prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — En förändring av det genomsnittliga antalet ersattasjukdagar med motsvarar en kostnadsförändring för sjukförsäkringen medtotalt drygt 1 600 milj.kr. Av följande diagram framgår hur andelen sjukdagarresp. sjukfall fördelar sig på sjukfall av olika längd. Som framgår av diagrammet svarar de kortasjukfallen för av det totala antalet fall men endast för avsjukdagarna. De långa sjukfallen är däremot få till antalet men svarar för 48 %av det totala antalet sjukdagar. Sjukdagamas fördelningefter ukfallens längd, 1989 av sjuk dagamaAndel av sjukfall en 10 20 30 40 50 80 70 80 Detsystem för ersättning till sjulcvårdshuvudmännen som infördes fr.o.m. år 1985konuner att ändras i flera avseenden till följd av den överenskommelsesom träffades med sjukvårdshuvudmännen för år 1991.Regeringen har genom proposition 1990/91:51 berett tillfålle att tadel av överenskommelsen (1990/91:SfU7, rskr. Detvå största förändringaraa i överenskommelsen för är att de Prop.1990/91:100 särskilda ersättningaraa för avinstitutionalisering, förebyggandeåtgärder Bil. 7 samt tillhandahållande av hjälpmedel inordnas i den allmännasjukvårdsersättningen samt att en ny särskild ersättning på högst 400 milj.kr.införs för att tillsammans med en anpassning av landstingens resurser och verksamhetminska väntetideraa för den medicinska rehabiliteringen. Andra nyheter i ersättningssystemet fr.o.m. år 1991är att särskilda ersättningar till sjukvårdshuvudmännen införts för handledningav kiro-praktorer, för överföring av vissa patienter från till Finlandsamt för anordnande av institutioner för HIV-smittade som omhändertas enligtsmittskyddslagen (1988:1472). Eftersom partema inte kunde nå en uppgörelse ombeloppet för den allmänna sjukvårdsersättningen för har dettafaststallts av regeringen. Sammanlagt är ersättningama från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen för beräknade till 15 262 milj.kr., varav 14772 milj.kr. avser allmän sjukvårdsersättning. Patientavgifteri öppen hälso- och sjukvård Ianslutning till den träffade överenskommelsen mellan staten och sjukvårdshuvudmännenom vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen m.m. förår 1991 avskaffas systemet med statligt reglerade patientavgifter inom denöppna hälso- och sjukvården . Härigenom har sjukvårdshuvudmännenfått möjligheter att genom en anpassning av avgiftsnivåerna uppnå etteffektivare utnyttjande av vårdens resurser och organisation. Detta har redanmedfört att huvudmännen i betydande utsträckning beslutat tillämpa endifferentierad avgiftssättning mellan olika typer av mottagningar. En fömtsättning för denna avreglering är attsystemet för skydd mot höga sjukvårdskostnader blir beloppsbaserat. Riksdagenhar beslutat om en sådan ändring efter förslag från regeringen (prop.1990/91:51, SfU7, rskr. Jag återkommer till detta . Även de avgiftsbesfåmmelser som gäller förpatienter vid besök och behandling hos de till försäkringen anslutnaprivatpraktiserande läkaraa och sjukgymnasteraahar reviderats till följd avavregleringen. En samordning av deras avgifter har skett med denavgiftssättning som tillämpas hos respektive sjukvårdshuvudman med utgångspunktfrån att avgiftsnivån hos de privata vårdgivaraa skall motsvara vad som gällerför motsvarande vård i sjukvårdshuvudmannens regi. Jag vill här också framhålla attLandstingsförbundet åtagit sig att noga följa hur sjukvårdshuvudmännenutnyttjar avregleringen som styrmedel för ett effektivare resursutnyttjande ochatt redovisa detta till regeringen i samband med kommande överläggningar mellanparteraa om sjukförsäkringsersättningar för tiden . Läkemedelsförmåner ochhögkostnadsskydd Prop. Bil 7 Läkemedelsförmånema omfattar prisnedsattaoch kostnadsfria läkemedel, kostnadsfriaförbmkningsartiklar vid sjukdom samt prisnedsatta livsmedel vid vissa sjukdomar förbara under . Vid inköp av prisnedsatta läkemedel och livsmedelbetalar patienten den faktiska kostnaden, dock Kostnadema dämtöver betalas av För personer