prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — får till konsekvens att skatteinkomstema för en given tillväxti skattebaseraa växer långsammare, den s.k. fiscal drag-effekten reduceras.Dette förstärks ytterligare av att brytpunkten i inkomstskatteskalan räknas upprealt . Denoffentliga sektom har under en stor del av efterkrigstiden stelt för enbetydande del av sparandet i ekonomin. Under 1960-telet och förste hälften av1970-telet innebar uppbyggnaden av pensionssparandet i AP-fonden och omfattandeoffentliga investeringar att den offentliga nettosparkvoten var av BNP.Den totela nettosparkvoten för hela ekonomin var . Frånmitten på 1970-telet stegnerade de offentliga inkomstema, medanutgifteraa fortsatte växa bl.a. till följd av en snabb expansion ochväxande socialförsäkringsutgifter Den offentliga sektom tvingades låna uppbetydande belopp och en finansiell nettofordran vändes till en nettoskuldgentemot andra sektorer. Under1980-telet återställdes det offentliga sparandet. Den finansiella sparkvotenökade . Denna förbättring kan till lika delar förklaras avden reducerade utgiftskvoten och den ökade skattekvoten. Delvis ökade det finansiellasparandet genom minskade investeringar, varför uppgången i nettosparkvot intevar lika markant. 16.4 Nya fömtsättningar för offentlig sektor Underförste hälften av 1990-telet kommer saimolikt fömtsättningama för denoffentliga sektom att förändras. Det sker för det förste en omprövning av denoffentliga verksamhetens organisation i syfte att finna effektivare former. Detgäller t.ex. frågor som hur mycket av offentlig konsumtion som också skallproduceras i offentlig regi och att göra en klarareåtskillnad mellan rollen som finansiär och rollen som producent. För det andra kommersannolikt ett trendbrott vad gäller skattetrycket. Skatterna uttryckt som andelav BNP har stigit så gott som oavbmtet. Ar 1960 varskattekvoten , vilket var i nivå med förhållandena i andra industriländer.Idag är skattekvoten , vilket kan jämföras med nivån i EG som är ca 45%.Riksdag och regering har uttelat ambitionen att skattekvoten inte skallfortsatte stiga och sänkas. har gjorts både mot bakgmnd av desamhällsekonomiska kostnadema som följer av höga skatter och den ökadeintemationaliseringen, inte minst den pågående integrationen med EG, somkommer att göra det svårare för att avvika från de skattesatser somgäller i andra länder. Vid en bedömning av detsamhällsekonomiska utrymmet för den offentliga sektora hör även kraven på ettoffentligt sparande till bilden. Sparandet i ekonomin som helhet är för litet.Samtdigt ster den offentliga sektora för ett betydande finansielltsparandeöverskott. Skall dette sparande bibehållas måste en svagare utvecklingav de offentliga inkomstema mötes med en motsvarande reduktion av utgiftema. Ambitionenatt sänka skattetrycket och samtdigt bibehålla det offentliga sparandet sättersterka restriktioner på den offentliga sektoras expansionsmöjligheter. Detkommer att skärpa kraven på en hårdare prioritering av offentliga utgifter -vad skall finansieras över offentliga budgeter. Vidare kan nyafinansieringsformer, bl.a. ökade avgifter från hushållen, bli aktuella. 1990/91:150 Bilaga1:1.1 IKagram 16.2 Sysselsättningsförändring i offentligsektor och näringslivet Hundratal personer glidande medelvärden Detkan också innebär att den offentliga sektom får en annanstebilise-ringspolitisk roll. utvecklas mycket svagt och arbetslösheten stiga. har den Prop. 1990/91:150offentliga sektoras sysselsättning ökat trendmässigt och tenderat öka Bilaga1:1.1 särskilt mycket då den private sektoras sysselsättningminskat. Se diagram 16.2. Med krav på bibehållet skattetryck och offentligtsparande finns det knappast utrymme för den offentliga sektora att kunnakompensera en försvagning av private sysselsättningen. 