prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Av dessa kanvi bara idenitifiera en bråkdel och effektema kanske visar sig först efterflera decennier. Mängden DDT och PCB i fisk och andra organismer har minskatsedan början av 1970-ta-let och har nått en relativt sta-bU nivå. Fortfarandehar dock siU och strömming i högre halter av dessa ämnen än sUlen iSkagerrak. ► MetaUutsläpp - framför aUt kadmium och kvicksUversamt, i , även arsenik. En kraftig minskning av de svenskakvicksUvemtsläppen har lett tUl att antalet svartUstade vattenområden längsvåra kuster har mUiskat. En minskad tiUförsel av näringsämnen kan öka denegativa effektema av tungmetaUer och andra giftämnen. ► Olja - inte bara från fartygstrafiken. avoljeföroreningama kommer från små, spridda utsläpp. Den största käUan är olja iflodvattnet, därefter kommer ol-jekolväten i luften, framför aUt från trafiken. Laxen har varit hotad avutfiskning och fångster av övrig fisk minskade , menhar sedan ökat igen. Risken för utfiskning motverkas bl.a. genom kvote- Bild 5.13 Havsområden som omger . ärdet gemensamma namnet för och . Östersjöndelas in i , , Egentliga , och . ringav tillåtna fångster. (Se Kapitel 10, s. Olika djup, salthalt och vattenomsättning Havsområdena krmg är sinsemellan mycket oUka bådevad gäUer djup, saU-halt och vattenomsättning. vatten har enmycket låg salthaU, endast en tiondel av . Även halterna av oUkanäringsämnen varierar kraftigt. skiUnaderhar stor betydelse för mUjötUl-ståndet i de oUka havsområdena. är en del av och har ett medeldjup påca 200 m och en djuphåla ner tUl 725 m. Strömmar från både ochNordsjön passerar som kan fungera som en "sopgrop" förföroreningar från brittiska öama och kontinenten. Vattnet i omsättspå . , som också har en snabb vattenomsättning, , är vårt gran- Bild5.14 Ytströmmar i havet. Källa: :! Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust dastehavsområde, med ett medeldjup på bara 25 m. Östersjönhar en mycket långsam vattenomsättning. Det tar innan allt vatten iegentliga är utbytt. Medeldjupet för hela är 55 m,men det finns flera djuphålor. Landsortsdjupet, går ner tiU 459m. Östersjönpåverkas mer av floder och vattendrag än av det saltvatten som strömmar in viaÖresund och Bältsunden. har saltvatteninströmningen stor betydelseför syresättningen av bottnama, eftersom skiktningen meUan salt bottenvattenoch mindre saft ytvatten bUdar en spärr (halok-Un) som begränsar syreutbytetmeUan skik- Bild5.15 Djuphålor i havet Källa: , SNV. ten.Denna skiktning finns i aUa havsområden, men är avsevärt svagare i , där salthalten är för låg för att hindra en cirkulation från ytan tUlbotten. Det skerett relativt jämnt utflöde av ytUgt vatten från . Däremot byts vattenmassornapå större djup ut endast vid enstaka tUlfäUen. Något stort inbrott av saltvattentiU har inte skett sedan 1978.1Gotlandsdjupet är svavelvätehaltema högre än någonsin . IBottniska vUcen tar det för vattnet att bytas ut och vattenomsättningenär snabbare i BottenvUcen än i . Både och Bottniska vUienär kaUa, från början näringsfattiga havsområden med få arter. Detta, tUlsammansmed den långsamma vattenomsättningen, gör att de Bild 5.16 Avrinningsområden från vilka floderna får sitt vatten. Källa: SOU 1990:i Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust är merkänsliga för föroreningar än t.ex. . Kustområdena har störst inverkan på mUjön iÖstersjöområdet, men vattendragen för också med sig förorenUigar från