med stort behov av sjukvård ochläkemedel finns ett s.k. högkostnadsskydd. Det omfattar inköp av lakar- ochtandläkarordinerade läkemedel samt läkarvårdsbesök och annan sjukvårdandebehandling. I princip innebär skyddet att en person blir befriadfrån ytterligare kostnader för vårdbesök och läkemedel när avgift erlagts försammanlagt 15 läkarvårdsbesök eller inköp av prisnedsatta läkemedel. Befrielsengäller räknat från första inköpet ellervårdbesöket. För barafamiljer gäller att inköp eller vårdbesök för samtligabara under får sammanräknas. gäller - somjag redovisat -att kostnadsbefrielse uppnås när de sammanlagda utgifteraa för öppenvård ochläkemedel uppgår till lägst , i stallet försom tidigare 15 inköp eller vårdbesök (prop. 1990/91:51, SfU7, rskr. Denya besfåmmelseraa ger sjukvårdshuvudmannen möjlighet att besluta om en lägrenivå för högkostnadsskydd än , vilken skall gälla för dem som ärbosatta inom huvudmannens område. Enligt vad jag inhämtat har flertalethuvudmän beslutat om ett lägre högkostnadsskydd än . Sjukförsäkringens utgifter för läkemedelsförmåneraafortsätter att öka i ungefår samma höga takt som . Ökningen kan tillstor del hänföras till prisutvecklingen, i synnerhet vad gäller tillkomsten avnya produkter. Ett förändringsarbete pågår på läkemedelsområdet med olikainriktningar. I den redovisade överenskommelsen som statennyligen träffade med sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar frånsjukförsäkringen till huvudmännen m.m. anges att parteraa gemensamt skallutreda fömtsättningama för att ge sjukvårdshuvudmännen i stallet förriksförsäkringsverket det direkta kostnadsansvaret för läkemedel inom denöppna hälso-och sjukvården. Utredningsarbetet skall bedrivas skyndsamt och enförsta redovisning skall lämnas , som gmnd för ettstallnings-tagande i denna fråga vid de då pågående överläggningama mellanparterna om ersättningaraa till sjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen förtiden . Min avsikt är att ändringen skall kunna genomföras fr.o.m.år 1992. I avvaktan på genomförandet av denna, enligt minbedömning, angelägna systemförändring på läkemedelsområdet förordar jag medhänsyn till bl.a. den allmänna kostnadsutvecklingen en höjning av den enskildesavgift för läkemedel till . för varje inköpstillfålle fr.o.m. den 1 juli1991. Ätgärden beräknas medföra minskade försäkringsutgifter med ca Detta förslag föranleder ändring i 3 § lagen Prop. 1990/91:100 (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. Bil.7 11990/budgetproposition redovisade minföreträdare att vid behandlingen av det tidigare framförda förslagetom förändringar i systemet med läkemedelsförmåner för att skapa bättre rättvisamellan olika gmpper som har betydande kostnader till följd av sjukdom ellerhandikapp begärt att en fömtsättningslös utredning skulle tillsättas. Dockskulle de vedertagna principeraa om kostnadsfria läkemedel bibehållas, med denbegränsning detta kunde innebära i utredningens direktiv. En sådan parlamentarisktsammansatt utredning (S 1990:4) har tillsatts och den skall slutföra sittarbete . Förvarje dag som en försäkrad vårdas på sjukhus görs avdrag från sjukpenningenmed . Avdraget får dock utgöra högst en tredjedel av den sjukpenning somutges före skatt. Det avgiftsfria året för pensionärer vidsjukhusvård avskaffades , varvid dock undantag gjordes förpensionärer med hel förtidspension. infördes vid sjukhusvård förålderspensionärer och de förtidspensionärer som förbmkat ett s.k. fritt år ettnytt avgiftsystem som i stort sett motsvarar det som gäller vid sjukhusvård försjukpenning-försäkrade. Avgiften utgör per vårddag en tredjedel av summan avutbetalda pensionsförmåner från den allmänna försäkringen före skatt, dockhögst , och tas ut genom avdrag vid utbetalning av nämnda förmåner. Medpensionsförmåner avses ålderspension och förtidspension i form av folkpensionoch tilläggspension (ATP) samt pensionstillskott. Individuell nedsättning avavgiften kan ske i särskilda fall med hänsyn till pensionärens