande bestämmelser angående fjällnära skog finns som föreskrift ochallmänna råd till skogsvårdslagen. En del av dessa bör enligt skogsstyrelsenbefästas och upphöjas till lag eller förordning. obligatoriskt samråd med berörd sameby ansökan om avverkning för byggande av skogsbilväg Samerättsutredningensom skall lägga fram sitt slutbetänkande behandlar bl. a. frågor som rörkonkurrens i markanvändningen mellan rennäringen och skogsbmket. Mot dennabakgmnd avstår att nu föra fram nya förslag i samma fråga. avverkningsskyldigheten i skogsvårdslagen tillämpas inte i fjällnära skog.Detta regleras i de allmänna råden till lagen. ifrågasätter ominte detta borde komma till uttryck i lagtexten. Enligtskogsvårdslagen kan besluta om avverkning av överårig skog.Denna bestämmelse tillämpas inte heller i fjällnära skog och i övriga delar avlandet endast i undantagsfall. I allmänhet har överårig skog sådana naturvärdenatt man inte bör tvinga en markägare till avverkning. Enligt skogsstyrelsenkan det ifrågasättas om inte bestämmelsen borde tas bort ur lagen. Enligt skogsstyrelsensbestämda uppfattning är slutavverkning på skogli ga impediment var de än ligger i landet inte tillåten. Det kan dock upplevas som en brist att detta inte finns uttryckt i lag. Ett tillägg i skogsvårdslagen om detta kan därför vara befogat. Bilaga 2 Prop. 1990/91:3 Bilaga 2 Utkasttill ändringar i och tillägg till skogsvårdslagen och skogsvårdsförordningen Skogsstyrelsenhar funnit det lämpligt att göra nedan angivna redovisning. Den är inte avseddatt i första hand vara ett förslag till lag och förordning utan enexemplifiering av hur delar av vad föreslagit kan uttryckas iförfattningsform. Skogsvårdslagen19§ (omarbetad) 1svårföryngrad skog eller skyddsskog får avverkning inte ske utanskogsvårdsstyrelsens tillstånd. En avverkning får inte medföra att de i 18§angivna skyddsintressena åsidosätts. Vid prövningen av en ansökan skall ävenövriga bestämmelser i denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifterbeaktas. Isamband med att tillstånd till avverkning ges får beslutaom åtgärder för att begränsa olägenheter och trygga återväxten samt för atttillgodose hänsynen till naturvårdens, kulturmiljövårdens och rennäringensintressen. Åtgärder med hänsyn till sistnämnda intressen får dock sammantagnaej vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. Tillståndtill röjning eller gallring som främjar skogens utveckling krävs inte. Regeringeneller myndighet regeringen bestämmer beslutar närmare föreskrifter om de reglersom skall gälla vid prövning av ansökan om tillstånd tillavverkning. Fjällnäraskog (ny rubrik) Skogsvårdslagen19 a § (ny) Regeringeneller myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att del av densvårföryngrade skogen skall avgränsas som fjällnära skog. 1fjällnära skog skall särskild återhållsamhet iakttas vid bedrivandet avskogsbruk. Vidansökan om tillstånd till avverkning i fjällnära skog kan skogsvårdsstyrelsenkräva att sökanden dels visar att de i 18 § angivna skyddsintressena inteäventyras, dels redovisar vilken hänsyn sökanden ämnar iaktta beträffandenaturvårdens, kulturmiljövårdens och rennäringens intressen. Regeringen eller myndighetregeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om skogsbruket i fjällnära skog, bl. a. om hyggens storlek och utläggning, utländska trädslags användning, föryngrings- och markbered ningsmetoder. Bemyndigandet medför inte befogenhet att av hänsyn till 87 annatän i 18 § angivna skyddsintressen meddela föreskrifter som är så Prop.1990/91:3 ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. Svårföryngradskog och skyddsskog (ny rabrik) Skogsvårdsförordningen19a§ (ny) Inomrenskötselns åretrantmarker skall till en ansökan om avverkning fogas bevis omatt berörd sameby beretts tillfälle till samråd beträffande såväl avverkningensom efterföljande skogsvårdsåtgärder. Om sådant bevis inte bifogats en ansökanfår den avvisas. Enansökan om avverkning för byggande av skogsbilväg i svårföryngrad skog i norraSverige skall avslås om nyttan av vägbyggnadsföretaget inte motsvarar kostnadeneller om vägen inte kan inpassas i en vägnätsplan. Vid bedömningen av vägenslönsamhet skall hänsyn endast tas till nyttan i skogsbrukshänseende. 