prop · GE03154 · 1990-12-31 00:00:00 — Det kan då konstateras att promemorian inte innehållernågon närmare precisering av begreppet försäkringsnära verksamhet.Sparbanksföreningen anser att det i motiven till en kommande lagsliftning börnärmare utvecklas hur begreppet försäkringsnära verksamhet skaU tolkas. nu godtar alt det i reglerna i bankrörelselagen omkonsoliderad kapitaltäckning görs undantag för försäkringsföretag, är det integivel att en sådan lösning skall permanentas för överskådlig framtid.Sparbanksföreningen fömtsätter att denna fråga uppmärksammas i kommandeutredningssammanhang avseende försäkringsområdet. Försäkringsförbundettillstyrker i allt väsentligt förslaget att försäkringsbo lag skall undantas från reglerna om s. k. banksmitta och konsoliderad kapitaltäckning. Enligt riksförbundet bör emellertid även sådana dotterbo lag till försäkringsbolag vilka har förvärvats med stöd av 7 kap 17 § första stycket FRL, t. ex. bilverkstäder eller företag som driver skadeförebyggan de verksamhet, undantas från den konsoliderade kapilaltäckningen. 1990/91; 154 Bilaga2 För att bankers m.fl. soliditet inte skall äventyras vid förvärv av försäkringsbolagföreslås att vad som lillskjuts till försäkringsbolaget skall avräknas frånbankens m.fl. kapitalbas. Principen om avräkning är riktig och nödvändig om insättarskyddetskall kunna bevaras på ett tillfredsstäUande säu. Förslagetom att undanta försäkringsbolagets tillgångar och skulder vid beräkning avkonsoliderat kapitalkrav är i princip också riktigt. Undanlaget är ennödvändig förutsättning för att bankägda försäkringsbolag skall kunnakonkurrera på lika vilkor med fristående försäkringsbolag. Förslaget i dennadel är emellertid ofullständigt genom att krediter som banken kan lämna tillförsäkringsbolaget och garantiåtaganden som banken kan ställa förförsäkringsbolagets skuldförbindelser inte kommer att framgå avkoncernbalansräkningen. Därmed kommer sådana åtaganden inte att bli föremål förkonsoliderad kapiilaltäckning. Denna ofullständighet kan medföra vissa intehelt obetydliga risker för insättarskyddet och den torde inte heller varaförenlig med vare sig EG:s eller den s. k. regler omkapitaltäckning på konsoliderad nivå. 3 Dotterbolagsmodell med försäkringsbolag som Ettav målen med den aktuella lagstiftningen är att regelsyslemet skall vara konkurrensneutralt.Den i promemorian föreslagna begränsningsregelns syfte är att garanteraförsäkringsbolagens soliditet. Ömsesidiga försäkringsbolag har emellertid etllitet eget kapital i förhållande till försäkringsaktiebolag. De ömsesidigabolagen kan inte heller som aktiebolagen genom nyemission av aklier erhållakapital för att utöka möjligheten till dotterbolagsförvärv. Begränsningeninnebär därför en snävare begränsning för ömsesidiga bolag än förförsäkringsaktiebolag. Det är angeläget atl utredningen. Dir 1990:56, omförsäkringsbolagens verksamhet m. m. behandlar denna olikhet. Denföreslagna (provisoriska) regeln för begränsning av ett försäkringsbolagsengagemang i en bank eller elt annat finansinstitut har diskuterats av hänssyn lillförsäkringstagarskyddet. Detta föranleder inspeklionen till följandekommentarer. Denfinansiella skötseln av etl försäkringsbolag är en komplex process som innebär alt hänsyn måste las till en rad samverkande faktorer såväl inom som utom bolaget. Beslul om placeringsinriktningen måste dessutom ske under slor osäkerhet. En placeringspolitik som bedöms som nödvändig för att ge en säker och god avkastning, 182 och möta riskerna attkapitalet urholkas, kan visa Prop. 1990/91; 154 sighelt felaktig. Om en slor del av kapitalet därvid är bundet i anläggnings- Bilaga 2 tillgångar (tillgångar som är avsedda att stadigvarande bmkas ellerinnehas i rörelsen) eller andra tillgångar som är svåra att avyttra kanlikviditetsproblem uppslå. Motdenna bakgrund kan det ifrågasättas om det är lämpligt att iförsäkringsrörelselagen nu lägga fast en enkel schablonregel för försäkringsbolagsmaximala förvärv