prop · GE03180 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:180 med anledning av tillträde till treinternationella överenskommelser rörande räddningstjänst Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Inomdet internationella atomenergiorganet (lAEA) har en konvention om bistånd ihändelse av en kärnteknisk olycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnenutarbetats. Konventionen förutsätter ratifikation för att bli gällande. Vidarehar , , och utarbetat ett ramavtal om samarbeteöver territorialgränserna i syfte att vid olyckshändelser hindra eller begränsaskador på människor eller egendom eller i miljön. förutsättergodkännande för att bli gällande. InomFörenta Nationemas sjöfartsorganisation (IMO) har en internationell konventionom beredskap för, insatser vid och samarbete vid förorening genom olja() utarbetats. Konventionen förutsätter ratifikation för attbli gällande. Sverigehar undertecknat konventionerna och ramavtalet. För att skall kunnatillträda överenskommelserna måste de godkännas av . Ipropositionen föreslås att dels godkänner biståndskonventionen,och ramavtalet, dels ändrar räddningstjänstlagen(1986:1102), lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall,atomansvarighetslagen (1968:45), sekretesslagen (1980:100) samt lagen(1987:1069) om tullfrihet m.m. De föreslagna lagändringarna är nödvändiga föratt skall uppfylla sina förpliktelser enligt biståndskonventionen ochramavtalet. Lagändringarnaföreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Riksdagen1990/91. Lag omändring i räddningstjänstlagen (1986:1102) Härigenomföreskrivs att det i räddningstjänstlagen (1986:1102) skall införas fyra nyaparagrafer, 65 68 §§, samt närmast före 65 § en ny rubrik av följandelydelse. Regeringen,en kommun eller en statlig myndighet som svarar för räddningstjänst får i denutsträckning som följer av överenskommelser som ingått med ,, eller begära bistånd från eller lämna bistånd tillutländska myndigheter vid räddningsinsatser. I andra fall fårregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer begära eller lämna internationelltbistånd vid räddningsinsatser enligt internationella överenskommelser somSverige ingått. Omen utländsk fysisk eller juridisk person som saknar hemvist här i landetmedverkar i en räddningsinsats i på begäran av regeringen, en kommuneller en statlig myndighet enligt 65 §, skall staten i stället för denutländska personen ersätta skada som uppkommer i samband med räddningsinsatsenoch för vilken den utländska personen annars skulle ha varit skadeståndsskyldigenligt svensk lag. Staten skall ävenersätta en utländsk fysisk eller juridisk person som saknar hemvist i Sverigeoch som handlar för biståndsgivarens räkning för personskada och skada påutrustning eller material som använts vid biståndsgivningen, om skadan haruppkommit i i samband med räddningsinsatsen. Staten får kräva tillbaka ersättning som har betalats enligt 66 §första stycket av den som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grovvårdslöshet. För den som är att anse som arbetstagare skall dock ansvaret varabegränsat på det sätt som sägs i 4 kap. i § skadeståndslagen (1972:207). Omrätt till återkrav för ersättning som har betalats för atomskada finnssärskilda bestämmelser i atomansvarighetslagen (1968:45). Om utländskt bistånd har begärts av en kommun, får staten av dennakräva tillbaka vad staten har betalat enligt 66 § eller enligt åtagande iinternationella överenskommelser om sådant bistånd i den mån kostnaden jämtekommunens egna kostnader för räddningsinsatsen inte överstiger självriskenenligt 37 §. Biståndspersonalfrån , , eller tjänstgör i samband med enräddningsinsats i i enlighet med de tjänstgöringsbestämmelser som gälleri det egna landet. Även fordon, räddningsmateriel och annan utrustning frånnågot av de nämnda länderna får utan särskilt tillstånd användas i samband medräddningsinsatser i enlighet med de bestämmelser som gäller i det egnalandet. Bestämmelser om immunitet och privilegier i vissa fall i samband medutländskt bistånd vid räddningsinsatser i enlighet med internationellaöverenskommelser finns i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissafall. