prop · GE03106 · 1990-12-31 00:00:00 — Imotsats till vad som är fallet med den dagliga journalen enligt aktiekontolagenföreslår jag inte att några särskilda rättsverkningar knyts till anteckningar iden löpande journalen inom penningkontosystemet. Anteckningar i en sådanjournal kan emellertid dokumentera de uppdrag som lämnaspenningmarknadscentralen och kan även tjäna som bevisunderlag i fråga omparterna emellan bindande avtal som av någon anledning inte blir förhandsregistrerade.Jag anser därför att den nya lagen bör föreskriva att även en löpande journalskall ingå i varje sådant register som är i fråga. Mittfiirslag: Om den som står registrerad som borgenär i fråga om enskuldförbindelse som inte är förvaltarregistrerad upplåter panträtt i denna tillförmån för någon annan än den hos vilken förbindelsen redan är pantsatt,inträder genom underrättelse till den sistnämnde eller, om denne har placerarombud,till ombudet de rättsverkningar som i andra fall uppkommer genom registreringav en pantsättning på penningkonto för upplåtaren. Vad som sagts nuskall även tillämpas då utmätning sker av en pantsatt skuldförbindelse. Bakgrundentill mitt förslag: Om viss egendom, t. ex. en skuldförbindelse, inte ärutnyttjad som pant till sitt fulla värde kan egendomens ägare utnyttja dennasom pantsäkerhet för ytterligare lån. Upptas det nya lånet hos en annankreditgivare, talar man om andrahandspantsättning eller pantsättning av överhypotek.Denne andre kreditgivare får då säkerhet i egendomen efter förstahandspanthavaren. Enligt aktiekontolagenskall i fråga om icke förvaltarregistrerade aktier och skuldförbindelserregistrering ske i avstämningsregister av bl.a. pantsättningar (se 2 kap. 3 §och 9 kap. 4 § i nämnda lag). Av 6 kap. 6 § samma lag framgår vidare att panthavarenbl. a. blir skyddad mot pantsättarens borgenärer genom registreringen. Iframställningen den 5 okober 1990 till , se bilaga 2, harpenningmarknadscentralen bl.a. hemställt att andrahandspantsätt-ningar avskuldförbindelser inom penningkontosystemet inte skall ske genom registreringarutan genom underrättelser till förstahandspanthavar-na. Som grund för sinframställning har penningmarknadscentralen främst anfört att den datatekniskauppbyggnaden av penningkontosystemet inte medger registrering av andrahandspantsättningar. Penningmarknadscentralenhar i den nämnda framställningen även föreslagit att utmätning av ett överhypotekskall föratsätta underrättelse till panthavaren. Skälen för mitt förslag:De redovisade bestämmelserna i aktiekontolagen om registrering avpanträtt gör inte undantag för andrahandspantsättningar. Aktiekontolageninnebär därmed att även pantsättningar i andra hand av aktier ochskuldförbindelser som omfattas av den lagen måste registreras för att derättsverkningar som avses i 6 kap. i nämnda lag skall inträda. Detsamma gällerutmätning av överhypotek. Emellertid kan det finnas skäl att välja en annanlösning i fråga om andrahandspantsättningar och utmätningar av överhypotekinom ramen för penningkontosystemet. Av penningmarknadscentralensframställning framgår att det från teknisk synpunkt skulle vara förenat medavsevärda olägenheter att knyta rättsverkningarna av en andrahandspantsättningeller en utmätning av överhypotek till en registreringsåtgärd. Det kan vidarekonstateras att det inom civilrätten är en vanlig princip att knytarättsverkningar till en underrättelse till någon annan rättsinnehavare (se t.ex. lagen, 1936:88, om pantsättning av lösegendom som innehaves av tredje man). Jag anser därför att rättsverkningarna aven andrahandspantsättning eller en utmätning av överhypotek inom ramen för penningkontosystemetbör kunna knytas till en underrättelse till panthavaren i stället för tillregistrering. 4.5Öppnande av penningkonton m. m. Mittförslag: Endast medlemmar i penningmarknadscentralen får öppna penningkontonoch göra anmälan för registreringsåtgärder hos centralen. Enmedlem kan av bankinspektionen auktoriseras att som ombud öppna penningkontonoch göra anmälan för registreringar för borgenärers och andra rättighetshavaresräkning (placerarombud). har rätt att utan auktorisation uppträdasom placerarombud inom ramen för uppgifter som centralbank. