prop · GE03186 · 1990-12-31 00:00:00 — Övrigaremissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran.Bankinspektionen understryker att sådan handel skall ha till syfte att skyddasådana exponeringar som iimebär ränte-, valuta- eller andra marknadsrisker,dvs. i regel korta placeringar. () finner det vara avstor vikt att fondstyrelsema vid utformningen av verksamheten beaktar kraven påbetryggande säkerhet och riskspridning. Katrimarrätten i tillstyrkerförslaget i princip men känner viss tvekan att tillstyrka en rätt för fondstyrelsemaatt handla med optioner etc. "i syfte att effektivisera förvaltningen avfondens tillgångar" då härigenom otvivelaktigt öppnas en möjlighet tillrena spekulationsaffärer. Riksbanksfullmäktige anser att tillfredsställandesäkerhet i hanteringen kan uppnås genom att styrelsema fastställer nödvändiga risklimiterför placeringsverksamheten. finner att den föreslagna regeln är väl avvägd menatt den måste kompletteras med begränsande Prop. 1990/91:186placeringsbestämmelser för respektive fondstyrelse. Allmänna pensionsfonden, första-tredjefondstyrelserna, påpekar att första-tredje fondstyrelsema tolkat placeringsreglemai det nuvarande reglementet så att dessa även kan omfetta handel i terminer;sålunda har fondstyrelsema gjort placeringar på terminsmarknaden.Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen framhåller att varjefondstyrelse har att fastställa limiter för fondförvaltningens agerande pådetta område liksom att svara för och tillse att deima är ändamålsenligtorganiserad. Skälenför mitt förslag: Enligt nu gällande bestämmelser i har endast Qärde ochfemte fondstyrelsema rätt att placera medel i standardiserade köp- och säljoptioneravseende aktier i svenska aktiebolag. Ett skäl som talar för att AP-fondensplaceringsreglemente ändras på sätt som föreslås är behovet av att bestämmelseraaskall kunna uppfattas på ett entydigt sätt av fondstyrelsema. Det förhållandetatt första-tredje fondstyrelsema saknar den i APR klart uttryckta rätten somtillkommer fjärde och femte fondstyrelsema att placera medel i vissa särskiltangivna typer av optioner, har inte självklart tolkats som ett förbud för dessafondstyrelser att handla i dessa instrament. Första-tredje fondstyrelsema har isitt remissvar uppgett att de gjort placeringar påterminsmarknaden och att även handel med optioner ansetts ligga inom placeringsregleraasramar. Enligt fondstyrelsema har de emellertid av andra skäl avstått från sådanaplaceringar. Placeringsbestämmelsematolkas i detta hänseende på skilda sätt även av de olika löntagarfondstyrelsema.Under år 1989 har två löntagarfondstyrelser ställt ut optioner i egetaktieinnehav medan andra löntagarfondstyrelser anser att ett sådant förfarandeär oförenligt med APRs regler. Vid RFVs utvärdering avseende verksamhetsåret 1989ansåg verket att löntagarfondstyrelsema inte har rätt aft placera medel i köp-eller säljoptioner medan däremot utställande av köpoptioner i eget innehav intestrider mot APR. Detkan mot bakgrund av de olika tolkningama som gjorts i och för sig ifrågasättasom en placering i indextermin i aktier är förenlig med APR. Oavsett hur detförhåller sig därmed är det enligt min mening angeläget att nu bestämma om fondstyrelsemaskall ha rätt att placera medel i och handla med optioner och terminer eller omett förbud häremot skall tas in i APR. Enligt en uppfattning är det även oklarti vilka typer av optioner som handeln får bedrivas. Det förhållandet att placeringsbestämmelsemai de hänseenden som påtalats skapar oklarhet om eller i vilken omfattning deolika fondstyrelsema har möjlighet aft handla med derivata instrument är intetillfredsställande. början kan konstateras att de placeringar i derivata instrament som flerafondstyrelser fektiskt gjort, inte har inneburit några negativa effekter påkapitalförvaltningen. Vidare kan erinras om att värdepappersfonder numera hardenna möjlighet till placeringar. Lagstiftaren har då bedömt sådana placeringarvara förenliga med kraven på riskspridning ochsäkerhet