prop · GE03115 · 1990-12-31 00:00:00 — Huvudregeln för placeringen bör därför vara att platsernai en grundskola skall förbehållas de elever för vilka skolan är den skola som liggernärmast deras hem. Skulle skolan inte räcka till för alla dem som har den somsin närmaste skola, måste man finna den därefter bästa samlade lösningen medhänsyn till berörda elevers skolväg. Även om de flesta önskar gå i den skola som ger dem denkortaste skolvägen kommer del med all sannolikhet att finnas elever som vill gåi någon annan skola. Skälen för dessa önskemål kommer säkert alt vara myckelvarierande. Det kan t.ex. röra sig om att syskon eller kamrater går i en annanskola, att den ena eller båda föräldrarnas arbetsplats är så belägen atl skolresornakan ordnas bättre om barnet går i en viss skola, all möjligheterna att ordnaen tillfredsställande omsorg efter skoldagens slut kan vara större, all enskola tillämpar alternativa pedagogiska arbetsformer, osv. Självfallet kanockså elevers särskilda intressen, t.ex. för vissa ämnen ellerfritidssysselsättningar, motivera önskemål om atl få gå i en särskild skola ihemkommunen. Jag anser all sådana enskilda önskemål som jag nu har gettexempel på i princip skall beaktas av kommunerna när de fördelar barnen mellansina olika skolor. Efterkommande av ett sådant önskemål får dock inie medföra atlnågon annan elev som annars, enligt den huvudprincip som jag har redogjortför, skulle ha tagits emot i den önskade skolan drabbas av en allvarligförsämring beträffande sin skolväg. Del skulle strida mot den grundläggandeuppfattning om allas lika tillgång lill utbildning i del offentligaskolväsendet för barn och ungdom som ligger bakom huvudprincipen. En kommun måste vidare kunna bortse från sådana önskemålsom är förenade med väsentliga praktiska eller ekonomiska svårigheter atttillgodose. Jag anser inte alt statsmakterna med detaljreglering bör försöka atlnärmare precisera hur dessa svårigheter skall vara beskaffade för all fåbeaktas. I stället måste det ankomma på den berörda kommunen all pröva deltafrån situation lill situation. Detsamma gäller för de fall då en kommun blirtvungen alt rangordna enskilda elevers önskemål därför atl alla inte kanbeaktas. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört föreslår jag all deti skollagens grundskolekapitel föreskrivs all kommunerna vid fördelningen aveleverna på olika skolor skall eftersträva att placera eleverna så all de får såkort skolväg som möjligt samt att vårdnadshavares önskemål om att deras barnskall las emot i en viss skola inom kommunen skall beaktas så långt det ärmöjligt utan alt andra elevers berättigade krav på placering i en skola närahemmet åsidosätts. Denlagreglering som jag nu föreslår ligger, enligt min bedömning, helt i linje medde uttalanden som gjorde i samband med behandlingen avansvarspropositionen (1990/91:UbU4 s. 21). Innanjag lämnar detta avsnitt vill jag med några ord beröra de fall då enskildaelever behöver särskilt stöd av någol slag. I de flesta fall skall sådant stödnaturligtvis lämnas i den skola som de har närmast till. Skulle delta dock intevara möjligt måste den reglering som jag har föreslagit tolkas så att de skallplaceras på den skola i kommunen som har sådana resurser och ligger närmastderas bostad. Självfallet är del myckel viktigt all sådana beslut fattas isamförstånd med elevens vårdnadshavare. Eftersom del är kommunens oavvisligaskyldighet att ge särskilt stöd lill alla elever som behöver det, måstekommunen ytterst ha möjlighet atl även mot värdnadshavarens vilja placeraeleven i en skola där sådant stöd kan lämnas. De regler som gäller förfördelning av barnen på skolor vid skolgångens början gäller också videventuella omplaceringar under skolgången. Jag vill än en gång betona den viktjag lägger vid alt omplaceringar av enstaka elever sker i samförstånd med vårdnadshavarna.En sådan omplacering som sker mot elevens och dennes vårdnadhavares vilja kannämligen mycket lätt komma all uppfattas som ett disciplinärt ingripande moteleven trots atl detta inte är reglernas syfte. Det är således inte tillåtetall som ren bestraffning flytta en elev som uppfattas som besvärlig till enannan skola. Däremot kan kommunen dels för att uppfylla sin skyldighet all gesärskilt stöd, dels för att kunna upprätthålla undervisningens kvalitet förandra elever bli tvungen att, ytterst även mot elevens vilja, flytta denne där del finns möjligheter all ge det behövliga stödet och all ge detutan att undervisningen för andra elever blir lidande därav. 