prop · GE0363 · 1990-12-31 00:00:00 — I sak torde det dock inte föreligga någon egentlig skillnadmellan de tre varianterna. Paragrafenär i viss utsträckning tvingande. Bestämmelsen i första stycket är enligttredje stycket fullt ut tvingande till agentens förmån, medan reglerna i andrastycket får frångås till nackdel för agenten i den omfattning som medges i(järde stycket. Avförsta stycket framgår att provisionen skall betalas inom efterutgången av det kvartal då provisionen är intjänad. Begreppet "ärintjänad" är nytt. Det betyder närmast att ingen ytterligare åtgärd krävsfrån någon av parterna agenten, huvudmannen eller tredje man för attagenten skall ha rätt till utbetalning av provisionen. En annansak är att agentens rätt till den intjänade provisionen kan bortfalla om tredjeman underlåter att uppfylla avtalet (se 12 §). Att provisionen "ärintjänad" enligt förevarande paragraf innebär alltså inte att agentenunder alla omständigheter har förvärvat en oåterkallelig rätt till beloppet.Man kan säga att den omständigheten att provisionen "är intjänad"inte har någon självständig betydelse utan endast bildar utgångspunkt för beräkningenav när betalning senast skall ske. paragrafen valda konstmktionen, att betalning skall ske från en på visst sätt bestämd tidpunkt, stämmer i stort sett överens med den i det danska förslaget, som i sin tur bygger på EG-direktivet. I det danska förslaget talas dock inte om att provisionen "är intjänad"utan om att "provisionskravet forfalder". (1 EG-direktivet sägs i den danskaversio nen att "retten til provision erhverves" och i den engelska att"the com mission shall become due".) Att en fordran är förfallen till betalning innebär enligt svensk rätt att den tid har inträtt då gäldenären måste prestera för att inga påföljder skall inträda. Det vore ägnat att skapa förvirring att i förevarande sammanhang göra avsteg från denna termino logi. Valet av uttrycket "är intjänad" får ses mot denna bakgmnd. 1andra stycket anges när provisionen är intjänad. Detta inträffarvid det Prop. 1990/91:63 tidigaste av de i punkterna I 3 nämnda tillfällena. bara fullgörs eller borde ha fullgjorts delvis, är i allmänhet endasten motsvarande del av provisionen intjänad (jfr uttrycket "i den mån"). Avpunkt 1 i andra stycket framgår att provisionen är intjänad då huvudmannen harfullgjort avtalet med tredje man. Så är i regel fallet då en av huvudmannenförsåld vara har avlämnats enligt bestämmelserna i 6 8 §§ köplag.Avtalet får därvid anses fullgjort från huvudmannens sida även om han harbmstit i fullgörandet av någon biförpliktelse, t.ex. när det gäller att tecknaförsäkring avseende transporten eller förpacka varan på ett fullgott sätt. Vidinköpsagentur är avtalet fullgjort från huvudmannens sida då han har betalatköpesumman. Detta gäller vare sig betalning sker i förskott, vid leverans elleri efterhand. Skall betalning ske i delposter, får provisionen anses intjänad itakt med att delbetalningarna fullgörs. Bestämmelseni punkt 2 i andra stycket innebär att provisionen kan vara intjänad även i falldär huvudmannen har brustit i fullgörandet av avtalet med tredje man. Det ärtillräckligt att tiden för sådant fullgörande har inträffat. En förutsättningfår dock anses vara att huvudmannens dröjsmål inte beror på avtalsbrott fråntredje mans sida. Huvudmannen bör t. ex. få utnyttja sin rätt enligt 10 § 1990års köplag att vid kontantförsäljning hålla inne varan vid bristande betalningfrån tredje man utan att agentens provision på avtalet därför skall ansesintjänad. Och har agenten samtyckt till att ett avtal med tredje man skallåtergå kan han givetvis inte hävda att han har tjänat in provision på avtaletOfr 12 § andra stycket). Avpunkt3 i andra stycket följer att provisionen är intjänad då tredje man harfullgjort avtalet. Detta får vid försäljningsagentur anses ha skett då tredjeman har betalat köpesumman och vid inköpsagentur då han har levererat varan.Efter det att tredje man har fullgjort avtalet kan inte agentens rätt