1. undantagfrån samrådsskyldigheten i vissa fall 2. båtnadsberäkningi samband med byggande av skogsbilväg och om hur sådan väg skall inpassas i en vägnätsplan. Fjällnäraskog (ny rubrik) Skogsvårdsförordningen19b§ (ny) 1fjällnära skog får hyggesstorieken endast om särskilda skäl föreliggeröverstiga 40 ha. Ifjällnära skog får radikala markberedningsmetoder användas endast om andraalternativ inte kan ge en godtagbar återväxt. Hyggesplöjning är dock intetillåten. Ifjällnära skog får utländska trädslag inte användas. fårdock, om särskilda skäl föreligger, medge tillstånd. Ifjällnära skog får , om tillfredsställande föryngring kanerhållas och motstående intressen tillgodoses på ett påtagligt bättresätt än eljest, föreskriva fjällskogsblädning i granskog och beståndsföryngringeller självföryngring i tallskog. Skogsvårdsstyrelsenkan om så är påkallat skjuta upp prövningen av en ansökan om avverkning ifjällnära skog i högst för att säkerställa möjligheten att inventeranatur- och kulturmiljövärden och bedöma föryngringsbetingelsema. Viden ansökan om avverkning för byggande av skogsbilväg i Qällnära skog kan krävasatt en högst skogsbruksplan finns för varje i vägens båtnadsområdeingående brukningsenhet. 1. slutavverkningi nära anslutning till tidigare avverkningsyta 2. användningen av utländska trädslag 3. kravet på skogsbruksplan vid byggandet avskogsbilväg, därvid undantag får medges i vissa fall. Skogsvårdsförordningen19c§ (ny) Prop. Skogsvårdsstyrelsenskall inventera och redovisa sådana områden i fjällnä- ' ° ra skog därslutavverkning inte kan företas på grand av återväxtsvårigheter eller riskenför fjällgränsens nedflyttande. 1990/91:3 -, ..,, , .. Sammanställning av remissyttrandena över skogsstyrelsensrapport i fjällnära skogar Efterremiss har yttranden över rapporten avgetts av () ochstatens historiska museer, lantbraksstyrelsen, plan- och bostadsverket,domänverket, (), länsstyrelserna i ,, och , egendomsnämnden i stift.Malungs, , , , Åre, Stommans, , ,, och kommuner, (),Skogsindustrierna, , ,allmänningars förbund. Fjällnära urskogars räddningsaktion(FURA), (), (), . och har avgett ett gemensamt yttrande,även . Svenska pappersindustriarbetareförbundetoch har avgett ett gemensamt yttrande. Lantbraksstyrelsenhar bifogat yttranden från lantbraksnämndema i och länsamt i . Dessutomhar yttranden inkommit från kammarkollegiet och Steget Före. följande sammanställningen redovisas allmänna och sammanfattandesynpunkter i ett inledande avsnitt. I detta avsnitt redovisas också kommentarersom remissinstanserna gjort när det gäller faktaredovisningen under avsnitten1 8 i rapporten. I sammanställningen tas därefter upp remissinstansernasinställning till de olika förslagen som läggs fram i rapporten. Smärreredaktionella redigeringar har gjorts. 