2.5.2 Förläggningenav icke obligatoriska inslag i utbildningen Mittförslag: I skollagens regler om skolpliktens omfattning görs ett förtydligande såall det blir klart att del finns möjlighet all förlägga undervisning i hemspråkoch andra icke obligatoriska inslag i utbildningen till utan att dessaräknas in i de dagar som skolplikten gäller. Skälenför mitt förslag: Jag har i årets budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 10 s.46-48) lämnat förslag som syftar till alt effektivisera de former i vilkahemspråksundervisningen organiseras för atl på etl bättre sätt än i daghushålla med de resurser som ställs till undervisning- Jag har där även närmare redogjort för bakgrunden till Prop.1990/91:115 förslagen. Hemspråksundervisningenhar i mycket hög grad styrts av de stalsbi-dragsreglersom har funnits. Genom det nya statsbidragssystem för det offentliga skolväsendel som träder i kraft kommerdessa regler alt försvinna. Den övriga författningsregleringsom styr hemspråksundervisningen finns i förordningarna förde olika skolformerna, grundskoleförordningen,gymnasieförordningen osv. De förändringarsom jag har föreslagit i budgetpropositionentorde därför, med ett undanlag till vilket jag strax återkommer, kunna genomföras genom ändringari dessa förordningar. Som jag närmare utvecklar i avsnitt 4 bör del ankomma påregeringen alt utforma förordningsbestämmelserna. Jag vill emellertid redan i deltasammanhang kortfattat redogöra för hur jag bedömer all hemspråksundervisningen bör regleras. De principer förelevers räll lill hemspråksundervisning som tidigare beslutat omligger fast. Samma grupper av elever som tidigare skall alltså ha rält tillundervisning. Liksom gäller del räll lill undervisning i den omfattning som fordras för alt läckaelevens behov. Det är emellertid aldrig fråga om någonskyldighet för eleven all delta i hemspråksundervisningen. Vidare skall kommunerna fä avgöra om villkoren för rält till hemspråksundervisning föreliggereller inte. Är villkoren uppfyllda skallkommunen normall vara skyldig att tillhandahållaundervisning. Skyldighet skall dock inte föreliggaom anordnandet medför sådana svårigheter eller koslnader för kommunen alt det inte rimligen kan begäras av kommunen atl den anordnar undervisningen. Medsvårigheter avser jag främst praktiska hinder som t.ex. bristande tillgång på lämpliga lärare.I fråga om kostnader tänker jag främstpå situationer då det visar sig omöjligtatt anordna undervisningen i rationella grupper. Som jag framhöll i den ovannämndabudgetpropositionen bedömer jag all en rimlig minstagruppstorlek är fem elever. Denna minstagruppstorlek som förutsättning för all det skall föreligga skyldighet att anordna hemspråksundervisning fårdock inte tillämpas för samiska, lornedalsfinska och zi-genska elever. Jag har i budgetpropositionen framhållit all del nya statsbidragssystemet för det offentliga skolväsendet med all säkerhet kommer att medföra atl undervisningen bedrivs i mer rationellaformer än som ofta sker . Jag förutsätter atlkommunerna tillsammans med berörda elever, vårdnadshavare och lärare i samband härmed gör allt föralt skapa sådana lösningar atl såmånga elever som möjligt fården undervisning som de önskar och behöver. Ett säll alt göra detta äratt i större utsträckning äni dag utnyttja möjligheten all förlägga hemspråksundervisningen vid sidan om timpla-nelagdundervisningslid. Jag menar atl det ävenbör slå kommunerna fritt atl t.ex. läggadenna undervisning