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 8 och 41). Yttrandenaöver departementspromemorians förslag: Förslaget har tillstyrkts eller lämnatsutan erinran. Skälen för mitt fiirslag:För att kunna ombesörja kommunikation med penningmarknadscentralen inom det nyasystemet fordras förtrogenhet med detta och även andra kvalifikationer. För attsystemet skall fungera på ett tillfredsställande sätt, bl.a. frånsäkerhetssynpunkt, är det dessutom väsentligt att direktkommunikation medpenningmarknadscentralen inte sker från alltför många aktörers sida. Enligt minmening bör därför endast medlemmar kunna öppna penningkonton och göra anmälanom registreringsåtgärder hos penningmarknadscentralen. Andra aktörer fåranlita medlemmar i centralen som ombud. 4.6Likvidansvar m. m. Mittförslag: Vid förvärv av en skuldförbindelse skall penningmarknadscentralensvara jämte förvärvaren gentemot överlåtaren för betalning av utfast likvid.Penningmarknadscentralens likvidansvar skall dock endast gälla om riksbankenhar åtagit sig att medverka vid betalningsutjämning (riksbanksdearing) av likviderför förvärv av skuldförbindelser som omfattas av penningkontolagen. En ytterligareförutsättning för att penningmarknadscentralens likvidansvar skall inträda äratt har åtagit sig att lämna centralen kredit (s. k. nödfallskredit)för fullgörande av centralens likvidansvar. Somsäkerhet för sitt likvidansvar skall penningmarknadscentralen kunnatillförsäkra sig panträtt i den skuldförbindelse som är föremål för förvärv. mån det behövs får centralen tillförsäkra sig panträtt också i andraskuldförbindelser för vilka förvärvaren är antecknad som borgenär. Säkerheternaskall även gälla för fordran som har mot penningmarknadscentralenmed anledning av lämnad nödfallskredit. Denu angivna principerna skall tillämpas på motsvarande sätt då det i stället föröverlåtelse är fråga om pantsättning av en skuldförbindelse eller om erläggandeav i skuldförbindelsen utfast kapitalbelopp och ränta. Några lagbestämmelser om dearingförfarandetföreslås inte. Departementspromemoriansfiirslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 21). Yttrandenaöver departementspromemorians förslag: Förslaget har tillstyrkts eller lämnatsutan erinran. Bakgrunden till mitt förslag:Betalningsutjämning (clearing) mellan aktörerna inom det nya systemet avsesäga ram i två steg, varav det första avser själva skuldförbindelserna och detandra likviderna. Clearingen av skuldförbindelserna skall ske genompenningmarknadscentralens försorg och innebär en utjämning av de överlåtelseroch förvärv som har ägt ram under . Resultatet av denna s. k. nettningblir att vad någon av aktörerna har att leverera respektive erhålla i fråga omskuldförbindelser som hör till en och samma emission begränsas till nettot avdagens affärer. Sedanpenningmarknadscentralen har verkställt denna nettning sker clearing av likviderhos . Sistnämnda clearing innebär att genom överföring avbankmedel verkställer en daglig likvidavräk-ning mellan aktörerna i det nyasystemet. Penningmarknadscentralenavser även att jämte förvärvaren påta sig ett likvidansvar för förvärvsobjektsom omfattas av det beskrivna dearingförfarandet. Avsikten är också attriksbanken skall ta på sig att lämna penningmarknadscentralen kredit förfullgörande av centralens likvidansvar. Somsäkerhet för sitt likvidansvar avses penningmarknadscentralen till enbörjan kunna tillförsäkra sig panträtt i själva förvärvsobjektet. Denna säkerhetkan emellertid vara otillräcklig med hänsyn till risken för ett prisfallsammanhängande med förändring i den allmänna räntenivån. Tanken är attpenningmarknadscentralen därför i de fall då det erfordras skall ha rätt till s.k. marginella säkerheter som enligt viss beräkningsgrand skall tas i anspråkfrån köparens innehav