prop · GE0385 · 1990-12-31 00:00:00 — 7.Remissinstansernaställer sig i två läger beträffande förslaget om en oförändradansvarsfördelning mellan skol- och arbetsmarknadsmyndigheterna medindividuella utbildningsplaner till 20-års åldern och övergång vid 18-årsåldernfrån skolans till arbetsförmedlingens ansvarsområde. Den ena linjenförespråkar att oförändrad ansvarsfördelning bibehålls, med hänvisning till bl.a.myndighetsålder och rätten att få fritt välja mellan skola och arbete. Denandra linjens förespråkare förordar att skolmyndigheten skall få behållaansvaret ända , av kontinuitets- m.fl. skäl. En storenighet råder dock om del viktiga i ett samarbete mellan båda myndigheterna. 8.Förslaget omett schabloniserat statsbidrag tillstyrks av de remissinstanser somkommenterat frågan. 9.Fleraremissinstanser påpekar också att invandrar- och flyktingungdomarnas situationär alltför ytligt behandlad. Utredningens förslag beträffandepsykiskt och fysiskt handikappade elever tillstyrks överlag avremissinstanserna och flera betonar att dessa elever måste ges specielluppmärksamhet. Flickornas speciella situation inomuppföljning och gymnasieskola tas upp av flera remissinstan.ser. Dessaefterlyser åtgärder för att stödja de berörda flickorna. Behovel av utökad syo för att kunna genomföra deindividuella utbildningsplanerna framförs av några remissinstanser. Flera remissin stanser påpekar också att ökade syoresurser är av vikl för att ge eleverna en god grund för sina förstahandsval och därmed minska avhoppen från gymnasieskolan. Förslagens kostnadsneutralitetifrågasätts av flera remissinstanser, /91'85 som avsaknaden av ordentliga kostnadsberäkningarpåpekas. Ett flertal remissinstanser anseratt enskilda kommuner inte själva ska träffa överenskommelse med enarbetsgivare om lönebidrag för ungdomsplats. I stället bör detta ske genomcentrala avtal gällande för hela landet. Remissinstanserna är mycket positiva tillrapporten (SOU 1989:114) Livlina för livslångt lärande. Flera remissinstanser påpekar att rapporten är etl bra underlag för fortbildning inom hela skolväsendet och även utanför skolan, alltså inte enbart för uppföljningsverksamhe ten. 3 Läroplansbundna individuella utbildningsplaner De flesta remissinstanserna stödjer utredningens förslag,innefattande bl.a. att de individuella utbildningsplanerna inte skall vara enstudieväg och inte heller vara ett sökalternativ. Flera remissinstanser,framför allt kommuner, betonar i detta sammanhang vikten av att ta tillvara depositiva erfarenheterna av DELT A-försöket. SÖ och poängterar att möjligheter att fullföljapåbörjade studier skall finnas, såväl inom gymnasieskolan som inom andraskolformer. Flera kommuner, främst mindre, poängterar att de individuella utbildningsplanernamåste få genomföras med hjälp av både gymnasieskolan och andra skolformer.Timrå kommun noterar att en förutsättning är att åldersgränsen förvuxenutbildning ändras, så att yngre elever skall kunna delta i undervisningen. AMU erbjuder sig att med sina erfarenheter av individuellautbildningsplaner bistå kommunerna genom att i samverkan med gymnasieskolanställa upp med utbildningsresurser. i och kommunförespråkar att de individuella utbildningsplanerna utarbetas i samverkan medarbetsförmedlingen och . Statskontoret efterlyser klara regler för vilka som skallerbjudas individuella utbildningsplaner, samt anser att inomutbildningsplanerna inte skall finnas möjligheter till både teori och arbele. CSN betonar att för vissa ungdomar krävs särskildaindividuellt utformade åtgärder och att det kan krävas ett extra år innaneleven är motiverad för en treårig gymnasieutbildning. CSN seruppföljningsverksamheten som samhällets bästa instrument att rekrytera denallt mindre grupp ungdomar som inte går vidare till eller avbryter sinagymnasiestudier. Därför betonas starkt vikten av satsningar påuppföljningsverksamheten. menar att de individuella planernaförbättrar möjligheterna all ta hänsyn till elevernas varierande behov av