för alt därigenom kunna åstadkommarationella undervisningsgrupper och att såmånga elever som möjligt fårönskad undervisning. För att enkommun skall kunna förlägga hemspråksundervisningen till krävs,förutom förordningsändringar, ett förtydligande i skollagens regler omskolplikten. Del bör nämligen uttryckligen anges att de per läsår somen skolpliktig elev är skyldig att gå i skolan avser de obligatoriska inslageni ulbildningen. För en elev som deltar i hemspråksundervisningeller annan icke obligatorisk verksamhet skall inte skyldigheten att delta iobligatoriska inslag minska. Motsvarande förtydligande skall göras beträffandeföreskriften om hur många timmar per dag en elev på grund av skolplikten ärskyldig att gå i skolan. 2.5.3Fristående skolor för skolpliktiga elever Mitt förslag: skall svara för ärenden omgodkännande av samtliga fristående skolor för fullgörande av vanlig skolplikt.Frågan om statsbidrag till fristående skolor bör liksom prövas avregeringen. Skälen för mitt förslag: Enligt 9 kap. skollagen fårvanlig skolplikt fullgöras i en frislående skola, om skolan är godkänd förändamålet. Godkännande skall meddelas, om skolans utbildning ger kunskaper ochfärdigheter som lill art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper ochfärdigheter som förmedlar, och skolan även i övrigt svarar motgrundskolans allmänna mål. Ärenden om godkännande av frislående skolor vad gällervanlig skolplikt har prövats av länsskolnämnden med undantag av internationellaskolor. Dessa prövas av regeringen. För särskild skolplikt gäller andra regler. Mitt förslagvad gäller fristående skolor avser enbart vanlig skolplikt. Frågan om statsbidrag till godkända fristående skolorprövas av regeringen enligt riktlinjer som godkänts av . Enligt min mening bör den statliga skoladministrationenäven fortsättningsvis svara för godkännandet av frislående skolor. Skolverketblir därmed den myndighet som efter hörande av kommunen beslutar i dessafrågor fr.o.m. den . Beslut om statsbidrag bör liksom prövas avregeringen. Bland de frislående skolorna finns sju stalsbidragsbe-rältigadeinternationella skolor. Deras uppgift är att bereda undervisning åt barn tillutländska medborgare, som vistas i för studier eller uppdrag underkortare tid. I dessa skolor går även barn lill kortvarigt hemmavarandeutlandssvenskar, som i vistelselandet haft sina barn i skola med undervisningpå annat språk än svenska. Undervisningen vid dessa skolor bedrivs inte efter svenskläroplan utan efter förebilder från bl.a. , , och . Som jagpåpekat ovan har regeringen prövat ärenden om god- Prop. 1990/91:115kännande av internationella skolor. Skälet har hl.a. varit alt en prövning avdelvis annan och mer komplicerad natur skulle krävas för dessa skolor.Erfarenheterna visar emellertid att så inte varit fallet. Jag föreslår därförall fortsättningsvis skall godkänna även de internationella skolorna.Milt förslag innebär att kommer att svara för godkännande avsamtliga fristående skolor på grundskolenivå. I propositionen (prop. 1990/91:85) Växa med kunskaper harföreslagits att den kommunala vuxenutbildningen får en annan omfattning och allsvenskundervisning för invandrare infogas i det offentliga skolväsendel.Svenskundervisning för invandrare blir beteckningen på hela den sammanslagna ulbildningensom införts från och med den (prop. 1989/90:102, UbU27, rskr.279). Det anförda föranleder ändringar i p.l2 anvisningarna lill 32 §kommunalskattelagen (1928:370) och i 7 kap. 9 § tredje stycket sekretesslagen(1980:100). Vidare bör lagen (1986:163) om räll till ledighet för grundläggandesvenskundervisning för invandrare få en annan rubrik och 1 och 3 §§ samma lagändras. Detta medför i sin tur ändringar i 6 § arbelsrättsliga beredskapslagen (1987:1262)och 17 § semesterlagen (1977:480). Även 7 kap. 5 § studiestödslagen (1973:349) bör så småningomändras på motsvarande sätt. Då emellertid utredningen om vuxnasstudie-finansiering (FINVUX, U 1990:1) nu håller på alt avsluta ett arbete somkan förväntas