avlägsnaområden. Floder som når samlar upp vatten från avrinningsområden somäven omfattar-delar av , , och Ryskarådsrepub-Uken. Däremot har , trots en lång Östersjö-kust,förhåUandevis Ute flodtransporter tUl . (Både och rinner uti .) Även luftföroreningama från har stor betydelseför mUjösituationen i våra havsområden. Nännare av kvä-vetUUörseUi tUlÖstersjön och av det kväve som når och kommer frånluftnedfaU på omgivande landområden samt på havsytan. Trafikavga-sema iVästeuropa är en vUctig faktor och f.d. står för en stor del avkvävenedfaUet. När det gäUer förorenUigar som transporteras med vattendominerar tUftörseUi med älvar och floder. av fos-fortUlförseln ochca av det vattenbuma kvävet tUl kommer från ochSovjetunionen, enUgt uppgifter som har rapporterats tiU Helsmgforskommissionenoch som redovisas i denna rapport. Andra uppskattnmgar, t.ex. av Institutet förvatten- och luftvårdsforskning (IVL), tyder på att dessa länders andel avfosfor- och kväveutsläppen kan vara betydUgt högre. Det saknas mätdata överlängre perioder från de oUka ländema och det går därför uite att redovisaförändringar av utsläppsmängder. En stor del av de vattenbuma näringsämnena kommer frånjordbmksmarken, men skillnader i avloppsrenUig har också betydelse.Avloppsrening saknas i stora delar av nordöstra . hushåUenavlopp som är anslutet tUl någon form av reningsverk och är anslutna tUlmer utvecklade reningsverk som även har fosforrening. Kvävereningen är under utbyggnad. Denenskilda flod som tUUör mest föroreningar tUl är den polska flodenWisla som för med sig Uka mycket närings- TabeU5.2 Kvävenedfall från luften till hela ,inkl. och , dvs. och , fördelatpå ursprungsländer. Totalt årligtluftnedfall av kväve: Andel av dessa kväveutsläpp: Totalt årligt luftnedfall av Andel av des,sa kvöveutsl Källa: IVL. Tabell5.3 Olika länders utsläpp av näringsämnenakväve och fosfor till *. Ton kväve/år Ton fosfor/år Egentliga , , och Bälten * Siffrorna anger åriiga utsläpp rapporterade till " Enbart Wisla. Verklig mängd uppskattas till 209 600. Källa: Ambio nr 7, 1990 och IVL. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust ämnen somhela tUlförseUi från . Merparten av Wislas vatten anses så förorenatatt det inte kan användas tUl industriprocesser, än mindre tUl dricksvatten.Hela befolkning, 38 mUj. människor, finns inom Oders och Wislasavrinningsområden och det förekommer knappast någon avloppsvattenrening. ISovjetunionen har det skett en viss minskning av utsläpp tUl sjöar ochvattendrag som mynnar i , men fortfarande sker stora utsläpp av orenatavloppsvatten. Arbetet med att bygga en stor damm utanför Leninggrad, för attskydda staden mot översvämningar, stoppades när den nästan var klar, eftermhemska protester och oro i bl.a. för att dammen skuUe medföraförsämrad vattenkvaUtet i hela . Finlandhar som mål att rena avloppsvattnet så att av fosfor och organiska TabeU5.4 Uppgivna vattenutsläpp av kväve och fosfor perperson och år. Utsläpp 1982-1 987 frånbefolkningen som bor inom avrinningsområdenatill egentliga , , och Bälten enligt ländernasrapporter till . Källa: SNV Rapport 3693. Bild5.17 Rening av hushållens avloppsvatten. Andelov befolkningen som har avloppsledning ansluten till någon form av reningsverk. 100 90 80 70 60 50 40 30 20 10 Källa: och muntligauppgifter om . ämnen tas bort. Finlandundersöker också fömtsättningar för kväverening vid de större anläggningama. I finns planer föratt minska kvävetUlförseb tiU haven och fosfortillförseln med 80%.