stödi språk och andra ämnen, och tillägger att för att leda till verklig valfrihetfordras att bra läromedel finns på många språk och lätt svenska. Barn-och poängterar att kommunerna bör ha /91 85 stor frihet att utformaorganisation och verksamhet inom ramen för det Bilaga 4 uppföljningsansvarsom åvilar dem. Högskolanför lärarutbildning i instämmer i huvudsak med utredningens förslag omläroplansbundna individuella utbildningsplaner som ett sätt att utvecklagymnasieskolan, men ställer sig tveksam till dessa som ett alternativ förflertalet uppföljningsungdomar. Länsarbetsnämndeni anser alt i arbetet med individuella utbildningsplaner böräven hänsyn tas till förändringar i den framtida arbetsmarknaden. Länsskolnämndeni anser att kravet på individuella planer av mer formaliseradkaraktär är för många elever orealistiskt och inbjuder till skenverksamhet.Nämnden ifrågasätter utredningens förslag att eleverna skallkunna övergå till reguljär studieväg och är tveksam till utbildningsplanernasbindning till den formella gymnasiekompetensen och föreslår all kommunernasjälva skall få välja den organisation som bäst passar dem. Länsarbetsnämndeni framhåller att för uppföljningseleverna - som ofta är skoltröttaoch inte färdiga att la långsikliga beslut om sin framtid - är det inlekonstruktivt att införa ett skolliknande system. Även länsskolnämnden iÄlvsborgs län betonar riskerna för att den treåriga studiegången i realitetenkan bli fyraårig, medan kommun påpekar riskerna för att de treårigautbildningarna och gymnasiein-riktade utbildningsplaner kan medföra en "utslagningfrån uppföljningen". Länsskolnämndeni framhåller all individuella utbildningsplaner inte ärtillräckliga åtgärder för de berörda ungdomsgrupperna, ulan en störreflexibilitet med ett större utbud av alternativ är erforderliga. För vissaelever anser nämnden det nödvändigt med en "preparandkurs" innan detär meningsfullt att påbörja en gymnasielinje. RHSanser att individuella utbildningsplaner också skall kunna användas för"smala" utbildningsvägar och därvid utgöra ett fullgott alternativmotsvarande gymnasieskolans övriga studievägar. anser all ungdomsuppföljningen börvara ett sökalternativ. Mångakommuner betonar vikten av flexibilitet, individanpassning och okonventionellagrepp vid upprättande och genomförande av utbildningsplanet na. Forshagakommun betonar att uppföljningsverksamheten inte får bli en gymnasielinje ellerparallellsystem till gymnasieskolan. Timråkommun är tveksam till möjligheten att nå alla ungdomar, trots möjligheten tillindividuella utbildningsplaner. Fleraremissinstanser, framför allt kommuner, anser att elever vid inträde pågymnasielinje eller individuell utbildningsplan skall få tillgodoräkna sigkunskaper från arbetslivet. Hässleholmskommun anser att det tydligare måste framgå vad de individuellautbildningsplanerna får innehålla saml kritiserar styrningen motgymnasieutbildning. 4Möjligheterna att tillgodose elevernas Prop. Huvudparten av remissinstanserna instämmer i förslaget omatt öka ungdomarnas möjligheter att få sitt förstahandsval tillgodosett. Ävenslopande av nuvarande prioritering av 16-17-åringar tillstyrks, liksom borttagandeav nuvarande start- och delningsial. Flera remissinstanser påtalar att del är knappast möjligtatt tillgodose samtliga förstahandsval. anser att den inte,med nuvarande samordnad intagning till gymnasieskolan i , kan ökaintagningen på förstahandsvalet. Inte heller anser sig kunnaöka intagningen på förstahandsval. i bedömer möjligheterna somsmå att genom lokala åtgärder tillgodose förstahandsvalen. påpekar all hinder som lokaler,utrustning och pengar försvårar möjligheterna att tillgodose elevernasförstahandsval. kommun menar att ändringar av intagningsreglernakan öka möjligheten att ta in elever på deras förstahandsval. kommun anser att en ökad möjlighet till LA-kurserkan öka möjligheten att tillgodose förstahandsvalen, liksom om läriingsplatserfår inrättas trots att gymnasieutbildning inom berört område finns på orten.