till provisionenbortfalla enligt bestämmelserna i 12 §. Genombestämmelserna i tredje och fjärde styckena sätts en gräns för hur långtparterna till agentens nackdel får avvika från de huvudregler som framgår viden sammanställning av första och andra styckena. Liksom dessa huvudregler harregleringen i tredje och fjärde styckena byggts upp på att provisionen "ärintjänad" . Det står naturligtvis parterna fritt attbestämma provisionens förfallotid utan användande av detta begrepp, t. ex. kommaöverens om att provisionen skall betalas ett visst antal dagar efter det atttredje man har betalat köpesumman. Har agenturavtalet utformats på det sättetfår man från fall till fall avgöra om en utbetalning enligt avtalet skullekomma att ske än vad som medges enligt regleringen itredje och fjärde stycket. En överenskommelse om när provisionen skallutbetalas bör alltså inte betraktas som ogiltig i sin helhet bara för att deni vissa situationer kan leda till ett sämre resultat för agenten än lagenstvingande bestämmelser. Avtredje stycket framgår att agenten inte är bunden av ett avtalsvillkor som innebär att provisionen skall betalas senare än efter det kvartal då provisionen är intjänad. Med kvartal avses en tremånaderspe- riod som inleds med i någon av månadema januari, april, . Ett avtalsvillkor där kvartalsskiftena förläggs till andra 73 , maj osv., torde dock typiskt sett inte Prop.1990/91: 63 innebära någon nackdel för agenten utan bör vara tillåtet. Ifjärde stycket anges den yttersta gränsen för när provisionen skall anses varaintjänad. Detta är till en början fallet när tredje man har fullgjort avtalet.Har avtalsuppfyllelse, t.ex. betalning, skett endast delvis, är en motsvarandedel av provisionen intjänad (jfr andra stycket). Provisionenär vidare intjänad enligt fjärde stycket i fall då tredje man visserligen intehar fullgjort avtalet men detta beror på att huvudmannen inte har fullgjortavtalet som han borde. Här avses t. ex. fall då tredje mans underlåtenhet attbetala beror på att huvudmannen inte har avsänt varan eller har levereraten felaktig vara. I stort sett gör sig här samma synpunkter gällande som vidtillämpning av bestämmelsen om bortfallande av rätten till provision i 12 §första stycket. Agentensrätt till provision bortfaller om det visas att avtalet mellan huvudmannen ochtredje man inte har fullföljts och att detta inte beror på huvudmannen ellernågot förhållande på dennes sida. Omtredje man har underiåtit att fullfölja avtalet på grund av att huvudmannenutan agentens samtycke har beviljat honom anstånd med att göra det eller kommitöverens med honom om återgång av avtalet, påverkar detta inte agentens rätttill provision. Fullföljertredje man avtalet endast delvis, har agenten rätt till provision på den delsom svarar mot vad som har fullföljts, om inte annat följer av första ellerandra stycket. Bortfalleragentens krav på provision till följd av bestämmelserna i första tredjestyckena, skall han betala tillbaka det som betalats för mycket. Agentenär inte bunden av avtalsvillkor som är mindre fördelaktiga för honom änbestämmelserna i första tredje styckena. (Jfr15 § i kommitténs förslag) Iparagrafen regleras i vad mån agentens rätt till provision påverkas av atttredje man brister i sina åtaganden enligt ett ingånget avtal. Den har sinmotsvarighet i 69 § KomL, 14 § i den danska lagen och artikel 11 iEG-direktivet. Agentensrätt till provision kan alltså bortfalla under de förutsättningar som anges iparagrafen. Det spelar härvid ingen roll om provisionen "är intjänad"enligt 11 § eller om provisionsbeloppet har tagits upp i en provisionsnotaenligt 13 §. Förstastycket återger den grundläggande principen att agentens rätt till provision ärberoende av att avtalet fullgörs av tredje man. Denna princip är ägnad attförhindra att agenten tar upp order från eller sluter avtal med icke solventatredje män. är det också lättare för agenten än för huvudmannenatt bilda sig en uppfattning om tredje mans ekonomiska vederhäftighet. Ettavtal