i övrigt av skuldförbindelser inom systemet. män kredit frän sida behöver tas i anspråk, skall säkerhetengälla till förmän för . Skälenför mitt förslag: Från allmän synpunkt finns det enligt min mening inget atterinra mot att ett dearingförfarande byggs upp enligt de riktlinjer som jagnyss redovisat. Själva dearingförfarandet med dess utpräglat tekniska karaktärbehöver enligt min mening inte regleras av någon särskild lagstiftning utan kanlämpligen grandas på avtal mellan intressenterna. Som framgått av vad jaganfört i avsnitt 4.4 bör emellertid den nya lagstiftningen innehålla bestämmelserom registerföring av förvärv som har godkänts av penningmarknadscentralen förclearing. Ett likvidansvar förpenningmarknadscentralen i förening med panträtt i förvärvsobjektet och vissaandra tillgångar är enligt min mening en lämplig ordning för att minimerariskerna för likvid- och leveransbrister inom det nya systemet. En fråga är ivilken utsträckning systemet i dessa delar bör bygga på lagstiftning. För enavtalslösning av frågorna om likvidansvar och panträtt talar det förhållandetatt man efter någon tids erfarenhet kan finna anledning att ompröva systemet idet ena eller andra hänseendet. En avtalslösning innebär å andra sidan en vissomgång för aktörerna och man kan inte bortse från risken för förbiseenden. Frånintressenternas främst och bankernas sida synes det föreliggaen mycket stark opinion för att panträttighetema så långt möjligt bör varalagfästa. Man kan enligt min mening ha förståelse för detta med hänsyn till deutomordentligt höga värden som det är fråga om och pantreglernas grundläggandebetydelse för systemet. Medhänsyn till vad jag nu har anfört har jag kommit till den uppfattningen attlikvidansvaret och panträtten bör vara lagfasta. 4.7 Försäkringsrörelselagen och penningmarknadscentralens likvidansvarm.m. Mitt förslag:Penningmarknadscentralens likvidansvar får räknas som en tillgång enligt 7 kap.9 § försäkringsrörelselagen (1982:713). Bakgrunden till mittförslag: Enligt 7 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ett beloppsom motsvarar de försäkringstekniska skulderna för livförsäkring redovisas ivissa angivna slag av tillgångar. Dessa tillgångar utgörs främst avskuldförbindelser som har utfärdats av staten, svensk kommun, svensktkreditinstitut eller näringsföretag och av medel på konto i bank. Tillgångarnaskall enligt 7 kap. 10a § i nämnda lag tas upp i ett särskilt register.Försäkringstagarna har förmånsrätt enligt 4a § för- månsrättslagen (1970:979)i de i registret upptagna tillgångarna. 1990/91:106 med dessabestämmelser är att ge försäkringstagama trygghet på lång sikt. Försäkringsinspektionenoch har under beredningen av förevarandelagstiftningsärende understrakit vikten av att penningkontosystemet inteutformas sä att det kan leda till en minskning av försäkringstagarnas trygghet. Skälenför mitt förslag: Penningmarknadscentralens likvidansvar för ett förvärv inom penningkontosystemetinträder vid förhandsregistreringen. får centralen rätt att tillsäkerhet för detta likvidansvar tillförsäkra sig en panträtt i förvärvsobjektetoch vissa andra tillgångar (se avsnitten 4.3 och 4.6). Denna panträtt, somnormalt inträder i och med förhandsregistreringen, är enligt förmånsrättslagenförenad med en bättre förmånsrätt än den som tillkommer försäkringstagarnaenligt samma lag. Om ett försäkringsbolag överlåter en penningkontobaseradskuldförbindelse kommer denna skuldförbindelse att förlora sitt säkerhetsvärdeför försäkringstagarna vid förhandsregistreringen, alltså innan likviden för deöverlåtna skuldförbindelserna har betalats till försäkringsbolaget. Bolaget skulledå behöva i förmånsrättsregistret föra in tillgångar av annat slag tillmotsvarande belopp. För att underlätta den praktiska hanteringen av registretoch även försäkringsinspektionens tillsyn över detta bör enligt min meningpenningmarknadscentralens likvidansvar godtas som en sådan tillgång som enligt7 kap. 9 § försäkringsrörelselagen fär användas