prop · GE0351 · 1990-12-31 00:00:00 — Försöksvis infördes också över hela landet rätt för heltidsverksammasom övertar en befintlig praktik att få anslutning till försäkringen utan kravpå tillstyrkan. Även den försöksverksamheten fick fr. o. m. en merpermanent karaktär. Fr.o.m. gäller dock att fri ersättningsetableringföreligger endast i de fall tillträdande privatpraktiker avser bedrivaverksamheten vidare med i huvudsak oförändrad inriktning. Vid ersättningsetableringsom föranleds av att privatläkare pensionerar sig och som avser övertagande avbefintlig praktik med tillhörande mottagning och patientregister m.m. får bådaläkarna övergångsvis vara anslutna till försäkringen , dockhögst , för att således kunna arbeta parallellt med varandra påmottagningen. Den avgående läkaren skall ha fyllt och det sammanlagdaantalet besök under verksamhetsåret får inte överstiga 6 000 besök. m. gäller genom beslut av att den nämn da stödområdesindelningen A, B och C har slopats och ersatts av en indelning i två nya stödområden, benämnda 1 och 2. Vissa kommuner eller delar av kommuner som ingick i stödområde C är härigenom inte längre placerade i permanent stödområde. Det gäller främst kommuner 20 ellerdelar av kommuner i Norrlands kustland samt . 1990/91:51 ändringhar betydelse för bestämmelserna om nyetablering för privatpraktiserandeläkare och sjukgymnaster. Regeringen har tidigare beslutat att bestämmelsernaom stödområdesindelningen i deras lydelse vid utgången av tillsvidare skall gälla vid prövning av frågor om rätt till försäkringsanslutning pågrund av nyetablering, dock inte inom . Jag avser att närmareöverväga om ytterligare förändringar skall företas i anslutningsreglerna medanledning av den nya stödområdesindelningen. Beträffandeprivatpraktiserande läkares anslutning till sjukförsäkringensersättningssystem gäller att en läkare som är anställd hos offentlig sjukvårdshuvudmanmed lägst 17 timmars veckoarbetstid inte får vara försäkringsansluten. Förkategorin läkarpsykoanalytiker utgör denna bestämmelse ofta ett problem,eftersom det inte är möjligt att kombinera en i vissa fall önskad tjänstgöringpå halvtid hos sjukvårdshuvudman med verksamhet som privatpraktiker. Dennafråga har också tagits upp av mina företrädare i anslutning till de tre närmastföregående överenskommelserna i syfte att finna en för alla partertillfredsställande lösning på problemet. Enligt överenskommelsen för år 1990skall sjukvårdshuvudmännen aktivt verka för att möjliggöra detta genom atterbjuda vårdavtal i de fall sådana problem uppkom. Enligt vad som framkommithar så inte blivit fallet. Jag anser därför att endast en ändring ianslutningsbestämmelserna slutgiltigt kan lösa detta problem för dennabegränsade grupp av läkare. Jag avser därför föreslå regeringen att en sådanregeländring genomförs fr. o. m. . 7 Ersättning för rehabiliterings- och behandlingsinsatser Somett viktigt led i samhällets stora satsningar på rehabiliteringsområdet harparterna genom den träffade överenskommelsen enats om att en förstärkning ocksåbör ske av sjukvårdshuvudmännens kapacitet på detta område. Det är med stortillfredsställelse som jag konstaterar att 400 milj. kr. kan tillskjutas frånsjukförsäkringen för satsningar på rehabiliterings- ochbehandlingsarbete så att flaskhalsar reduceras eller avlägsnas. Jag anser ocksåatt det är naturligt att denna nya ersättningsform från sjukförsäkringenfördelas med utgångspunkt från både det s. k. ohälsotalet och invånarantaletför respektive sjukvårdsområde. Som villkor för attförsäkringskassan skall utge denna ersättning krävs enligt överenskommelsen att kassan och sjukvårdshuvudmannen kan komma överens om hur medlen, tillsammans med en anpassning av hu vudmannens verksamhet och resurser, bäst skall användas för att resultera i åtgärder som syftar till att snabbare återföra människor till arbetslivet eller till ett aktivt liv i övrigt. De lokala överläggningarna skall således resultera i överenskommelse om medlens