får vid försäljningsagentur anses fullgjort från tredje mans sida då hanhar betalat och vid inköpsagentur när varorna har levererats. Frånden berörda huvudprincipen görs undantag för det fallet att 74 tredje mans underlåtenhetatt prestera beror på huvudmannen eller något Prop. 1990/91: 63 förhållande pådennes sida. I sådana fall behåller alltså agenten sin rätt till provision påavtalet. Som ett fall då den uteblivna prestationen beror på huvudmannen kannämnas att tredje man vid försäljningsagentur underlåter att betala därför atthuvudmannen har levererat en felaktig vara eller inte har avsänt varan . Hänvisningentill ett förhållande på huvudmannens sida avser situationer där tredje manhåller inne sin prestation till följd av någon omständighet som visserligeninte beror direkt på huvudmannen men som ändå bör hänföras till dennesrisksfär. Detta kan vara fallet exempelvis om varan förstörs medan huvudmannenbär risken för den (jfr 12 16 §§ köplag). Huvudmannenhar bevisbördan både för att tredje man inte har fullföljt avtalet och för attdetta inte beror på huvudmannen eller något förhållande på dennes sida. Någragenerella riktlinjer för vad som bör krävas i bevishänseende för atthuvudmannen skall ha fullgjort sin bevisskyldighet kan knappast anges. Vadgäller bevisning om att avtalet inte har fullföljts, bör det dock i regel varatillräckligt att huvudmannen kan visa att avtalet har hävts genom en uttrycklighävningsförklaring från någondera partens sida. Att avtalet inte har fullföljtskan naturligtvis också styrkas på andra sätt. Ensärskild fråga är vad som bör krävas i bevishänseende när det gäller tredjemans bristande betalningsförmåga. En möjlighet är naturligtvis att visa att detgjorts ett resultatlöst utmätningsförsök. Den bristande betalningsförmågan böremellertid också kunna visas på andra sätt, t. ex. genom bevisning om atttredje man inställt sina betalningar. Iandra stycket behandlas två speciella fall av bristande uppfyllelse från tredjemans sida, nämligen då huvudmannen utan agentens samtycke antingen har getttredje man anstånd med att fullgöra avtalet eller har kommit överens med honomom återgång av detta. I dessa fall behåller agenten sin rätt till provision påavtalet. Enförutsättning för att rätten till provision skall bevaras enligt andra stycketär att tredje mans bristande uppfyllelse beror på den överenskommelse somefter avtalsslutet träffats mellan honom och huvudmannen. Om huvudmannen utanagentens samtycke har gett tredje man anstånd med betalningen och denne sedanblir insolvent, med följd att betalning uteblir, behåller agenten sin rätt tillprovision. Men om det visar sig att tredje man redan vid överenskommelsen omanstånd var ur stånd att betala, bortfaller denna rätt för agenten. Enöverenskommelse mellan huvudmannen och tredje man om att ett avtal skall återgå kan ha olika orsaker, t. ex. att huvudmannen har svårig het att fullfölja en leverans av försålda varor eller att tredje man intelängre har användning för varorna. Det är i sådana situationer naturligt att huvudmannen inhämtar agentens mening innan han träffar någon över enskommelse med tredje man. Om agenten därvid går med på att avtalet skall återgå, förlorar han enligt förevarande stycke sin rätt till provision på avtalet. Det står dock parterna fritt att som en fömtsättning för samtycke från agentens sida ställa upp att dennes rätt till provisionen helt ellerdelvis skall står kvar. 1 tredje stycket behandlasdet fallet att avtalet fullföljs bara delvis från Prop. 1990/91:63 tredjemans sida. Agenten har då rätt till provision på den del som svarar mot vad somhar fullföljts, om inte en tillämpning av bestämmelserna i första eller andrastycket leder till något annat resultat. Antagatt tredje man bara betalar hälften av priset för ett vamparti han köpt avhuvudmannen och att detta inte beror på huvudmannen eller något förhållande pådennes sida (jfr första stycket). Agenten får då finna sig i att få provisionenreducerad till hälften. Men om tredje