för att täckaförsäkringstekniska skulder. Detta fär emellertid praktisk betydelse endast ifall då ett försäkringsbolag förvärvar en annan skuldförbindelse somen överlåtelse sker. Likvidansvaret överbryggar då det glapp som annars kanuppstå i förmånsrättsregistret. Om något förvärv inte görs, får normalt settandra tillgångar föras in i registret. Ensärskild fråga uppkommer beträffande penningmarknadscentralens panträtt i andratillgångar än själva förvärvsobjektet, när ett försäkringsbolag förvärvar enskuldförbindelse. Eftersom en sådan tilläggspant är förenad med en bättreförmånsrätt än den som tillkommer försäkringstagarna, måste försäkringsbolagetse till att det med beaktande av värdet på tilläggspanten finns tillgångarinförda i det i 7 kap. 10 a § förmånsrättslagen avsedda registret som täckerde försäkringstekniska skulderna. Detfår ankomma på försäkringsinspektionen att utfärda de närmare föreskrifter somkan behövas i fråga om försäkringsbolagens redovisning av tillgångar sombelastas av panträtt enligt penningkontosystemet. Uppgifterom sammansättningen och värdet av de skuldförbindelser som redovisas på kontonenligt den nu föreslagna penningkontolagen kan på ettsmidigt sätt tas fram hos penningmarknadscentralen. När det gäller sådanaskuldförbindelser kan det därför enligt min uppfattning vara ändamålsenligt atti de register som avses i 7 kap. 10a § försäkringsrörelselagen endast angekontona utan att redovisa själva skuldförbindelserna. Enligt min mening utgörinte försäkringsrörelselagens bestämmelser något hinder mot ett sådantförfarande. Vad jag nu har sagt gäller för övrigt på samma sätt i frågaredovisningen enligt försäkringsrörelselagen av sådana skuldförbindelser somhanteras inom aktiekontosy-stemet. 4.8Borgenärernas anonymitetsskydd gentemot emittenten Prop. Mitt förslag: En emittenthar rätt att få kännedom om borgenärernas identitet endast om sä föreskrivs ilånevillkoren, om betalning av kapitalbelopp och ränta skall ske utanförmedling av penningmarknadscentralen eller om centralens förvaltning avlåneemissionen upphör. Departementspromemoriansförslag: Anonymitetsskyddet får brytas endast om betalning av kapitalbeloppoch ränta skall ske utan förmedling av penningmarknadscentralen eller omcentralens förvaltning av låneemissionen upphör (se promemorian s. 32). Yttrandenaöver departementspromemorians förslag: , . och anser att något anonymitetsskydd för borgenärernagentemot emittenten inte bör införas eller att ett sådant skydd i varje fallbör kunna genombrytas genom avtal. övriga yttrandena har departementspromemorians förslag godtagits. Skälen för mitt förslag:Enligt 9 kap. 9 och 10 §§ aktiekontolagen har en emittent av skuldförbindelsergenerell rätt att få kännedom om borgenärernas identitet. Denna rätt gälleräven i fråga om förvaltarregistrerade skuldförbindelser, dvs. situationer därnågon förvaltar förbindelsen för annans räkning och själv står registrerad somförvaltare av den. Det kan synas ligga nära till hands att motsvarandebestämmelser införs i den nu aktuella lagstiftningen. Denna tanke haremellertid mötts av starkt motstånd av företrädare för bl. a. penningmarknadscentralen.Man har menat att en sådan rätt för emittenten som saknar motsvarighet i ett doku-mentbaseratsystem inte fyller något legitimt ändamål och skulle kunna ge denne en frånkonkurrenssynpunkt skadlig möjlighet till insyn i andra institutsaffärshemligheter, något som i sin tur skulle kunna leda till oförat-sebaraeffekter på marknaden. Det nu aktuella systemetskiljer sig från aktiekontolagens system på det sättet att betalning av räntaoch inlösenbelopp avses ske genom penningmarknadscentralens försorg i enlighetmed de förvaltningsuppdrag som penningmarknadscentralen träffar med emittenterna.Denna betalning avses liksom flertalet andra utväxlingar av likvider komma attske genom riksbanksdearing. Genom penningmarknadscentralens försorg kommer vidareemittenten att kunna kommunicera med borgenärema via s. k. elektronisk