leda till ändringar i studiestödslagen bör denna ändring kunnaanstå tills vidare. De ändrade beteckningarna leder också till all 3 kap. 5 §tredje stycket, 8 kap. 12 § f) och II kap. 2 § k) lagen (1962:318) omallmän försäkring bör ändras. Jag har emellertid erfarit att chefen försocialdepartementet har för avsikt att föreslå ändringar i denna lagstiftningoch då la upp dessa konsekvensändringar, varför jag inte nu framlägger någotförslag om ändring i lagen om allmän försäkring. I den nämnda propositionen 1990/91:85 föreslås också attkommunerna skall vara skyldiga att erbjuda alla ungdomar en gymnasieutbildning,antingen i form av ett nationellt eller ett individuellt program. uppföljningsansvaret, som regleras i 3 kap. 18 § skollagen, kan efterändringarna i skollagen ingå som en del i ett individuellt program. Häravföljer alt någon särreglering avseende sekretess inte längre behövs för uppföljningsansvarel.Således bör 7 kap. 9 § fjärde stycket sekretesslagen upphävas. Ändringarna bör träda i kraft den . Jag vill i sammanhanget nämna att chefen försocialdepartementet föreslagit en ändring i p. 12 anvisningarnatill 32 § kommunalskattelagen. 3 Upprättade lagförslag Prop. I enlighet med vad jag har anfört har inomutbildningsdepartementet upprättats förslag lill 1.lag omändring i skollagen (1985:1100), 2.lag omändring i kommunalskallelagen (1928:370), 3.lag omändring i sekretesslagen (1980:100), 4. lag om ändring i lagen om rält lill ledighet förgrundläggande svenskundervisning för invandrare (1986:163), 5. lag om ändring i arbetsrättsliga beredskapslagen (1987:1262), 6. lag om ändring i semesterlagen (1977:480). Jag har beträffande utformningen av lagförslaget under 2 samråttmed chefen för , beträffande förslaget under I och 3 medchefen för och beträffande lagförslagen under 4-6 medchefen för . På grund av frågans beskaffenhet anser jag att lagrådelshörande skulle sakna betydelse i fråga om ändringarna i kommunalskattelagenoch sekretesslagen saml i skollagen om förändrad instans för överklagande avvissa beslut. Övriga ändringar är inte sådana all de fordrar lagrådets hörande. Mitt förslag: riksdagsbindningar bakom olikabestämmelser i de skilda skolformsförordningarna och andra förordningarrörande skolans verksamhet hävs och det får ankomma på regeringen all meddelade förordningsföreskrifter som behövs under den nu reformerade skollagen. Skälen för mitt förslag: Jag har inledningsvis redogjortför reformeringen av den svenska skolan och hur förslagen i denna propositionpassar in i denna. Närmast skall reformeringen fortsätta genom att de förordningarsom närmare reglerar skolverksamheten görs om och anpassas lill deförändringar i lagstiftningen som rik.sdagen beslutat. har en mängd olika frågor som regleras ide olika skolformsförordningarna och som formellt framstår som regeringens föreskrifterblivit föremål för olika uttalanden från sida. Beroende på hurdessa uttalanden har utformats har de blivit mer eller mindre bindande förutformningen av förordningsregleringen. Sammantaget har dessa med liden bildalett synnerligen svåröverskådligt syslem av s.k. riksdagsbindningar. Riksdagenhar redan beslutat om grundläggande principiella ändringar när det gällerstyrningen av skolverksamheten. Om antar de olika, nu föreliggandeförslagen har även lagregleringen för samtliga skolformer väsentligenförändrats. Till bilden hör att en del bestämmelser som funnits i förordning,men som bedömts som principiellt vikliga, har lyfts upp till lagen. Jag utgårfrån alt det , i linje med principerna för och regeringensstyrning av verksamheten, skall få ankomma på regeringen all under lagen ge deytterligare förordningsföreskrifter som kan anses behövliga. måste utgå från den av reformerade skollagen. Det skulledå bli vanskligt, om regeringen skulle ha alt beaktariksdagsbindningar sammanhängande med den äldre lagstiftningen. Visserligenskulle i en del fall kunna anses klart atl de äldre ställningstagandena fallitpå grund av senare riksdagsbeslut, men i åtskilliga fall skulle regeringentvingas till en inte särskilt önskvärd värdering i vad mån riksdagsuttalandenaännu kunde anses giltiga. 