av vissa anläggningstillgångar i detta fall i form av aktieri företag under bankinspektionens tillsyn eller aktier i utländska banker ellerandra finansföretag. Vid sin tillståndsprövning skall tillsiåndsmyndighetenvisserligen kunna säga nej till ett förvärv trots att köpet ryms inom detutrymme som begränsningsregeln ger, men den prövning som enligt utredningendärvid skall företas synes i stort sett vara begränsad lill förhållanden somkan utläsas från balansräkningen. Elt så avgränsat underlag för bedömningen kaninte anses tillfredsställande av hänsyn till försäkringstagarnasskyddsintressen. Detkan i sammanhanget framhållas att nya regler för skadeförsäkringsbolagssäkerhetsreserver skall lillämpas fr o m . Reglerna innebäratt säkerhetsreserven skall få tas i anspråk endast för att täcka föriuster påsjälva försäkringsrörelsen. Endast efter särskill medgivande, och dåsynnerliga skäl föreligger, kan uttag ur säkerhetsreserven medges för att täckaförluster som uppstått på finansrörelsen. Sistnämnda slag av förlust skallistället täckas med eget kapital och SURV. Det är således inle förenligt medden nya bestämmelsen att utttag görs ur säkerhetsreserven för att stötta t.ex. ett finansiellt dotterföretag. Det blir därmed än viktigare atl denfinansiella skötseln framledes inte inrymmer ett alltför stort risklagande. Åandra sidan är det naturligtvis angeläget all med hänsyn tillförsäkringstagarna försäkringsbolaget ges möjlighet atl förvalla sitt kapitalpå ett sätt som för en god avkastning. Därvid bör normaltplaceringspolitiken kunna grundas på bl.a. sådana olika förhållanden som inledningsvisbeskrivits. Livförsäkringsrörelseoch skadeförsäkringsrörelse skiljer sig från varandra på många sätt. Det kandärför inte uteslutas alt skilda utgångspunkter egentligen borde gälla för bl.a.liv- och skadeförsäkringsbolags nu avsedda aktieförvärv. Det torde få ankommapå försäkringsutredningen att granska denna fräga. Detsamma gäller frågan om deskilda förutsättningarna för ömsesidiga bolag och aktiebolag. Ettförsäkringsbolag med t. ex. ett växande bestånd av långa försäkringar eller i övrigtett kontantflöde som förväntas vara positivt kan ha fördel avatt göra stora långsiktiga investeringar i exempelvis etl finansielltdotterföretag. Det är inte omöjligt atl den föreslagna provisoriskabegränsningsregeln därvid visar sig vara aUtför snäv. Det borde därförövervägas om inte till en begränsningsregel av det slag som ulredningenföreslår borde knytas en dispensregel för det fall synnerliga skäl föreliggeratt tillåla ett förvärv som är större än det som regeln medger. Begränsningsregelnbör analogt med de föreslagna reglerna för banker och finansbolag justerasså att avräkning sker av det bokförda värdet av vad som har skjutits tillsom akliekapital eller i annan form i annat Prop. 1990/91:154 försäkringsbolag inom koncernen. Ytteriigareen svaghet hos det föreslagna regelsystemet är att bedömningen av placeringenslämplighet endast är avsedd att ske vid själva köptillfället och intefortlöpande. Frågan om vad som bör gälla i detta hänseende får tas upp avförsäkringsutredningen. Förfullständighetens skull bör nämnas att även om FRL i motsats tillbanklagstiftningens inte innehåller uttryckliga regler om enhandsengagemangoch riskspridning, så har inspektionen i allmänna råd angett vissariktlinjer i dessa hänseenden. Närdet gäller den föreslagna begränsningsregeln i 7 kap 17 a § försäkringsrörelselagenhar det inte närmare motiverats varför regeln utformats på det sätt som skett.bl. a. ges ej några närmare skäl för varför möjligheterna att ta i anspråkobeskattade reserver bör begränsas så starkt som skett i förslaget. 