post. Inormalfallen behöver alltså inte emittenterna få del av uppgifter omborgenärerna. Jag har därför ansett mig böra acceptera ståndpunkten att någongenerell rätt för emittenten att få information i berört hänseende inte börföreskrivas. Anonymitetsskyddetbör emellertid enligt min mening kunna avtalas bort i lånevillkoren. Vidareanser jag att emittenten i följande två fall bör ha rätt att få uppgifter om borgenärema.Det ena fallet föreligger om eller penningmarknadscentralen på grandav kreditrisken inte godkänner att betalning avränta eller kapital sker över clearing. Emittenten måste då själv verkställabetalningarna utanför systemet. Det andra fallet inträffar ompenningmarknadscentralens förvaltningsuppdrag skulle upphöra, med följd attemissionen måste konverteras till ett dokumentba-serat system. Som närmarekommer att utvecklas i specialmotiveringen kan emellertid det sistnämnda falleti princip endast förekomma om en överenskommelse om konverteringen föreliggermellan emittenten och borgenärerna. 4.9 Rätten till ersättning Mittförslag: Om till följd av reglerna om godtrosförvärv ett förvärv kommer attgälla mot den tidigare ägaren, har denne rätt till ersättning avpenningmarknadscentralen för sin skada till följd av förvärvet. Omnågon tillfogas skada till följd av oriktig eller missvisande uppgift i ettregister enligt det nya systemet eller i annat fall genom fel i samband meduppläggning eller förande av ett sådant register, har penningmarknadscentralenett s. k. kontrollansvar. Det innebär att den skadelidande har rätt tillersättning av penningmarknadscentralen, om det inte visas att felaktighetenberor på en omständighet utanför penningmarknadscentralens och dess medlemmarskontroll vars följder de inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Motsvarandegäller om felaktigheten beror på någon som har anlitats avpenningmarknadscentralen eller av en medlem. Densom tillfogas skada genom att penningmarknadscentralen har rättat ett felaktigtbeslut är berättigad till ersättning av centralen, om han inte borde ha insettatt fel förekommit. Berorskada på en medlem eller någon som har anlitats av en medlem ärpenningmarknadscentralen dock fri från skadeståndsskyldighet, om centralenvisar att medlemmen eller den som medlemmen har anlitat av oaktsamhet eller uppsåtligenhar orsakat skadan. Ersättningtill den skadelidande kan efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, omvållande på den skadelidandes sida har medverkat till skadan. Omen medlem eller någon annan genom vållande har medverkat till en skada, harpenningmarknadscentralen rätt att från den vållande kräva tillbaka utbetaldersättning i den män det är skäligt med hänsyn till skadans orsak ochomständigheterna i övrigt. De nu angivna reglemagäller inte i förhållandet mellan penningmarknadscentralen och medlem icentralen i den mån annat har avtalats. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer med mitt utom såtillvida att promemorian inteinnehåller någon bestämmelse om kon- trollansvarför penningmarknadscentralen när det gäller felaktigheter i Prop. 1990/91:106 registren som beror på en medlem eller på någon som har anlitats avcentralen eller av en medlem (se promemorian s. 29). Yttrandenaöver departementspromemorians förslag: Förslaget har tillstyrkts eller lämnatsutan erinran. Skälenfijr mitt fiirslag: Övergängen till ett kontobaserat system innebär att vissarisker för skador på grund av bl.a. tekniska fel uppkommer. Risker för skadorfår visserligen i än högre grad anses föreligga inom ramen för det nuvarandesystemet. Då beror det emellertid vanligen på oaktsamhet hos någon avaktörerna, och i den mån någon annan blir drabbad kan han kräva ersättningenligt allmänna regler. I ett kontobaserat system kan emellertid tekniska ochandra fel tänkas uppstå utan att skuld kan konstateras på något häll. Synpunkterav detta slag har legat till grund för de regler om rätt till ersättning sominförts i 7 kap. aktiekontolagen och som ingående motiverats