prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — Kostnadernaför SINDs programverksamhet läcks från tio anslag, av vilka anslagen tillsmåföretagsutveckling och lokaliseringsbidrag m.m. på 215,3 resp. 350 milj. kr.för innevarande budgetår är de största. Därjämte finns ett särskilt anslag förutredningsverksamhet på ca 5,2 milj. kr. Antalet anställda vid är för närvarandeca 180. 5ri/bildadesår . STU är central förvaltningsmyndighet för statens initiativ och stödtill teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete samt planläggning ochrådgivning inom området. STU lämnar finansiellt stöd i form av bidrag, lån m.m.Vid STU tillämpas programbudgetering med indelning i tre program. Ny kunskap.Ny teknik och Nya produkter. Programverksamhetenfinansieras från anslaget . Styrelsen för teknisk utveckling: Tekniskforskning och utveckling. För innevarande budgetår har anvisats ca 818,8 milj.kr. Därtill disponerar STU medel från flera andra anslag, bl.a. anslaget H6.Energiforskning med totalt 63 milj. kr. Antalet anställda vid är förnärvarande ca 230. Storaförändringar inom näringspolitiken, dvs. teknik-, industri-, energi-ochregionalpolitiken har skett . Detta har bl. a. lett till attvissa oklarheter och överlappningar finns beträffande ansvaret på centralmyndighetsnivå för frågor inom de nämnda politikområdena. Nya och förändrade arbetsuppgifterskapar behov av en ny myndighetsstmktur. Vidare innebär förändringarna mot enmer generell och mindre selektiv inriktning av politiken, den ökadeinternationaliseringen, delegering och decentralisering av olikaarbetsuppgifter samt regeringens besparings- och effektiviseringsmål behov aven organisatorisk översyn. Regeringen har också organiserat sitt arbete sä atten samordning av näringspolitiskt viktiga frågor sker, vilket också motiveraren organisatorisk förändring av den centrala myndighetsorganisation. Föratt genomföra en framgångsrik och kraftfull näringspolitik för ekonomisktillväxt krävs en myndighetsorganisation som är anpassad till de mål somredovisas bl. a. i denna proposition, en proposition om energipolitiken, somläggs fram , samt till den tidigare beslutade inriktningen avnäringspolitiken (prop. 1989/90:88 bil. 1, NU 30, rskr. 326) ochregionalpolitiken (prop. 1989/90:76, AU 13, rskr. Också i propositionenom forskning (prop. 1989/90:90) behandlas frågor av stor näringspolitiskbetydelse. Föratt få underlag för att presentera förslag om en myndighetsorganisa tion som på ett effektivt sätt kan verkställa stora och viktiga delar av näringspolitiken främst teknik-, industri- (inkl. tjänstenäringar), energi- och vissa regionalpolitiska åtgärder har ett översynsarbete genomförts 233 Detta arbete har i första hand berört de Prop.1990/91:87 viktigaste myndigheterna med uppgifter inom de nämnda politikområdena,nämligen , SIND och STU. Flera andra myndigheter och organisationer harviktiga främjande- och/eller myndighetsuppgifter inom näringspolitiken ellerbedriver verksamhet av allmänt näringspolitiskt intresse. Det gällerkommerskollegium, statens pris- och konkurrensverk, transportrådet,byggforskningsrådet, transportforskningsberedningen, exportråd,turistråd, , expertgmp-pen för forskning omregional utveckling (ERU) m. fl. I vissa fall pågår översyner av myndighetereller kan sådana komma att aktualiseras. Konsekvenserna för den nyamyndighetsorganisationen på näringspolitikens område, som dessa översyner kanföranleda, avser regeringen att återkomma till . Iöversynsarbetet har ett stort antal överläggningar genomförts med de berördamyndigheterna samt andra myndigheter, organisationer m.fl., som har ansvar föreller särskilda intressen beträffande näringspolitiken. Regeringenhar funnit starka skäl att från bilda en ny central myndighet förvissa näringspolitiska frågor och att lägga ner , SIND och STU. Dessamyndigheter har ansvar för bl. a. teknisk forskning och utveckling,energiforskning, småföretagsutveckling, regionalpolitiskt företagsstöd