ekonomiskaförhållanden och behov av medel för att betala egen bostad eller för särskildarehabiliteringsinsatser. Enligt vad jag nämnt undantogs pensionärer medhel förtidspension från beslutet att avskaffa det avgiftsfria året förpensionärer vid sjukhusvård. Detta motiverades med denna gmpps behov av egnaekonomiska medel för rehabilitering. Härmed åsyftades i första hand de yngreförtids-pensionärema. Dessa utgör dock en mycket liten del av hela gmppenförtidspensionärer på ca 360 000. Flertalet förtidspensionärer lever under ekonomiskaförhållanden som är jämförbara med vad som gäller för ålderspensionäreraa. Motbakgmnd härav finner jag att den nuvarande ordningen ur rättvisesynpunkt inteär tillfredsstallande och förordar därför ett slopande av det avgiftsfria åretvid sjukhusvård även för pensionärer med hel förtidspension. Avgift försjukhusvård för dessa pensionärer bör tas ut fr.o.m. . För dengmpp av framför allt yngre förtidspensionärer som på gmnd av sjukdom ellerhandikapp bedöms ha särskilda behov av egna ekonomiska medel för sinrehabilitering bör åtgärder vidtas så att de på annat sätt får erforderligkompensation för detta. Jag avser därför att föreslå regeringen att geden av regeringen tillsatta utredningen (S 1990:4) om det samlade förmånssystemetför försäkrade med betydande kostnaderför sjukdom eller handikapp tilläggsdirektiv Prop. 1990/91:100 för attutarbeta förslag till lämpliga åtgärder för nämnda gmpp. 7 förslagbeträffande det avgiftsfria året vid sjukhusvård föranleder ändring i 2 kap. 12§ lagen (1962:381) om allmän försäkring. Somjag redovisat infördes systemet med avdragpå pensionsförmå-neraa med högst . Medhänsyn till kostnadsutvecklingen därefter är det enligt min uppfattning rimligtatt avdraget för pensionäreraa höjs med . och får gälla även för pensionärer med hel förtidspension.Av samma skäl förordar jag en höjning av det sjukpenningavdrag somgörs för för\'ärvsarbetande vid sjukhusvård med . Ätgärderaa, som beräknas minska försäk-ringsutgifteraa med sammanlagtca 120 milj. kr. , föranleder ändring i 2 kap. 12 § och 3 kap. 4 § lagen(1962:381) om allmän försäkring. I detta sammanhang vill jag erinra om attsjukförsäkringens ersättning för konvalescentvård, meddelad vid konvalescenthemupptagna i en av faststalld förteckning, avskaffadesgenom beslut av fr.o.m. . Rätten till ersättning frånförsäkringen för resekostnader i samband med vård vid dessa förtecknadekonvalescenthem kvarstar dock. Isjukförsäkringen ingår också den allmänna tandvårdsförsäkringen. Den omfattaralla försäkrade fr.o.m. . Bara och ungdomar harrätt till avgiftsfri tandvård genom landstingens folktandvård. De vuxnaskostnader för tamdvård ersätts enligt tandvårdstaxan upp till 3 000kr. och för kostnader däröver. Försäkringens utgifter för tandvård har ökat mer änberäknat . har tandhälsan blivit allt bättre förstörre delen av befolkningen. Orsakerna till utgiftsutvecklingen är flera, mendet nuvarande prestationsinriktade ersättningssystemet är sannolikt denfrämsta förklaringen till utgiftsökningen. har därför ettantal olika åtgärder vidtagits för att dämpa utgiftsutvecklingen. harmer genomgripande förändringar i tandvårdsförsäkringen och desskonstruktion diskuterats. Mot denna bakgmnd uppdrog regeringen i början av år1990 åt att enligt vissa angivna rikflinjer ochfömtsättningar utarbeta ett detaljerat förslag till en ändrad tandvårdstaxa.En riktlinje avsåg utformning av s.k. bastandvård som skulle omfattaundersökning och förebyggande åtgärder till en fast och förhållandevis lågavgift för patienten och en fast ersättning till vårdgivaren, oberoende av omdelar av vården utfördes av annan personalkategori än tandläkare. åtgärdspaketskulle erbjudas alla försäkrade med viss regelbundenhet. I övrigt skullenuvarande taxekonstmktion behållas med undantag för de förändringar somriksförsäkringsverket ansåg vara nödvändiga. En annan viktig riktlinje var attersättningsbestammelsema endast skulle omfatta sådana behandlingar och åtgärdersom kan motiveras från odontologisk synpunkt Prop. 1990/91:100 för att uppnåett funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. 