prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Den högre utbildningen kompenseras normalt itakt med pris- och löneutvecklingen, vilket gör att resursema inte urholkas viden sämre ekonomisk utveckling. Statensutgifter över statsbudgeten för att främja näringslivet är främst satsningar påsmåföretagande, regionalpolitik och teknikutveckling. samlade utgiftema uppgårtill ca 1991/92 och Prop. 1990/91:150 beräknas underperioden vaia i stort sett oförändrade. För att främja Bilaga 1:1.2tillväxten har statens utgifter för stöd till vissa branscher successivtavvecklats och inriktningen koncentrerats till att skapa effektivaremarknader och konkunens, stödja teknisk utveckling samt underlättakapitalförsörjningen för småföretag. Riksdagenbeslutade om en ny livsmedelspolitik. Den livsmedelspolitiskareformen fiillföljs nu och innebär bl.a. att den interna marknadsregleringenavskaffes med början . Jordbruket stells om med sikte på att nåbättre balans mellan inhemsk produktion och efterfrågan. De särskildaomställningsbidragen uppgår till ca för perioden1990/91-1994/95. Ökadkonkurrens inom livsmedelsproduktionen spelar en avgörande roll föreffektiviteten inom sektora och därmed för möjligheten att fä en varaktigtlägre prisökningstakt för livsmedel. Det befrämjas genom minskad protektionismoch sänkt gränsskydd som konsumenten får större valfrihet. GATR s.k.Umguayrunda har som mål att avlägsna handelshinder också på jordbruksområdet,vilket innebär att stödet till jordbruket successivt kan konuna att sänkas äveni andra länder. Det är angeläget att det svenska jordbruket ochlivsmedelsindustrin är internationellt konkurrenskraftiga och omställningensyfter bl.a. till att ge sektom en varaktig överlevnadsförmåga vid en ökadhandel med andra länder. Stetensutgifter inom verksamhetsområde uppgår 1991/92 till ca9 miljarder kronor varav ca avser stöd till jordbruksföretagi samband med reformeringen av jordbrukspolitiken. Utgiftema ärtill stor del en följd av beslut om särskilda bidrag förgenomförandet av reformen. 5.4.3.Utgiftsutvecklingen inom övriga omräden Tillövriga utgifter räknas här utgifter på stetsbudgeten som inte direkt kanhänföras till välfärds- eller tillväxtområdet. gäller utgifteraa förbl.a. rättsväsendet, försvaret och biståndet. Utgifteraa inom dessa områdenstiger realt med ca 1,främst beroende på att dentotala biståndsramen justeras upp med BNI. Utgifteraa stiger även som en följdav ökande skatteutjämningbidrag till kommunema. De ökande bidragen finansierasdock via en motsvarande avgiftshöjning för konununema, vilket innebär attstetsbudgeten netto inte belastas. Inom rättsväsendet och försvarsområdetberäknas utgifteraa vara realt oför- ändrade och deras andel avBNP sjunker därmed. Utgiftemainom området justeras i stort sett i takt med pris- och löneökningstakten.Detta innebär att utgiftema i referensaltemativet blir Tabell 5.7 Stetsbudgetens utgifter inom övriga områden p... t. i o Miljarder kronor, fasta priser (fp) och löpande priser(Ip) rsllaga 1.1 .z 'Ökningen finansieras genom motsvarande höjning ovskatteutjämningsavgift Källa: och ca8 miljarder kronor högre än i huvudaltemativet. Den totela biståndsramenminskar dock sin andel av utgiftema eftersom den sämre tillväxten ger en realtlägre (BNI) bmttonationalinkomst i referensaltemativet. Tillrättsväsendet hör domstolar, åklagare, rättshjälp, kriminalvård och polisen.Utgiftema inom dette område styrs till störste delen