mans bristande betalning faller påhuvudmannens ansvar på det sätt som avses i första stycket, skall agenten hafull provision. Detta kan vara fallet t.ex. om huvudmannen bara förmår attleverera en del av den avtalade kvantiteten. Skulletredje mans betalning helt utebli och orsaken till detta delvis vara atthänföra till huvudmannens risksfär, har agenten rätt till provision på dendelen. Om huvudmannen exempelvis väljer att leverera endast hälften av denbeställda kvantiteten och tredje man sedan försummar att betala vad somlevererats, har agenten rätt till provision på den del av avtalet somhuvudmannen underlät att fullfölja. Påmotsvarande sätt får man bedöma situationer då avtalet fullföljs endast delvisoch det har förekommit någon överenskommelse om anstånd eller återgång avavtalet enligt vad som sägs i andra stycket. Huvudmannen och tredje man kant.ex. ha kommit överens om att huvudmannen bara skall leverera hälften av denkvantitet som från början avtalats. Om agenten samtycker till denna revideringav avtalet, får han bara provision på det som levereras. Lämnar han inte sittsamtycke, behåller han sin rätt till provision på hela det urspmngliga avtalet. Omtredje man betalar endast en del av vad han skall betala enligt det revideradeavtalet blir förhållandena mera komplicerade. Har agenten samtyckt tillrevideringen, har han om orsaken till den uteblivna betaingen inte är atthänföra till huvudmannens risksfär enligt första stycket i paragrafen bararätt till provision på den del som betalas. Där revideringen har skett utanagentens samtycke, torde han ha rätt till full provision på den del av avtaletsom har återgått men få finna sig i en reduktion av provisionen på de varor somfortfarande omfattas av det reviderade avtalet. Reduktionen bör därvid svaramot den del av det reviderade avtalet som inte fullföljs av tredje man.Resultatet kan naturligtvis bli ett annat om orsaken till den uteblivna betalningenär att hänföra till huvudmannens risksfär enligt första stycket. Avflärde stycket framgår att agenten inte är bunden av avtalsvillkor som gerhonom sämre rättigheter än vad som framgår av de föregående styckena. Detta ären nyhet i förhållande till regleringen i KomL men stämmer överens med den iden danska lagen och i EG-direktivet. Bestämmelseni fjärde stycket hindrar inte att agenten och huvudmannen i efterhand, dvs.när den helt eller delvis uteblivna avtalsuppfyllelsen är ett faktum, kommer överensom en för agenten ofördelaktig avvikelse från bestämmelserna i första tredjestyckena. Paragrafens tvingande karaktär avtmbbas ju också till viss del av attagenten kan avstå från sin rätt till provision genom att lämna samtycke enligtandra stycket. Ifemte stycket slås fast att agenten skall betala tillbaka uppburna provi- 76 sionsbelopp, till vilkahan förlorat sin rätt enligt bestämmelserna i första Prop. 1990/91: 63 tredjestyckena. Denna bestämmelse får ses mot bakgrund av att provisionen kanförfalla till betalning innan tredje man har fullgjort avtalet (se 11 §). 1praktiken torde återbetalning av detta slag i regel komma till stånd genom atthuvudmannen debiterar agenten beloppet i en följande provisionsnota. Huvudmannenskall senast efter utgången av varje kvartal ge agenten enprovisionsnota med uppgift om den provision som är intjänad under kvartalet.Provisionsnotan skall innehålla alla uppgifter av betydelse för beräkningen avprovisionen. Haragenten helt eller delvis förlorat sin rätt till provision på ett avtal, skalluppgift om detta lämnas i den provisionsnota som avser det kvartal då rättentill provisionen bortföll. I provisionsnotan skall därvid anges skälet till atträtten till provisionen bortfallit. Agentenär inte bunden av avtalsvillkor som är mindre fördelaktiga för honom änbestämmelserna i denna paragraf (Jfr18 § första stycket andra meningen och tredje stycket i kommitténs förslag) Iparagrafen finns bestämmelser om provisionsnota. Bestämmelser av liknande slagfinns i 71 och 72 §§ KomL, 13 § i den danska lagen och