3.4 Fullmäktige i riksbank Fullmäktigekan acceptera att den modell arbetsgmppen presenterat för branschglidningentills vidare läggs till grund för en ändrad lagstiftning. Fullmäktige vill dockunderstryka viklen av att försiktighet iakttas ifråga om provisoriska ingrepp iförsäkringssektorns regelsystem bl. a. för att inte försvåra den pågåendeöversynen av försäkringsbolagens verksamhet.Den ram som fastställs förbranschglidningen bör därför inte överstiga av bolagensnettotillgångar. Förutom i promemorian angivna kriterier finns det enligtfullmäktiges mening skäl att vid prövningen beakta huruvida det återstår etttillräckligt stort, outnyttjat "beredskapsutrymme" av ramen för attmöta de behov av kapitaltillskott till en dotterbank som kan tänkasaktualiseras, p.g.a. verksamhetens expansion eller om banken skulle drabbas avsvårigheter. Ramenbör vidare ta sikte på respektive försäkringsbolags totala ägande avfinansiella företag på det sätt som anges i promemorian. Utnyttjas hela dettillgängliga utrymmet för förvärv av en bank eller ett finansbolag återståralltså ingen placeringskapacilet för minoritetsposter i andra finansiellaföretag. Somframgår i promemorian (s 104) synes den föreslagna begränsningsregeln intevara konkurrensneutral mellan ömsesidiga försäkringsbolag ochförsäkringsaktiebolag som följd av att del egna kapitalet, som kan ingå i denmaximala ramen, systematiskt är mindre i de ömsesidiga bolagen. Vidarehar försäkringsaktiebolagen större möjligheter än ömsesidiga bolag att utvidga sin maximala ram via nyemission där aktieägarna till skjuter kapital i syfte att utvidga förvärvsmöjligheterna. Det är svårt att påföreliggande uppgifter avgöra om dessa skilda förut- Prop. 1990/91; 154sättningar beroende på organisationsform kommer att innebära några Bilaga 2mera påtagliga nackdelar eller hinder för de ömsesidiga bolagen när det gällerderas möjligheter att förvärva eller etablera bank som dotterbolag. Omdenna diskriminering av de ömsesidiga bolagen påtagligt skulle försvåra fördessa att ingå i rationella kombinationer med banker och andra finansiellaförelag som dotterbolag bör den enligt NOs uppfattning inte accepteras. Detmåste också ses som en brist att begränsningsregeln inte har anpassats tillmotsvarande bestämmelser inom EG, där lika långtgående place-ringsrestritionerinte finns. NO har dock viss förståelse för att frågeställningen kan behövases över i ett större sammanhang i den utredning som tillsatts och attden vidare utvecklingen inom EG kan behöva avvaktas. Enligtpromemorian har en utgångspunkt vid utformningen av begränsningsregeln varitatt inte lägga några hinder i vägen för utredningens arbete med att utforma nyasoliditets- och placeringsregler. I promemorian påpekas också att regelndelvis är oförenlig med en väsentlig tanke bakom EGs direktiv på området,nämligen att medlemsstaterna inte får ge några föreskrifter för placeringen avtillgångar som inte fordras för täckning av försäkringstekniska skulder. Detstår alltså klart alt regeln måste ändras för att en anpassningtill EGs regelsystem skall vara möjlig. Såvitt utredningen nu kan bedöma tordeden föreslagna regeln dock inle försvåra en övergång till en ordning som ärförenlig med EG. Utredningenvill emellertid erinra om att de bedömningar som försäkringsinspektionen måstegöra i varje enskilt fall kan vara av mycket skiftande karaktär. De bedömningsgmndersom framförs i promemorian kan därför inte anses vara heltäckande, utan fårbetraktas som en första vägledning för inspektionens prövning. Utredningenutgår dock ifrån att försäkringsinspektionen vid tillståndsprövningen särskiltbeaktar att försäkringsbolagen bör ha en tillfredsställande riskspridningbland sina placeringar. Vid prövning av hur stor del av den s. k. maximalaramen som skall få utnyttjas för förvärv av dotterbolag finns anledning attinta en försiktig hållning i de fall ett försäkringsbolagskonsolideringskapital till stor del utgörs av eget kapital. Därvid skallnaturligtvis hänsyn även las till de enskilda bolagens försäkringsåtaganden.Under dessa förutsättningar torde regeln som ett provisorium, och i avvaktanpå nya soliditets- och placeringsregler, kunna anses godtagbar från soliditetssynpunkl. Iövrigl vill utredningen betona att betydelsen av en tillfredsställande riskspridning