Åtgärdema är tUl stor del inriktade på jordbmkets utsläpp. KvävetUlförseln tUlKattegatt från landområden härör huvudsakUgen från . dominerarnär det gäUer fosfortUUörseUi. ISkagerrak svarar för merparten av utsläppen av näringsänmen från land,varav en stor del kommer från . Ett omfattande forskningsprogramhar nyUgen inletts för att öka kunskapema om mUjösituationen i . Manvet att betydande mängder föroreningar urspmngligen kommer från ochförs med Jyllandsströmmen tUl . Detfinns ingen fuUständig kartläggning av utsläppen av stabila organiska ämnen. har både och stora skogsindustrier, somsläpper ut organiska klorföreningar. Det har emeUertid skett en kraftigminskning av skogsindustriernas utsläpp från ländema kring , med undantag för indu-striema i sydöstra . Skogsindustrinsvarar emeUertid fortfarande för merparten av utsläppen av stabUa organiskaklorföreningar i . (Se även Tabed 5.10). IÖresundsregionen finns dels ett inten- sivt jordbmk, som kanmedföra att rester av bekämpningsmedel läcker ut, dels en stor kemi-,läkemedels- och plastmdustri, som kan medföra utsläpp av stabUa organiskaämnen. skedde enkraftig utbyggnad av kemisk Uidustri vid flera polska kuststäder. I Lettiandär VentspUs en stor hamn för kemiska produkter. När det gäUer Nordsjönfinns det uppgifter om att ca PCB släpps ut i , men säkradata saknas. Enstaka händelser kan medföra stora utsläpp som när den brittiskaoljeplattformen sjönk i . Olyckan medförde att över 5ton PCB från plattformens transformatorer läckte ut. Metallproblemen är störstlängs kusten från tUl . Det gäUer särskUt utsläpp avkvicksUver och kadmium från tiU och från tiUegentliga . StorametaUutsläpp tUl vatten har också skett i från både svensk ochfinsk sida framför aUt från utanför SkeUefteå och Outokuompoutanför Tomeå. MetalltUftörselntUl haven kommer i stor utsträckning från luften. Av de tungmetaUer som nårÖstersjön kommer från luften (naturUga käUor ingår ej i beräkningama).Det saknas uppgifter om hur käl-loma tUl luftnedfallet fördelas meUan de oUkaländema. (Se TabeU 5.16.) TabeU5.5 Rapporterad tillförsel av metaller frånfloder till egentliga , , Öresundoch Bälten, ton/. Källa: Hav 90, SNV. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust Tabell5.6 Kväve-och fosforbelastning på olika havsområden. Havetsproduktion av alger, den s.k. primärproduktionen, styrs av tUlgången tUl solljus,koldioxid och närsalter som fosfor och kväve. Vid övergödning ökar produktionenav alger och plankton, vUket tUl att börja med även medför ökad fiskproduktion,men fortsatt övergödning och stor algproduktion leder tUl syrebrist ochbottendöd. Problemen med övergödningbeskrevs från olika håll i , men har ökat markantsedan 1950-talet. Havsområdena kring har urspmngU-gen troligen varitnäringsfattiga. Fram tUl slutet av ökade kväve- och fosforhaltemastarkt i hela , men har haltema stabUise-rats,med undantag för och , där de fortfarande ökar. Om man jämför tUftörselnav kväve och fosfor med tiden , antaskvävebelastningen på ha ökat ca 4 gånger och fosforbelastningen 8gånger. Hälften av ökningen bedöms ha skett efter 1950.1 antasökningen ha varit 6 gånger för kväve och 10 gånger för fosfor. Belastningen påBottniska viken har ännu inte fördubblats jämfört med det naturUga tUlståndet.I genomsnitt tar en kubikmeter vatten i emot tre gångermer näringsämnen än en ku-bUaneter vatten i . Det sker också ett utbyteav närUigsäm-nen meUan havsområden - framför aUt av