till gagn för andelsägama i fondema. Optioner,terminer och likartade finansiella instrament är adekvata hjälpmedel för eneffektiv och modem kapitalförvaltning. Det kan därför ifrågasättas varför AP-fondstyrelsemai detta avseende skall ha sämre föratsättningar för sin förvaltning än andrainstitutionella förvaltare som t.ex. värdepappersfonder. Dessakapitalförvaltare har på ett helt annat sätt än fondstyrelsema kunnattillvarata de möjligheter som utvecklingen av nya finansiella instramentmedfört. Det bör enligt min mening eftersträvas att samtliga fondstyrelser inomAP-fondsystemet ges lika goda fömtsättningar som andra jämförbara förvaltareatt effektivisera förvaltningen, dvs. att bl.a. försäkra värdepappersinnehavetmot en oförmånlig prisutveckling och att öka avkastningen. Detta kan ske genom attfondstyrelsema ges större möjligheter att handla med derivata instrament.Dessutom bör löntagarfondstyrelsema, vilka omfattas av samma avkastningskravsom fjärde och femte fondstyrelsema, i princip ha sanrnia föratsättningar försin verksamhet som dessa fondstyrelser. Tillgången till derivatmarknaden kanför första-tredje fondstyrelsema liksom för övriga fondstyrelser komina attmedföra att förvaltningen av anförtrodda medel effektiviseras. Jag kan hellerinte se några skäl att detta skulle medföra några olägenheter förförvaltningen. Sammantagettalar detta enligt min mening för att möjligheten att handla i derivatainstrument bör utsträckas till att gälla alla fondstyrelser. Dessa börfortsättningsvis ges en, i förhållande till vad som uttryckligen gäller förfjärde och femte fondstyrelsema, utökad möjlighet att handla i derivata instrament.För att tillgodose kraven på betryggande säkerhet och riskspridning börbestämmelsen, som RRV påpekar i sitt remissvar, utformas på motsvarande sättsom i lagen om värdepappersfonder. Dessa bestämmelser innebär att det finnsutrymme för viss flexibilitet som de ger ramar för den verksamhet somde är avsedda att reglera. Av bestämmelsema bör framgå att det står de olika fondstyrelsemafritt att handla med optioner, terminer och andra liknande finansiella instramenti enlighet med vad som gäller för respektive fondstyrelse med hänsyn tilluppdelningen i räntebärande och riskrelaterade placeringar. Det bör sedan, somett antal remissinstanser påtalat, ankomma på respektive fondstyrelse attutforma den mera detaljerade reglering som styrelsen finner lämplig. Enreglering med det ovan förordade innehållet innebär att de ak-fieförvaltande fondstyrelsemaendast kan handla med optioner m.m. med koppling till aktiemarknaden, dvs. aktieoptioner,indexoptioner men även i viss omfattning ränteoptioner med hänsyn till Qärdeoch femte fondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas möjlighet att vid behov placerafondmedel på penning-och obligationsmarknaden. För första-tredjefondstyrelsemas del innebär den föreslagna bestämmelsen på motsvarande sätt attmöjligheten att handla i optioner m.m. i princip endast kommer att omfatta instramentmed koppling till penning- och obligationsmarknaden. Deferhågor som kammarrätten i i sitt remissvar framfört beträffande risken förspekulationsaffärer finner jag vara överdrivna. Redan av de ovan återgivnarambestämmelserna för respektive fondstyrelse (se avsnitten 2.1.1 och 2.1.2)framgår att fondmedlen skall placeras så att kraven på bl.a. betryggandesäkerhet respektive långsiktighet och riskspridning tillgodoses. Dessa allmännamålsättningar bör i förening med nu angivna riktlinjer vara tillräckliga föratt förhindra att fondstyrelsema utsätter sig för en olämplig riskexponering. 3.3 Förvärv av utländska aktier m.m. Mittförslag: Löntagarfondstyrelsema får rätt att av de medel som respektivestyrelse förvaltar placera i aktier i utländska företag och andelari utländska värdepappersfonder Promemorieförslaget:Överensstämmerdelvis med mitt förslag. 