artikel 12 iEG-direktivet. Enprovisionsnota skall ge besked om dels intjänade provisionsbelopp (förstastycket), dels i vad mån rätt till provision på ingångna avtal har bortfallit(andra stycket). Däremot behöver provisionsnotan inte innehålla uppgift om attett anbud har antagits eller avslagits av huvudmannen eller attavtalsuppfyllelse inte har skett (om det inte är så att den bristandeavtalsuppfyllelsen innebär att rätten till provisionen har bortfallit). Attlämna sådana uppgifter ingår i stället i huvudmannens underrättelseskyldighetenligt 7 § andra stycket punkt 3. Avförsta stycket framgår att provisionsnotan skall innehålla uppgift om denprovision som är intjänad närmast föregående kvartal. Med kvartal avseskalenderkvartal (om inte annat har bestämts i agenturavtalet, se vad somanförts beträffande 11 §). När provisionen skall anses intjänad framgår avbestämmelserna i 11 § andra och fjärde stycket. För att agenten skall kunnakontrollera att beräkningen av provisionen är riktig, har föreskrivits attprovisionsnotan skall innehålla alla uppgifter av betydelse för dennaberäkning. Det gäller framför allt uppgift om tredje mans namn och adress,vamslag och varumängd, fakturadatum och fakturabelopp samt provisionssats ochprovisionsbelopp. Provisionsnotan skall innehålla uppgift om samtliga avtal påvilka provision är intjänad . Särskilt viktigt är attuppgift lämnas om provisionsgmndande avtal som har kommit till stånd utanagentens medveikan (jfr 9 § punkt 2 och 3). Provisionsnotanskall ha kommit agenten till hända inom efter utgången av det kvartal då de i notan upptagna provisionsbeloppen är intjänade. Här föreligger en skillnad i förhållande till det danska förslaget, enligt vilket det räcker att provisionsnotan har avsänts till agenten inom 77 den angivna fristen. Densvenska lösningen innebär att samma tidsfrist Prop. 1990/91:63 gäller förtillhandahållande av provisionsnotan som för utbetalning av intjänadeprovisionsbelopp. Avandra stycket framgår att provisionsnotan också skall innehålla uppgift om ivad mån rätten till provision på ingångna avtal har bortfallit. Frågan om närrätten till provision bortfaller regleras i 12 §. Det rör sig framför allt omfall av betalningsförsummelse från tredje mans sida. Uppgiften i fråga behöverinte tas upp i provisionsnotan förrän det står klart att rätten till provisionhar bortfallit. Uppgiftsskyldigheten gäller både provision som "är intjänad"enligt bestämmelserna i 11 § och provision på ingångna avtal vilken ännu inte"är intjänad". Däremot behöver provisionsnotan inte innehålla uppgiftom att tidpunkten för när provisionen skall anses intjänad har skjutits upp,t.ex. till följd av att huvudmannen håller inne leveransen till tredje man pågmnd av att denne dröjer med betalningen. Som tidigare nämnts omfattas sådanauppgifter i stället av huvudmannens informationsskyldighet enligt 7 § andrastycket punkt 3. Uppgiftom att rätten till provision har bortfallit skall ges i den provisionsnota somavser . Om det står klart att tredje man intekommer att betala de till honom försålda varorna, skall det alltså i denprovisionsnota som ges till agenten anges att rätten till provisionen ifråga har bortfallit. Även då provisionen endast delvis har bortfallit skalluppgift därom lämnas i provisionsnotan. Iprovisionsnotan skall också anges skälet till att rätten till provisionen harbortfallit. Denna uppgift bör vara så preciserad att agenten kan bedöma om handelar huvudmannens uppfattning i frågan. Det torde t. ex. inte varatillräckligt med en blank uppgift att tredje man inte har betalat. Agenten böri ett sådant fall kunna kräva att det av provisionsnotan framgår vad som liggertill gmnd för huvudmannens bedömning att betalning inte kommer att inflyta. Vidbortfall av rätt till provision som har upptagits i en provisionsnota, fårhuvudmannen i en senare provisionsnota tillgodoföra sig beloppet. Det har inteansetts nödvändigt att som i 71 § tredje stycket KomL uttryckligen nämnadenna möjlighet i