kväve. får taemot stora mängder närsalter från . Bottenvattnet transporterarsamtidigt kväve och fosfor från tUl , men ännu störrekvävemängder förs med ytvattnet i motsatt riktning. Under flera decennierökade fosfortUl-förseln tUl havsområdena mer än kvävetiUförseln, men förnärvarande ökar kvävetUlförseln snabbare än fosfortUlförseUi i ochKattegatt. Tänkbara förklaringar tUl detta är utbyggnaden av avloppsrenings- Sanitära avlopp samt utsläpp frar industrier Sanitära avlopp samt utsläpp frän industrier TOTALT 1 175 000 Sanitära avlopp samt utsläpp frön induslrier Sanitära avlopp samt utsläpp frår industrier Kälki: rVL. ► A gb omningcn 1988 förgiftade tisK och botlciicljur Den mest dramatiska algblomningen i dog och föll till bottnen ledde nedbryt- ningen till att en matta av svavelbakterier 1988 då en giftalg (Chrysochromulina bredde ut sig på bottnarna. polylepis) massutvecklades i ett brett bälte från och de , ut- förklaras av att en varm och fuktig vinter med hela och längs den hade medfört större läckage av närsalter norska kusten till Hordaland. Algerna producerade ett ämne som ningen var kvävehalterna högre förgiftade fisk och bottendjur ner till 20 och fosfathalterna högre än normalt. Laxodlingar slogs ut. När blomningen började hade hal- arna dödades omkring fisk i terna sjunkit, men ytvattnet var varmt. och ca i . språngskiktet låg djupt och kväve från dju- utom dog fiskyngel utmed den norska kus- pet fördes upp till ylvattnet Redan sommaren 1 989 var en del bott- Sedan algerna slagit ut den normala nar åter koloniserade. och faunan uppstod en massutveck- system har visat att de ibland snabbt kan ling av blåmusslor och sjöstiärnor. återhämta sig efter tillfälliga perioder Bild 5.18 Övergödningen av nr\/\ U\J\J """ TIDIGA TECKEN *»ir!\ f\r\ Z.\J\J\J _mm"'' \--/l. / / "" " 1950 60 70 0 80 90 År Tillförsel av kväve och fosfor till Laholmsbukte Källa: Amljio Nr 3. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust med syrebrist och svavelvätebildning. Men det förutsätter att syrerikt vatten förs ner Våren 1 990 ökadeproduktionen av samma giftalg som orsakade stora skador 1 988, men var koncentrationerna av alger betydligt lägre. försämrades syresituationen och i stortsett syrefria bottnar förekom i södra . förekom fiskdöd utanförsödra och i västra utanför , men inte utanförden svenska kusten. Återkommande algblomningar ochbottendöd har medfört att havskräftornaförsvunnit i stora delar avKattegatt, med stora fångster i början av 1 980-talet. Syrebristen drev upp havskräftorna ur deras bottenhålor och gjorde dem löttfångade vilket ledde till överfiskning. Bild 5.19 Syresituationen i . Syrgashalter i bottenvattnet i södra . När syrgashalten sjunker /I dör bottendjuren. Kiiih- Ambio nr 3, 1990. verk med fosforrening,ökat kväveläckage från jord- och skogsmark samt ökat kvävenedfall från luften. De dominerande källornatill fosforutsläppen i alla havsområden är hushållens avloppsvatten ochjordbruket. De stora kvä-vekäUoma är luftnedfallet och jordbruket. IBottenviksområdet är kväveläckaget från ,; skogsmarken större än frånjordbruksmarken. Som följd av övergödningenhar förekomsten av växtplankton i södra ökat med sedan börjanav i950-ta-let. I västra och i har planktonproduktionentroligen fördubblats. En kraftig ökning avväxtplanton leder till att solljus inte kan tränga ner lika djupt som förr,vilket hindrar produktionen på djupare vatten. Blåstång växte för 40 år sedanutanför . förekommer inte blåstång under 8 m. En likartadutveckling finns på . En annan viktig effekt avövergödning är minskad syretillgång på djupt vatten. De djur som lever påhavsbottnen är helt beroende av växt- och djurmaterial som faller till bottnen.När produktionen vid ytan stiger, ökar också "regnet" av organisktmaterial mot bottnen, vilket ökar syreförbrukningen när detta material skallbrytas ner. Så länge det finns syre ökar mängden bottendjur, men när syret tarslut breder svavelväte ut sig, bottendjuren dör och fisken försvinner. Vatten av olika salthaltskiktar sig och under det s.k. språngskiktet tillförs inte nytt syre så längeinte vattnet blandas om. Det sker t.ex. vid kraftiga stormar som för in nyttsyrerikt saltvatten till djuphålor. Under hela 1980-taletförekom inga stora inbrytningar av syrerikt saltvatten från Kattegatt tillÖstersjön. Bottenområden som är syrefria har ökat i yta 10 gånger sedanbörjan av . Döda bottnar förekommer i , egentliga ,samt . Studier avsyreförhållandena i visar att syreförhållandena i Landsortsdjupet harförsämrats i takt med att utsläppen av Bild 5.20 Bottenområden med syrebrist. Utbredning av bottenområdendär bottnarna desenaste 20 åren varit utan syre ellerbottenvattnet haft så låg syrgashalt att bottendjuren skadats. Källa: SNV Rapport 3694. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust kväve och fosfor tillegentliga har ökat. är syrgashalten en tiondel avvad den var vid sekelskiftet samtidigt som salthalten är oförändrad. Ovanför språngskiktet ärdäremot vattnet mer syrerikt. På de mer grunda bottnama i egentliga Östersjönhar mängden bottendjur ökat fem gånger . Där har ocksåplanktonproduktionen ökat markant och det finns rikligt med föda för bottendjur.Även fiskfångsterna har ökat, men detta beror inte enbart på ökad tillgång tillfisk utan också på mer effektiva fångstmetoder. Även i fjordarhar syresituationen försämrats. Fjordarna innanför var istort sett utan syre . Stickprov från fjordarna norr omOrust visar att bottnarna också där helt saknar syre , mennågon omfattande undersökning av dessa fjordar har inte gjorts. är syresituationen bättre än i egentliga , men även därhar syrgashalten sjunkit . 1 finns inga direkta teckenpå övergödning ute i havsområdet. I allmänhet är dettilftörseln av kväve som avgör hur stor alg- och planktonproduktionen blir iolika havsområden, eftersom det redan finns mer fosfor än vad som kanutnyttjas. För kvävefixerande alger som finns i och skärgårdama ärdet dock fosfortillgången som avgör tillväxten. I är det ocksåtillgången till fosfor och inte kväve som avgör den totala produktionensstorlek. De viktigaste effektema avövergödningen av havsområdena kring är: ►Ökad produktion av plankton och alger. I Bälthaven, och västra årsproduktionen av växtplankton fördubblats . Produktionen harockså ökat kraftigt i södra . Algblomning med blågröna alger harblivit vanligare i och . Stora alger som blåstång harminskat i norra och i La- hoftnsbukten,som följd av sämre ljusförhållanden. 1 norraÖstersjön har siktdjupet minskat med 2,5 - 3 m och vid kusten utanför Västervikär siktdjupsminskningen 4 m, från mitten av 1960-ta-let till slutet av1980-talet. ►Ändrad balans mellan olikafiskarter. Sillfångsterna i är nu 8 gånger större än på 1940-talet.Torskfisket ökade också , men trenden har vänt och syrgasbristeni djupvattnet hotar torskrommens kläck-ning i , eftersom torskrommenkräver både salt och syrerikt vatten. I har fångsterna av plattfiskoch torsk minskat resp. mellan . "Fiskmsningar" från områden med lågsyrehaft är vanliga. har havskräftan praktiskt tagetslagits ut i sydöstra . ►Förekomsten av bottendjur ökari vissa områden och minskar i andra. 