ochutvecklingsarbete, energitillförsel, energianvändning samt utredningsverksamhet.Målen och medlen för näringspolitiken förändras, liksom sättet att genomföraolika åtgärder. I flera fall sker också ett dubbelarbete. Genom att bildaen ny myndighet, som får ansvar för de nämnda och andra arbetsuppgifter, uppnåsvidare mycket gynnsamma synergieffekter och effektiviseringar som bör geförbättrade fömtsättningar att på central myndighetsnivå genomföra en offensivnäringspolitik. Uppgifternaför en ny myndighet bör vara att bidra till en miljöanpassad ekonomisktillväxt, öka näringslivets konkurrenskraft, bidra till att skapa fungerandemarknader samt verka för en säker tillförsel, omvandling, distribution ochanvändning av energi i landet. Myndigheten skall vidare främja utvecklingen avett långsiktigt livskraftigt näringsliv och medverka till att en balanseradregional utveckling uppnås. Myndigheten skall också medverka till denfortgående omställningen av energisystemet. Internationaliseringen bör ges enstark återspegling i myndighetens näringspolitiska verksamhet. Myndighetenskall i sitt arbete verka för miljöhänsyn och energieffek-tivitet. Insatsernaför att främja näringslivets utveckling och bidra till en god regional balansskall främst inriktas på de små och medelstora företagen. Detre myndigheterna är i praktiken samlokaliserade i iStockholm. Den nya myndigheten bör inrymmas i nuvarande lokaler. Dennya myndighetens huvuduppgifter Prop. Dennya myndigheten skall i sin verksamhet ha som utgångspunkter bl.a. en ökadinternationalisering, minskad detaljreglering och decentralisering avgenomförandet av olika åtgärder. Åtgärdersom skall genomföras bör följas upp och utvärderas av myndigheten. Myndighetenskall initiera olika näringspolitiska åtgärder och verka för en förbättradsamverkan och samordning mellan myndigheter med näringspolitiska uppgifter. Myndighetenbör ges en flexibel organisation som medger successiva förändringar efter handsom arbetsuppgifterna förändras och utvecklas. I organisationen bör ocksåantalet beslutsnivåer vara så få som möjligt. Inom flera arbetsområden kan detvara lämpligt att organisera arbetet i projekt. Följande huvudområden förmyndighetens verksamhet kan anges: Tekniskforskning och utveckling med inriktning på näringslivs- och energifrågor Tillförseloch användning av energi Energidistributionsfrågoroch koncessioner för ledningsdragningar, el-säkerhetsfrågor och energiberedskap Frågormed anknytning till den internationella utvecklingen. Genomförandet av myndighetens arbetsuppgifter skall så långt möjligt decentraliseras,vilket också leder till mindre behov av resurser centralt. Idet följande redovisas regeringens bedömningar av behovet av insatser inom deolika huvudsakliga arbetsområdena. Fömtsättningamaför teknisk forskning och utveckling bestäms i hög grad av denpågående internationaliseringen av näringsliv och forskning. Dekunskapsintensiva delarna av industrin bedöms ha tillväxtmöjligheter, ochkompetensförsörjningen i näringslivet är därför en kritisk fråga för1990-talet. Flertalet industrigrenar och produktionen av tjänster berörs ivarierande grad av nya framväxande basteknologier. Introduktion och användningav ny teknik och nya produkter anpassade till skärpta miljökrav kommer att fåökad betydelse. Landets begränsade FoU-resurser gör det i än högre gradangeläget att stödja initiativ och samverkan, såväl nationellt sominternationellt. Resurssnålhet, miljöhänsyn och energieffektivitet är centraladelar av den tekniska utvecklingen. Riksdagenhar med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning bl.a. beslutat om treårigaprogram för stöd till teknisk forskning och utveckling samt forskning ochutveckling på energiområdet. Riktlinjerna för dessa program som fastställdes avriksdagen bör alltjämt gälla. Enviktig uppgift för den nya myndigheten är att genom stöd till teknisk forskningoch utveckling skapa goda fömtsättningar för industriell utveckling ochförnyelse. Enannan viktig uppgift för den nya myndigheten är