lagtexten. Tillgodoförandet kan ske antingen i denprovisionsnota som innehåller uppgift om att rätten till provisionen harbortfallit eller i en senare provisionsnota. Avtredje stycket framgår att paragrafens bestämmelser är tvingande till förmånför agenten. Denne kan alltså inte med bindande verkan avstå från sin rätt tillprovisionsnota eller gå med på att att notan skall innehålla mindre utförligauppgifter än vad som sägs i paragrafen. Han är inte heller bunden av ettavtalsvillkor som går ut på att provisionsnotor tillställs honom med störrefördröjning eller längre tidsintervall än vad som följer av paragrafensbestämmelser. Däremot torde parterna vara oförhindrade att låtaprovisionsnotorna avse andra tremånadersperioder än kalenderkvartal, även omlagtexten, som tidigare nämnts, tar sikte på sådana (jfr vad som har sagtsunder 11 §). Agentenhar rätt att från huvudmannen få alla upplysningar som denne har tillgång tilloch som agenten behöver för att kunna kontrollera om provisionsnotaninnehåller de provisionsbelopp som är intjänade. Till sådana upplysningar hörutdrag ur huvudmannens bokföring. Omhuvudmannen inte inom skälig tid efter det att begäran därom framställts lämnaragenten sådana upplysningar som avses i första stycket eller det finnsanledning att anta att dessa upplysningar eller uppgifterna i provisionsnotanär oriktiga, har agenten rätt att granska huvudmannens bokföring i denomfattning som behövs. Huvudmannen får därvid avgöra om granskningen skallutföras av agenten själv eller av en auktoriserad eller godkänd revisor somagenten har utsett. Agentenär inte bunden av avtalsvillkor som är mindre fördelaktiga för honom änbestämmelserna i denna paragraf (Jfr18 § andra stycket i kommitténs förslag) Paragrafeninnehåller bestämmelser om upplysningsplikt för huvudmannen och om rätt föragenten att ta del av huvudmannens bokföring. Den saknar motsvarighet i KomL.Frågor av detta slag regleras i 15 § i den danska lagen och i artikel 12 iEG-direktivet. Iförstastycket slås fast att huvudmannen på begäran av agenten skall ge denne allaupplysningar som behövs för att agenten skall kunna kontrolleraprovisionsnotans riktighet. Huvudmannen är t. ex. skyldig att tillhandahållaagenten utdrag ur sin bokföring. Agentens rätt att få upplysningarna i fråga ärinte betingad av att det finns skäl till antagande att uppgifterna iprovisionsnotan är oriktiga. Bestämmelsen ger således agenten möjlighet attstickprovsvis eller rutinmässigt kontrollera riktigheten av de provisionsnotorhan får från huvudmannen. Detligger i sakens natur att huvudmannens upplysningsskyldighet enligt förstastycket gäller även i fall då han har underiåtit att tillställa agenten någonprovisionsnota. Huvudmannenbehöver bara tillhandahålla uppgifter som han har tillgång till. Han harsåledes ingen skyldighet att för agentens räkning inhämta kompletterandeupplysningar, t.ex. från tredje man. Vidare omfattar upplysningsskyldighetenendast förhållanden som har betydelse för kontroll av provisionsnotan. Agentenhar alltså inte någon allmän rätt till insyn i huvudmannens räkenskaper.Upplysningarna i fråga behöver bara lämnas efter anmodan från agenten. Agentenskall i sin begäran till huvudmannen ange vad det är för material han behöver.Han kan t. ex. kräva upplysning om huvudmannens kontakter med en namngiven kundeller uppmana huvudmannen att lägga fram material om samtliga avtal, som underen period har träffats inom ett visst geografiskt område. Andrastycket tar sikte på situationer då huvudmannen inte tillhandahål ler upplysningar enligt första stycket eller det kan antas att dessa upplys ningar eller uppgifterna i provisionsnotan är felaktiga. I dessa situationer kan agenten kräva att huvudmannen låter honom eller en revisor granska huvudmannens bokföring i den omfattning som behövs. Någon sådan granskningsmöjlighet finns inte intagen i EG-direktivet. Däremot har be- 79 stämmeisensin motsvarighet i den danska lagen samt i västtysk, österri- Prop.1990/91:63 kisk och schweizisk rätt.