Även andra kommuner förespråkar större lokal frihet i form av t.ex.lärlingsutbildning och inbyggd utbildning. AMS, länsskolnämnden i ochlänsarbetsnämnderna i , och samt Södertäljeoch kommuner anser att både ungdomarnas förstahandsval och arbetsmarknadenmåsle beaktas för att inte utbilda till arbetslöshet. i lån är tveksam till attelevernas önskemål skall få styra inriktningen och dimensioneringen avutbildningsvägarna. i anser att utökningen avantalet platser på de attraktiva yrkesinriktade linjerna bör vara marginella,och all avgörande för utökningarna skall vara ungdomars förutsättningar attklara studierna. Även arbetsmarknadsaspekter bör beaktas vid utökningar. anser inte att argumenten för att styraelevernas val utifrån arbelsmarknadsskäl är hållbara. 1 stället är målet medall utbildning att ge en livslång grund för framtida lärande och anpassningtill förändringar i samhället och på arbetsmarknaden. anser att många av uppföljningenselever är så skoltrötta att även intagning på förstahandsval inte medför någonstörre förändring av uppföljningsverksamheten. En minskning av antalet eleverinom uppföljningen till hälften är därför helt orealistisk. i och kommunmotsätter sig borttagandet av vårintagningen till vårdlinjen. förordar att det även fortsättningsvisskall finnas möjligheter till flera intagningar till vårdutbildningen, dockinte styrt till nuvarande terminslid, utan mer flexibelt. 5 Lagfästrätt till gymnasieutbildning Prop.i990/9i:85 Rila?a 4 Remissinstanserna är överlag positiva till attbåde ungdomarnas räll till utbildning och hemkommunernas skyldighet att främja deegna ungdomarnas gymnasieutbildning lagfästs. Flertalet remissinstansertillstyrker också borttagande av nuvarande prioritering av 16-17-åringar vidintagning till gymnasieskolan. Statskontoret, utbildningsenheten vid iNorrbottens län, länsskolnämnden i , , och Hässleholnis kommun betonar att valfriheten för elevenmellan studier och arbete måste få finnas kvar. Statskontoret saknar en belysning av vad ansvaret innebärför de kommuner som saknar gymnasieskola. CSN anser att det inför ett lagfästande av kommunernasutbildningsansvar är nödvändigl att ta ställning till var ansvaret förinackorderingstillägg och elevresor skall ligga och till vem stalsbidragelskall utbetalas. t ställer sig tveksam tillatt ge eleverna en lagstadgad rätt till gymnasieutbildning, då delta kanuppfattas som en rätt till förstahandsvalet. Även kommun betonar allrätten till gymnasieutbildning inte får kopplas till förstahandsvalet. i avvisar förslaget om lagstadgadräll till gymnasieutbildning, som förutsätter individuella läroplansbundnautbildningsplatser, med motiveringen att risken är påtaglig att man tvingastill nödlösningar för att uppfylla lagens krav. Länsarbeisnäninden i anser alt äldresökande -- i fortsättningen bör ges större möjligheter att antas tillgymnasieskolan. liksom kommun anser inteatt en reglering av ungdomars rätt till gymnasial utbildning fyller någon egentligfunktion. Flera remissinstanser, framför allt kommuner, påpekar attmed gymnasial utbildning måste likställas alla former av utbildning som germotsvarande kompetens, t.éx. kommunala vuxenutbildningen och folkhögskolor. kommun betonar att rätten till utbildning ärsärskilt viktig för dem som på grund av omognad och sociala problem inte kunnattillgodogöra sig utbildningen i . Därför bör varje individ, oberorendeav ålder, kunna kräva rätt till den utbildning han är mogen att tillgodogörasig. 6 Uppföljningsansvaret och skolplanen Huvuddelen av remissinstanserna stödjer förslaget om attuppföljningsansvaret förs in i skolplanen. avvisar centrala rekommendationerom innehållet i skolplanen, då denna skall vara kommunernas målstyrningsinstrument. 4 Rik.sdagen 1990/91. Rättelse: Bilaga 5 och 6 har bytts ut mot ny text. Karbkrona kommun avstyrker att uppföljningsansvaret försin i skol- Prop. är tveksam till att föra inuppföljningsansvaret i skolplanen på grund av att nuvarande flexibilitet och individualiseringkan gå om intet i samband med detta närmande till gymnasieskolans mål ochverksamhetsformer. kommun anser att uppföljningsansvaret även skallskrivas in i skollagen. 