16.5 Den offentliga sektoms finansiella sparande underkalkylperioden Avtidigare kapitel framgår att den offentliga sektoras fmansiella sparandeberäknas minska med . Detteinnebär att det offentliga sparandet som andel av BNP reduceras från till2%. Det är i förste hand en försvagning av inkomstsidan som förklararsparandeförsämringen, bl.a. reduceras skattekvoten med över 2 procentenhetertill . Det är en konsekvens främst av regelförändringar - de direkteskatteraa reduceras kraftigt till följd av skattereformen somskatteskalan räknas upp med inflationen och mervärdeskattesatsensänks 1992. Den registrerade skattekvoten påverkas även av att kommuner ochstetliga myndigheter får rält att lyfte av beteld mervärdesskatt. Den påtegligadämpningen av löneutvecklingen i kombination med enkonjunkturavmattning leder därtill till en långsam tillväxt av skattebasema.Under 1991 och 1992 sker en del tillfälliga inkomstförsterkning-ar för denoffentliga sektora, bl.a. engångsinbetelningar från några av de stetligaaffärsverken. Frånräknat dessa inkomster beräknas det fmansiella sparandetuppgå till ca 1 1/av BNP 1992. Ifaste priser växer den offentliga konsumtionen i takt med BNP, men en långsamav löneutveckling och avlyft av mervärdesskatten innebär att den offentligakonsumtionsandelen ändå reduceras. Däremot ökar transfereringama till hushållenkraftigt. Eftersläpningen i uppräkning av de basbeloppsanknutnatransfereringaraa, bl.a. pensioneraa, är en förklaring. Den stigandearbetslösheten medför ökade arbetslöshetunderstöd. Föråren 1993-1995 har en mer schablonmässig beräkning av den offentliga sektomsinkomster och utgifter gjorts. På gmndval av de prognoser på lönesumma,prisutveckling, arbetslöshet, ränte m.m. som redovisades i kapitel 12 samtprognoser på genomsnittlig ATP-poäng, befolkningsutveckling, sjukfrånvaro m.m.har gjorts en framskrivning av den offentliga sektoms olika inkomst- ochutgiftsposten Beräkningamavisar att det offentliga sparandet försämras ytterligare mellan 1992 och 1993med motsvarande 1/av BNP, främst till följd av att tillfälligainkomstförsterkningar då försvinner sker dock en betydandeförbättring av den offentliga sektoras finansiella sparande, som 1995 beräknasuppgå till , motsvarande av BNP. Diagram16.3 Finansiellt sparande i offentlig sektor Procent av BNP 6 Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 Skattekvotenreduceras, trots antegande om oförändrade skatteregler, med ytterligare 1/2procentenhet till 53 1/. Förklaringen till dette är att tillväxten bärs uppav kapitelbildning, som i praktiken belästes med lägre skatt än konsumtion. Denprivate konsumtionens andel av BNP reduceras t.ex. med en procent, vilket innebäratt inkomsteraa från indirekte skatter växer långsammare än BNP. Sparandeförbättringenförklaras alltså helt av en dämpad utgiftsutveckling. Den offentligautgiftskvoten beräknas minska med . Antegandet om enhistoriskt sett mycket långsam tillväxt av den offentliga konsumtionen spelaren stor roll. Medan BNP växer med 2,i genomsnitt, har offentligkonsumtion antegits växa med endast knappt 1/. Prisutvecklingen förden offentliga konsumtionen beräknas följa den allmänna prisutvecklingen. Denandel av BNP som används till offentliga sektoras konsumtion och investeringarreduceras därmed med nära en procentenhet. Menäven transfereringama till hushållen väntes växa betydligt långsammare äntidigare. Ett förbättrat läge på arbetsmarknaden ger utrymme för minskadearbetslöshetsunderstöd. En låg inflationstakt i kombination med en högre realtillväxt innebär att inflationsskyddade transfereringar, bl.a.pensionsutbetelningama, ökar långsammare än BNP trots en volymmässig ökning.Omläggningen av bostedsfinansieringen och livsmedelpolitiken bidrar också tillatt reducera utgiftskvoten. Denoffentliga sektom behåller ett betydandefinansiellt överskott, vilket iimebär att den finansiella nettostellningensuccessivt förbättras. ger utslag i räntenettot, som förbättras från ettunderskott på 1990 till ett överskott på 8 miljarder kronor1995. Tabell16:4 Offentliga sektorns inkomster och utgifter Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 -2,3 + 0,4 -0,7 -0,6 - Konsumtion och investeringar - Transfereringar till hushåll -0,8 -0,8 - Arbetslösheters, AMU-bidrag