7 Vidareangavs att redovisade förslag totalt sett måste rymmas inom gällandeutgiftsram för tandvårdsförsäkringen. Sammanfattningsvis föreslår verket att bastandvård införs, men attdenna av ekonomiska skäl begränsas till åldersgmppen med möjlighettill etappvis påbyggnad. Vidare föreslår verket ett antal olika förändringar ide gällande ersättningsreglema. Bl.a. föreslås att en ytterligareersättningsnivå på införs för kostnadsintervallet 2 000 - . isyfte att minska de vårdstyrande effektema som uppkommer till följd av atttandvårdsersättningen ökar från närbehandlingskostnadema överstiger . Verket föreslår också en mindreutvidgning av den avgiftsfria tandvården så att patienter som är muntorra tillföljd av syndrom omfattas av denna. När det gäller den s.k. estetiskatandvården föreslås vissa begränsningar i ersättningen, bl.a. i fråga ompartiella implantat, samt vissa ändringar i förhandsprövningsinstitutet. Iövrigt föreslår verket ändringar i föreskriftema rörande behandlingsperiodenslängd och ändringar i taxans sanktionsystem vid brott mot taxans bestammelser. Sammanfattningsvis gör jag den bedömningen attvissa delar av verkets förslag bör kunna genomföras . För attmotverka den ogynnsamma utgiftsutvecklingen kommer jag att föreslå regeringenatt bestammelseraa om tandvårdsersättning i 7 § tandvårdstaxan ändras fr.o.m.den Ijuli 1991 så att lämnar tandvårdsersättning istallet för för den del av en behandlingskostnad som överstiger 3 000 kr.men understiger . För den del av en behandlingskostnad som överstiger7 . skall tandvårdsersättningen vara oförändrad . Vidare fömtsätterjag att fr.o.m. genomför sitt förslag omen skärpning av föreskriftema angående behandlingsperiodens längd. Dessaåtgärder beräknas sammantaget reducera försäkringens utgifter med ca 270milj.kr. Jag vill i anslutning härtill anmäla att riksdagenvid behandlingen av socialförsäkringsutskottets betänkandeTandvårdsförsäkringen (1990/91:SfU5, rskr. 34) bifallit en reservation omtandvårdsersättning vid amalgamsanering. I denna anförs att det är rimligt attden som på gmnd av sjukdomsbesvär vill byta ut sina amalgamfyllningar skallkunna göra detta på ett enkelt sätt och till en rimlig kostnad. Vidare anförsatt de olika utredningar som anser bör föregå enamal-gamsanering är såväl kostnadskrävande som tidsödande. Slutligen anförs attpatienter som inte får byta sina amalgamfyllningar kostnadsfritt bör, därföratt utredning inte kunnat faststalla samband mellan deras avvikande reaktionoch amalgamfyllningar, omfattas av huvudregeln om ersättning inom tandvårdsförsäkringen.Med anledning härav fömtsätter jag att , i samverkan medsocialstyrelsen, gör en översyn av rekommendationeraa om tillämpningen avbesfåmmelseraa i 9 § tandvårdstaxan vad gäller utbyte av amalgamfyllningar ivissa fall. kommer sannolikt attmedföra ökade utgifter för försäkringen. När det gäller frågan om införande av bastandvårdär jag inte, främst Bil. 7 beroende på utgiftsaspektema, nu beredd till ettstallningstagande. Enligt min uppfattning fordras ytterligare utredning ochöverväganden angående utformningen av såväl själva basfcindvården som deadministrativa mtinerna som en sådan åtgärd kräver. Jag anser därför att detär angeläget att genom i första hand försöksverksamhet skaffa underlag för ettbeslut. Ett sådant underlag bör vara möjligt att åstadkomma, eftersom fleralandsting påbörjat ett utrednings- och utvecklingsarbeteför att uppnå både en ännu bättre tandhälsa och ett effektivare utnyttjande avtandvårdens begränsade resurser till lägre kostnader. Den gemensammautgångspunkten för dessa projekt är att det nuvarande ersättningssystemet styrmot ökade utgifter inte bara för landsting utan även för patienter ochförsäkring. En annan viktig utgångspunkt för förändringsarbetet är de storageografiska skillnaderaa i vårdresurser och därmed även i utbetaldförsäkringsersättning per behandlad patient mellan