att genomföra delar av energiforskningsprogram met. Programmet syftar främst till att stödja kompetensuppbyggnadpå områden som är av betydelse vid omställningen Prop. 1990/91:87 avenergisystemet. Samordningsfördelar kan uppnås bl.a. när det gäller industrinsenergianvändning, förbränningsteknisk forskning, materialteknik etc. Det börvidare ingå i myndighetens uppgift att svara för den övergripande samordningenav forskning, utveckling och demonstration på energiområdet. Insatser gentemotindustrin kan också samordnas bättre och göras mer kraftfulla liksom stödettill kollektiv forskning. Möjligheterna att åstadkomma praktiska tillämpningari näringsliv, kommuner m.m. förbättras också. Energiteknikfondenär ett viktigt instrument för att stödja praktiskt utnyttjande avforskningsresultat. Det bör ankomma på den nya myndigheten att ansvara fördenna fond. Ensamordning av STEVs och STUs FoU-insatser är angelägen och bidrar även till attöka industrirelevansen av olika insatser på energiområdet. Iforskningspropositionen framförs även vikten av internationellt samarbete ochen aktiv medverkan i europeiskt forsknings- och utvecklingsarbete. I samtligaEG-länder finns organ för att hålla samman internationaliseringen av FoU. Dennya myndigheten bör svara för och samordna den FoU-verksamhet som bedrivs isamarbete med EG och som ligger på STU, och . Densamlade kompetens den nya myndigheten får, ändrade arbetsformer m. m. innebäräven att utvecklingen av teknikbaserade affärsidéer kan integreras med ennödvändig kommersiell bedömning av utvecklingsprojekt saml en bedömning avutvecklingsförulsättningar i olika regioner. Myndigheten bör i ökad grad verkaför att resultaten av forskning och utveckling förs ut i praktiskatillämpningar. Regeringenbedömer alt vissa samordnings- och rationaliseringsvinster kan göras när detgäller personal, administrativa rutiner etc. i en ny myndighet jämfört med deresurser som och nu förfogar över för FoU-insatser. Åtgärdermed inriktning på småföretagsfrågor och regionala utvecklingsinsatser har storbetydelse för ekonomisk tillväxt, sysselsättning, välstånd och en balanseradregional utveckling. De stora företagen klarar i huvudsak på egen hand deinsatser som behövs för de egna företagens utveckling. Detta gäller om degenerella fömtsättningarna för näringslivsverksamhet finns i form av en välutbyggd infrastruktur, ett gynnsamt skattesystem m.m. Omläggningen avskattesystemet som beslutats och de i denna proposition föreslagnainfrastrukturinvesteringarna och utbyggnaden av den högre utbildningen ärexempel på åtgärder för att skapa sådana fömtsättningar. Det finns dock falldär ett samarbete mellan staten och större företag i enskilda projekt kan varamotiverade. Det kan exemplifieras med den typ av projekt som främstIndustrifonden och i vissa fall STU stödjer samt företagens medverkan ochansvar inom regionalpolitiken. Teknik för omställning av energisystem är ettannat exempel. Beträffandesmå och medelstora företag är förhållandena delvis annor lunda när det gäller behovet av statliga insatser. Dessa företag har inte tillräcklig kompetens avseende bl. a. marknadsetablering o. dyl. 236 som är nödvändig för altde ska kunna utvecklas. De saknar också ofta den Prop. 1990/91:87 ekonomiskastyrka som behövs för att klara produktutveckling och en expansion. Åtkomsttill ny teknik, produktutveckling, kvalitets- och designutveckling, m. m. ärnödvändiga förutsättningar för utveckling, förnyelse och expansion. I dessasammanhang kan staten bidra med tillväxt- och utvecklingsbefrämjande insatsersom förelagen ofta inte på egen hand kan tillägna sig. Det sker genomutbildnings-, rådgivnings- och finansieringsinsatser. Deinsatser som behöver göras för att underlätta utvecklingen av små ochmedelstora företag är allmängiltiga och omfattar alla branscher och alla delarav landet även om naturligtvis insatsbehoven skiljer sig från företag tillföretag och över tiden. Till myndighetens uppgifter bör