m.m. - Sjukersättning, arbetsskadeersättning 3,3 0,9 0,2 0,3 -0,4 + 0,4 + 0,1 + 0,1 -0,1 -0,4 + 0,1 -0,1 -0,1 -0,1 - Transfereringar till företag - Livmedels och räntesubventioner -0,2 -0,4 -0,4 -0,4 -0,5 -2,0 -2,4 Diagram 16.4 Offentliga sektorns räntenetto 1970 197.5 1980 1985 Ikapitel 12 presenterades en altemativ kalkyl för den samhällsekono- Prop.1990/91:150 miska utvecklingen där produktivitetstillväxten under åren 1992-95antogs Bilaga 1:1.1 vara högre än i huvudkalkylen. De finansiella beräkningaraavisar att för den offentliga sektoras del skulle en utveckling i enlighet meddette altemativ resultera i ett bättre finansiellt sparande fömtsatt att denoffentliga konsumtionen växer i samma takt som i huvudkalkylen. Vid slutet avperioden uppgår skillnaden till , vilket innebär ett finansielltöverskott motsvarande 3,av BNP istället för 3,i huvudkalkylen. Denhuvudsakliga förklaringen till skillnaden gentemot huvudkalkylen är att en delav skillnaden i produktivitetstillväxt slår igenom i en långsammare prisökningoch därmed även en långsammare uppräkning av basbeloppet. Transfereringama tillhushållen reduceras som andel av BNP med 1/. Därtill blir den offentligakonsumtionen billigare i relation till BNP. Sammanteget reduceras utgiftskvotentill 58,1995, vilket är nästan en procentenhet lägre än i huvudkalkylen. 16.6 Staten och socialförsäkringen. Avden offentliga sektoms utgifter står steten, inklusive socialförsäkringen, förtre Qärdedelar. Huvuddelen av dessa utgifter är transfereringar till hushålloch företeg, medan steten står för en mindre del av den offentliga konsumtionenoch sysselsättningen. Trenden under har varit attsteten i allt högre grad omfördelar inkomster medan offentlig verksamhetistellet expanderar i regi. Dekraftiga svängningar som ägt mm i det offentliga sparandet under de senastefemton åren har främst berört den stetliga sektom, i synnerhet den del avinkomster och utgifter som administreras över statsbudgeten. När underskottetvar som störst, , översteg stetens utgifter dess inkomster med över60 miljarder kronor. Det kompenserades delvis av ett finansiellt överskott iATP-systemet på nära 20 miljarder. Vid slutet av 1980-telet redovisade stetenoch ATP-systemet ett finansiellt överskott på 39 respektive ,dvs sammanlagt . Derma omsvängning i stetens finansiellanetto förklaras både av en hårdare utgiftsprövning, dvs. resultet avbudgeterbetet, och av en relativt kraftigt höjning av den stetliga skattekvotenfrån i början på 1980-telet till 1990. Det var således de statligaskatterna som drog upp skattekvoten under 1980-telet. Dethar ibland hävdats att steten förbättrat sitt finansiella netto genom attflytte över en större finansieringsbörda på kommunema. Stetsbidragen tillkommunema minskade under 1980-telet i faste priser och kommunema skatteunderlagbegränsades genom att de fråntogs rätten att beskatte företeg. Det bidrag tillförbättringen av stetens finanser dette har medfört är emellertidförhållandevis blygsam. Det är istället ökade skatter på hushållens ochföretegens inkomster som är den viktigaste förklaringen till att stetenförbättrat sina finanser. Denstetliga konsumtionen uttryckt i fäste priser har i sinhelhet antegits minska med 1/i genomsnitt. Regeringen har bl.a.aviserat nedskämingar av den stetliga administrationen under denärmaste tre åren. Antegandet att inga nya utgiftsbeslut tillkommer medfördämtöver en ytterligare minskning av den stetliga konsumtionen. Den störste utgiftspostenför stat och socialförsäkring är pensioner och bostedsstöd till pensionärer.Mer en Ijärdedel av utgiftema går till pensionen De socialförsäkringsavgiftersom skall finansiera pensioneraa täcker av utgiftema. Underkalkylperioden beräknas emellertid pensionsutgiftema öka snabbare än avgiftsunderlaget- 1995 kommer avgiftema atl räcka bara till avpensionsutbetelningama. Inom ATP-stemetbalanserade avgiftsintäkterna i stort sett pensionsutbetelningama under 1990.Vid mitten av 1990-telet beräknas avgiftsnettot ge ett underskott på 23miljarder kr. kompenseras emellertid av avkastningen på AP-fonden, Medgivna anteganden om ränteutvecklingen beräknas dock socialförsäkringssektornsbidrag till sparandet minska . 