användning för att förbättra kapaciteten inom hälso- och sjukvården för detta ändamål. Jag vill i anslutning härtill understryka att de avsatta medlen inte skall kunna 21 användas för direkta köpav individuellt utformade sjukvårdsinsatser. Satsningenpå att förbättra rehabiliterings- och behandlingskapaciteten Prop. 1990/91:51 inomhälso- och sjukvården syftar till att minska det s. k. ohälsotalet. För budgetåret1990/91 har i annat sammanhang angetts av regeringen att målet är att detta talskall minskas . Det bör, enligt min bedömning, vara en rimligmålsättning att den satsning som görs för att förbättra kapaciteten på dettaområde inom hälso- och sjukvården leder till att utgifterna frånsocialförsäkringen kan reduceras med ett belopp som lägst motsvarar storlekenav de medel som sjukförsäkringen bidrar med för ändamålet. Jag förutsätter attförsäkringskassorna och sjukvårdshuvudmännen tillsammans noggrant följerutfallet av denna nya satsning och utvecklar lämpliga metoder för denutvärdering m. m. som behövs. Enligt överenskommelsen skallsjukvårdshuvudmännen senast inkomma till resp. försäkringskassamed en resultatredovisning för medlens användning för . 8 framtida verksamhet m. m. Detär sjukvårdshuvudmännen som svarar för huvuddelen av samhällets hjälpmedelsförsörjning.Hjälpmedelsutredningen har i sitt betänkande (SOU 1989:39) Hjälpmedelsverksamhetensutveckling redovisat en ingående kartläggning och analys avhjälpmedelsförsörjningen. Utredningen konstaterar bl. a. atthjälpmedelsförsörjningen förändrats mycket under tillatt omfatta allt fler behovsgrupper och allt fler hjälpmedel. Kostnaderna förverksamheten beräknas 1987 ha ökat i reala termer med igenomsnitt . Ökningen av antalet äldre samt de strukturellaförändringarna inom vård-och omsorgssektorn anges vara deviktigaste orsakerna till denna utveckling. Utredningen redovisar också vissabedömningar och förslag i fråga om framtida roll ochuppgifter. Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. Statenoch sjukvårdshuvudmännen har, som huvudmän för och medutgångspunkt i bl.a. hjälpmedelsutredningens bedömningar och förslag, övervägtolika åtgärder för att förbättra institutets möjligheter att möta framtidenskrav inom hjälpmedelsområdet. Parternas gemensamma ställningstagande utgårfrån att skall vara samhällets centrala stödfunktion påhjälpmedelsområdet. Det innebär att institutets huvuduppgift blir att främja,samordna och medverka i forsknings- och utvecklingsarbetet avseende hjälpmedelåt handikappade. Andra väsentliga uppgifter för institutet blir att svara förprovning och egenskapsdeklaration av hjälpmedel samt för information om hjälpmedelsverksamheten. Den träffadeöverenskommelsen innebär att inte skall ha uppgifter av normerande karaktär utan i stället betonas dess roll på forsknings- och utvecklingsområdet ytterligare. Den förstärkning av institutets ekonomi som sker innebär också ökade möjlig heter att bedriva verksamhet inom forsknings- och utvecklingsområdet. Det är med stor tillfredställelse som jag nu kan konstatera att parterna är 22 överensom denna ändrade framtida inriktning på verksamhet. Den avparterna förordade ändrade uppgifts- och arbetsin-riktningen kräver ändringar istadgarna för . Beslut om detta fattas av regeringen isärskild ordning. Mot bakgrund av dettakommer, i enlighet med vad hjälpmedelsutredningen föreslagit, utgivningen avden nuvarande rekommenderande hjälpmedelsförteckningen att upphöra att utgesav institutet . I stället bör institutet kontinuerligt utgeförteckningar över bra produkter med viktiga funktionskompenserande egenskaper.Vidare bör i samråd med berörda parter informera omcentrala överenskommelser och mål för hjälpmedelsområdet. Tillsyn inomhjälpmedelsområdet skall svara för. Hjälpmedelsutredningenredovisar en serie skäl för att inordna den nuvarande hjälpmedelsersättningen iden allmänna sjukvårdsersättningen. Bl.a. anges att den schabloniseradeersättning som utges och som är beräknad per invånare