2 Allmänna och sammanfattande synpunkter Mångaav de av föreslagna ändringarna i skogsvårdslagen utgör steg irätt riktning mot ett bättre anpassat skogsbmk och medvetet mångbrak i defjällnära områdena i ett långsiktigt hushållningsperspektiv. Skogsstyrelsenhar gjort en förtjänstfull beskrivning av historik, händelse utveckling och föratsättningar för skogsbruk i det fjällnära området. Skogsnäringens betydelse för sysselsättningen inom området har också belysts på ett utmärkt sätt. 1rapporten konstateras att händelseutvecklingen visar att Prop.1990/91:3 skogsbraket utvecklats i enlighet med vad statsmakterna uttalat somnöd- Bilaga 3 vändigt och önskvärt. föreskrifter och allmännaråd har således visat sig vara fullt tillräckliga för att nå uppsatta mål. Detinnebär att en utökad reglering och utökade krav på detaljplanering iavverknings-ansökningarna inte kan motiveras av sakskäl. En ytterligarereglering är enligt verket allvarlig med hänsyn till den betydelse skogsbmket idet Qällnära området har för sysselsättningen och möjligheterna att upprätthållaen infrastraktur som underlag för ett näringsliv inom fjällkommunerna. Såsomskogsstyrelsen redovisat är det inte endast sysselsättningen i skogsbraket somkommer att påverkas av minskade avverkningar utan även transport- ochserviceindustri, liksom inlandssågverken som för sin virkesförsörjning ärberoende av timmerleveranser även från det fjällnära området. Sågverken iNorrlands inland påtalar ständigt för domänverket att ytterligare minskning avavverkningama där inte får ske till följd av att ytterligare restriktioner införs.Liknande synpunkter har enligt vad vi erfarit också delgivitsindustridepartementet. Verketsprincipiella uppfattning är att den avvägning mellan olika intressen som skettunder senare genom tillskapandet av de nya urskogs- ochdomänreservaten tillsammans med nya regler för skogsbmket inom det fjällnäraområdet är tillfyllest. Viden överflyttning av föreskrifter till lag eller förordning är det viktigt attordalydelsen inte förändras så att också en reell skärpning av reglema sker ominte motiv för en sådan skärpning föreligger. Det är också av betydelse att deföreslagna ändringama enbart kommer att avse den fjällnära skogen och intehela området för svårföryngrad skog och skyddad skog. Mot den bakgrandenifrågasätts behovet av att, såsom gjorts i utkast till ändringar och tillägg,ändra lydelsen till § 19. Kollegiethar i några fall kommit i kontakt med sådana frågor som berörs av rapporten.Förvaltningen av kyrklig jord skall enligt LFKJ i princip inriktas på attegendomens avkastningsförmåga tas till vara på ekonomiskt bästa sätt, en LFKJföreskriver att naturvårdens intressen skall beaktas i skäligomfattning. I den allmänna debatten har också uttryckts uppfattningen attsärskilda krav kan ställas på förvaltningen av kyrklig jord bl. a. i fråga omden Qällnära skogen. Trossamfundetsvenska kyrkan äger genom sina församlingar och pastorat ca 370000 haskogsmark. Enligt uppgift från egendomsnämnderna i och stift -uppgift saknas från egendomsnämnden i där det finns mindreområden som kan beröras av rapporten - ligger ca 2 500 ha inom det område somomfattas av begreppet Qällnära skogar så som detta definieras i rapporten. ömskogsstyrelsens förslag genomförs, beräknas det få ekonomiska kon sekvenser för stiftens skogsförvaltningar som helhet. De enskilda ten som har skogsfastigheter inom området för Qällnära skogar drabbas däremot inte ensamma eftersom systemet med en samlad skogsförvaltning 91 i stiftet med andelar förde enskilda pastoraten har en utjämnande effekt Prop. 1990/91:3 mellanpastoraten. Bara en mindre del av den kyrkliga jorden inom de Bilaga 3berörda stiften ligger inom området för Qällnära skogar. De beräknadekonsekvensema för det kyrkliga skogsbraket får anses rymmas inom ramen för denhänsyn som skall tas till naturvårdens intressen. De föreslagna åtgärderna rymsdärför inom ramen för LFKJ. Konfliktenmellan skogliga intressen och rennäringen behandlas även i betänkandet (SOU 1989:41)Samerätt och sameting som är under remissbehandling. Detförefaller knappast möjligt att ta ställning till denna konflikt enbart pågrandval av rapporten. Det gäller bl. a. frågan vilken instans som bör göra denslutliga sammanvägningen mellan motstridiga intressen. I denna fråga kankollegiet inte ta ställning förrän