av löneutvecklingen. Ifäste priser visar således rättsväsendet oförändrad utgiftsnivå över perioden. Brottsutvecklingen,antelet anmälda brott, mängden mål och dess svårighetsgrad, antelet dömda ochstrafftidens längd påverkar behovet av resurser inom området. Sverigessamlade internationella utvecklingsarbete - biståndsramen -uppgår till avBNI. Tillväxt i ekonomin möjliggör således ett ökat bistånd. I långtidsbudgetenföljer ökningen av biståndets storlek i stort sett tillväxttakten i respektivealtemativ. Desamlade utgifteraa för det svenska försvaret uppgår budgeteret 1991/92 till ca37,. Somregel fkststells, utifrån det säkerhetspolitiska läget, femåriga försvarsbeslutsom anger försvarets planeringsramar. Den militera utgiftsramen priskompenserasmed ett försvarsprisindex som avspeglar pris- och löneökningstakten inomsektora. Långtidsbudgeten utgår års försvarsbeslut. Ett nyttförsvarsbeslut avses fettes . Några utgiftsförändringar tillföljd av dette beslut är inte medräknade i långtidsbudgeten. 3 1990/91. 1 .saml Nr 150. 1990/91:150 Skatteutjämning m.m. till kommuner Bilaga 1:1.2 Skatteutjämningsbidragetär /92 budgeterat till . Utvecklingen av bidragetpåverkas framför allt av löneutvecklingen men dämtöver av skattesatsändringaroch av hur skatteunderlaget i enskilda kommuner och landsting förändras.Kommuneraa finansierar själva ungefär hälften av bidraget viaskatteutjämningsavgiften. Steten ster för 10,5 miljaider kronor av bidraget.Detta belopp hålls nominellt . De ökningarav bidraget som sker fömtsätts med andra ord komma att helt finansieras avkommunema själva. Bidragettill kommunerna med anledning av avskaffendet av den kommunalaföretagsbeskattningen uppgår /92 till ca 0,9 miljarder kronor.Under långtidsbudgetperioden behålls bidraget på samma nominella nivå. Realtminskar därmed bidraget. 5.4.4Utgifter inom samtliga områden i de olika altemativen Sammantagetär utgifteraa inom statsbudgetens olika områden, exkl. stetsskuldräntor, realtoförändrade . En viktig förklaring till denna utveckling ärbesluten om minskade utgifter inom bl.a. jordbruksområdet, bostedssubventionemaoch sjukförsäkringssystemet. Långtidsbudgetteknikenfömtsätter att dessa beslut ligger fäst och att inga nya utgifter tillkommerunder perioden. För att i praktiken nå realt oförändrade utgifter underperioden krävs således att eventuella beslut om ytterligare utgifter inom ettområde motsvaras av en minskning av resursema på andra områden. Underlångtidsbudgetperioden beräknas statsbudgetens utgifter exkl. stetskuldräntor ilöpande priser öka med i genomsnitt mer ireferensaltemativet jämfört med huvudaltemativet. BNP ökar nominellt däremotendast mer i referensaltemativet jämfört med huvudalternativet.Den marginella ökningen av BNP är en effekt av att den högre inflationen medförsämre real tillväxttakt. Avdiagram 5.4 framgår att utgifteraa i referensalteraativet exkl.stetsskuldräntor blir ca högre än i huvudalteraativet islutet av långtidsbudgetperioden. Skilhiadeni utgiftsutveckling mellan alteraativen kan till stor del förklaras av attutgiftema inom välfärdsområdets transfereringssystem ökar mer ireferensalteraativet. Detta till följd av att de automatiskt justeras till enhögre pris- och löneutveckling. En sämre ekonomisk utveckling ger även en högrearbetslöshet och därigenom ökade utgifter för arbetsmarknadspolitiska åtgärderi referensalteraativet. Som tidigare visats i tebell 5.2 var transfereringarnade