5 Granskning av läromedel Mitt förslag: Objekliviletsgranskning av läromedel isamhällsorienterande ämnen liksom fastställande av basläromedel skall upphöra. Skälen för mitt förslag: ()svarar för de statliga insatser som görs vad gäller granskning avläromedel. SIL fastställer basläromedel, granskar läromedel isamhällsorienterande ämnen genom den till myndigheten knutna läromedelsnämndensamt genomför s.k. temagranskningar och ämnesgranskningar. SIL:s uppgift ärockså att informera om läromedel. I syfte att stimulera nytänkande ochpedagogisk utveckling har SIL /90 också haft i uppgift atlutdela två årliga arbetsstipendier till läromedelsförfattare. I enlighet med beslut med anledning avpropositionen om ansvaret för skolan (prop.1990/91:18, UbU4, rskr. 76)avvecklas med utgången av () och SIL. Ipropositionen har jag bl.a. förordat atl de uppgifter SIL har när detgäller fa.ststäl-lande av läromedel, granskning och information om läromedelskall föras till del nya , som inrättas fr.o.m. den . Del nya kommer alt ha som en huvuduppgift allansvara för en nationellt sammanhållen och samordnad uppföljning och utvärderingav skolans verksamhet med sikte på de grundläggande målen för skolan. En annanhuvuduppgift kommer atl vara att medverka i skolans utveckling, där en viktigdel kommer att vara läroplansutveckling. Läromedelsfrågorna har naturligasamband med läroplansutveckling och kommer också självklart in som en viktigdel i samband med utvärdering av skolans verksamhet. Läromedelsfrågorna kommersåledes på etl naturligt sätt all ingå i arbetsuppgifter. Mot denna bakgrund är det enligt min mening naturligt atti samband med t.ex. en utvärdering av undervisningen i samhällsorienterandeämnen också granska de läromedel som används i undervisningen. Jag anser allgranskningen i dess nuvarande form kan upphöra. Enligt nu gällande bestämmelser skall ett läromedelfastställas som basläromedel, om det är ett material som täcker väsentligadelar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment enligt gällande läroplan och ärägnat all ge fasthet och sammanhang i studierna. Något behov av alt från centralthåll bestämma vilka läromedel som uppfyller kraven på att vara ett sådant läromedelfinns inte enligt min mening. Också fastställandet av basläromedel bör såledesenligt min uppfattning upphöra. 1990/91 :i 15 Förslag till ändring i skollagen Skollagen omfattar numera även den kommunala utbildningenför vuxna. Detta har medfört atl del i vissa fall särskilt markerats alt en bestämmelsebara avser det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Ändringar av dennaart, liksom förändringar av enbart språklig natur, i förhållande till nuvarandelydelse av motsvarande bestämmelse kommenteras inte särskilt under resp.lagrum. Skolplikt och motsvarande rätt till utbildning Kapitlet innehåller regler om skolplikten, dvs. denenskildes skyldighet all genomgå viss utbildning samt om den räll lillutbildning som svarar mot denna skyldighet. Den enskildes rält i övrigt när delgäller utbildning, såväl inom de frivilliga som inom de obligatoriskaskolformerna, regleras däremot i de kapitel i lagen som handlar om resp.skolform. Bestämmelserna i detta och följande kapitel är lill sinutformning anpassade till de nya reglerna i 2 kap. 1 § om den kommunalaorganisationen. Eftersom kommunerna enligt de reglerna har frihet all läggauppgiften alt vara styrelse för kommunens offentliga skolväsende på den ellerde nämnder kommunen vill, används i lagen som beteckning på denna styrelsenormall del neutrala uttrycket "styrelsen för ulbildningen". Iförevarande kapitel skulle emellertid texten bli någol svårförståelig, om detullrycket användes genomgående. Sålunda behöver i vissa paragrafer markeras atlde avser den som svarar för särskolan resp. specialskolan. Därför används häri stället uttrycken huvudmannen för särskolan resp. huvudmannen förspecialskolan. Beslut enligt 4 § om mottagande i särskolan ellerspecialskolan far överklagas hos skolväsendets överklagandenämnd. Besluten får överklagas endast av barnets vårdnadshavare. Frågor om överklagande har behandlats utförligt i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.1). Av 1 kap. 14 § följer att beslut av skolväsendetsöverklagandenämnd inte får överklagas vidare. 