1 promemorian förslås dock aft i kvoten för förvärv avutländska aktier även skall ingå aktier i svenska investmentbolag som har tillhuvudsakligt syfte aft förvärva aktier i utländska bolag. Remissinstanserna:Förslaget avstyrks i princip av kammarrätten i , , , , , och Aktiesparares Riksförbund.Kammarrätten delar inte den i promemorian framförda uppfattningen att kravet påökad avkastning, vilket enligt kammarrätten inte är en säker följd avförslaget, skall prioriteras när resultatet blir aft övriga, primära syften medfondema motverkas. Övriga remissinstansertillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Enligt mening bördet lämnas åt fondstyrelsema att avgöra hur stora utländska placeringar som kanbehövas för att "förbättra riskkapitalförsörjningen till gagn för svensk produktionoch sysselsättning". ifrågasätter även om reformen i denna delbör anstå till dess de mera övergripande frågoma kan tas upp. Allmänna pensionsfonden,första löntagarfondstyrelsen, anser att fondemas engagemang i noterade svenskabolag iimehållande utländska aktier inte bör ingå i kvotberäkningen medanövriga bör göra det, tillsammans med direktägda utländska aktier. Enligtallmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen är det angeläget aft vidden praktiska tillämpningen ta ställning till frågan hur man skall definierainnebörden av meningen "de medel styrelsen förvaltar", dvs. om dessaskall värderas till anskaffningsvärde eller marknadsvärde. Definitionerna måsteuppfattas lika av berörda parter. Allmänna pensionsfonden, tredjelöntagarfond-styrelsen, anser att placeringsreglema borde överlåta åt denenskilda fondstyrelsen att placera ännu större andel än nuvarande tio procentav medlen i utländska aktier. Allmänna pensionsfonden, ärdeoch femte löntagarfondstyrelserna Prop. 1990/91:186 anser att undantag i bestämmelsen bör göras för aktier i aktiemarknadsbolag. Skälenför mitt förslag: Fjärde fondstyrelsen har alltsedan år 1984 haft möjlighet attplacera viss del av de förvaltade medlen i utländska aktier m.m., en möjlighetsom även tillkommer femte fondstyrelsen. Möjligheten motiverades med att eninstitution av den storlek som här är fråga om behöver ett mindre innehav avutländska aktier bl.a. för att inhämta information om utvecklingen på den intemationellamarknaden. Tillräckligt starka skäl att då medge löntagarfondstyrelsema rätt aftförvärva utländska aktier ansågs inte föreligga (prop. 1983/84:50 s. 79). Möjlighetenatt förvärva utländska aktier var till en början begränsad till en procent avvärdet av de medel som styrelsen förvaltar. har fjärde och femte fondstyrelsemarätt aft inneha utländska aktier m.m. till eft värde som motsvarar tio procentav värdet av förvaltade medel. Höjningen av gränsen skall ses mot bakgmnd av deslopade vaiutarestrik-tionema. Promemorieförslageti denna del hade sin bakgrand bl.a. i att RRV i sitt utlåtande över fjärdefondstyrelsens och löntagarfondstyrelsemas medelsförvaltning för räkenskapsåret1989 (se avsnitt 1) särskilt kritiserade av två löntagarfondstyrelser gjordaplaceringar i eft svenskt investmentbolag med huvudsaklig placeringsinriktningi utländska akUer. Enligt RRVs bedömning är en sådan placering inte förenligmed bestämmelsema i 34 § APR och dess förarbeten. Andra löntagarfondstyrelserhar även tagit ställning mot ett sådant förfarande. Bl.a. med beaktande avdessa oklarheter vad gäller tolkningen av de nuvarande placeringsbestänunelsemasinnebörd uttalade RRV att det föreligger ett behov av en översyn avreglementets placeringsbestämmelser i bl.a. nu aktuellt hänseende. Riksdagenhar starkt understrakit betydelsen av aft placeringsbestämmelsema ses över. Enligtmin mening bör vid övervägande av om löntagarfondstyrelsema över huvud tagetskall ha rätt att placera medel i utländska aktier m.m. beaktas att svenskainstitutionella placerare, sedan valutarestriktionema slopats beträffande köpav utländska aktier, har stora möjligheter aft placera förvaltade medelutomlands. Denna möjlighet har tagits till vara av bl.a. försäkringsbolagen.Detta innebär att placeraren ges bättre förutsättningar att få en effektivförvaltning och att kravet på riskspridning lättare kan tillgodoses. Medhänsyn