inte bara gäller den ifrågavarande situationen, dvs. förvärv av företag som står under tillsyn av bankinspektionen, utan vid alla typer av investeringar som ett försäkringsbolag kan göra. I sammanhanget kan påpekas att vissa, redan nu gällande regler i försäkringsrörelselagen är otillfredsställande ur riskspridningssynpunkt. Det är t.ex. möjligt för ett enskilt försäkringsbolag att inom ramen för den s. k. 5 %-regeln göra place- 185 ringar som innebär ettväsentligt risktagande, om insatserna är betydande i Prop. förhållande till bolagetstotala tillgångar. Detsamma gäller försäkringsbo- Bilaga 2 lagens möjligheter atthelt eller delvis förvärva andra försäkringsbolag. Utredningen kommer undersitt fortsatta arbete att behandla dessa frågor Bankföreningenanser det naturligt att en begränsningsregel införs som ett provisorium iavvaktan dels på att kommitién för översyn av försäkringsbolagens verksamhetframlägger mer preciserade soliditetsregler för försäkringsbolag än denuvarande (dir. 1990:56), dels på EG-anpassning. En begränsningsregelför försäkringsbolags förvärv av aktier i finansiella företag kan ses sommotsvarighet till de regler om kapitaltäckning som kommer att gälla förfinansiella företags innehav av aktier i försäkringsbolag (se punkt 3 och 4ovan.) Begränsningsregelnskall enligt promemoriaförslaget tillämpas så, att försäkringsbolagets tidigareinnehav av aktier i finansiella företag skall medräknas. Förslaget synesinnebär atl därvid skall medräknas även innehav av placeringsaktier i finansieUaföretag. Sådana aktier får försäkringsbolag inneha intill högst avröstetalet för samtliga aktier i företaget. Sådana innehav kan, om de medräknas,ta i anspråk så stor del av beräkningsunderlaget för förvärv avorganisationsaktier i ett finansiellt företag alt försäkringsbolaget för attgenomföra detta förvärv nödgas sälja aktier som det innehar i andra finansiellaföretag. Medräknande av fem-procentsinnehav, som utgörs av placeringsaktier,kan alltså leda till sådana inskränkningar i möjligheterna att förvärvaorganisationsaktier i finansiella förelag som skulle innebära en icke avseddstrukturpåverkan. Föreningen föreslår därför all det i lagtexten kommer lillklart uttryck att befintliga placeringsaktier inte skall medräknas. Ipromemorian anges att en förutsättning för denna organisationsmodell är attregeringen medger undantag från huvudregeln i att bank inte får ingå somdotterbolag i en koncern om annat förelag än etl bankbolag är moderföretag. Enförutsättning för den i detta fall erforderliga dispensen föreslås"normalt" vara att moderföretaget/försäkringsbolaget i sin tur inleär dotterföretag till annan än försäkringsbolag. Bankföreningenanser att inget bör hindra att försäkringsbolaget i sin tur är dotterbolag tillbank. När det gäller den ändrade tillämpningen av dispensregeln, hänvisarbankföreningen till att lagstiftning inte kan åstadkommas genom enbartmotivskrivning. Kassaslyrelenhar inga principiella invändningar mot att försäkringsbolag kan få vara moderföretag till en bank eller ett annat kreditföretag. En helt central fråga i sammanhanget, som avgörande påverkar vilka krafter som fortsättningsvis skall bli pådrivande i kreditmarknadens struktumtveck- ling, är dock vilka som försäkringsbolagen skall kunna få satsa som egenka- 186 pital i finansföretag.Inte minst som följd av de särskilt gynnsamma Prop. 1990/91:154 skattereglernaför försäkringssparande har livbolagen under senare är kun- Bilaga 2 natattrahera myckel stora belopp från hushållen. är de tekniska reglernaför bolagens tilldelning av återbäring till försäkringstagarna utformade sä,att den långt största delen av den avkastning som premiemedlen ger fårställning av fria fonder hos bolagen i stället för alt betecknas somförsäkringstekniska skulder. Till följd av detta har bolagen byggt upp enmycket slor förmögenhetsmassa med belydligt mindre av placeringsrestriktionerän som skulle gälla om man anlagt ett synsätt som innebär atl det är fråga omatt förvalla ett principiellt sett lånat kapital. 