prop · GE03195 · 1990-12-31 00:00:00 — Delfinns också en mängd andra skäl lill varför människor söker sig bort från sinahem och sina länder. Hemlöshet och flyklingskap, särskilt i , orsakasocksä av torka och hungersnöd. Men de bottnar inte sällan i politiskagrundproblem, där skev social och ekonomisk utveckling leder till kamp omknappa naturresurser eller överutnyttjande av mark och vatten. Det finns isådana situationer inga klara skiljelinjer mellan flykt orsakad avgrundläggande politiska problem och sådan orsakad av torka och miljöförstöring. Ivissa delar av tredje världen pågår en omfattande arbetsmigration till andraländer. Gästarbetarna i Gulf-staterna och rekrytering av arbetskrafti grannländerna är kända exempel. Ekonomisk nedgång eller andra kriser kan ledalill all dessa människor med kort varsel tvingas lämna värdländerna, vilketlätt kan skapa nya flyktingströmmar. Det har inte minst konflikten iMellanöstern belyst på ett brutalt sätt. I dessa situationer krävs välsamordnade internationella aktioner. Flyklingproble-mel som följde påKuwailkrisen visade på behovet av samordning men också möjligheterna all genombeslutsamma insatser av det internationella samfundet och gästarbetarnas egnahemländer undvika mer omfattande och långvariga flyktingproblem. Förtrycketfrån mot irakier, och särskilt kurderna, kräver sannolikt enfortsall internationell uppsikt. Bristeri den sociala och ekonomiska utvecklingen kan skapa migrations-strÖmmar.Människor, som inte ser någon framlid i sin egen miljö, söker nya möjligheterpå andra håll. Den största migrationen äv delta slag sker inom u-länderna.Varje år mäste dessa folkrika delar av världen skapa ett mycket stort antalarbetstillfällen om man skall undvika en snabb ökning av arbetslösheten och entilltagande social och ekonomisk misär. Förutsättningarna för att detta skalllyckas i alla delar är inte ljusa, och det finns anledning atl räkna med attdenna typ av befolkningsrörelser kommer all öka i omfång och intensitet iframtiden. Risken för sådana befolkningsrörelser inom och från ärockså relevant från denna synpunkt. Ensnabb ekonomisk utveckling skapar i sig förväntningar och ökad rörlighet.Utvecklingen av kommunikationer och informationssystem förstärker dessatendenser. En omfattande migration kan på så sätt också orsaka skador förländer som kanske förlorar viktig utbildad arbetskraft. Migrationfrån Syd lill Nord har historiskt mest handlat om individer som kommit för utbildning eller andra särskilda skäl. Flertalet har också återvänt . som detta har fortsatt har nya grupper sökt sig lill Nord med sikte på förbättrade ekonomiska möjligheter. De mest påtagliga exemplen är nordafrikaners sökande efter nya möjligheter norr om och central- och sydamerikaner som söker sig till . Om länderna i inte förmår skapa en hållbar utveck ling kommer befolkningstrycket och försörjningsproblemen att öka kraftigt under de närmaste decennierna. En sådan utveckling, somkan leda lill all en ökande ström av människor söker ett bättre liv i en annanregion eller världsdel, åskådliggör på ett dramatiskt sätt de ömsesidigaberoendeförhållanden som råder i världen. Den visar också atl långsiktigalösningar framför allt måste sökas i att minska välfärdsklyflor mellan olikaregioner och all skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling i defattiga länderna. Människor kommer ävenframöver atl pröva migration som en väg alt söka nya möjligheter. Det krävs nyaalternativ lill de stora grupper av människor som av fattigdomsskäl ellergenom krig och övergrepp tvingas söka en framlid på andra håll i världen.Länderna måste genom en egen långsiktig politik och genom en gynnsammareinternationell miljö ges möjligheter all skapa framtidstro för sina medborgareoch alt delta i del internationella utbytet på mer jämbördiga villkor. Denviktigaste resurskällan för är större handelsinkomster. Men ökadfinansiering för utveckling inkluderande direktinvesleringar, kapilalflöden ochbistånd är lika nödvändiga. Åtgärder i både i- och krävs för enutveckling som kan förbättra de fattigas levnadsvillkor. 