knappast har haft någonstyrande roll samt att den haft begränsad betydelse för hjälpmedelsverksamhetensinnehåll och utveckling. Jag delar som nämnts denna bedömning som ocksåparterna instämmer i, vilket framgår av överenskommelsen. Detta innebär att en särskildhjälpmedelsersättning inte längre skall utges till sjukvårdshuvudmännen fr. o.m. Huvuddelen av beloppet skall i stället inordnas i den allmännasjukvårdsersättningen och således fördelas enligt principerna fördenna. Handikappinstitutetsverksamhet kommer mot denna bakgrund att finansieras genom ettdirekt bidrag från sjukförsäkringen. Parterna har enats om att bidraget för år1991 bör uppgå till 46,5 milj. kr., varav 42,5 milj. kr. härrör från dennuvarande hjälpmedelsersättningen. Av det totala bidraget på 46,5 milj. kr.skall enligt överenskommelsen fyra milj. kr. avsättas till produktionsstöd. Sammanfattningsvisgör jag den bedömningen att institutets verksamhet inom forsknings- ochutvecklingsområdet bör kunna utvecklas och förstärkas genom det betydligthöjda bidraget. Detta bör stimulera till ett ökat utnyttande av ny och bättreteknik inom hjälpmedelsområdet, vilket är till gagn inte bara förhjälpmedelsanvändarna utan även för sjukvårdshuvudmännen. 9 Tidpunkten för att påbörja rehabiliteringsinsatser Mitt förslag: Dentidsangivelse i 2 kap. Il§ lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) somsäger att rehabiliteringsbehovet skall undersökas och åtgärder vidtas närersättning för sjukhusvård har lämnats en försäkrad tasbort. Skälen för mitt förslag: I2 kap. 11 § AFL finns en bestämmelse av innebörd att skallundersöka behovet av och se till att åtgärdervidtas för rehabilitering av personer, för vilka ersättning för Prop.1990/91:51 sjukhusvård utgetts . Regeln förlorade sinrättsliga betydelse i samband med införandet av systemet med schabloniseradeersättningar till sjukvårdshuvudmännen. Enligt samma lagrum skall försäkringskassanvidta rehabiliteringsåtgärd så snart skäl därtill finns, oavsett om detförsäkrade vistas på sjukhus eller inte. Även om 90-dagarsre-geln sålunda intelängre har någon rättslig betydelse finns det enligt min mening ändock en vissrisk för att någon kan förledas tro att rehabiliteringsåtgärder inte kansättas in på ett tidigt stadium. Det är enligt min mening viktigt attrehabiliteringsåtgärder sätts in tidigt för att utsikterna till ett lyckatresultat av rehabiliteringen skall vara så goda som möjligt. 90-dagarsregelnkan medverka till att det kafi dra ut innan rehabiliteringsinsatserpåbörjas. Detta är i så fall olyckligt och kan motverka resultatet avrehabiliteringen. Jag föreslår därför att 90-dagarsregeln tas bort fr.o. m. denI . Vad jag nu sagt föranleder ändring i 2 kap. 11 § AFL. Ienlighet med vad jag har anfört har inom upprättats förslagtill 1.lagom ändring i lagen (1981:49)om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. 2.lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. antalagförslagen. Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jaghar anfört om 2. ersättningarnafrån sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmän nen och därmed sammanhängande frågor. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. överenskommelseom vissa ersättningar från Prop.1990/91:5i sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen m.m. Efteröverläggningar mellan representanter för staten och sjukvårdshuvudmännen omersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen m.m. för år 1991har parterna inte kunnat enas om en samlad överenskommelse. Parterna har intekunnat enas om storleken på den generella uppräkningen av den allmännasjukvårdsersättningen. Regeringen kommer därför att fatta beslut om dennaersättning för . som träffats omfattar nedanstående nio delområden ochframgår av bilagorna 1 9 till överenskommelsen. Utvecklingsarbeteinom hälso- och sjukvården m. m. (bil.l). Somutgångspunkt för överenskommelsen har parterna gemensamt preciseratinriktningen på det utvecklings- och