7 Ärlig samordnad resultatuppföljning av hemkommunens 16-19-åringarför både ungdomar i och utanför gymnasieskolan samordnas De flesta remissinstanser tillstyrker att gymnasieskolansoch uppföljningsansvarets informationssystem integreras. Statskontoret finner att förslagen är vagt preciserade ochanser att huvudansvaret för resultatuppföljningen primärt är en kommunalangelägenhet. SCB påpekar att relativt omfattande utvecklingsinsatserkrävs för att ta fram de föreslagna uppgifterna. De föreslår också att en elevdalabasför elever i gymnasieskolan upprättas för detta ändamål och att SCB i samrådmed SÖ och CSN får regeringens uppdrag alt utforma detaljerna i ett sådantsystem. Siatens invandrarverk påpekar att en årlig redovisning börknytas till långsiktig resultatuppföljning och forskning. i understryker vikten av attetl framtida informationssystem också redovisar vilka ekonomiska resurserkommunerna använder till olika verksamheter. betonar att den informationkommunerna skall lämna samordnas med den information kommunerna själva behöveroch att samordning sker mellan de myndigheter som önskar information frånkommunerna. Många kommuner påpekar att uppgiftslämnandet är betungandeför kommunen och ser därför gärna att informationen förenklas och samordnas. .ser det som mycket viktigt att ettframtida informationssystem utnyttjar befintliga datasystem och möjligheternatill samköming av dessa. anser att en redovisning avsysselsättningen för ungdomar upp till utanför gymnasieskolan ärtillräcklig och att en utökning skulle medföra alltför stora missvisandefaktorer. Ett antal remissinstanser påpekar att för ungdomar över 18år måste av sekretesskäl särskild hänsyn tas till vilka uppgifter som skallinhämtas. 8 Resultatuppföljningsom utgår från Prop. hemkommunenoch inte från Bilaga 4 Resultatuppföljning enligt utredningens förslag tillstyrksav huvudparten av remissinstanserna. i avstyrker att resultatuppföljningenvia lagstiftning knyts till hemkommunen som åtgärdsansvaret skallkunna delegeras. Olikheter i lokala förhållanden och ungdomars olika behovtalar för att regleringen bör ske via interkommunala överenskommelser. Karbkrona kommun påpekar att utredningens förslag inletydligt nog anger hemkommunens resp. gymnasiekommunens ansvarsområde och ålgärdsskyldighet.Ett antal remissinstanser, företrädesvis kommuner, för också liknanderesonemang, där en större klarhet beträffande ansvarsområden och ålgärdsskyldigheierefterfrågas. befarar att vissa svårigheter meduppföljningen kan uppslå för kommuner utan egen gymnasieskola. 9 Ansvarsfördelningen mellan skol- ocharbetsmarknadsmyndigheterna Beträffande ansvarsfördelningen går remissinstansernasmeningar isär. En huvudgrupp tillstyrker utredningens förslag om att nuvarandeförhållande - där arbetsförmedlingen övertar huvudansvaret från ålder- bibehålls. En annan huvudgrupp pläderar för att skolans ansvarsområde skallutsträckas, i vissa fall upp till . Behovet av samverkan mellan skola ocharbetsmarknadsmyndigheter och en utveckling av nuvarande samarbete ansesangeläget. SÖ, högskolan för lärarutbildning i , länsskolnämndent och anseratt alla ungdomar som inte slutfört gymnasieutbildning skall liggaunder skolmyndighetens ansvarsområde. Detta motiveras bl.a. med att arbete medatt motivera ungdomar för studier inom uppföljningsansvaret riskerar attavbrytas om ansvarel övertas av arbetsmarknadsmyndigheterna. , och ochGöteborgs, och kommuner påpekar att gränsen mellan de olika myndigheternasansvar bör vara flexibel. i anser det logiskt attansvaret för elever som inte fortsätter till gymnasieskolan efter grundskolanöverförs till länsarbetsnämnden. i /ä>Kbetonar att tesen attungdomar inte skall ha något arbete före 19-20-årsåläern inte får drivas förlångt. i utgår från att skyldigheten atterbjuda