utgifter som ökade kraftigast även /86 - 1989/90, vilketdelvis förorsakades av höga pris- och löneökningar under senare delen av1980-telet. Ireferensalteraativet blir utgifteraa för stetsskuldräntor dessutom störreeftersom statsskulden växer i en snabbare takt och ränteläget är högre. Sammanteget ger dessafaktorer en högre stetlig utgiftskvot i referensaltemativet jämfört medhuvudalternativet. I huvudaltemativet ger den ekonomiska utvecklingen en sänktutgiftskvot med . Den sämre utvecklingen ireferensalteraativet ger en sänkning av utgiftskvoten med endast 2,8procentenheter. Diagram5.4 ökning av stetsbudgetens utgifter i referensaltemativet utöver utgiftema ihuvudalterantivet. Miljarder kronor, löpande priser 1990/91:150 Bilaga1:1.2 93/94 94/95 I I VäUärds området Eftersomtransfereringaraa, som är en del av välfärden, med automatik ter i anspråk del av de resurser som skapas genom ekonomisktillväxt kan de vid höginflation till följd av automatiken i sig bli ett hot mot välfärden. Det berorpå att det endast vid en hög tillväxttakt i ekonomin är möjligt att finansierabåde välfärdssystemens utgiftsautomatik och ökade stetiiga utgifter inom t.ex.infrastruktur-, utbildnings- och miljöområdena inom ramen för en oförändradutgiftskvot. Därtill kommer kravet på resurser till statens traditionellauppgifter att via rättsväsendet och försvaret trygga medborgaraas säkerhet. Genom att skapa godafömtsättningar för ekonomisk tillväxt i landet kan resurser skapas, som kananvändas till att finansiera utgiftsökningar inom det stetliga området. Vid ensvag tillväxttakt och en fortsatt hög inflationsnivå försämras möjlighetema attupprätthålla ambitionsnivån i välfärdssystemen och att genomföra angelägna nyaåtgärder. Mot denna bakgrand är det viktigt att genom strukturförändringardämpa utgiftsautomatiken i statsbudgeten och försöka göra det så att detsamtidigt stimulerar tillväxt i dconomin. 5.5 Utgiftema fördelade efter ändamål Föratt underlätte en interaationell jämförelse redovisas i tebell 5.8. nedanstetsbudgetens utgifter fördelade efter de ändamål de fyller. Fördelningen ärgjord utifrån den interaationella klassifikationsmodellen COFOG (Classificationof the Functions of Goverment). 1990/91:150 Bilaga1:1.2 Tabell5.8 Stetsbudgetens utgifter fördelade efter ändamål 91/92 Förändring till 92/93 93/94 94/95 95/96 -706 -10 Fritidsverksamhet,kultur och Jord- ochskogsbruk, jakt och -801 625 -941 408 -560 5 365 29 373 39 254 18 451 61 191 4 637 131 324 32 527 188 3 541 -4 319 -5 094 8 711-3 252 -1 580 -303 409 -28 -10 -10 17 907 100 86 32 9 29 832 1 477 -1 722 -1 512 -1 515 91 637-4 010 -1 920 1 874 -7 466 470 012-1 508 -3 757 -3 232 -15 697 0,3 -0,0 -1,4 0,9 -3,2 -4,7 -0,6 0,0 -24,2 -3,8 0,3 -2,9 -3,2 -1,0 Utvecklingenav stetsbudgetens saldo framgår av tebell 6.1. /86-1989/90har saldot förbättrats successivt. /86 uppvisade stetsbudgetenunderskott med och 1989/90 överskott med 3,4 miljarderkronor. Det förbättrade budgetläget beror främst på snabbt stigandestetsinkomster som på kort sikt följer av höga pris- och löneökningstakter. Underlångtidsbudgetperioden försämras saldot kraftigt /93. Detta förklarasfrämst av att skatteinbetelningama beräknas öka relativt långsamt jämfört medökningen av kommunalskatteutbetelningama /93. Under1993/94-1995/96 förbättras stetsbudgetens saldo successivt och elt mindreöverskott uppster. Som en jämförelse redovisas referensaltemativet. I dettealtemativ beräknas