förändringsarbete som skall intensifierasunder och som har som mål att säkra ett effektivt utnyttjande avtillgängliga ekonomiska och personella resurser och kontinuerligt förbättra hälso-och sjukvården. Utvecklingarbetet som har ett flerårsperspektiv skall gemöjligheter att bättre styra verksamheten och underlätta resultatuppföljningen.I arbetet ingår bl. a. att utveckla former för att mäta och värdera vårdenskvalitet samt utarbeta allmänt accepterade kriterier för att sätta upppatienter på väntelista och indikationer för intagning för behandling elleroperation för ett antal diagnoser. Möjligheterna att redovisa uppgifter omprestationer inom öppen och sluten vård, resurser, köer och väntetider i denöppna primärvården m. m. skall också analyseras. Arbetet för att förbättratillgänglighet och kapacitet inom hälso- och sjukvården (50) skallfortgå även . Förovan angivna utredningsaktiviteter skall en särskild ersättning på högst 10milj. Parternaskall också gemensamt utreda fömtsättningarna att ge sjukvårdshuvudmännen detdirekta kostnadsansvaret för läkemedlen även inom den öppna hälso- och sjukvården. Ändratavgiftssystem i öppen hälso- och sjukvård och ändrat högkost nadsskydd (bil.2). Fr.o.m.år 1991 bör avgiftssystemet inom den öppna hälso-och sjukvården avregleras.Detta innebär att sjukvårdshuvudmännen kan tillämpa en differentieradavgiftssättning eller införa enhetsavgift för dessa vårdbesök. Dettaförutsätter ändringar i reglerna för det nuvarande hög-kostnadsskyddet föröppen sjukvård och läkemedelsinköp. Härmed avses en övergång från ett egenkostnadstakbaserat på antalet vårdbesök eller läkemedelsinköp till ett kostnadstak förden försäkrade på högst . Inordnandeav vissa specialdestinerade ersättningar i den allmänna sjukvårdsersättningen för (bil.3). Desärskilda ersättningarna för avinstitutionalisering, förebyggande åtgärder ochhjälpmedel åt handikappande förs in i den allmänna sjukvårdsersättningen fr.o.m.år 1991. Av sistnämnda ersättning skall dock ett belopppå 42,5 milj. kr. tillföras en särskild fond för Prop.1990/91:51 verksamhet m. m. enligt en särskild överenskommelse. Särskildersättning för medicinska rehabiliterings- och behandlingsin satser för (bil.4). Fr.o.m.år 1991 införs en särskild ersättning på sammanlagt högst 400 milj. kr. försatsningar så att flaskhalsar för rehabiliterings- och behandlingsarbetetreduceras eller tas bort. och sjukvårdshuvudmannen skall överläggaom hur medlen tillsammans med nödvändig anpassning av huvudmannens verksamhetoch resurser kan bidra till åtgärder som syftar till att snabbare återföramänniskor till arbetslivet eller till ett aktivt liv i övrigt. Satsningen skallbidra till att uppfylla det mål som ställts upp angående en sänkning av det s.k. ohälsotalet för /91. Ersättningen fördelasmellan sjukvårdshuvudmännen enligt en särskild modell och utbetalas avförsäkringskassan efter det att en överenskommelse träffats mellan kassan ochhuvudmannen om medlens användning. Särskildersättning till psykoterapeutisk verksamhet för (bil.5). Ersättningenutges med sammanlagt högst 21 milj. kr. för och fördelas mellansjukvårdshuvudmännen dels med . per huvudman, dels med . perinvånare i enlighet med de villkor som gällde för . Särskildersättning till register för produktkontroll för (bil.6). Ersättningenutgesmed sammanlagt högst 4 milj. kr. skallefter samråd med avge ett utlåtande till riksförsäkringsverketom fördelning av dessa medel. Särskildersättning för handledning av kiropraktorer inom hälso- och sjukvården för (bil.7). Fr.o.m.år 1991 införs en särskild ersättning på högst 1 milj. kr. till handleddpraktisk tjänstgöring för kiropraktorer i hälso- och sjukvården. Ersättninglämnas med 85 000 i Särskildersättning för överföring av vissa patienter från till för (bil.8). Fr.o.m.