hörarådgivningsverksamhet, utbildningsinsatser, marknadsfrågor, teknikspridning,underleverantörsprogram, insatser för nyföretagande m.m. Krav på långsiktigbärkraft och företagsekonomisk lönsamhet hos företagen ställs i alla delar avlandet. regionalpolitiskt prioriterade regionerna krävs mer av företagen därför attmarknaden för produkterna ofta finns på längre avstånd, transportkostnadernaoch investeringskostnaderna i byggnader m. m. är högre, ett kärvare klimatskapar svårare produktionsförhållanden med högre driftskostnader osv. Därförfinns det regionalpolitiska företagsstödet till investeringar,företagsutveckling m. m. för att överbrygga dessa svårigheter och likställavillkoren för företag i dessa regioner med de villkor som gäller i övriga delarav landet. Myndigheten bör därför verka för näringslivets utveckling iregionalpolitiskt prioriterade regioner och ta initiativ till åtgärder förregional utveckling. Dennya myndigheten bör svara för kunskapsutvecklingen, informations- ocherfarenhetsutbyte m.m. för det näringspolitiska arbete som bedrivs ilänsstyrelser, utvecklingsfonder, kommuner m. fl. Enviktig uppgift för myndigheten blir att utveckla och bygga upp ett effektivtoch aktivt regionalt och lokalt nätverk som är av betydelse för såvälteknikpolitiken som för frågor om småföretagsutveckling och regionalutveckling. Ett sådant nätverk bör innehålla såväl offentliga som privataintressenter. Detstatliga huvudmannaskapet för de regionala utvecklingsfonderna som hittillsålegat SIND bör ligga på den nya myndigheten. Denökade internationaliseringen och samarbetet med EG leder till behov av ettsuccessivt ökal engagemang i EG-projekt kring småföretagsfrågor och etl allmäntbehov av att följa utvecklingen inom EG på de områden som påverkar näringslivetoch den regionala utvecklingen. Myndigheten bör svara för sådana initiativ m.m. Inomdet regionalpolitiska området kan förhandlingar kring regionalpo litiska stödsystem och stödinsatser bli aktuella mellan och EFTA- länderna resp. EG. Förhandlingar krävs också för harmonisering av tek niska regler och för att avskaffa eller undvika tekniska handelshinder. Inför beslut som regeringen kan behöva fatta i sådana sammanhang är ett noggrant beredningsarbete nödvändigt. Myndigheten bör efter uppdrag från regeringen delta i sådant beredningsarbete. ,som administrerar transportstöd till företag i norra . 1990/91:87Sverige, avvecklas vid utgången av . I budgetpropositionen (prop.1990/91:100 bil. 8) har föreslagits att denna arbetsuppgift ska överföras tillSIND. Ett förslag till förändring av godstransportstödet redovisas också. Dennya myndigheten bör få ansvar för att administrera det föreslagnagodstransportstödet. Regeringenbedömer att förändringen av inriktningen m. m. beträffande myndighetens arbetemed småföretagsfrågor och regional utveckling samt decentraliseringen ochrationaliseringar bör leda till minskat resursbehov vid myndigheten. Somett led i denna decentralisering bör en del av genomförandeansvaret för deindustripolitiska insatserna inom tekoindustrin överföras tillutvecklingsfonden i för den återstående delen av programperioden.Fonden bör få disponera 15 milj. kr. för detta ändamål. Energipolitikenskall trygga tillgången på el och annan energi på villkor som medger attindustrins konkurrenskraft bevaras. Särskilt för den elintensiva industrin ärsäker tillgång på el av vital betydelse. Energipolitiken har således etttillväxtfrämjande syfte. måste energisystemet anpassas till vadnaturen och miljön kan bära. Centrala inslag i den pågående omställningen avenergisystemet är ett ökat utnyttjande av varaktiga, helst inhemska ochförnybara energikällor, minskade utsläpp av försurande och klimatpåverkandeämnen samt en effektiv energihushållning. Statsmaktemahar beslutat om program eller andra åtgärder för att deenergipolitiska målen skall kunna uppnås. Exempel härpå är programmen förenergiforskning och hushållning med el. Viktiga inslag i energipolitiken harockså varit ett ökat kommunalt inflytande över planeringen