ett underskott uppstå 1995/96 om 35,2 miljarder kronor.Dette förklaras, som nämnts, av att den högre arbetslösheten ger högreutgifter för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och av att den högreinflationstekten ökar utgiftema för transfereringama. Högre ränteläge ochstörre upplåningsbehov till följd av större budgetunderskott medför vidarestörre utgifter för stetsskuldräntor Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.2 Tiihell6.1 Budgetsaldo 1985/86 Miljarderkronor, löpande priser -46,8 -15,2 -4,1 -18,5 -10,3 -46,0 -37,1 -20,8 -1,. -46,7 -32,3 -32,1 -35,2 Denoffentliga sektorn Prop. Bilaga 1:1.2 Denoffentliga sektom omfattar steten, socialförsäkringssektora samt De samladeoffentliga utgiftema beräknas uppgå till ca av BNP 1991/92. Av dettebelopp svarar steten för hälften och kommunema för ca 40%.Resterande utgörs av utgifter för ATP. Regeringensoch beslutsfettande är inte avgränsat enbart till stetsbudgeten.Gränserna mellan delsektoreraa är inte för alltid givna -både finansierings-och verksamhetsansvar har över tiden ändrats. Som exempel kan nämnasförstetligandet av den kommunala polisen under 1960-telet och den överflyttningav arbetsgivaransvaret för lärare från steten till kommunema som skett den 1januari 1991. Skatter och avgifter flyttes också mellan delsektoreraa. Dettegäller t.ex. avvecklingen av den kommunala företegsbeskattningen. Ytterligareett exempel utgör växlingen av inkomster från arbetsgivaravgifter med tvåprocentenheter från stetsbudgeten till AP-fonden fr.o.m. . Långtidsbudgetensberäkningar avser i förste hand statsbudgeten. För att få en rättvisande ochhelteckande bild av de offentliga finanseraa och den offenlliga sektomsresursanspråk, är det dock nödvändigt att studera även övriga delar av denoffentliga sektom. 7.1 Staten och socialförsäkringssektorn Statsbudgetensinkomster och utgifter har redan redovisats i avsnitten 4 och 5. 1 detteavsnitt redovisas inkomster och utgifter för stetsbudgeten samt AP-fonden,arbetsmarknadsfonden, delpensionsfonden, arbetslivsfonden, lönegarantifondenoch arbeterskyddsfonden. Deinkomster som inte redovisas på stetsbudgeten bester främst avarbetsgivaravgifter samt AP-fondens ränteinkomster. Arbetsgivaravgiftemasutveckling styrs, vid oförändrat avgiftsutteg, av lönesummans utveckling. Dennaär beroende av timlön samt sysselsättningsgraden i ekonomin. Ränteinkomstemabestems främst av räntenivån samt tbndstorleken. Underperioden /86 - 1989/90 har stetens och socialförsäkringssektoms inkomstertotelt ökat med ca i löpande priser eller med 11,per åri genomsnitt. Inkomstemas andel av BNP har därmed ökat från 43,till 46,9%.Därav svarar skatter och avgifter för en ökning på ca 192 miljarder kronor.Därmed har sektom bidragit till en höjning av skattekvoten med4,., Underlångtidsbudgetperioden beräknas stetsbudgetens inkomster genomsnittligt öka med2,i huvudaltemativet och 3,i referensaltemativet, seavsnitt 4. Inkomsterav arbetsgivaravgifter ökar i genomsnitt i huvudaltemativetoch med 5,i referensalteraativet. Den snabbare ökningen ireferensaltemativet förklaras av den högre löneökningsteklen. AP-fondensränteinkomster minskar med i genomsnitt 0,i Tabell 7.1 Stetens och socialförsäkringssektomsinkomster Miljarderkronor, löpande priser 1990/91:150 Bilaga1:1.2 1991/92-1995/96 -0,7 -51,9 -51,9 Avser inkomster som nettoredovisas mot sjuk- ocharbetsskadeförsäkringsutgifter Andelen var 43,1985/86 och beräknas