i prop.1988/89:152 (s. 79 ff" och 114 ff). Dessa regler innebär ett långtgåendeekonomiskt ansvar för värdepapperscentralen när det gäller skador till följd avgodtrosförvärv, tekniska brister inom systemet eller rättelser av felaktigaregistreringsbeslut. Enligt min mening bör ett motsvarande ersättningsansvarnu införas för penningmarknadscentralen. Bl.a. bör således vid felaktigheter i registren ett s. k. kontrollansvar gälla förpenningmarknadscentralen. Detta innebär att den skadelidande bör ha rätt tillersättning av penningmarknadscentralen, om det inte visas att felaktighetenberor på en omständighet utanför centralens och dess medlemmars kontroll varsföljder de inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Liksomvärdepapperscentralens ansvar i motsvarande fall bör penningmarknadscentralenskontrollansvar även gälla för felaktigheter som beror på någon som har anlitatsav penningmarknadscentralen eller av en medlem. Värdepapperscentralensansvar enligt aktiekontolagen gäller även om ett kontoförande institut ellernågon som institutet anlitat bevisligen av ovarsamhet eller t.o.m. uppsåtligenhar orsakat skadan. och övriga marknadsaktörer samt bankinspektionenhar emellertid motsatt sig att penningmarknadscentralens ansvar på motsvarandesätt får omfatta skador som orsakas av ett oaktsamt eller uppsåtligt handlandeav en medlem eller någon som denne anlitar. Man har därvid bl. a. framhållitatt förutsättningarna för medlemmarnas solidariska ansvar för penningmarknadscentralensförpliktelser (se avsnitt 3) skulle komma att allvarligt rubbas, om dettasolidariska ansvar även skulle omfatta de skadeståndsanspråk som kan bliaktuella på grund av en enskild medlems försumlighet. Med hänsyn till att penningkontosystemet,i motsats till aktiekontosyste-met, avser en förhållandevis begränsad krets avaktörer och knappast kommer att beröra några enskilda småsparares intressen harjag ansett mig kunna godta den ståndpunkt som m. fl. Någotansvar för skador till följd av godtrosförvärv, tekniska brister m. m. inom systemet eller rättelser av felaktiga beslut bör alltså enligt min mening inte inträda för penningmarknadscentralen, om denna kan visa att en medlem eller någon som medlemmen har anlitat av oaktsamhet eller 43 uppsåtligen har orsakatskadan. I sådana fall får den skadelidande i stället vända sig mot medlemmeneller den som medlemmen har anlitat. Som grund för anspråket mot dem får dååberopas det vållande som har förekommit. Någon särskild lagregel om detbehövs enligt min mening inte, eftersom ansvaret i dessa fall i den mån detinte är reglerat genom avtal eller annan lag följer redan av allmännarättsgrundsatser om skadestånd inom avtals- eller avtalsliknande förhållanden. Av utredningen ilagstiftningsärendet framgår att enighet råder mellan medlemmarna ipenningmarknadscentralen om att medlemmarnas rätt till ersättning fråncentralen inte bör vara underkastad någon tvingande lagreglering. Enligt minmening finns det inte heller från allmän synpunkt något hinder mot att medlemmamanär det gäller deras rätt till ersättning från centralen fär överenskomma meddenna om en ordning som avviker från den i lag föreskrivna. 4.10 Överprövning av beslut Mittställningstagande: Någon särskild nämnd med uppgift att pröva tvister medanledning av beslut som penningmarknadscentralen har fattat skall inte införas. Departementspromemoriansställningstagande: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 32). Yttrandenaöver departementspromemorian: Ställningstagandet har tillstyrkts eller lämnatsutan erinran. Skälenför mitt ställningstagande: Hos värdepapperscentralen finns en särskild nämnd, aktiekontonämnden,med uppgift att pröva tvister med anledning av beslut som värdepapperscentraleneller ett kontoförande institut har fattat med stöd av aktiekontolagen. Nämndenskall endast ge en rekommendation om hur en tvist bör lösas. Vem som helst avparterna kan föra saken till domstol utan hinder av att nämnden först harprövat tvisten.