på energiområdet ochregleringar i syfte att slyra valet av bränslen. Därtill kommer de särskildakraven på säkerhet och försörjningsberedskap på energiområdet. Vidarehar staten länge strävat efter att bygga upp en infrastmktur på energiområdetsom skall kunna lillgodose rimliga krav på en väl fungerande tillförsel i alladelar av landet. har ökad vikt kommit att läggas vid eneffektivisering av marknaderna för de olika energislagen genom ökad konkurrens.Bakgrunden härtill är bl. a. den pågående utvecklingen i mot eninternationalisering av marknaderna för lednings-bunden energi. Regeringenkommer under innevarande att föreslå kraftfulla åtgärder för ökadhushållning med energi och en målmedveten satsning på utveckling av nymiljövänlig kraftproduktion. Kompletterande uppgifter kommer att ges till dennya myndigheten rörande samordning och utvärdering av föreslagna insatser,information, m. m. Enviktig uppgift för myndigheten blir att verka för en effektiv, miljövänlig ochsäker tillförsel och användning av energi. Inom myndigheten krävs därförresurser och kompetens som kan initiera utveckling av ny energiteknik,effektivare energianvändning etc. Arbetetbör bl.a. inriktas på att få fram uppgifter om den tekniskt och ekonomiskt uppnåbarapotentialen för energibesparingar inom samhälls- Prop. 1990/91:87 sektorer somt. ex. industrin, bebyggelsen och transportsektorn. Föratt åstadkomma en effektivare energianvändning finns bl. a. följande stöd ochinsatser: stödtill utveckling och demonstration av ny energiteknik Frågorom effektivare energianvändning har nära samband med bl. a. FoU-frågor ochnäringslivsutveckling. Effektiviseringav energianvändning bör med hänvisning till kommande förslag om energipolitikentilldelas något större resurser i den nya myndigheten än de resurser nudisponerar för ändamålet. Eldistributions-och koncessionsfrågor har stor betydelse för att åstadkomma effektiva, säkraoch energisnåla distributionssystem för energi. Dessa frågor har också stornäringspolitisk betydelse. Till myndighetens uppgifter bör således höra attbehandla ärenden om tillstånd för överföring och distribution av elektriskenergi, förvärv av eldistributionsanläggningar, skyldighet för eldistributöratt leverera el, koncessioner och drifttillstånd för rörledningar m. m. Myndighetenbör arbeta för en fortsatt rationalisering av eldistributionen och bedrivainformation och rådgivning till landets eldistributörer och andra energiföretagför att driva på och underlätta omställningen av energisystemet mot störreeffektivitet. Energiberedskapkräver god kännedom om utvecklingen på energimarknaden i ochinternationellt. Målet för verksamheten är att att hälla en höghandlingsberedskap inför eventuella krissituationer för att negativa effekterav störningar i energitillförseln skall kunna minimeras. Energiberedskapsfrågoma är därigenom också en betydelsefull del av näringspolitiken. Dennya myndigheten bör ha till uppgift att samordna planering och insatser inomenergiberedskapen och utöva tillsyn av beredskapslager för olja. Myndighetenbör också svara för driften av de statliga lagren av oljeprodukter. Detansvar har för elsäkerhetsfrågor innebär bl. a. att utfärda föreskrifter.Detta sker med medverkan från ett stort antal organisationer m.fl.Myndighetsuppgiften innebär också tillsyn över att föreskrifterna efterlevs.Den EG-anpassning som inletts innebär minskade krav på förhandskontroll ochverifiering av elsäkerheten. har därför föreslagit att en utredninggenomförs av elsäkerhetsfrågorna. Regeringen avser nu att tillsätta enutredning med uppgift att lämna förslag om hur elsäkerhet och lillsyn av dennaskall ske, hur organisationen ska utformas och vilken myndighet som skall hahuvudmannaskapet. 