1990/91:195 Bilaga 1 Minbedömning: bör fortsatt aktivt arbeta för alt alla stater ansluter sig tilloch efterlever de internationella normerna för respekt för de mänskligarättigheterna. Frågor rörande demokrati och de mänskliga rältigheterna skallfortsatt vara centrala i det svenska biståndet. Mottagarlandets agerande ifrågaom de mänskliga rättigheterna och dess engagemang för en demokratiskutveckling påverkar starkt biståndsviljan och också våra möjligheter all geett elTek-livt bistånd. bör gessystematisk och fördjupad information om utvecklingen och om situationenrörande de mänskliga rätlighelerna i de större mottagarländerna av svensktbistånd. Remissinstanserna:Remissinstanserna är genomgående positiva lill alt ökad vikt läggs vid fråganom mänskliga rättigheter och all mottagarländernas respekt för dessarättigheter bör tillmätas ökad betydelse i bedömningen av biståndet. Skälen för min bedömning:Flyklingproblematiken kan på många sätt relateras lill respekten för demänskliga rättigheterna. Brott mot de mänskliga rättigheterna är i många fallen direkt orsak till flyktingströmmar. Som utredningen påpekar utgick allamassrörelser av flyktingar från länder där medborgarnaförvägrades sina politiska rättigheter eller där rättssäkerheten varbristfällig. En bärkraftig social ochekonomisk utveckling förutsätter respekt för de mänskliga rättigheterna. Omväntär det ofta också så alt social och ekonomisk rättvisa kan minska spänningarmellan människor och befolkningsgrupper och i sin lur ge en grund fördemokrati och tolerans. Atl respekten för de mänskligarättigheterna återupprättas är också i Prop. 1990/91: 195 regel enförutsättning för att de som tidigare tvingats fly skall vilja åter- Bilaga1 vända. Ettgivet mål bör vara all alla stater ansluter sig till och efterleverinternationella åtaganden rörande skyddet av de mänskliga rättigheterna. InomFN har utvecklats ett kontrollsystem för uppföljning, främst genom denrapportering som gäller för konventionsstatema och de övervakningsmekanismersom FNs kommission för de mänskliga rättigheterna inrättat. FN-systemet harvisserligen svagheter och det har egentligen inga sank-lionsmöjligheler motstater som kränker de mänskliga rättigheterna. Internationell uppmärksamhet påoch kritik av brott mot de mänskliga rältigheterna kan emellertid utgöra enpåverkan till förbättringar. Sverigestöder ett stort antal internationella, regionala och lokalaorganisationer som arbetar för de mänskliga rättigheterna. börfortsätta och utveckla delta stöd, som inte minst kan öka vår kunskap omaktuella missförhållanden, och i samverkan med andra givare verka.för all densom kränker de mänskliga rättigheterna inte kan komma undan offenllighelensljus. Härvill jag också betona den internationella opinionsbildningens betydelse. Enbred förståelse för flyktingproblemens orsaker och konsekvenser är enförutsättning för atl den internationella solidariteten med världens flyktingarskall kunna upprätthållas. Det gäller både ett långsiktigt arbete för atlfrämja demokratisk samhällsutveckling, skyddet av mänskliga rättigheter ochingripanden i akuta situationer med förföljelse av individer ellermassförföljelse. Massmediaägnar ofta de akuta nödsituationerna betydande uppmärksamhet. De medverkar dåtill alt mobilisera de resurser som behövs i den akuta situationen. Menintresset avtar som regel efter en lid, trots att flyktingproblemet ännu inteär löst. Stater och enskilda organisationer har här en viktig uppgift att genomsaklig och kontinuerlig opinionsbildning om flyktingsituationer mobilisera ettmer varaktigt stöd för flyktingar. Jaghar i olika sammanhang markerat biståndets betydelse som medel alt främjademokrati och mänskliga rättigheter. Politisk mångfald, som bl.a. inbegriperförutsättningar för flerparlisyslem genom rätten all bilda föreningar ochpartier, är pådrivande för ett lands utveckling. Detsamma gäller rättssäkerhet,insyn i förvaltning liksom en regerings ansvar inför sina väljare. Biståndethar i ökande grad getts en särskild inriktning och utformning i syfte all främja demokrati och mänskliga rättigheter. För /92 har inom ramen för biståndet genom SIDA, ökade medel anslagils för särskilda insatser rörande stöd lill demokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd. Detta program kompletterar en stor mängd andra biståndsinsatser, som alla vilar på ett tydligt åtagande all låta arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter genomsyra del svenska biståndet. Vår syn på demokrati och de mänskliga rältigheterna skall konsekvent framfö ras i dialogen med mottagarländerna. Biståndet skall användas i det långsikliga arbetet för all bygga upp kunskap, ansvarslagande och själviil- lil, vilket utgör en investering för demokrati i framliden. Ökat utrymme ges 24 för riktade insatser påolika nivåer i processerna mot demokrati. 