i samband med behandlingen av betänkandet.Kollegiet vill emellertid erinra om att frågan om vägbyggnad i bedömas genom en avvägning av de skogliga intressena mot inte baranaturvårdens utan även rennäringens intressen. Kammarkollegietansluter sig till vad egendomsnämnderna anfört i sina yttranden och har iövrigt för egen del inget att erinra mot de förslag som framförts avskogsstyrelsen. Naturvårdsverketanser att skogsbrak inom de Qällnära områdena framför allt i höjdzonen närmastnedom kalQäll och Qällbjörkskog ger upphov till en rad olika problem. Följandehuvudproblem kan urskiljas: - skador på och hot mot höga naturvärden - svårigheter att få upp ny skog efter avverkning - konflikter med andra markanvändningsintressen ännaturvård t. ex. rennäring, kulturminnesvård, turism och röriigt friluftsliv. Naturvårdsverkethar i skrivelse till ingående beskrivitdessa problemområden. 1de regionala miljöanalyser som länsstyrelseraa arbetat med harsamtliga norrlandslän tagit upp problemen med det storskaliga skogsbraket,särskilt i de Qällnära områdena. Länsstyrelseni anser att "den fortsatta utvecklingen i det Qällnäraskogsområdet är en för länet synnerligen viktig naturvårdsfråga". Länsstyrelseni framhåller bl. a. att "omläggningen av driftsformerna iskogsbmket har resulterat i betydande förändringar i landskapet. Särskiltpåtaglig är förändringarna i de Qällnära områdena ---- .Det är uppfattning att miljöfrågomas hantering i skogsbraketkräver ökad uppmärksamhet och att styrmöjligheterna måste förbättras". Även länsstyrelserna iVästerbottens och tar upp dessa frågor. har gjort en mycket omfattande problembeskriv ning av det moderna skogsbraket och anser att "innehållet i 21§ och kogsstyrelsens föreskrifter behöver breddas och fördjupas på flera punk- 92 ter.Det gäller t. ex. naturvårdshänsynen inom det Qällnära området i Prop.1990/91:3 enlighet med regeringens uppdrag". Länsstyrelseni avser att i samarbete med kommunerna precisera de ekologisktkänsliga områdena. Man föreslår vidare tillståndsplikt för hyggesplöjning ochbyggande av skogsbilvägar samt att skogsbruket skall delta i finansieringen avskyddet av naturskogarna. Rapportenfrån innehåller en utförlig beskrivning av skogsbruket inom deQällnära områdena och utvecklingen under den senaste femårsperioden.Skogsstyrelsen föreslår också många olika åtgärder för att begränsaskogsbrukets skadeverkningar och för att förbättra naturvårdshänsynen iskogsbruket. anser att flertalet förslag är bra och att dekan bidra till att skadeverkningama på bl. a. flora och fauna i viss mån kanbegränsas. Det gäller bl. a. förbud mot hyggesplöjning och användning avfrämmande trädslag. har i skrivelse tillskogsstyrelsen ingående behandlat de förslag som tidigare lagtfram. Motbakgrund av de huvudproblem i utnyttjandet av de Qällnära skogarna, somnaturvårdsverket och länsstyrelserna ovan redovisat, framgår attmarkanvändningen och utnyttjandet av de Qällnära områdena inte enbart är enfråga för skogsbruket och således inte heller kan regleras i sin helhet genomskogsvårdslagen med tillhörande förordning och föreskrifter. Naturvårdsverketanser att de förslag, som har presenterat, icke är tillräckligaför att lösa de olika problem, som är förbundna med det moderna skogsbruketsbedrivande inom de Qällnära skogarna. Det är därför befogat att överväga ensärskild lagstiftning för markanvändningen och utnyttjandet av de Qällnäraskogsområdena, särskilt med hänsyn till att naturresurslagen inte är tillämpligpå skogsvårdslagstiftningen. Syftet med en sådan lagstiftning är inte attförhindra allt skogsbruk utan att skapa former och garantier för att andraintressen kan tillgodoses. Naturvårdsverkethar i de nämnda skrivelserna till fört fram flera förslag, vilkainte ingår i förslag till åtgärder. Det gäller bl.