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet ochprivilegier i vissa fall Härigenomföreskrivs att det i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissafall' skall införas en ny paragraf, 6 §, av följande lydelse. För personal som ställs till förfogande av en biståndsgivande partsamt för utrustning och egendom som införs i enligt konventionen den26 om bistånd i händelse av en kärnteknisk olycka eller ettnödläge med radioaktiva ämnen åtnjutes immunitet och privilegier i denutsträckning som anges i konventionen, dock med de inskränkningar som följer avförklaringar som har avgett i anslutning till konventionen. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen omtryckt 1987:341. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45) Härigenomföreskrivs att 15 § atomansvarighetslagen (1968:45) skall ha följande lydelse. 15§' Den som nödgats utge ersättning Den som nödgats utge ersättning för atomskada på grund av luft- för atomskada på grund av luft fartslagen (1957:297) eller interna- fartslagen (1957:297) eller rädd- tionellt fördrag eller lagstiftning i ningstjänstlagen (1986:1102) eller främmande stat inträder i den ska- intemationellt fördrag eller lagstift- delidandes rätt mot den anlägg- ning i främmande stat inträder i ningsinnehavare som svarar för den skadelidandes rätt mot den an- skadan enligt denna lag. Avser er- läggningsinnehavare som svarar för sättningen skada som omfattas av skadan enligt denna lag. Avser er- ett med stöd av 3 § tredje stycket sättningen skada som omfattas av meddelat förordnande, äger den er- ett med stöd av 3 § tredje stycket sättningsskyldige återkräva ersätt- meddelat förordnande, äger den er- ningen av den anläggningsinne- sättningsskyldige återkräva ersätt- havare som skulle ha svarat för ska- ningen av den anläggningsinne- dan, om förordnandet ej medde- havare som skulle ha svarat för ska lats, dan, om förordnandet ej medde lats. Harnågon som har sitt huvudkontor i eller i annan konventionsstat ellernågon som är anställd hos sådan person nödgats utge ersättning för atomskada,för vilken den skadelidande på grund av bestämmelserna i 3 § icke ärberättigad till ersättning enligt denna lag, äger han återkräva skadeståndet avden anläggningsinnehavare som med bortseende från näitinda bestämmelser skulleha svarat för skadan. Därvid äger första stycket första punkten motsvarandetillämpning. Har skadan uppkommit under transport av atomsubstans tillmottagare i annan stat än konventionsstat, gäller dock den avsändandeanläggningsinnehavarens ansvarighet ej längre än till dess substansen lossatsfrån det transportmedel varmed det anlände till den staten. Har skadanuppkommit under transport av atomsubstans från avsändare i sådan stat,inträder den mottagande anläggningsinnehavarens ansvarighet icke förränsubstansen lastats på det transportmedel varmed det sändes från den främmandestaten. Återkravsrättenligt första eller andra stycket tillkommer icke den som själv svarar förskadan enligt 20 §. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att 8 kap. 18 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha följandelydelse. Sekretess gäller för sådan uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållanden som har lämnats enligt 19 21 §§ lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Regeringen kan för särskilt fall förordna om undantag från sekretessen, om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. Sekretessgäller för sådan uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållanden som harlämnats enligt 19 21 §§ lagen (1984:3) om kämtek-nisk verksamhet eller iärende om underrättelse och information eller bistånd enligt konventionerna den26 om tidig information vid en kärnenergiolycka och om biståndi händelse av en kärnteknisk olycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnen,om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Regeringenkan för särskilt fall förordna om undantag från sekretessen, om den finner detvara av vikt att uppgiften lämnas. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen omtryckt 1989: 713. 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1987:1069) om tullfrihet m. m. Härigenomföreskrivs att 13 § lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. skall ha följandelydelse. 13§Regeringen får meddela föreskrifter om tullfrihet för 1. förnödenheter och proviant som medförs eller tasombord på transportmedel i utrikes trafik, om varorna är avsedda förtransportmedlet eller för besättning eller passagerare, 2. varor som införs av en resande eller den som utförarbete på transportmedel, under förutsättning att varorna inte införs ihandelssyfte eller yrkesmässig förbmkning, 3. varor som införs av en person, vilken flyttar intill landet eller återvänder hit efter en längre tids vistelse i utlandet, omvaroma inte införs i handelssyfte, 4. varor som införs med anledning av arv ellertestamente eller som gåva eller som lån utan vederlag och varor som köpts förmedel skänkta från utlandet, 5. filmer och trycksaker om varor eller tjänster somerbjuds från utlandet, 6. varor för turistpropaganda, 7. varorsom skall användas vid 7. varor som skall användas vid räddnings- eller bärgningsföretag räddningsinsats eller bärgningsföre- eller humanitär hjälpaktion, tag eller humanitär hjälpaktion el ler vid övning av räddningsinsats, 8. varor för undervisningsändamål eller förvetenskapligt eller kulturellt ändamål, 9. varor som skall användas vid utställning ellermässa eller liknande evenemang som ordnas för att främja försäljning avutländska varor, 10. välfardsmaterielför sjöfolk, samt 11. magnetbandoch andra media med registrerade data. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Försvarsdepartementet p°p- 'i- Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:Statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , , , Proposition med anledning av tillträde till treinternationella överenskommelser rörande räddningstjänst Iräddningstjänstlagen (1986:1102) finns bestämmelserom och statligräddningstjänst. Med räddningstjänst avses i lagen räddningsinsatser som skallgöras vid olyckshändelser och överhängande fara för olyckshändelser för atthindra och begränsa skador på människor eller egendom eller i miljön. Lagengäller inte hälso- och sjukvård som avses i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763). Varje kommun svarar för räddningstjänsten inom kommunen, om detinte är fråga om statlig räddningstjänst. Den statliga räddningstjänstenomfattar fjällräddningstjänst, flygräddningstjänst, sjöräddningstjänst ochräddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen. Iräddningstjänstlagen regleras också skyldigheter för ägare eller innehavare avbyggnader och andra anläggningar, särskilt sådana anläggningar där verksamheteninnebär fara för att en olyckshändelse skall orsaka allvarliga skador påmänniskor eller i miljön, att vidta åtgärder som behövs för att förebygga brandoch för att förhindra eller begränsa skador till följd av brand och andraallvarliga skador på människor eller i miljön. Densvenska räddningstjänsten skall givetvis kunna fullgöras med våra egnaresurser. I vissa situationer kan emellertid bistånd med utländsk personal ochutmstning spela en betydelsefull roll för att minska konsekvenserna avolyckshändelser. Vid räddande av liv samt vid bekämpning av större utsläpp avolja och kemikalier till sjöss framstår sådant bistånd som ett naturligt inslagi räddningsarbetet. Olyckan med tankfartyget i år 1989visade påtagligt omfattningen av de skador som en stor oljekatastrof innebäroch behovet av att utveckla formerna för samarbete mellan länderna. En delolyckshändelser kan fordra särskild expertis eller