1departementspromemorian diskuteras denna fräga något och bl.a. erinras om att kreditmarknadskommitténvarit inne på möjligheten att föreskriva att livbolagens återbäring löpandeskall tillskrivas försäkringstagarna. Med en sådan lösning skulle deförsäkringstekniska skulderna bli mycket slörre än och de fria fondernamindre, vilket på ett naturligt sätt skulle minska bolagens utrymme förriskkapitalengagemang. Det har emellertid inte funnits tid all i den nu akluellapromomerian fullfölja ett resonemang kring dessa frågor, utan förslaget blirendast att en schablonmässigt utformad provisorisk begränsning skall gälla förförsäkringsbolagens ägarplaceringar i banker och finansföretag. 1 övrigthänvisar promemorian till en ny försäkringsutredning, som bl.a. skall ta uppfrågan om bolagens placeringsmöjligheter. Kassastyrelsenanser det olyckligt att den gmndläggande diskussionen av frågan om vilkarestriktioner som bör gälla för försäkringsbolagens placeringar och ägarinflylandepå detta sätt måste skjutas på en obestämd framtid. Den troliga innebörden av dellaär ju atl avregleringens huvudsakliga effekt på den svenska kreditmarknadensstruktur redan har hunnit ske innan någon ny prövning har kommit till stånd. Idet läge som uppstått finns emellertid knappast något alternativ, utankassastyrelsen kan endasl framhålla vikten av att den provisoriskabegränsningen inte görs så vid att den blir hell meningslös. Begränsningenav rätten för försäkringsbolag all förvärva företag i 7 kap. 17a § lill allavse förelag som står under bankinspektionens tillsyn ger upphov till en fråga.Med denna begräsning kan försäkringsbolag ej söka tillstånd utan förvärva aklieri bolag som uteslutande har till syfte att äga aktier i bank eller annatfinansiellt företag, om detta bolag inte står under bankinspektionens tillsyn.Riksförbundet anser att paragrafen bör utvidgas till att omfatta möjlighet attförvärva aktier i sådana bolag. Denleknik som man har valt i promemorian vid utformningen av begränsningsregeln ärinte den som enligt riksförbundet är den lämpligaste. anser dockalt tekniken som sådan kan godtas i en situation där frågan är föremål för meraingående överväganden inom ramen för försäkringsutredningens arbete. Beräkningarsom har gjorts inom branschen visar emellertid att den valda fyraprocent-satsen ger ett alldeles för snävt utrymme. procentsats medgerbegränsningsregeln exempelvis inte att Försäkringsak- Prop. 1990/91:154 tiebolagetSPP (största försäkringsbolag) kan förvärva ens hälften Bilaga 2 avaktierna i (en medelstor bank). Som tidigare framhållits är ett så stortinnehav visserligen inte alltid nödvändigt för att man skall uppnå önskadestrukturella effekter. Enligt riksförbundets mening får begränsningsregelndock inte i praktiken förhindra majoritetsförvärv i sådana fall där det äruppenbart att försäkringstagarskyddet inte är i fara och koncernbildningen iövrigt måste bedömas som lämplig. menar att den aktuellaprocentsatsen bör kunna höjas från fyra till tio. Oavsett vilken procentsatssom väljs innebär begränsningsregeln enligt förslaget ju inte någon ovillkorligrätt för ett försäkringsbolag att göra förvärv intill den angivna gränsen,eftersom försäkringsinspektionen under alla förhållanden skall göra en diskretionärprövning. Enprincipiellt riktigare teknik än att bygga på en begränsningsregel med fixaprocentsatser är dock enligt riksförbundet att tillämpa en mera allmänt hållenregel. Även en sådan regel bör kunna tjäna till ledning för inspektionen vid tillslåndsgivningen.Givetvis bör försäkringsinspektionen vid sin prövning bl. a. beakta de kravsom kan ställas på en lämplig proportion mellan de olika bolagen i en tillämnadkoncern så som anges i promemorian (s. 124). Entillståndsprövning enligt ovanstående modell innebär ett till internationella förhåUandenbättre anpassat förfarande, som också bör kunna tillgodose försäkringstagarskyddetpå ett fullt tillfredsställande