1990/91: 195veckling, stöd lill lagstiftning och de erfarenheter som vunnits av slödellill Bilaga 1 hela befolkningsgrupper i och i skallutnyttjas på ett systematiskt sätt också i andra delar av världen. Ett brettstöd skall även fortsättningsvis utgå lill olika organisationer för demänskliga rätlighelerna. Densnabba ökningen av bidragen till folkrörelsers och enskilda organisationersverksamhet i är också ullryck för vår strävan all verka för endemokratisk samhällsutveckling. På motsvarande sätt har bistånd till uppbyggnadoch utveckling av rättsväsendet och därmed till stärkt rättssäkerhet tillmättsökad betydelse. SAREChar startat ett särskilt program för stöd lill forskning om demokrati ochmänskliga rättigheter. Inom ramen för detta ges bl.a. stöd lill all bygga uppforskningskapacitet i södra för studier om politiska val och omutveckling mot pluralism. Inomden nordiska kretsen finns redan ett etablerat samarbete rörandeförhållningssätt och stöd lill demokratisk samhällsutveckling inom biståndet.Vid biståndsministrarnas möte i i antogs en deklaration idessa frågor. Den praktiska uppföljningen av delta gemensamma uttalande pågår.Danmark har bl.a. presenterat liknande tankegångar inom EGsutvecklingssamarbete. Flertaletinstitutioner som arbetar med dokumentation och information om mänskligarättigheter har sill säte i industriländerna. Utredningen påtalar all delta ären obalans och pekar på behovet av all stärka sådan verksamhet direkt iu-länderna. Jag vill här särskilt framhålla de insatser som vi tillsammans medandra nordiska länder gör för all bl.a. stärka ett centrum i ()för främjandet av respekten för de mänskliga rätlighelerna. Detta centrum hardirekta kopplingar till OAUs kommission för mänskliga rättigheter. Satsningenär ett bra exempel på vad som kan göras inom ramen för biståndet. Ett annatexempel är vårt stöd lill del interamerikanska . Utredningendiskuterar också hur brott mot de mänskliga rätlighelerna bör inverka på detsvenska biståndet. Över stora delar av u-världen drar en våg av förändringar iriktning mot ökad demokrati och pluralism. Vårt bistånd och vår demokratisyn,som den kommit till uttryck i konkreta biståndsinsatser och på annat sätt, harsäkert haft sin betydelse. Det har skapat förebilder och förväntningar utan alldessa kunnat uppfattas som fientliga eller koloniala. Vårtlångsikliga samarbete ger oss möjlighet att fortlöpande främja en utvecklingmot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Utgångspunkten iutvecklingssamarbetet måste vara u-landsverklighelen som den ser ut, medfattigdom, miljöförstöring, underutveckling och brister i demokratin. Dessaproblem tillhör underutvecklingen. Del måste konstateras all del finns lägennär politiska förutsättningar saknas för ett meningsfullt långsiktigt bistånd.Avveckling kan bli nödvändig. Det finns inget försvar för en regim somgodtyckligt dödar, torterar, misshandlar eller fördriver sina medborgare. Omfattningenoch inriktningen av biståndet kan givetvis komma all 25 påverkas av hur manbedömer mottagarlandets förmåga att säkra respekten för mänskliga rättigheter.Om detta finns också stor enighet i remissvaren. Samarbetet kan i vissa fallbehöva anta en mer kortsiktig humanitär karaktär, där insatserna direkt riktaslill de drabbade. Alternativ lill stöd genom regeringskontrollerade kanaler kanövervägas, t.ex. enskilda organisationer eller FN-organ. Del ställer ökadekrav på flexibilitet i utnyttjandet och kanaliseringen av slödel. Utredningen finner delangeläget atl ges tillfälle atl diskutera situationen iolika länder vad gäller respekten för mänskliga rättigheter. I budgetpropositionenoch i den s.k. faktabilagan redovisas ländernas uppträdande ifråga om respektenför de mänskliga rättigheterna. Dessa frågor sätts därmed in i ett bredareutvecklingsperspektiv. Presentationen bör ytterligare fördjupas och successivtutvidgas till att också omfatta större mottagarländer av bistånd utanförprogramlandskretsen. 