till att de avkastningskrav som enligt APR gäller för fjärde och femte fondstyrelsemasamt löntagarfondstyrelsema är lika-lydande framstår det som inkonsekvent att löntagarfondstyrelsemainte skall ha samma förutsättningar som fjärde och femte fondstyrelsema attuppfylla kraven på avkastning och riskspridning m.m. Jag kan heller inte senågra skäl mot aft nu tillåta även löntagarfondstyrelsema att placera iutländska aktier. Tvärtom finns det fördelar med att kimskaper om intemationellaförhållanden sprids. I APR bör därför införas en bestämmelse som ger löntagarfondstyrelsemamöjlighet att av de medel som respektive styrelse förvaltar på motsvarandesätt som Qärde och femte fondstyrelsema Prop. 1990/91:186 placera tioprocent i aktier i utländska företag och andelar i utländska värdepappersfonderm.m. Vidtillämpningen av begränsningsregeln bör - i överensstämmelse med de principersom enligt 16 § APR gäller för fondstyrelsemas redovisning - värdetav förvaltade medel och utländska värdepapper beräknas efter anskaffningskostnaden. Första,fjärde och femte löntagarfondstyrelsema har i sina remissvar anfört att ikvotberäkningen inte bör ingå fondemas engagemang i noterade svenska bolaginnehållande utländska aktier resp. förvärv av aktier i aktiemarknadsbolag. Somskäl härför har anförts att den tilltagande intemationaliseringen av densvenska ekonomin och den avvecklade valutaregleringen sannolikt kan medföra attallt fler aktieinnehav kan dras in i den i promemorian föreslagna regeln från eftår till ett annat, vilket det kan vara svårt för fondstyrelsema attkontrollera. Enligt fjärde och femte löntagarfondstyrelsemas uppfattning skulleredan nu flera svenska aktiemarknadsbolag troligen räknas in bland de häraktuella investmentbolagen och i takt med den snabba intemationaliseringenskulle kretsen av sådana bolag komma att vidgas, varvid av lagstiftaren inteönskade effekter i placeringshänseende skulle kunna uppstå. Enligtmin uppfattning är dessa synpunkter beaktansvärda. Som jag inledningsvis anförthar avregleringen och intemationaliseringen lett till ökade möjligheter förplacerarna. Detta har medfört allt större investeringar i utländska bolag.Många av de svenska börsbolagen har också gjort så stora placeringar utomlandsatt de mer kan betraktas som "intemationella bolag". Det mestslående exemplet på detta förhållande torde vara ASEA, som är ett svensktbörsnoterat bolag. Tillgångama i ASEA består dock huvudsakligen av aktier i detschweiziska bolaget . Det är därför förenat med vissa svårigheter afti nu aktuellt hänseende på sätt som föreslås i promemorian jämställaplaceringar i utländska aktiebolag med placeringar i svenska investmentbolagsom har till huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska bolag. Medbeaktande av den föreslagna begränsningsregeln skulle nämligen ett sådantsynsätt - såsomäven framhållits av vissa remissinstanser - kunna leda till att fondstyrelsemas placeringsmöjligheter i praktiken begränsas i förhållande till nu gällande regler. En sådan regel som föreslogs i promemorian skulle också leda till stora tillämpningsproblem för fondstyrelsema vad gäller att avgöra eft investmentbolags huvudsakliga inriktning m.m. Detär således inte lämpligt aft göra den i promemorian föreslagna uppdelningen,dvs. i svenska aktiebolag och utländska aktiebolag samt svenska investmentbolagmed huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska bolag. Jag föreslårdärför att i reglementet endast görs skillnad mellan svenska aktiebolag ochutländska aktiebolag. Med den begreppsdefinitionen faller placeringar isvenska investmentbolag med huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländskabolag inom gmppen svenska aktiebolag. Mitt förslag att nu tillåtalöntagarfondstyrelserna att förvärva utländska aktiermedför att de ovan angivna, av RRV kritiserade placeringama, som vissalöntagarfondstyrelser gjort i svenska aktiebolag vilka förvaltar utländskaaktier, kan anses stå i strid med gmndema för placeringsreglema. Syftet med Qärde och femtefondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas verksamhet är emellerfid attstödja svenskt näringsliv med riskkapital. Fondemas inriktning på placeringar isvenska företag är således en grandläggande princip i regelsystemet. Placeringamaskall i första hand göras i företag med produktionskaraktär (se prop.1983/84:50 s. 51). När det därför gäller en fondstyrelses förvärv av aktier iett svenskt bolag med placeringar i utländska tillgångar får det ankomma på respektivefondstyrelse att se till att dess forvärv görs i enlighet med denna gmndläggandeprincip. 