5 1990/91. Den som är elev i eller motsvarande del avsärskolan eller specialskolan kan på försök tas emotsom elev i en annan av dessa skolformer, om de skolhuvudman som berörs äröverens om detta och barnets vårdnadshavare lämnar sitt medgivande. Bestämmelsen öppnar möjligheten att på ett smidigt sättpröva utbildning i en annan skolform ulan de formella beslut som föreskrivs i4 §. En förutsättning är dock all de berörda skolhuvudmännen och barnets vårdnadshavareär överens. Bestämmelsen ersätter en likalydande reglering i 3 kap. 3§ förordningen (1986:572) med vissa tillämpningsföreskrifter till skollagen.Eftersom den öppnar möjligheter att fullgöra skolplikten på ett annat säll änsom sägs i skollagen bör regleringen finnas i lag. Om ett barns vårdnadshavare begär det, skall barnet redanhöstterminen det kalenderår det fyller jämställas med skolpliktiga barni fråga om rätten att börja skolan. Den flexibla skolstarten har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.2). Som framhållits där innehåller lagregleringen ingaföreskrifter om skolmognad. Del rör sig således om en ovillkorlig rätt förbarnet atl börja vid den lägre åldern, om dess vårdnadshavare begär del. Delfår anses ligga i sakens natur atl, om båda föräldrarna har vårdnaden ombarnet, de måste vara ense om den tidiga skolstarten. Det är bara i fråga om rätlen alt börja skolan somsexåringarna skall jämställas med de etl år äldre barnen. Någon skolpliktföreligger inte förrän påföljande år. Detta medför bl.a. all tvångsåtgärder föratl få ett barn till skolan givelvis är uteslutna. Möjligheterna till tidigare skolstart gäller alla deskolformer inom vilka skolplikt kan fullgöras. Införandet av den flexibla skolstarten är särskiltreglerat i övergångsbestämmelserna. Skolplikten upphör vid utgången av vårterminen detkalenderår då barnet fyller eller, om barnet har särskild skolplikt, 17år. Om barnet tillfredsställande slutför högstaårskursen i eller motsvarande i någon annan skola där barnet fårfullgöra sin skolplikt, upphör därmed denna. Skolplikten upphör också, ombarnet vid särskild prövning visar att det har motsvarande kunskaper. Sådanprovning anordnas av styrelsen för utbildningen. Beslut av styrelsen för utbildningen i ärende omskolpliktens upphörande får överklagas hos skolväsendels överklagandenämnd. Frågor i samband med överklagandehar behandlats i den allmänna mo- Prop. 1990/91:115 liveringen (avsnitt2.1). Av1 kap. 14 § följer att beslut av skolväsendets överklagandenämnd inte fåröverklagas vidare. Varje barn, som fullgör skolplikt inom det offentliga skolväsendet förbarn och ungdom eller på något annat sätt, skall delta i den verksamhet somanordnas för att ge den avsedda utbildningen, om barnet inte är sjukt eller harannat giltigt skäl att utebli. En skolpliktig elev får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter.Disciplinär åtgärd mot en skolpliktig elev får avse elevens närvaro i skolan,dock endast i ringa omfattning Ingenär på grund av skolplikt, som fullgörs inom det offentliga skolväsendet förbarn och ungdom, skyldig att gå i skolan för att delta i obligatoriska inslagi utbildningen per läsår eller att någon dag delta i sådanainslag eller, i de två lägsta årskurserna, mer än sextimmar. Itredje stycket anges skolpliktens omfattning. Där anges hur många dagar perläsår resp. hur många limmar per dag st>m eleverna som mest är skyldiga allgå i skolan, I den angivna tiden skall dock inte räknas in sådana inslag i ulbildningensom inte är obligatoriska. Bakgrunden till detta har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.5.2).