för1995/96 till 43,i huvudalternativet och referensalternativet huvudaltemativetoch ökar med 4,i referensaltemativet. Skillnaden förklaras av såväl snabbaretillväxt av fondkapitelet som högre räntenivå i referensaltemativet. Arbetslöshetsförsäkringenfinansieras huvudsakligen genom arbetsmarknadsavgiften, som är enarbetsgivaravgift, vilken uppgår till 2,av lönesumman.Avgiften skall sänkas under perioden1992/93-1994/95. En motsvarande höjning sker av vuxenutbildningsavgiften.Dämtöver betelar medlemmar i a~kassan en avgift. Arbetsmarknadsfondensbehållning genererar även ränteinkomster. Tabell7.2 Stetens och socialförsäkringssektorns utgifter Miljarderkronor, fasta priser (fp) och löpande priser (Ip). 1991/92 Genomsnittligprocentuell förändring 1991/92- 1991/92- 1991/92- 1985/86- 1995/96 1995/96 1995/96 1989/90 Ip Ip fp fp Statsbudgetensutgifter Nettoredovisas pä inkomstsidan' Allmän tilläggspensionArbetslöshetsförsäkring Delpension Övriga utgifter'' 470,0 68,8 92,9 13,6 1,7 2,8 6,6 2,7 5,5 2.4 4,3 4,0 8,1 4,9 6,5 3,6 -1,0 0,2 3,9 0,1 1,7 -0,2 -1,0 7,7 6,5 Innefattar85% av utgifterna för sjuk- och föräldraförsäkring och av utgifterna förarbetsskadeförsäkring Historiskauppgifter för arbetslöshetsförsäkringens utgifter är inte jämförbara med dagenssystem Innefattar utgifter för lönegaranti och delpension samtarbetslivsfondens och arbetarskyddsfondens utgifter ■*Andelen var 45,6%1985/86 och beräknas /96 till 41,i huvudalternativet och 42,ireferens-alternativet Källor: , ,och konjukturinstitulet Utvecklingenav sjuk-, föräldra- och arbetsskadeförsäkringarna har Prop. 1990/91:150 redovisats i avsnitt 5, och sammanfettes i tebell 7.3. Tabell 7.3 Utgifter för uk-, föräldra- samtarbetsskadeförsäkring Miljarderkronor, fasta priser (fp) och löpande priser (Ip) 1991/92 Genomsnittligprocentuell förändring 1991/92- 1991/92- 1991/92- 1985/86- 1995/96 1995/96 1995/96 1989/90 Ip Ip fp fp 3,5 -0,6 11,0 'Av beloppet redovisas på anslag påstatsbudgeten utgiftssida, resterande minskar avgiftsinkomsterna "Redovisastill 1(X)% över inkomstsida på statsbudgeten Andelenvar 5,1985/86 och beräknas /96 till 4,i huvudalternativet och4, Källor: , ochriksrevisionsverkel Pensionsutgifternaavser folkpension, allmän tilläggspension (ATP) och delpension. Utgiftema fördessa pensionstyper utvecklas olika. Folkpensionerna har ökat med i genomsnitt 6,i löpande priser. Dettemotsvarar en real ökning om endast 0,. ATP har ökat med igenomsnitt 6,realt . Förklaringentill att dessa båda pensionssystem utvecklas så olika är att ATP-systemet iallt högre grad ersätter folkpensionssystemet. I samma tekt som utbetehiingamaav ATP ökar, minskar ökningstakten i folkpensionsutbetelningaraa. Detteförklaras i sin tur av att folkpensionssystemet ger pensionstillskott tillpensionärer med låg eller ingen ATP. Tillskottet avräknas krona för krona motATP. har av de nya pensionäreraa ATP. Den genomsnittligaandelen pensionärer med ATP är . De som blivit pensionärer har dessutomhaft en allt högre realinkomst. Det ovan beskrivna mönstret för pensionernabestår . Folkpensions-Tabell 7.4 Stetens ochsocialförsäkringsselvtorns pensionsutgifter Miljarder kronor, fasta priser (fp)och löpande priser (Ip) 1991/92 Genomsnittligprocentuell forändring 1991/92- 1991/92- 1991/92- 1985/86- 1995/96 1995/96 1995/96 1989/90 Ip Ip fp fp -1,1 3.9 1,7 'Ålderspension, förtidspension och efterlevnadspension -Andelen var 10,1985/86 och beräknas /96 till11,i