år 1991 införs en särskild ersättning på sammanlagt högst 2 milj. kr. för s.k.patientöverföringar mellan och . Denna ersättning kan undervissa förutsättningar i varje enskilt fall utges med hälften av den vårdkostnadsom uppkommer efter det sjukvårdshuvudmannens kostnadsansvar upphört efter sexmånader. Särskildersättning for anordnande av rikssjukvård för HIV-smittade som tvångsomhändertas för (bil.9). Fr.o.m.år 1991 införs en särskild ersättning med sammanlagt högst 5 milj. kr. föranordnande av institutioner för HIV-smittade som tvångsomhändertas enligtsmittskyddslagen. Ersättningen utges med . per anordnad plats. Deunder innevarande år gällande ersättningsbeloppen framgår av bilaga 10. Överenskommelsen gällerunder förutsättning att den godkänns av rege ringen och samt att beslutar de 26 lagändringar som ärnödvändiga för genomförandet av överenskommel- Prop. 1990/91:51 sen.Lagförslag och de författningsändringar som behövs för genomföran- Bilaga 1det av överenskommelsen kommer att utarbetas av socialdepartementet.Erforderliga tillämpningsanvisningar utarbetas av eftersamråd med . Vidarehar parterna träffat separata överenskommelser dels om Handikappinstitutetsframtida inriktning och verksamhet samt finansiering m.m. för , dels omsärskilt bidrag till den psykiatriska vården, m.m. för . Utvecklingsarbete inom hälso- och sjukvården Prop. m.m. Bilagal:! Statenoch företrädare för sjukvårdshuvudmännen är överens om att utvecklingsarbetetför att kontinuerligt förbättra hälso- och sjukvården bör intensifierasytterligare . Arbetet, som har ett flerårsperspektiv, bör iförsta hand inriktas på att ge alla, oavsett var man bor, tillgång till hälso-och sjukvård av god kvalitet och ökade möjligheter att själva välja var man villbli behandlad. Härtill bör förebyggande insatser mot de stora folksjukdomarnautvecklas. En viktig målsättning är att säkra ett effektivt utnyttjande avtillgängliga ekonomiska och personella resurser. Detär ett ansvar för sjukvårdshuvudmännen att kontinuerligt följa upp verksamhetenför att utvärdera förändringsarbetet. Förutsättningarna för detta arbete måsteförbättras. Staten och företrädare för sjukvårdshuvudmännen är överens om ettutvecklingsarbete inom detta område enligt följande: att sjukvårdshuvudmännen isamverkan med och med stöd av bl.a. och Sprisutvecklingsarbete inom ramen för sin egenkontroll påbörjar arbetet med attutveckla former for att mäta och värdera vårdens kvalitet som underlag för attvid behov förbättra denna, att sjukvårdshuvudmännen genomLandstingsförbundet i samverkan med företrädare för staten medverkar till attdet utarbetas allmänt accepterade kriterier för att sätta upp patienter påväntelista samt indikationer för intagning och för behandling/operation för ettantal diagnoser samt verkar för att dessa kriterier och indikationer tillämpas lokaU, att sjukvårdshuvudmännen isamverkan med och staten, med beaktande av bl.a. de förslagsom informationsstrukturutredningen kan komma att lägga fram, analyserarmöjligheterna att redovisa uppgifter om prestationer i öppen och sluten vård, resurser,köer och väntetider för vissa typer av ingrepp, väntetider i den öppna primärvården,antal färdigbehandlade patienter samt effekter av vården m. m. samt att det arbete för attförbättra tillgänglighet och kapacitet i hälso- och sjukvården (50), somskett med utgångspunkt från överenskommelsen för skall fortgåytterligare och avrapporteras . Uppgiften blir attvidareutveckla, fördjupa och förankra det arbete som påbörjats. En avrapporteringskall också ske till huvudmännen. Parternaär överens om att en särskild ersättning på högst 10 milj. kr. skall utgesunder som ett stöd för ovan angivna utredningsaktiviteter, varsnärmare utformning parterna gemensamt kommer att precisera . Vidare är parterna överensom att, i syfte att åstadkomma en effektivare samordning och därmed resursanvändning, påbörja ett gemensamt utredningsarbete vad gäller förutsättningarna att ge sjukvårdshuvudmän nen i stället för det direkta kostnadsansvaret för 28 läkemedlen även inom den öppna hälso- och sjukvården. En första redo visning av detta utredningsarbete skall lämnas . Ändrat avgiftssystem i öppen