gymnasieutbildning upp till också innefattar möjligheten till arbetsmarknadsutbildning. RHS anser att någon skall ha det uttaladesamordningsansvaret för /91'85 ungdomar upp till och ser det som naturligt attansvaret läggs på Bilaga 4 skolan, dådet primärt är ungdomars utbildning som avses. och kommuner anser att kommunen börha hela sysselsättningsansvaret för ungdomar . kommim ser nackdelar, som t.ex. sämreförutsättningar att få tillsvidareanställningar, om uppföljningen håller kvar plalsanskaff-ningenefter . Högskolan för lärarutbildning i anser att samverkanoch samarbete mellan myndigheterna vad gäller ungdomsinsatser bör lagfästasför alt den nationella likvärdigheten skall garanteras. Ett flertal remissinstanser betonar att samverkan mellanskola och arbetsförmedling resp. skola, arbetsförmedling och socialtjänst måsteutvecklas. Flertalet remissinstanser vill inle ha någon centralreglering av hur samverkan skall ske. i anser att särskildaarrangemang för överlämnande av huvudansvaret från skolan tillarbetsförmedlingen hör anordnas. Några kommuner påpekar att samarbetet mellan skola ocharbetsförmedling inte alltid är utan komplikationer då de olikamålsättningarna inte alltid går att förena. 10 Schablonisering av statsbidraget Förslaget om ett schabloniserat statsbidragssystemsamordnat med driftsbidragen för gymnasieskolan och den kommunalavuxenutbildningen tillstyrks av flertalet av de remissinstanser som kommenteratfrågan. Flera kommuner invänder mot förslaget att en enskildkommun skall träffa överenskommelse med en arbetsgivare om lönebidraget för enungdomsplats och föreslår i stället att centrala rekommendationer utarbetas. Flera remissinstanser påpekar att utformningen avstatsbidraget bör göras så att unga med behov av särskilt stöd inle åsidosätts.Högskolan för lärarutbildning t , länsskolnämnden i . och , , Göteborgsoch kommuner föreslår att statsbidraget till ungdomsuppföljningenutgår selekterat från övriga skolslatsbidrag. Småföretagens riksorganisation anser att en schabloniseringav det tidigare detaljstyrda statsbidraget kommer att underlätta möjligheternaatt skapa flexibla lösningar för varje individ. Ett antal remissinstanser ifrågasätter omkostnadsberäkningarna håller. Några remissinstanser, företrädesvis kommuner,föreslår att ytterligare resurser tillskjuts för att utredningens förslagskall kunna genomföras. Stockholmskommun anför att hänsyn måste tas till den koncentra- /91"85 tion av ungdomar medsärskilda behov som finns i och del Bilaga 4 Lyckselekommun hävdar behovet av viklning av statsbidraget för att även för småinlandskommuner ge förutsättningar för en nationellt likvärdig utbildning.Även och kommuner förordar en viklning av statsbidragen utifrånförekomsten av ungdomar med psyko-sociala problem, med invandrar- ellerflyktingbakgrund och med intellektuella och fysiska handikapp. Örebrokommun anser att kommuner som kan presentera etl seriöst arbete med utsattagrupper - t.ex. invandrare, flickor med behov av extra stöd och ungdomar med psyko/socialaproblem - skall kunna få särskilt stöd i form av extra statsbidrag. 11 Invandrar- och flyktingungdomars situation Utredningensförslag till stöd för rubricerade stöds av de flesta remissinstanserna. Ettantal remissinstanser anser all invandrarungdomars speciella problemalik inlebehandlats i tillräcklig omfattning. SÖbetonar att det är viktigt att dessa ungdomar sysselsätts inom skolväsende ocharbetsmarknad. Situationen för dessa ungdomar bör särskilt utredas. Statskontoretär tveksam tiil särskilda åtgärder för dessa ungdomar och anser att eventuellttemporärt arbetstillstånd skall omfatta samtliga asylsökande. föreslår att en snabbutredning görs som klargör om ungdomar under20 år kan undantas från regleringar beträffande arbetstillstånd. 