1 de delar av där bottenvattnetär tillräckligt syrerikt har mängden bottendjur ökat, som de minskati områden med syrebrist. I är förekomsten oförändrad. Även iKattegatt och minskar antalet bottendjur i områden med syrebrist. Inflödet avsyrgasrikt salt djupvatten från till har sjunkit ochsyrgasen i djupvattnet förbrukas fortare . Döda bottenområden utandjurliv täcker nu ca 100 (XX)km- av egentliga , , och Bälthaven. De utgör sammanlagt av bottenytan i dessaområden. Tabell5.7 Tillförsel av kväve och fosfor frånSverige till olika hav. Tillförsel till sjöar och och vattendrag Retention (%) Av människan orsakade utsläpp kust Av människan orsakade utsläpp inland TOTAL tillförsel till havet Källors bidrag till totala tillförseln till havet: Industrier Atmosfäriskt nedfall på sjöytor SUMMA tillförsel från olika verksamheter Tillförsel till sjöar och vattendrag Retention (%) Av människan orsakade utsläpp kust Av människan orsakade utsläpp inland TOTAL tillförsel till havet Källors bidrag till totala tillförseln till havet: Industrier Atmosfäriskt nedfall på sjöytor SUMMA tillförsel från olika verksamheter Uppdelning på källor saknas för . 1 mängderna ingår inte nedfall av fosfor och kväve från luftföroreningar. Ton/år i genomsnitt för perioden 1982-brukets andel kan vara överskattad eftersom naturiigt läckage inte dragits bort. på havsytan -1987. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust Svenska utsläpp av näringsämnen Svenskautsläpp av kväve och fosfor till vattendrag och kustområden utgör bara enliten del av den totala tilftörsefti till havsområdena omkring . Desvenska utsläppen till egentliga bedöms ha en relativt sett litenbetydelse för övergödningen i det öppna havet, men kan ha stor betydelse i våraegna kustområdena. I hela , inkl. , svarar för10% av fosfortiUförseln och av kvävetillförseln via floder och kuster samtför av kvävenedfallet från luften. För är motsvarande andel 18%för både kväve och fosfor från vattendrag och kustutsläpp samt avkvävedeposftion från luften. Totaft bidrar med ca kväve ochca fosfor från utsläpp direkt vid kusten eller via flodtransporter.Närmare hälften av detta är naturlig tilftörsel. Utsläpp från människorsverksamheter beräknas till ca kväve och ca fosfor. Näringsämnenförs ut med älvar och åar i betydligt större mängder än vad som släpps ut viareningsverk och andra källor utmed kustema. svarar ensam för ungefärhälften av det kväve som släpper ut i (luftkvävet är dåinte inräknat). Tillförsehiav näringsämnen varierar också med vattenföringen. Ett torrår som 1976 förekomt.ex. mycket liten transport av kväve och fosfor från svenska vattendrag tillÖstersjön. Året därpå var vattenföringen kraftig och fyra gånger mer näringsämnenfördes ut. Variationer i nederbördsmängder har så stor betydelse att det ärsvårt att avläsa effekter av rening av avloppsvatten mellan enstaka år. (Seäven s.ll6.) Naturligavariationer gör det också svårt att exakt mäta kväve- och fosfomtsläpp. Deuppgifter som anges är ofta uppskattningar snarare än exakta mängder. Detta ärockså en förklaring tiU att mängduppgiftema varierar mellan olika källor. Närdet gäller utsläpp av kväve med vatten till egentliga , svararjordbmket ochde kommunala avloppen för vardera