huvudalternativet och 11,i Källor: , ,och konjukturinstitulet utgiftemaberäknas då minska med i genomsnitt 1,realt. I löpande prisermotsvarar dette en ökning med 1,i huvudalteraativet och 3,ireferensaltemativet. ATP-utbetelningama ökar däremot med 3,i genomsnitt perår realt. iimebär i löpande priser en årlig ökning med 6,ihuvudaltemativet och 8,i referensaltemativet. Utöver andelen ATP-pensionärerstyrs ökningstakten för pensionsutgiftema av den demografiska utvecklingen ochinflationstekten. Utgiftema förarbetslöshetsförsäkringen styrs av arbetslösheten samt lönenivån. innebäratt utgiftsutvecklingen är sterkt beroende av konjuktumtvecklingen. Med denhögre ekonomiska tillväxten, långsammare löneökningstakten och lägrearbetslösheten som avspeglas i huvudaltemativet ökar utgiftema med i genomsnitt2,i löpande priser. Med den långsamma ekonomiska tillväxt, höga löneökningstektoch höga arbetslöshet som avspeglas i referensaltemativet blir motsvarandeökning 4,. motsvaras av en real minskning på 0,resp. ökning0,. Skillnaden förklaras av den snabbare löneökningstakten ireferensaltemativet. Bland övriga stetligautgifter utanför stetsbudgeten märks delpensionsfondens, arbetslivsfondens ochinfrastrakturfondens utgifter. 7.2 Den kommunala sektom Diagram 7.1 Verksamhetsfördelning av den kommunalasektoras utgifter 1990/91:150 Bilaga1:1.2 I-- 1Hälso- och R Administra tion m m Källa: SCJR Kommunernas finanser 1989 Denkommimala sektom omfatter primärkommuneraa, landstingen, kyrkokommuneraa samtkommunalförbunden. Av sektoras totela utgifter svarar primärkommimeraa för 65%och landstingen för . diagram 7.1 framgår hur utgifteraa fördelar sig på olika typer av Prop. 1990/91:150 verksamhet.' Medanstetens och socialförsäkringssektoms utgifter till störste delen ärtransfereringar till hushåll och företeg, huvuddelen av de kommunalautgiftema direkte anspråk på ekonomins reala resurser. av kommunemasutgifter avser konsumtion och investeringar, vilket innebär att av BNPanvänds i kommunema. En stor del av kommunemas konsumtion produceras i kommunalregi, den kommunala produktionen bidrog av den totelabmttonationalprodukten. Tabell7.5 Den konununala sektorn inkomster och utgifter Skatteutjämningsbidrag, netto 10 Bidrag från socialförsäkringen 14 Löpande förbrukning Kap ital försl ilning Försäljning Räntor 4 Övriga inkomster 34 18 27 -9 1den utsträckning verksamhet finansieras med avgifter från dem somutnyttjar kommuneraas tjänster räknas dette som privat konsumtion. Kommunemasinkomster och omfattningen på dess verksamhet är därför större än vad somframgår av tebellen. var kommunemas inkomster av försäljning ca 18miljarder kronor, vilket motsvarade av den kommunala konsumtionen. Skattereformeninnebär bl a att kommuneraas skatteintäkter påverkas positivt av basbreddningeni inkomstbeskattningen och att kommuneraas utgifter reduceras genom att de gesmöjlighet att lyfte av beteld mervärdeskatt. I syfte att neutraliseraskattereformens effekter på kommuneraas ekonomi skall kommuneraa fr.o.m. 1991erlägga avräkningsskatt, baserad på deras skatteunderlag. Kommunalskattenär kommunemas störste inkomstkälla och svarar för hälften av pri marko mmimemasoch två tredjedelar av landstingens inkomster Underlaget för kommunalskattenutgörs till av den samlade lönesumman och transfereringar knutna tilldenna (t.ex. sjukpenningen) efter skattemässiga avdrag. Resterande del avkommunemas skatteunderlag utgörs i huvudsak av