olika delar av landet. Dessaskillnader ifrågasätts då några motsvarande skillnader inte anses föreligga urtandhälsosynpunkt. Det är främst landstingen i , ,och samt som har aktuellasådana projekt. i län och isamverkan med i län har redan redovisat resultaten av sittarbete till och har clärvid gjort framstallning om att fådriva försöksverksamhet. Övriga nämnda landsting förväntas också inkomma medframsfållningar om försöksverksamhet. Dessa utvecklingsaktiviteter ligger, enligt minbedömning, väl i linje med vad som anges i regeringens skrivelse (1990/91:50)om åtgärder för att stabilisera ekonomin och begränsa tillväxten av deoffentliga utgiftema, då de har en inriktning mot ökad avreglering ochdecentralisering som de skapar fömtsättningar för ett effektivareutnyttjande av tandvårdens resurser. De försöksverksamheter som kim komma att genomförasavses bli utformade enligt följande huvudsakliga riktlinjer.Försöksverksamhetema skall syfta till att pröva olika system föir ersättningfrån försäkringen till huvudmännen med utgångspunkt från att ersättningenberäknas efter ett visst belopp per individ som oinfattas av försöket. Några avförsöken omfattar även en satsning på undersökande och förebyggande åtgärder,bl.a. i form av bastandvård som skall erbjudas de försäkrade med vissregelbundenhet till en låg kostnad för dem. En ersättningsmodell som innehållerklara incitament för patienterna att genom bättre förebyggande arbete - fräinsti form av egeninsatser - kunna förbättra tandhälsan och därmed sänka sinavårdavgifter har också utvecUats för försöksverksamhet. Av det sagda följerockså att det bör öppnas möjlighet att försöksvis helt eller delvis tillämpalokalt anpassade ersättningssystem i sfållet för den nuvarande tandvårdstaxan.En viktig utgåjigspunkt för samtliga försöksverksamhetema är dock attpatientema inte skall komma att vidkännas några avgiftshöjningar. Inom försökenkan såväl som lands- tingetsroll komina att förändras väsenfligt. I något av försöken kan det Prop.1990/91:100 också bli aktuellt att frångå de nuvarande regleraa för anslutningtill Bil. Enligt min mening är det önskvärt att kunnagenomföra försöksverksamheter enligt de principiella riktlinjer som jag harredovisat och att dessa kan påbörjas och pågå avhögst med årlig uppföljning. Försöksverksamhetema koinmer - som framgått av detnyss sagda -att i vissa avseenden behöva avvika från nuvarande ordning, vilkenalltjämt bygger på den proposition (1973:45) och det riksdagsbeslut som lågtill gmnd för tandvårdsförsäkringens införande. Till följd härav anser jag attriksdagen bör föreläggas förslag om godkännande av de riktlinjema förförsöksverksamhetema somjag nu har redogjort för. Under fömtsättning attriksdagen ger sitt bifall avser jag att senare återkomma till regeringen medförslag om de närmare föreskrifter som bör gälla för försöksverksamheten. Frånsjukförsäkringen lämnas ersättning för resekostnader i samband med läkarvårdeller annan sjukvårdande behandling med anledning av sjukdom. Detsamma gällerresekostnader i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åt handikappad,tandvård, besök med anledning av sjukdom hos läkare eller sjukgynmast inomföretags- och studerandehälsovård samt konvalescentvård. Sjukreseersättningenlämnas av till den försäkrade i efterhand efter prövning aversättningsanspråken. Den försäkrade betalar ett karensbelopp för varjeenkel resa. Äterstaende kostnad för resan ersätts med vissa undantag avförsäkringskassan. för resa med allmänna fårdmedel, 20kr. för resa med bil och . Vid samåkning i taxi eller bilgäller lägre karensbelopp. Regelsystemet för ersättning vid sjukresa har sedanår 1987 varit föremål för olika förändringar med syfte att både förenkla dettaoch bryta den otill-fredstallande utgiftsutvecklingen. De senaste åtgärdemavidtogs i samband med taxinäringens avreglering , då bl.a.karensbeloppet för sjukresor med taxi höjdes med . samtidigtsom ett kostnadstak för ersättning infördes för dessa resor. budgetproposition framhöll