säu. Oavsetthur begränsningsregelen utformas, bör den enligt riksförbundets mening endastavse förvärv av sådana aktier i finansiella förelag som skall utgöraanläggningstillgångar. Av promemorian framgår ej klart om även placeringar ifinansiella företag (omsättningstillgångar) skall inrymmas i den föreslagnabegränsningsregeln. utgår från att delta inte är avsikten medförslaget. För sina placeringstillgångar gör bolagen bedömningar av balansenmellan olika tillgångsslag och placeringsobjekt med hänsyn till riskspridning m.m. En normal placeringspolitik som innebär omplaceringar mellan olika aktiermed hänsyn till hela portföljmixen skulle omöjliggöras om bolagen vid varjebehov av omplacering måste ta hänsyn också till innehavet avanläggningstillgångar i den finansiella sektorn så att det sammanlagdainnehavet inte överskrider en viss gräns. Formuleringen av 7 kap. 7a § FRL bördärför ändras så att det klart framgår vilka innehav som avses. Ipromemorian (s. 105) berörs möjligheterna att via nyemssion tillskjutaaktiekapital i ett försäkringsaktiebolag i syfte att utvidga förvärvsmöjligheterna.Enligt 4 kap. 2 § andra stycket FRL gäller att ett försäkringsbolag som villförvärva aktiemajoriteten i ett annat försäkringsbolag efter inspektionens tiUstånd kan få betala de nya aktierna med apportegendom. Enligt riksförbundetsmening måste denna bestämmelse utvidgas till alt gälla även vid förvärv avfinansiella bolag. Medanledning av vad som anförs i promemorian (s. 107) om risker för opåkallande vinstöverföringar vill riksförbundet hänvisa till att ett skade försäkringsbolags möjligheter att använda uttag ur säkerhetsreserven till att ge koncernbidrag bortfaller enligt proposition 1990/91:54. synesinte några begränsningsregler i detta avseende nödvändiga. Däremot Prop.1990/91:154 bör det vara möjligt att även inom finansiella koncerner, fömtsattatt de Bilaga 2 olika skyddsintressena tillgodosetts på konsoliderad nivågenom uppfyllande av kapitaltäckningskrav och erforderliga reserveringar, fåanvända kvarvarande överskottsmedel fritt. Ipromemorian understryks att begränsningsregeln utgör endast en maximiregel.Även om insatskapitalet ligger inom ramen för begränsningsregeln, skalltillstånd kunna vägras med hänsyn till andra prövningskriterier. De kriteriersom omnäms i promemorian är den totala aktieportföljens spridning,säkerhetsreservens storlek och en allmän lämplighetsbedömning av koncernen idess helhet. Dessa kriterier är enligt uppfattning otillräckliga ochalltför vagt utformade.' Detfrån soliditetssynpunkl viktigaste prövningskriteriet, säkerhetsreservensstorlek, innebär att om ett försäkringsbolag har en liten säkerhetsreserv iförhållande till verksamhetens samlade risker, bör inte hela ramen kunnautnyttjas för förvärv av finansiella dotterföretag. Ingenting sägs emellertidom hur liten säkerhetsreserven får vara eller i vilken omfattning en inte heltfylld säkerhetsreserv skall minska ramen för förvärv av banker och andrafinansiella institut. Kriteriet har inte heller något avseende pålivförsäkringsbolag, eftersom dessa inte har någon säkerhetsreserv. Någotmotsvarande kriterium för sistnämnda slag av bolag uppställs inte och tas inteheller upp till diskussion i promemorian. Detta förhållande är en uppenbarbrist i förslaget, i synnerhet med hänsyn till att försäkringstagarnastrygghet väger tyngst i livförsäkringsverksamheten. De övriga prövningskriteriernaär än mer vagt utformade och det lorde kunna förutses alt dessa kommer attföranleda vissa tillämpningssvårigheter för tillsynsmyndigheten. Enannan uppenbar brist i förslaget är att ramen beräknas enbart för varjeförsäkringsbolag för sig. Ramen skall alltså inte beräknas på konsolideradbasis, även om det i en koncern ingår flera försäkringsbolag. Detta kommer attackumuleras med storleken av de aktietillskott som ett försäkringsbolag gjorti ett annat försäkringsbolag inom koncernen. Samma kapital kommer alltså attkunna räknas med i ramen två och vissa fall .