1990/91:150 Bilaga1:1.1 Diagram16.5 Finansiellt sparande i stet och socialförsäkring. 1975 1980 1985 1990 1995 Stetensfinansiella sparande försämrades kraftigt och fortsätter att försämrasi år och enligt beräkningama även . Den totela stetligasektom, dvs. inklusive socialförsäkringen, kommer dock fortfarande att ha ettpositivt finansiellt sparande på ca . Denna försämring avsparandet är en följd av att de stetliga skattebasema växer långsammare. Lågalöneökningar ger en kraftig uppbromsning av skattebasema ireala termer. En relativt hög inflationssiffra mellan och oktober1991 slår igenom på alla basbeloppanknutna transfereringar . Storautbetelningar av skattemedel till kommunema registreras också som en försämringav stetens finansiella sparande. Försämringenav den stetliga sektoms finanser är således till stor del en konsekvens av enkostnadsanpassning i kombination med konjunktur- 12 1990/91. 1 .satnl Nr I.W. avmattningen.Det innebär också att det är en temporär försvagning. 1990/91:150 Underåren 1994-1995 väntes, med de anteganden som gjorts i treårskal- Bilaga 1:1.1kylema, återigen ske en markant förbättring av stetens finansiella sparande.Dels uppster en rekyl i skatteutbetelningama till kommunema som reduceraskraftigt, som det sker snabbare real tillväxt i stetens skattebaser,främst lönesumman. Huvudförklaringen ligger dock på utgiftssidan. Detransfereringar som växer långsammare än BNP är stetliga. visar definansiella effektema för steten av att värdesäkrade transfereringar minskarsom andel av BNP och därmed även som andel av skatteunderlaget vid en realtillväxt i ekonomin. 16.7 Den kommunala sektom Medanstetens och socialförsäkringssektorns utgifter till störste delen ärtransfereringar till hushåll och företeg, huvuddelen av de kommunalautgiftema anspråk på ekonomins reala resurser. av kommunemas utgifteravser konsumtion och investeringar, vilket innebär att av BNP används ikommuneraa. Under1980-telet reducerades den kommunala utgiftskvoten med tre procentenheter.Nedgången förklaras i huvudsak av långsammare kostnadsutveckling, först motslutet av decenniet ökade den kommunala verksamheten något långsammare än BNP.Endast under ett enda år (1988) ökade den kommunala konsumtionen i den takt somriksdagen och regeringen bedömt att det fmns samhällsekonomiskt utrymme för.Ett uttryck för atl kommuneraa expanderat snabbare än ekonomin i övrigt är attkommuneraas andel av sysselsättningen ökat från 19,1990. Kommuneraabefinner sig i en besvärlig finansiell situation. harinkomsteraa varit mindre än utgiftema, det finansiella sparandet har varitnegativt. beräknas utgiftema ha överstigit inkomstema med drygt 8miljarder kr. underskott måste teckas med upplåning eller genom att te ianspråk fonderade medel. Den försämrade finansiella nettostellningen visar sigi ett växande negativt räntenetto. Försämringenav det finansiella sparandet motsvaras inte heller av någon uppbyggnad avkommunemas reala tillgångar, tvärtom har nettoinvesteringama minskat. Det ärsåledes nettot av löpande inkomster och utgifter som försämrats. Till bildenhör också att kommunema ökat inkomstema genomnettoförsäljning av mark och iästigheter. Frånräknat dessa intäkter var detfinansiella underskottet . Kommunalskattenär kommunemas störste inkomstkälla och svarar för hälften av primärkommunemasoch två tredjedelar av landstingens inkomster. Underlaget för kommunalskattenutgörs till av den samlade lönesumman och transfereringar knutna tilldenna. Kommunemas inkomster är således nära knutna till hur löner ochsysselsättning utvecklas. Stetenstår för uppbörden av all skatt, inklusive kommunalskatten. Utbetelningenav kommunalskatten är organiserad så att de skattemedel Prop. 1990/91:150 sombetelas ut till kommunema baseras på skatteunderlaget Bilaga1:1.1. . Denna eftersläpning i kommuneraas skatteintäkter harstor