utrustning eller såomfattande resurser att resurserna i ett enskilt land inte är tillräckliga. Såvar t. ex. fallet vid . Undersenare år har intresset ökat för en utveckling av det internationel- la,främst det nordiska, samarbetet på räddningstjänstområdet. Det sam- Prop.1990/91:180 arbete som vuxit fram syftar till att underlätta ömsesidigt biståndmellan stater vid olyckshändelser. Det gäller således att på förhand skapaförutsättningar för att personal och utmstning skall kunna insättas snabbtöver territorialgränserna och samverka effektivt med de nationella resursernaunder räddningsinsatserna. I en del fall är det angeläget att ett mera löpandesamarbete kan ske mellan lokala räddningsorgan över gränserna. Ett sådantsamarbete har uivecklats bl. a. vid gränsen utmed älv. Internationelltsamarbete skapar även förutsättningar för utväxling av erfarenheter ochresultat av forsknings- och utvecklingsinsatser i de olika länderna, vilket harstor praktisk betydelse. Alltsedanmitten av gäller ett Nordiskt samarbetsavtal i samband medstrålningsolyckor (SÖ 1965:81). En översyn av samarbetsavtalet beräknas blislutförd . godkännande torde inte komma att fordras för attSverige skall kunna tillträda det nya avtalet. En av avtalsparterna i det nugällande nordiska avtalet är (lAEA), somförespråkade att avtalet skulle bli ett modellavtal för en internationellkonvention eller för ett omfattande nät av regionala överenskommelser. Så blevemellertid inte fallet. Efter olyckan i kärnkraftverket 2 iUSA togs frågan om en konvention åter upp i lAEA, menberedningsarbetet slutfördes inte. Vid ett extra möte med anledningav olyckan i Tjernobyl fattades ett principbeslut om att internationellakonventioner om bistånd och om tidig information vid kärnenergiolyckor skulleutarbetas. Inom lAEA utarbetade förslag till sådana konventioner antogs avatomenergiorganets generalkonferens . Konventionen omtidig information vid en kärnenergiolycka har ratificerats av (SÖ1987:3), medan konventionen om bistånd i händelse av en kärnteknisk olyckaeller ett nödläge med radioaktiva ämnen (biståndskonventionen) harundertecknats av i med förbehåll för ratifikation. I prop.1986/87:18 förelades biståndskonventionen för kännedom i engelsk textoch svensk översättning. Den engelska fördragstexten och en därefter revideradsvensk översättning bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efteren framställning från den s.k. påbörjades ett arbete inom de nordiska länderna om formerna för ett mer utvecklat samarbete på räddningstjänstområdet. Det har ansetts önskvärt med ett samarbete mellan de behöriga myndigheterna i , , och i syfte att underlätta erforderligt ömsesidigt bistånd vid olycks händelser i fredstid och att påskynda insättandet av hjälpande personal och materiel. Ett förslag till avtal har utarbetats. Enligt lydelsen i avtalet kan även ansluta sig. Detta avtal skall betraktas som ett ramavtal och benämns i det följande ramavtalet. Det är avsett att komplettera andra nordiska multilaterala eller bilaterala överenskommelser på området. Re geringen beslöt att avtalet skulle undertecknas. Avta let undertecknades i av , , och . Avtalet skall enligt fördragstexten godkännas. mark och har godkänt avtalet som därmed trädde i kraft . Den svenska fördragstexten bör fogas till protokollet i detta '9 ärende som bilaga 2. InomFörenta Nationernas sjöfartsorganisation (IMO) har Prop. 1990/91: 180 1990 ett förslag till internationell konvention omberedskap för och insatser vid förorening genom olja utarbetats. hölls i för att behandla förslaget.Vid konferensen nåddes enighet om en internationell konvention om beredskapför, insatser vid och samarbete vid förorening genom olja, 1990 (InternationalConvention on Oii Pollution Preparedness, Response and Co-operation, 1990), dens.k. Regeringen beslöt den 7 febmari 1991 att konventionen skulle undertecknas. Konventionen undertecknades ifebruari 1991 i med förbehåll för ratifikation. Den har upprättats påarabiska, kinesiska, engelska, franska, ryska och spanska språken och texternahar samma giltighet. Den engelska fördragstexten och en svensk översättning börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Inomförsvarsdepartementet har upprättats en promemoria omSveriges tillträde till biståndskonventionen och ramavtalet. Yttranden över promemorian har avgetts avjustitiekanslern, hovrätten för , kammarrätten i ,överbefälhavaren, , , ,, generaltullstyrelsen, , ,länsstyrelsema i och , ochLandstingsförbundet. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet(dnr 1930/89). Remissinstanserna har i huvudsak lämnat förslagen i promemorianutan erinran. Vissa förslag till förändringar har framförts, och dessa har iallt väsentligt beaktats. Frågor om immunitet och sekretess tas upp i vissayttranden. Jag återkommer till dessa frågor i det följande. Jagavser nu att lämna en kortfattad översikt över det internationella samarbetetpå räddningstjänstområdet samt att ta upp dels frågan om godkännande avbiståndskonventionen, och ramavtalet, dels frågan omerforderlig lagstiftning med anledning av tillträde till överenskommelserna. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrandeöver lagförslagen. De lagförslag som remitterats till lagrådet bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 4. Lagrådethar lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas tillprotokollet som bilaga 5. Lagrådets granskning har föranlett vissaredaktionella ändringar av remissens lagförslag. 2 Internationellt samarbete på räddningstjänstområdet Detinternationella samarbetet inom räddningstjänsten har varit osystematiserat, och ett behov av en fastare form har förelegat. Inom vissa områden förekommer ett omfattande samarbete. ämbetsmannakommittéför miljövårdsfrågor genomför ett forsknings-och Prop. 1990/91:180utvecklingsarbete i fråga om bekämpning av kemikalieolyckor på land och tillsjöss. Bakgmnden till detta är de mycket allvarliga kemikalieolyckor sominträffat . Det har konstaterats att förmågan att bekämpa sådanaolyckor är begränsad. Inom pågår arbete med förebyggande av och beredskapför kemikalieolyckor. deltar också i arbete på detta område inomFörenta Nationemas Miljöskyddsprogram () och . Arbetet syftar iförsta hand till att öka säkerheten i utvecklingsländer i samband medkemikaliehantering. Vid miljömötet i /inom ramenför Europeiska säkerhetskonferensen behandlades frågan om förebyggande av ochberedskap för industriolyckor med gränsöverskridande konsekvenser. Ettkonventionsarbete på detta område har därefter påbörjats i Förenta NationernasEkonomiska Kommission för (ECE). Detkan nämnas att har tagit ställning till regeringens förslagi budgetpropositionen 1990 (prop. 1989/90:100, bil. 6, FöU7, rskr. 226)angående former för framtida katastrofhjälp utomlands. Detta ställningstagandeavser situationer då intemationella överenskommelser om bistånd inte ärtillämpliga. Närdet gäller mera direkt samarbete på den lokala och regionala nivån har sådantendast förekommit i begränsad utsträckning. Avtal finns mellan Kimna kommunoch stad i , mellan kommun och Muonio och Kolari kommuner iFinland samt mellan Övertomeå kommun och och Ylitornio kommuner i Finland.Visst samarbete har även förekommit på annat håll t.ex. i ochJämtlands län med myndigheter i . Det finns också en muntligöverenskommelse om samarbete mellan kommun och Tornio stad i Finland.