3.4 Placeringar i räntebärande värdepapper utställda i utländskvaluta Mittförslag : Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema fårmöjlighet att placera likvida medel i räntebärande värdepapper som ärutställda i ufländsk valuta. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Förslaget avstyrks i princip av ,, , , och . Övrigaremissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälenför mitt förslag: Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsemahar enligt nu gällande bestämmelse i 39 § APR rätt att, om det behövs för entillfredsställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på enändamålsenlig förvaltning, placera medel i bl.a. statsskuldväxlar, skattkammarväxlar,bankcertifikat, företagscertifikat samt andra värdepapper med hög likviditet,avsedda för den allmänna marknaden. Denna placeringsmöjlighet är motiverad avatt den alltmer likvida och förfinade marknaden för kort- och långfristigavärdepapper ger ökade möjligheter till god avkastning och hög effektivitet ilikviditetsförvaltningen. De aktieförvaltandefondstyrelsemas ovan återgivna placeringsrätt omfattar inte värdepapper i ufländskvaluta. Den tidigare nämnda utvecklingen mot en alltmer intemationaliseradkapitalmarknad ligger också bakom första-tredje fondstyrelsemas rätt aft ibegränsad omfattning placera medel i obligationer och andra för den allmännarörelsen avsedda skuldförbindelser utställda i utländsk valuta. Det synes intemotiverat att 2 1990/91. Qärde och femte fondstyrelsemasamt löntagarfondstyrelsema skall ha sämre föratsättningar för att bedriva eneffektiv likviditetsförvaltning än andra stora placerare på marknaden. Placeringsbestämmelsemabör därför ändras på så sätt att Qärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsemages möjlighet att placera likvida medel i värdepapper med hög likviditet som äravsedda för den allmänna marknaden och som är utställda i utländsk valuta. Skälatt begränsa den beloppsmässiga omfettningen av sådana placeringar förifrågavarande styrelser på det sätt som gäller för första-tredje fondstyrelsemaföreligger enligt min mening inte. De aktieförvaltande fondstyrelsemas likvidamedel kan i enlighet med 39 § APR aldrig bli större än vad som är motiverat avbehovet av en tillfredsställande betalningsberedskap eller av kravet på enändamålsenlig förvaltning. Härav följer att det är relativt begränsade beloppsom kan komma i fråga. 3.5 Tidpunkten för förvaltningsberättelse m.m. Mittförslag: Tidsramama för fondstyrelsemas redovisning av sin förvaltning, RFVsoch RRVs utvärdering därav samt regeringens fastställande av balansräkningar m.m.utsträcks i förhållande till vad som gäller. Fondstyrelsernasförslag: överensstämmer med mitt förslag såvitt gäller tidpunkten för när fondstyrelsemaskall avge sin förvaltningsberättelse med resultaträkning och balansräkning. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som har uttalat sig i frågan har tillstyrktframställningen eller lämnat den utan erinran. RRV har därvid framhållit att idet fall tidpunkten för fondstyrelsemas avlämnande av förvaltningsberättelsemed resultat-och balansräkning skjuts fram, måste en konsekvensförändring görasavseende tidpunkten för RRVs avlämnande av utlåtande över Qärde och femtefondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas förvaltning av medel. Enligt RRVs bedömningkan ett utlåtande avlämnas tidigast efter det aft fondstyrelsemaöverlämnat sin förvaltningsberättelse. Skälenför mitt förslag: Enligt nu gällande bestämmelser i skall varjefondstyrelse före den 15 febraari redovisa för sin förvaltning underföregående räkenskapsår genom att lämna förvaltningsberättelse medresultaträkning samt balansräkning avseende ställningen (16 och43 §§). Revisorema skall sedan för varje kalenderår avge enrevisionsberättelse, som skall överlämnas till fondstyrelsema inom fjortondagar efter det att förvaltningsberättelsen enligt 16 § har kommit revisorerna fillhända (24 §). Därefter skall respektive fondstyrelse genast överlämnaförvaltningsberättelsen och revisionsberättelsen till regeringen, som före den1 maj skall avgöra frågan om fastställelse av balansräkningen (25 §). Enligt 17 § APR åligger det vidare första-tredje fondstyrelsema att årligengemensamt göra en sammanställning av övriga fondstyrelsers Prop. 1990/91:186verksamhetsberättelser. Denna skall överlämnas till regeringen före den 1 aprilåret efter räkenskapsåret. Regeringen skall därefter överlämna sammanställningenoch fondstyrelsemas verksamhetsberättelser till före utgången avapril inånad . Slutligen gäller aft ochriksrevisionsverket skall avge utlåtande över Qärde och femtefondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas förvaltning av medel. Utlåtandenaskall överlämnas till regeringen före året efter räkenskapsåret (42§). Sammanfettningsvis innebär detta: 15.2- Samtliga fondstyrelser skall lämna förvaltningsberättelse medresultaträkning samt balansräkning. - Revisoremaskall efter det att förvaltningsberät telsen kommit dem till hända avge revisionsberättelse. 1.4 -Första-tredje fondstyrelsema skall avge sammanställning av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser. - RFVoch RRV skall avge utlåtande över fjärde och femte fond styrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas medelsförvaltning. 30.4- Regeringen skall överlämna sammanställningen och fondstyrelsernasverksamhetsberättelser till . 1.5 -Regeringen skall avgöra frågan om festställelse av balansräk ningarna. Första-tredjefondstyrelsema har som skäl för sin framställning anfört aft nu gjordainvesteringar i bl.a. aktiebolag, handelsbolag, festigheter och fastighetsbolagtillsammans med framtida ökade investeringar i fastigheter och festighetsbolagi och utanför påverkar fondstyrelsemas möjligheter att inom stipuleradtid lämna förvaltningsberättelse med resultat- och balansräkningar. Fondstyrelsemaanser därför att en föratsättning för korrekt bokslut ar att tidsgränsen föravlämnande av" förvaltningsberättelsen flyttas fram till före ,dvs. en förskjutning i tiden med jämfört med nuvaranderegien Detta får också som konsekvens att tidpunkten för överlämnande avsammanställningen över övriga fondstyrelsers verksamhet bör senareläg-gas. Jaghar förståelse för att den nuvarande ordningen innebär praktiska svårigheterför styrelsema att leva upp till de krav som är uppställda i reglementet. Detidsramar för granskningsförfarandet som gäller enligt APR är mycket snäva.Fondstyrelsemas fömtsättningar för att göra erforderliga analyser och avge entillräckligt fyllig förvaltningsberättelse är inte tillfredsställande.Problemet har accentuerats genom att styrelsema fått ökademöjligheter att placera medel i bl.a. fäs-tigheter, aktier och utländskatillgångar. Styrelsema har härigenom i ökad utsträckning kommit att för sinredovisning bli beroende av bl.a. redovisningen i delägda bolag. Fondstyrelsemakan därför påverka den tidpunkt vid vilken denna redovisning senastskall ske. Medhänsyn härtill bör tidsramama utsträckas i enlighet med fondstyrelsernasförlag. Bestämmelsema i detta avseende är gemensamma för Detta innebär att den föreslagna ändringen Prop.1990/91:186 konmier att beröra samtliga fondstyrelser. Emellertid anser jag attdet finns utrymme att som senaste tidpunkt för avlämnande av första-tredjefondstyrelsemas sammanställning sätta . Såsomframhållits av RRV måste emellertid derma förändring föra med sig förskjutningarvad gäller övriga tidpunkter som redovisats ovan.