betydelse för kommuneraas finansiella utveckling på kort sikt. Närlöne-och prisökningstakten dämpas reduceras också ökningenav kommuneraas utgifter för löner och inköp. Skatteinkomsterna räknasemellertid upp med den kraftiga ökning av lönesumman som rådde och1990. bidrar till en tillfällig försterkning av kommunemas fmanser under1991 och 1992. Jämförtmed 1970-telet och början på 1980-telet har det skettförhållandevis måttliga höjningar av kommunalskatten. Den genomsnittligakommunala utdebiteringen uppgår 1991 till per skattekrona, vilketär högre än 1985. gäller ett lagstedgat skattestoppför kommunema och regeringen och kommunförbunden har i en överenskommelseuttelat ambitionen att det konununala skattetrycket inte skall höjas efter1992. I beräkningama av kommuneraas skatteinkomster har antegits att dengenomsnittliga kommunalskatten ligger kvar på en oförändrad nivå. Transfereringarfrån stet och socialförsäkring till kommuneraa svarar netto för ca en fjärdedelav kommuneraas inkomster. Det bör understrykas att även dessa finansieras medskatter varför den totela skattefinansieringen av kommuneraas utgifter ärdrygt . Nettotransfereringaraafrån steten till kommunema har under 1980-telet reducerats i betydelse förkommuneraas finansiering. I början på 1980-telet utgjorde de avinkomsteraa. Denna utveckling kommer att fortsatte under förste hälften av1990-telet om inte regelsystemet förändras. beräknas bidragen från stetoch socialförsäkring svara för av kommuneraas inkomster. Dennasiffra påverkas dock . av den s.k. avräkningsskatten, som avser attneutralisera effektema av skattereformen på kommuneraas inkomster och utgifter. Tillväxttakteni den kommunala konsumtionen har successivt avtegit. Under förste hälften av1980-telet ökade den kommunala konsumtionen med mer 2,i genomsnitt.Sedan 1985 har tillväxten begränsats till 1,perår. Ikalkyleraa för den kommunala ekonomins utveckling har antegits att denkommunala konsumtionen växer med 1/. Det innebär således enytterligare uppbromsning av den kommunala expansionen. Kommuneraas svagafmansiella situation är en förklaring till den låga expansionstakten. En viktigorsak till det begränsade finansiella utrymmet är de restriktioner som finnsnär det det gäller skattehöjningar. De har i sin tur införts för att förhindraatt den kommunala sektom genom en snabb tillväxt äventyrar strävandena attskapa balans i ekonmin och få till stånd en utbyggnad av ekonominskonkurrensutsatta delar. Kommunemasinvesteringar har tegit i anspråk en allt mindre del av kommunemas utgifter.Under 1990 användes av kommuneras utgifter till investeringar i fastigheteroch maskiner. I början på 1980-telet var den andelen . Omfattningen pånyinvesteringarna har uttryckt i fäste priser varit ungefär oförändrad, men hari en växande utsträckning finansierats med ennettoutförsäljning av kommunala fastigheter och Prop. 1990/91:150 mark.Förra året beräknas denna utförsäljning ha gett kommuneraa Bilaga 1:1.1inkomster på . För perioden har kommunemasnyinvesteringar antegits växa med i genomsnitt . Vidare har antegitsatt kommunemas nettoförsäljning successivt trappas ned. Medde anteganden som gjort om den samhällsekonomiska utvecklingen och kommunalaverksamheten kommer den kommunala utgiftskvoten att reduceras med enprocentenhet under 1990-telets förste hälft, från till . förklarasav att den kommunala konsumtionen volymmässigt växer långsammare än BNP. Frånatt ha haft en finansiellt underskott på nära förra åretförbättras kommuneraas finanser påtegligt fram , då kommunsektornberäknas få ett finansiellt överskott på . Förbättringen avkommuneraas finansiella sparande är emellertid tillfällig och helt en effekt avden tidsmässiga eftersläpningen i utbetelningen av kommunalskattemedlen. Det ärsåledes effekten av att utgiftstillväxten begränsas av den långsammare pris-och löneökningstakten, medan inkomsteraa styrs av den historiskt högainflationen. Efter1993 växer, med de anteganden som gjorts, kommunemas inkomster betydligtlångsammare än utgiftema. , då dämpningen