minföreträdare att det var naturligt att förorda en överflyttning avhuvudmannaskapet för sjukresead-ministrationen från försäkringskassoraa tillsjukvårdshuvudmännen. Som skäl för detta anfördes att försäkringskassoraasaknade möjligheter att inom ramen för gällande ersättningsregler och ansvarsfördelningpå olika huvudmän och med hänsyn till tillgängliga resurser bedriva en sådanplanering och samordning av sjukresoraa som skulle krävas för att brytautgiftsutvecklingen. En överflyttning av huvudmannaskapet till sjukvårdshuvudmännenskulle dessutom möjliggöra införandet av ett system med sjukreseersättning somger utrymme för hänsynstagande till de varierande lokalaförhållandena, t.ex. vad gäller kommunikationer och hälso- och Prop.1990/91:100 sjukvårdens organisation. Det är därför med stor tillfredssfållelse somjag nukan meddela att över-läggningaraa med sjukvårdshuvudmännen om detta harresulterat i en överenskommelse om ett överförande av huvudmannaskapet försjukrese-administrationen till huvudmännen . Med anledning häravkommer jag att föreslå regeringen att en proposition härom föreläggs riksdageni . Kostnaderaaför sjukförsäkringen (exkl. föräldraförsäkringen) beräknas för till 52874 milj.kr. Kostnadsutvecklingen (milj.kr.) framgår av följandesammanstallning. Uppgifterna år beräknade. IÖppen sjukvård ingår all ersättning som utbetalas tillsjukvårdshuvudmännen utom tandvård.1 läkemedel ingår prisnedsatta livsmedel ochkostnadsfria förbmkningsartiklar. Enligt lagen om allmän försäkring skall utgiftemaför sjukförsäkringen till finansieras genom socialavgifter och till 15 %över statsbudgeten. För reglering av över- och underskott finns en fond,benänmd allmänna sjukförsäkringsfonden. Enligt regeringens beslut ärfonden placerad på ett räntelöst konto hos . Enligt de avriksdagen antagna riktlinjema för budgetregleringen i finansplanen förår 1983/84, skall tills vidare inga ytterligare avsättningar till fonden göras.Bakgmnden till dessa sfållningstaganden var en bedömning att överskott skullekomma att uppvisas för en rad år framöver. I och med den avsättning som gjordes 1983-06-28uppgår fondens behållning till 4 913 milj.kr. De över- resp. underskott somuppkommit efterföljande år har avräknats direkt mot statsbudgeten. RFV har löpande följt upp det finansiella utfalletav sjukförsäkringen. har sjuktalet successivt stigit, varfördet finansiella överskottet av sjukförsäkringen förbytts iunderskott. Enligt RFVs anslagsframsfållning /92 - 1993/94 harutvecklingen inneburit att det samlade överskottet av sjukförsäkringsavgiftent.o.m. uppgick till 1 006 milj.kr. löpandeunderskott med 4 885 milj.kr. resp. 4 900 milj.kr. Regeringen har mot denna bakgmnd tidigare denna dagbeslutat att Bil. 7 överföra fondens behållning på 4 913 milj.kr. tillstatsbudgetens inkomstsida (inkomsttitel sjukförsäkringsavgift netto). Iohälsotalet ingår också effekteraa av förtidspensioneringen.Förtids-pensioneraas antal har ökat kraftigt . Antaletförtidspensioner från folkpensioneringen och den allmänna tilläggspensioneringenoch kostnaderaa för dessa framgår av följande sammanstallning. Uppgifterna är beräknade. Regeringen ser med oro på det höga antaletnybeviljade förtidspensioner. En tidig och aktiv rehabilitering skall imöjligaste mån medföra att förtidspensioneringar undviks. Antaletoch kostnaderaa för handikappersättningen har genomgått följade utveckling. Kostnad (milj.kr.) Uppgifterna är beräknade. Bil 7 Arbetsskadeförsäkringenomfattaransfållda,uppdragstagare och egenföretagare. Den ger i princip full ersättning förinkomstbortfall till den som drabbas av skada i sitt arbete. Arbetsskadeförsäkringen är samordnad med denallmänna sjukförsäkringen på så sätt att ersättning utges frånsjukförsäkringen för de första 90 dagaraa sedan skadan uppkom(samordningstiden). Från arbetsskadeförsäkringen utges efter samordningstidensslut ersättning för sjukvårdskostnader inkl. resor och andra kostnader. Vidareutges sjukpenning och livränta. Livränta kan också utges till efterlevande.