1990/91:195Bilaga 1 4 Långsiktigt utvecklingsbistånd och katastrofstöd Minbedömning: Del långsikliga utvecklingsbiståndet utgör ett komplement och stödtill landets egna ansträngningar och syftar till att ge falliga människor nyamöjligheter. Biståndet utgör på detta sätt en faktor som kan påverka orsakerlill flykt och migration som sammanhänger med fattigdom, svält ochmiljöförstöring. Internationellainsatser för flyktingar måste inriktas både på insatser i den akuta fasen ochpå . Mer långsiktiga investeringar för flyktingar bör i vissa fallkomma även lokalbefolkningen tillgodo som en del i en integrerad utveckling.Flyktingkvinnornas och barnens behov måste uppmärksammas särskilt. börhärvidlag arbeta för en större anslutning till och för en effektiv tillämpningav FNs barnkonvention. Remissinstanserna:Remissinstansernas bedömning överensstämmer i aUl väsentligt med min. Skälen för min bedömning:Växande ömsesidiga beroenden mellan världens länder kräver också en snabbareutveckling i . Goda fömtsättningar för utveckling genomgynnsamma villkor i internationell handel och samarbete, genom en framsynt egenpolitik, genom investeringar, skuldlälinader och ett generöst bistånd ärcentrala för att kunna utveckla en miljö som motverkar flykt. harutvecklats en allt bredare samsyn om de centrala elementen i enfattigdomsinriktad, långsiktig utvecklingsstrategi. Inte bara haromprövat sin utvecklingspolitik, det har också flera biståndsgivare gjort. presenteradeFNs utvecklingsprogram (UNDP) och omfattande analyser av hur mankan nå en positiv utveckling i de fatliga länderna och för de fattigamänniskorna. Del finns möjligheter atl avsevän minska antalet fatliga i världenom man tillämpar en utvecktings- strategi som kombinerarekonomisk tillväxt med en rättvisare resursför- Prop. 1990/91: 195 delning och socialainsatser. Rekommendationerna utgör en viktig bas för Bilaga 1 den rika världens agerandemen sätter också frågan om den inhemska utvecklingspolitiken ienskilda länder i fokus. Centrala element i dessa rapporter är folketsdeltagande i utvecklingen, utrotande av fattigdomen och respekt för demänskliga rättigheterna. Del svenska biståndet ligger väl i linje med dessarekommendationer. Ansvaretför utvecklingen i ett land måste alllid ligga på landet självt, dess regeringoch folk. Biståndet har ändå en viktig uppgift atl i samverkan med ländernaskapa förutsättningar för långsiktig utveckling. Det övergripande målet fördet svenska biståndet är all höja de falliga folkens levnadsnivå. harsom ett av fä länder uppnått 0,7-procenlmåIel för utbetalningar av offentligtbistånd. har fastställt det svenska bislåndsålagandel lill av BNI. Delsvenska kalaslroföiståndet och utvecklingsbiståndet som går till flyktingar harökat starkt . Flyktingarna behöver hjälp först och främst i denakuta fasen med mat, husrum och hälsa. Men de behöver också ofta merlångsiktigt stöd för bl.a. sysselsättning, utbildning och integration ivärdlandet. Ett direkt samband mellan utvecklingsbistånd och flyktingpolitikframträder tydligt när det gäller alt söka integrera flyktingar i asylländer itredje världen. En stor del av denna målgrupp är flyktingar i läger. Enbetydande del av flyktingarna bor dock inte i läger ulan lever utspridda och ärsvåra all nå med riktade insatser. Sverigehar i det svenska biståndet, men också i de internationella organisationernasarbete, arbetat för all överbrygga gränserna mellan olika former av bistånd såatt flyktingarnas behov kan tillgodoses utifrån en totalbedömning av behoven.Del är viktigt alt vi fortsätter med denna strävan efter ökad integration.Bostadsprogram och insatser för atl integrera flyktingar i arbetsmarknaden iCosta är exempel på delta. Inom de bilaterala anslagsposterna förkatastrofinsatser är det därför viktigt atl även i fortsättningen kunnautnyttja medel avsatta för direkta nödhjälpsinsatser och medel föråteruppbyggnad på ett flexibelt sätt. Imånga fall är del svårt all nå fram till de nödställda med förnödenheter trotsall det finns tillgång lill mal och mediciner i hamnar och på andraupplagsplatser. Kostnaderna för själva distributionen kan därför bli höga. Detkan vara rationellt all sprida resurserna genom olika kanaler, främst genomFN-organ och genom svenska enskilda organisationer. Men jag måste samtidigtpåpeka viklen av samordning av insatserna mellan olika aktörer. De reellamöjligheterna beror i hög grad på berörda regeringars öppenhet för flexibla ochokonventionella lösningar. FN kan mobilisera stora mängder livsmedel ochmedverka i förhandlingar för tillträde lill de behövande på båda sidor avkonflikten. Enskilda organisationer tillsammans med lokala samarbetspartnershar ofta goda möjligheter