avlöneutvecklingen slår igenom fullt ut i kommunemas skatteinkomster försämrasdet finansiella sparandet påtegligt. Dessutom försterks effektema aveftersläpningen i utbetelningens av kommunalskatten av systemet med förskottoch slutevräkning av kommunalskattemedlen. leder till att under 1994beräknas kommuneraas inkomster t.o.m. minska i nominella termer. Vidkalkylperiodens slut beräknas kommuneraa ha fått ett finansiellt underskott påca , vilket är ungefä.r samma finansiella sparande som 1990.Men med hänsyn till atl konununema då ökade sina inkomster genom att sälja avsina reala tillgångar, vilket har antegits inte vara fallet , skerdet ändå en viss underliggande förbättring av kommunemas finansiella nettounder perioden som helhet. Trotsantegandet om en historiskt sett mycket långsam expansion av den kommunalakonsumtionen kvarster dock ett finansiellt underskott i den kommunala sektora.Beräkningar visar att även med en oförändrad konununal konsumtionsvolym mellan1992 och 1995 skulle den kommunala sektora få ett underskott på 6 miljarderkr. På skulle emellertid en oförändrad konsumtionsvolym såsmåningom ge finansiell balans i den kommunala sektom. Lönesummanär kommuneraas viktigaste skattebas och lönekostnadema i den kommunalakonsumtionen den störste utgiftsposten. På lång sikt påverkas därför kommunemasfinansiella utveckling i hög grad av hur den kommunalt finansieradesysselsättningen utvecklas i förhållande till den totela sysselsättningen. Denpotentiella sysselsättningstillväxten under 1990-telet har uppskattets till 1/2- 3/. Om kommuneraa skall hämte in ett finansiellt underskott utan atthöja skatteutteget och stetbidragen fortsätter att minska i betydelse förkommuneraas fmansiering torde utrymmet för konsumtionstillväxl vara högst1/. Ianslutning till långtidsutredning gjorde kommun- ochlandstingsförbunden en bedömning av vilken konsumtionsutveckling dendemografiska utvecklingen och redan fattede beslut om kommunala åtegandenkommer att kräva. Enligt dessa kalkyler skulle den kommunala konsumtionenbehöva växa med 1,6 - 1,. Av dette krav påexpansion ster sjukvården, en utbyggd baraomsorg och utökad äldreomsorg förmerparten. Det är uppenbart att entillväxt av den storlekordningen inte kommer att vara möjlig om kommunemassparande inte skall försämras ytterligare och kommunalskattema inte skallhöjas. Den typ av beräkningar redovisade bortser emellertid till stor delfrån möjligheter till produktivitetshöjningar och effektivisering avverksamheten. Möjligheten att möte en ökad efterfrågan på servicegenom att utnytte befintliga resurser bättre beaktes inte. För att kunnaupprätthålla en god standard i den kommunala verksamheten inom ramen för istort sett oförändrade resurser kommer det att bli nödvändigt med åtgärder someffektiviserar verksamheten, omprioriteringar och en ökad grad avavgiftsfinansiering. 1990/91:150 Bilaga1:1.1 Diagram16.6 Kommunernas finansiella sparande ....................... -//■■\............................................................ '"'\'\' Källor: , fmansdepartementet 1.1 Utvecklingenunder 1991 och 1992 1.2 Kalkyleroch analyser av den ekonomiska utvecklingen 1990/91:150Bilaga 1:1.1 6.2Utbud av arbetskraft 56 6.3Arbetslöshet ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder 57 8 Hushållens ekonomioch privat konsumtion 10.1Den offentliga sektom ochsamhällsekonomin 11.2Svensk ränte- ochvalutakursutveckling 101 11.3Utvecklingen på kreditmarknaden 104 11.4Utvecklingen på aktiemarknaden 106 13 Konkurrenskrafteni svensk industri 13.1Kostnadsutvecklingen fram till1990 133 13.2Jämförelser mellan sex"rika" länder och fem"fättiga" länder 135 13.3Den svenska konkurrenskraftensnivå 139 13.4Kostnadsutvecklingen fram fill1995 142 14.1 Bytesbalansensförändrade roll i den 14.2Bytesbalansens olika delar 147 15.1Utbudet av arbetskraft 158 15.2Utvecklingen på arbetsmarknaden 160 16.1Den offentliga sektom ochsamhällsekonomin 166 16.2De offentliga utgiftema ökarlångsammare 169 16.3Höjd skattekvot och ökatoffentligt sparande 171