hälso- och sjukvård Prop.i990/9i:5i och ändrat högkostnadsskydd fr. o. m. ''a i: 2 Statenoch företrädare för sjukvårdshuvudmännen är överens om att en avreglering avavgiftssystemet för den öppna hälso- och sjukvården bör ske fr.o.m. den 1januari 1991. Motivet för avregleringen är att skapa förutsättningar försjukvårdshuvudmännen att effektivare utnyttja hälso- och sjukvårdensorganisation och resurser. Denslopade statliga regleringen innebär att det inte längre kommer att finnas ettfastställt tak för de enskilda avgifternas storlek. Detta gör det möjligt försjukvårdshuvudmännen att t.ex. tillämpa en differentierad avgiftssättningmellan olika typer av mottagningar eller att införa en enhetlig avgift förläkarvård och annan sjukvårdande behandling än läkarvård. Inom länslandsting har enhetsavgift på försök tillämpats . Denprincip för avgiftssättningen som sjukvårdshuvudmannen väljer att tillämpaskall gälla för hela eller kommunen. Avregleringenförutsätts även omfatta de försäkringsanslutna privatpraktiserande läkarna ochsjukgymnasterna på så sätt att avgiftssättningen för dessa vårdgivare samordnasmed vad som kommer att gälla inom den offentliga vården hos respektive sjukvårdshuvudman.För de privatpraktiserande vårdgivarna bör den avgiftsnivå gälla som tas utför motsvarande vård i sjukvårdshuvudmannens regi. Den försäkringsersättningsom dessa privatpraktiserande vårdgivare erhåller från skalläven fortsättningvis utgöras av skillnaden mellan vårdgivarens arvode för vårdenenligt respektive taxa och den patientavgift som tagits ut. Parternaär också ense om att avregleringen bör föranleda vissa ändringar i reglernaför det nuvarande högkostnadsskyddet för öppen sjukvård och läkemedel. Härmedavses en övergång från ett egenkostnadstak baserat på antal besök,behandlingar eller läkemedelsinköp till ett egenkostnadstakför den försäkrade på högst . För barnunder i samma familj kommer avgifterna att få räknas samman för att uppnåegenkostnadstaket. Övergångsvis kommer det nuvarande systemet att gälla för demsom vid utgången av innevarande år har registrerade besök eller läkemedelsinköp,vilka enligt det nuvarande systemet skulle kunna leda till att gränsenför högkostnadsskydd uppnås. Detär med hänsyn till patienter, privata vårdgivare och mycketangeläget att sjukvårdshuvudmännen informerar omändringar i avgiftsystemet och om nivån på egenkostnadstaket förhögkostnadsskyddet. Landstingsförbundetåtar sig att följa hur sjukvårdshuvudmännen utnyttjar avregleringen avavgifterna och redovisar detta för regeringen i samband med nästa årsöverläggningar om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen. Inordnande av vissa specialdestinerade ersättningar Prop.1990/91:51 i den allmänna sjukvårdsersättningen för '' '-- Statenoch företrädare för sjukvårdshuvudmännen är överens om att de specialdestineradeersättningarna för avinstitutionalisering. för förebyggande åtgärder samt förtillhandahållande av hjälpmedel åt handikappade skall inordnasi den allmänna sjukvårdsersättningen och fordelas mellan sjukvårdshuvudmännenenligt principerna för denna. Föravinstitutionalisering skall det ersättningsbelopp som inordnas i den allmännasjukvårdsersättningen beräknas efter . per invånare, för förebyggandeåtgärder . per invånare och för tillhandahållande av hjälpmedel . Återstående del av sistnämnda ersättning på totalt 42,5 milj. kr.skall, jämte ett belopp på 4 milj. kr., tillföras en särskild fond förHandikappinstitutets verksamhet m. m. i enlighet med en särskildöverenskommelse. Satsningarpå dessa tre verksamhetsområden inom hälso- och sjukvården har, oavsettändringen i ersättningssystemet, fortsatt hög prioritet. Särskild ersättning för rehabiliterings- och Prop. behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården 1991 Statenoch företrädare för sjukvårdshuvudmännen är överens om det angelägna i att enförstärkning sker av hälso- och sjukvårdens kapacitet vad avser resurser förrehabilitering och medicinsk behandling.