av de svenska utsläppen. I dominerar naturlig tillförsel både kväve- och fosfortillgången. FörKattegatt kommer av kväveuteläppen från jordbmket och frånavloppsnäten. När det gällerfosfortilftörsel bidrar de kommunala avloppsutsläppen i , 55%i och i . Jordbmkens andel är , medanindustriema står för . Från det kommunala avloppsnätet kan tillfälliga utsläpp,på gmnd av bräddning och läckage, i vissa tätorter medföra väl så storautsläpp som de från reningsverken. Kommunerna började byggaut sina reningsverk och antalet re- Utsläppav fosfor och sy-reförbrukande ämnen frånkommunala avlopp 1940-1982 resp. 1940-1987. BOD 7, tusen ton Fosfor, tusen ton *''" BOD7 är ett mått på hur mycketsyre föroreningarna förbrukar och som därmedinte kan användas av växter och djur i vattnet Även utsläppenav BOD7 har fortsatt att minska, men det saknas jämförbara sammanställningar förBOD7 efter 1 982. Källa: SNV. 10 Hur mår ? ningsverk fortsatte attöka kraftigt , efter det att statsbidrag för reningsverkinförts 1968.1 dag är avloppen från tre av fyra hushåll anslutna till reningsverksom tar bort nästan all fosfor i avloppsvattnet. av hushållen har någonform av rening. Bristen på fosforrening gäller framför allt bostäder iglesbygder och fritidshus och motsvarar sammanlagt avloppsvatten från hushållmed 1,5 milj. människor. I många kustsområden harutbyggnaden av reningsverk medfört att vattenkvaliteten förbättrats, det gällerinte minst inre skärgård, även om vattnet där fortfarande ärtydligt påverkat av övergödning. kan en del effekter av övergödningiakttas längre ut i havet. De kustavsnitt som är mestpåverkade av övergödning är , och . Vid det förstareningssteget (biologisk rening) tas av kvävet bort. Försök med särskildkvävereduktion pågår vid ett fyrtiotal reningsverk. Målet är att minst hälftenav kvävet skall tas bort vid reningsverken i , ochHanöbukten . kravet kvävereduktion.Flera av reningsverken klarar kväveminskning och en utbyggnad pågår. Detstörsta verket väntas vara klart och bedöms klara TabeU5.8 Kostnader för att kr/kg kväve Källa:SNV och Lantbruksstyrelsen. 6070%minskning och kvävereduktion . Olika försök pågår för attminska läckage av näringsämnen från jordbmket. De åtgärder som harbeslutats väntas minska kväveläckaget från jordbmket med ca 30%.Naturvårdsverket och lantbmksstyrelsen bedömer att det går att nå betydligtlängre. Åkermarken i norra ochmellersta har i allmänhet betydligt lägre läckage än åkrarna i södraSverige. prövas möjhghetema att återställa gamla våtmarker, eftersomvåtmarker kan fungera som kvävefällor. Försök i vissa områden pekar mot attvåtmarksfällor kan vara ett biUigt sätt att minska kväveutsläppen från t.ex.jordbmks-och skogsmark. Ett av de billigaste och mest effektiva sätten attminska kväveläckaget är att hålla åkermarken bevuxen och vinter. IBlekinge skärgård har fosfomtsläppen ökat på gmnd av nyafiskodlingar. Ökningen motsvarar de minskade utsläppen från de kommunalareningsverken. Vid den norra delen avSmålandskusten anses fiskodlingar medföra ökad risk för övergödningseffekter,medan situationen i Gryts skärgård mer Uknar den i öppna havet. Även där kandock fiskodlingamas bidrag till närsaltbelastningen vara betydande.Trosa-Oxelösundsområdet vid Sörmlandskusten är kraftigt påverkat av närsalter,medan området Asko-Landsort hör till de mindre belastade områdena utmed . Längrenormt ökar skogsindustriemas betydelse för förekomsten av syrebrist genomutsläpp av organiskt material.