pensioner. ' Uppgifterna i detta avsnitt bygger, om inget annalanges, på nationalräkenskaperna. Det innebär att de affarsdrivandeverksamheterna ej ingår i redovisningen annat än till den del de finansierasmed skattemedel. inkomsterär således nära knutna till hur löner och sysselsättning Prop. 1990/91:150 utvecklas. Stetenster för uppbörden av all skatt, inkl. kommunalskatten. Utbetelningen avkommuneraas skatter är organiserad så att de skattemedel som betelas ut tillkommuneraa imder baseras på skatteunderlaget . Dennaeftersläpning i kommunemas skatteintäkter har stor betydelse på kort sikt förkommunemas finansiella utveckling. illustreras särskilt av situationen1991 och 1992. Om löne- och prisökningstakten dämpas ,begränsas också ökningen av kommuneraas utgifter för löner och inköp. Skatteinkomsteraaräknas emellertid upp med den kraftiga ökning av lönesumman som rådde under1989 och 1990. bidrar till en tillfällig förstärkning av kommuneraasfinanser . Jämförtmed 1970-telet och början på 1980-telet har det skettförhållandevis måttliga höjningar av kommunalskatten. Den genomsnittligakommunala utdebiteringen uppgår 1991 till per skattekrona. Iberäkningaraa av kommuneraas skatteinkomster har det antegits att dengenomsnittliga kommunalskatten ligger kvar på en oförändrad nivå. Transfereringarfrån stet och socialförsäkring till kommuneraa svarar netto för avkommunemas inkomster. Det bör understrykas att även dessa finansieras medskatter varför den totela skattefinansieringen av kommunemas utgifter är drygt85 %. Merpartenav landets kommuner () får stetiigt skatteutjämningsbidrag, vars syfte äratt utjämna skillnader mellan kommuner dels i skattekraft, dels vad gällerkostnader för kommimal verksamhet beroende på t.ex. näringslivsstmktur ochbefolkningssammansättning. Bidraget uppgick till sammanlagt 17 miljarderkronor. Skatteutjämningen finansieras delvis med skatteutjämningsavgifter somtes ut av samtliga kommuner. Nettobidraget till kommunsektom 1990 var drygt 10miljarder kronor. Regeringen har föreslagit en tillfällig höjning avskatteutjämningsavgiften motsvarande ca . Syftet är attb. kommuneraa inte skall underlåte att vidte nödvändiga anpassningsåtgärderdå den finansiella situationen tillfälligt förbättras på gmnd av den ovannämnda eftersläpningen i skatteinkomster. underlångtidsbudgetperioden har skatteutjämningbidraget netto antegits ligga påsamma nominella nivå som . Despecialdestinerade och sektorspecifika stetsbidragen, som uppgick till 53miljarder kronor, utgörs av ett flertal olika bidrag knutna till den kommunalaverksamheten. De störste bidragen avger skolan (30 miljarder) och bamomsorgen(12 miljarder). Denna typ av stetsbidrag ses över i syfte att gedem en mer generell utformning. Debidrag som sjukvårdshuvudmännen får inom ramen för den s.k.Dagmaröverenskommelsen uppgick till . Bidragetsstorlek fkststells i särskilda beslut och har antegitsligga kvar på en nominellt oförändrad nivå. Nettotransfereringaraafrån övriga delar av den offentliga sektora till kommimeraa har under1980-telet reducerats i betydelse. I början på 1980-telet utgjorde de avinkomsteraa, att jämföra . Denna utveckling skall ses mot bakgrundav att kommuneraas verksamhet expanderat betydligtsnabbare än vad stetsmaktema bedömt som förenligt med samhällsekonomisk balans.Med de anteganden och bedömningar som görs i långtidsbudgeten kommer dennautveckling att fortsatte under förste hälften av 1990-telet.