12 Ungdomar med psykiska och fysiska handikapp Flertaletremissinstanser stödjer utredningsförslagen för rubricerade. Sociabtyrebenanser att uppföljningsansvaret bör omfatta alla hemkommunens ungdomar, oavsetteventuella handikapp. SÖpoängterar att de handikappades situation inom uppföljningsansvarei måsteuppmärksammas. Särskolekommitténmeddelar att de avser att i viss utsträckning bearbeta de aktuellafrågeställningarna i sitt slutbetänkande. anser utredningens förslag som otillräckliga och påpekar ocksåavsaknaden av förslag om samverkan för habilitering med skola ocharbetsförmedling. Förbundet förespråkar lagstiftning om räll till habiliteringoch rehabilitering. Länsskolnämndeni och Svenska föreningen för studie-och yrkesvägledning påpekaratt antalet fysiskt handikappade ökal inom uppföljningen,att dessa har större behov av stöd och vägledning och att /91'85 dessa också kräver störrepersonalresurser än övriga. Fleraremissinstanser tar upp flickornas speciella situation både i gymnasieskolanoch inom uppföljningsverksamheten. SÖbetonar att särskilt stöd bör ges åt flickor som väljer otradltio-nelll. AMSanser att flickornas situation bör vara ett ämne för gemensam fortbildning förolika personalkategorier. Länsskolnämndent och Barn- och påpekar att de saknarförslag om särskilda stödåtgärder för flickor med svårigheter att hävda sinaintressen och rättigheter. Länsarbetsnämndeni och betonarflickornas begränsade valmöjligheter till gymnasieskolan. Länsarbetsnämndeni poängterar att flickor som avbrutit sin utbildning ellerinte fått sitt förstahandsval tillgodosett löper de största riskerna attmisslyckas. Sammanfattning av och remissyttranden över Prop. särvux-kommitténs betänkande "Vidgad Bilaga 5 vuxenutbildning för utvecklingsstörda" (SOU 1990:11) Betänkandet(SOU 1990:11) Vidgad vuxenutbildning för utvecklingsstörda avgivet av särvux-kommittén(U 1988:15) har remissbehandlats . Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , statenshandikappråd, centrala (), (),(), (),(), länsskolnämnderna i ,län och , , ,genom , landstingskommunerna i Kristianstadslän, län och , genom medlemsförbunden () och , , Handikappförbundens centralkommittégenom , Ungdomar och Vuxna (FUB),Rörelseskolornas intresseorganisation (), för och statlig vuxenutbildning (R-VUX). Dessutomhar yttranden inkommit från , StudieförbundetVuxenskolan, Åsbackaskolan i och (Västra omsorgsområdet)i . 2 Allmänna synpunkter på betänkandet Nästanalla remissinstanser tillstyrker i stort förslagen i utredningen. Någrauttrycker sig positivt om det mesta i betänkandet. Endast kommitténsfinansieringsförslag har mött kritik från flera remissinstanser. FUBskriver "Det är med stor tillfredsställelse, som vi har tagit del av särvux-kommitténsbetänkande och vi hoppas och förlitar oss på att det kommer attgenomföras". R-VUXanser att kommittén "övertygande visat hur viktigt det av kompensatoriskaskäl är med ökade utbildningsinsatser för utvecklingsstörda". lbetänkandet utgår kommittén från att tillgång till vuxenutbildning för allamänniskor är en viktig jämlikhetsfråga. Utvecklingsstörda har liksom andramöjlighet att tillgodogöra sig utbildning om den anpassas ef- ter deras speciella behovoch förutsättningar. Utvecklingsstörda skali Prop I990/9r85 därför oavsett grad avfunktionsnedsättning ges möjligheter till utveck- Bilaga 5 Deremissinstanser som berört denna fråga delar kommitténs uppfattning. Landstingsförbundetanser att det är helt i linje med målen för vuxenutbildningen att ge vuxnautvecklingsstörda rätt till utbildning i samhällets regi på principiellt likavillkor som gäller för andra vuxna. Socialstyrelsentycker att "dessa utgångspunkter är viktiga och att de gör frågan om vuxenutbildningtill en jämlikhetsfråga." Kommitténhar beskrivit utvecklingsstördas utbildningsbehov och anser att utvecklingsstördabehöver skilda former av utbildningsinsatser eftersom variationen inom gruppenär stor. Vuxenutbildningen för utvecklingsstörda måste också ha en störreomfattning än för andra vuxna. De remissinstanser som berört frågan instämmermed kommittén. 5 Nuvarande vuxenutbildning för utvecklingsstörda Kommitténhar kartlagt nuvarande vuxenutbildning för utvecklingsstörda.