1avvaktan på ställningstagande till förslag från en sådan utredning bör ansvaretför elsäkerhetsfrågorna ligga hos den nya myndigheten. Förändringarav arbetets inriktning och rationaliseringar beträffande den nya myndighetens arbete med koncessions- och beredskapsfrågor bör kunna innebära vissa resursbesparingar. Dennya myndigheten bör ha utrednings- och utvärderingsresurser, dels Prop.1990/91:87 för den egna löpande verksamheien, dels för all kunna la fram sådantutrednings- och utvärderingsmaterial som efterfrågas av regeringen. Inomden nya myndigheten bör kompetens finnas att analysera sambanden mellannäringslivets utveckling och den allmänna ekonomiska utvecklingen. Särskiltviktigt borde det komma att bli att belysa aspekter relaterade till en ökadinternationell integration. Svensktnäringsliv är mycket exportinriktat som en allt större konkurrensfrån utlandet möter de svenska företagens exportprodukter ochhemmamarknadsföretagen utsätts för ökad konkurrens från utlandet. Myndighetenbör därför ta fram kunskap om hur näringslivet utvecklas i vårakonkurrentländer och hur detta påverkar t. ex. näringslivsutvecklingen och denregionala balansen. Detär vidare viktigt att myndigheten belyser effekterna på näringslivet av t.ex.de miljökrav som ställs, hur energipriserna förändras och förhåller sig tillandra länder, hur skattenivåer och typ av skatter påverkar konkurrenssituationenetc. Enväl utbyggd och fungerande infrastmktur är en mycket viktig förutsättning förnäringslivets produktionsvillkor och utveckling och för att uppnå regionalbalans. Myndighetens utredningsverksamhet bör därför innefatta utredningar ochanalyser av de villkor näringslivet ställer på transporter, kommunikationer,forskning, utbildning, energiförsörjning osv. och hur regional utveckling ochbalans ska uppnås. När det gäller närings- och energipolitiskt relevantFoU-verksamhet bör inriktning och omfattning av denna inom högskolesystemetredovisas och analyseras. Underleverantörs-och produktivitetsfrågor, riskkapilalförsörjning, nyföretagande samt andrafrågor om småföretagens villkor och möjligheter i och intemationelltbör belysas. Strukturförändringamas regionala effekter bör fortlöpande följas. Näringspolitiskainsatser bör utvärderas fortlöpande av den nya myndigheten i den mån det intehandlar om sådan verksamhei som myndigheten själv har ett operativt ansvarför. Påenergiområdet behövs utredningsinsatser som belyser nulägessituationen ochframtida utveckling såväl vad gäller energitillförsel som energianvändning.Bl.a. finns behov av statistik och prognoser över såväl användning somtillförsel av el och annan energi. Iregeringens kommande förslag om energipolitiken fömtsätts att myndighetenfortlöpande utvärderar de insatser för energihushållning och ny kraft- ochvärmeproduktion som behövs för den fortsatta omställningen av energisystemet. Förbeslut rörande eldistributions- och koncessionsfrågor och beredskapen påenergiområdet behövs också utredningsunderlag. Myndighetensutrednings- och utvärderingsinsatser bör hållas samman, vara mycketmålinriktade och koncentreras på de verksamheter som tillhör de aktuellapolitikområdena. Utrednings- och utvärderingsinsatser bör också beställasexternt som ett komplement till egna fasta utredningsresurser inom den nyamyndigheten. (industridepartementet) bör också förstärka sin kom- 240 petensför att beställa, genomföra och analysera utredningar och utvärde- Prop.1990/91:87 ringar som behövs för beslutsfattandet. Utrednings-,utvärderings- och forskningsverksamhet av betydelse för de aktuellapolitikområdena genomförs av flera myndigheter och organisationer. För attundvika dubbelarbete bör samråd ske i organiserade former mellan närmastberörda myndigheter och organisationer. Vidare bör nära samarbete ske medforskare vid universitet och högskolor samt externa konsulter. Dennya myndighetens personalresurser för utredningar och utvärderingar bör genomändrad inriktning och andra arbetsformer kunna begränsas avsevärt iförhållande till de resurser som finns hos , SIND och STU. bör resurser finnas för information m. m. och för administrativaarbetsuppgijter. Dennya myndigheten bör få en lekmannastyrelse. Myndigheten bör ledas av engeneraldirektör med en överdirektör som ställföreträdare.