Önskemål har förelegat om att kunna utöka samarbetet utmed gränserna mellanSverige och samt mellan och . Oklarhet har emellertidrått om fömtsättningama för detta. Kommuner har enligt överenskommelsen mellanDanmark, , och om gränskommunalt samarbete över nordiskariksgränser (SÖ 1978:1, prop. 1977/78:44, KU 15, rskr. 32) rätt att samarbetamed kommuner i annat fördragsslutande land om vården av sina angelägenheter iden mån hinder inte föreligger enligt det egna landets bestämmelser om kommunernasbefogenheter, organisation och verksamhet. I uttrycket kommun inbegrips ävenlandstingskommuner, amtskommuner, fylkeskommuner och kommunalförbund. Enligtöverenskommelsen bör resp. land efter hand göra de ändringar i den nationellalagstiftningen som behövs för att undanröja hinder och svårigheter för önskvärtsamarbete över riksgränserna. Avlagen (1975:494) om rätt för kommun och landstingskommun att lämnainternationell katastrofhjälp följer att kommuner och landstingskommuner isamband med krig, farsoter eller naturkatastrofer får bistå ett annat landeller en internationell hjälporganisation med utmstning som kan avvaras.Kommunerna och landstingskommunerna får också tillhandahålla och avlönapersonal som behövs för att utrustningen skall kunna tas i bruk. Isyfte att underlätta fjällräddningstjänsten i gränstrakter i fredstid undertecknadesden en överenskommelse (SÖ 1974:16) mellan och förunderlättande av räddningstjänsten i gränstrakter, överenskommelsen gällerenligt artikel I efterspaning och undsättning av personer som har kommit ellerbefaras ha kommit i en nödsituation. Efterspanings- och räddningsföretag får,när så bedöms nödvändigt, utsträckas till det andra landets landterritoriumefter anmälan av polismyndighet till motsvarande polismyndighet i det andralandet. i det andra landet kan övertaledningen av företaget, om det på grund av omständigheterna befinns erforderligt. Utrustning,bl. a. snöfordon och motorfordon, samt hundar som behövs för företaget fårvillkorslöst medföras på det andra landets territorium. Den medfördautrustningen skall åtemtföras sedan företaget har avslutats. I fråga omanvändningen av civila luftfartyg som tillhör eller har ianspråk-tagits avtull- eller polismyndighet krävs anmälan till motsvarande polismyndighet i detandra landet. Skada som vållas av ett visst lands utmstning under ett företagär detta land skadeståndsskyldigt för. Polismyndighetenskall enligt överenskommelsen underrätta motsvarande polismyndighet i detandra landet, om det kan befaras att en saknad person har kommit i ennödsituation på det andra landets territorium. En polismyndighet får hospolismyndighet i det andra landet anhålla om hjälp med personal förefterspanings- och räddningsåtgärder i det egna landet. Myndigheterna ärskyldiga att på allt sätt underlätta de efterspanings- och räddningsföretag somföretas enligt överenskommelsen. Bestämmelseroch rekommendationer om flygräddningstjänst finns i konventionen ominternationell civil luftfart, den s.k. Chicagokonventionen, bilaga 12 omefterforskning och räddning samt bilaga 14 om flygplatser. De fördragsslutandestaterna skall enligt konventionen dygnet mnt upprätthålla beredskap förefterforskning och räddning. De skall också inom sitt ansvarsområde bistånödställda flygplan och överlevande vid en olycka oavsett deras nationalitet.Det skall finnas en räddningscentral med erforderliga sambandsmedel ochändamålsenligt utmstade räddningsstyrkor. De fördragsslutande staterna skallsamordna sina organisationer för efterforskning och räddning. I bilaga 12finns i övrigt utföriiga föreskrifter och rekommendationer om sådan samordning,förberedelser inför räddningsinsatser och genomförande av insatserna.Bestämmelserna för flygplatser faller enligt räddningstjänstlagen inom ramenför . har träffatbilaterala överenskommelser på regerings- och myn dighetsnivå med och om samarbete inom flyg räddningstjänsten. På myndighetsnivå finns överenskommelser med mark, och . Långtgående operativt samarbete i flygrädd- ningsfrågor förekommer mellan ansvariga myndigheter i och 12 Sjöräddningstjänstenbestår enligt räddningstjänstlagen av dels efterforskning och räddning avmänniskor som är eller kan befaras vara i sjönöd och sjuktransporter frånfartyg, dels insatser när olja eller andra skadliga ämnen har kommit ut ivattnet. 1979års internationella sjöräddningskonvention (SÖ 1986:29) innehållerbestämmelser om efterforskning och räddning av människor i sjönöd. Konventioneninnehåller bestämmelser av likartat slag som bilaga 12.