att medverka lill en effektiv distribution avbiståndet liksom till all genomföra insatser för flyktingarna. Akutabehov av livsmedel måste tillgodoses så rationellt som möjligt i varje enskild situation både med avseende på distribution och kostnad. Upparbetade rutiner och kanaler gör all det i många fall blir både smidig- 27 are och billigare all köpaupp livsmedel på världsmarknaden. Här finns Prop. 1990/91:195 alltid risken altett långvarigt stöd med import kan slå sönder den lokala Bilaga 1 marknaden. Deorganisationer som arbetar med katastrofcistånd har också uppmärksammat deltadilemma och försöker på olika sätt atl balansera dessa olika behov ochförutsättningar. Det naturliga i en katastrofsituation bör ändå vara all iförsta hand se till vad som finns tillgängligt på den lokala eller regionalamarknaden och i bedömningar på platsen avgöra hur man snabbast och enklast kantillgodose behoven. Samtidigtfinns risker med all biståndet enbart koncentreras till livsmedel.Katastrofsituationer kan bli långvariga. Vattenförsörjning, omgivningshygien,hälsa och utbildning tenderar all släpa efter och möter ofta storafinansieringssvårigheler. Flyktingarnas icke-materiella behov är ofta eftersatta.Många har traumatiska upplevelser bakom sig som satt djupa spår, inte minst hosbarnen. Det kan finnas behov av särskilda psyko-sociala insatser, som bl.a.Rädda Barnen och Röda korset svarar för. Jag menar all dessa frågor måstebeaktas i finansieringen av insatser vid katastrofsituationer. Biståndethar också en viktig uppgift att stödja olika ansträngningar till mer varaktigalösningar på olika flyktingsituationer. Det kan gälla anpassning ochintegration i asyllandel eller återvändande till hemlandet. Katastrofhjälpentill flyktingar tar till stor del sikte på flyktingar som befinner sig i läger.Sådana läger kan vara både temporära eller mera permanenta. Tillströmning avflyktingar medför ofta betydande påfrestningar på redan befintligalokalsamhällen. Fler människor skall leva på knappa resurser som mark, vattenoch ved. Skolor och sjukhus kan inte alla gånger tillgodoses med kompetentpersonal och resurser måste omfördelas. Det kan därför leda lill konfliktermellan flyktingar och de ursprungliga invånarna. Förall inte öka friktionerna mellan flyktingar och lokalbefolkning är del i vissafall också önskvärt all långsiktiga investeringar, t.ex. vattenförsörjning,skogsplantering och markvård också kommer lokalbefolkningen lill del. Sådanaförsök har exempelvis med framgång gjorts i stödet lill afghanskaflyktingläger i . Jag menar att det är en modell som bör kunnaövervägas också i andra flyktingsituationer, och all frågan beaktas i internationellamöten för samordning av utvecklingsbiståndet lill länder som hyser mångaflyktingar. Flyktingarnarepresenterar ofta de allra fattigaste som redan tidigare är sjuka ochundernärda och som ofta saknar utbildning. Även om viljan finns all göraspeciella insatser för flyktingar kan politiska och ekonomiska maktförhållandenibland göra det svårt med sådant riktat stöd. Olika slags kompromisser måstedärför ofta lill för alt kunna nå de allra svagaste grupperna. Jagvill här särskilt betona kvinnornas och barnens behov. I flyktingsituationersätts samhällets och familjens normala skyddsfunklioner ur spel. Kvinnorutsätts för övergrepp och diskriminering, inte minst när del gäller tillgångenpå mal. Barn skiljs från sina föräldrar och utsätts för motsvarandediskriminering. Behoven gäller både den akuta fasen och det lång- Särskildainsatser är ofta nödvändiga för att återställa mödrarnas hälsa och för altbidra lill all barn får kost och hygien. Jag menar all ett viktigtinslag i det svenska biståndet måste vara all bidra lill atl höja värdet avkvinnors arbete, ge dem tillgång till resurser och kunskap och hjälp all krävasina rättigheter. Detta måste också gälla flyktingarbetet. Som ett led i detta arbetebör också internationellt verka för bredare anslutning till ocheffektiv tillämpning av FNs barnkonvention. Konventionen är ett viktigt redskapi vårt arbete för barnens rättigheter. och del internationellasamfundet i stort har också ett uppföljningsansvar för de åtaganden som gjortsi samband med FNs toppmöte om barn, , för barns överlevnad,skydd och utveckling. 1990/91:195 Bilaga 1 5 Stärkt internationellt flyktingskydd Min bedömning: Ettstärkt flyktingskydd måste bygga på enhetlig uppslutning kring 1951 årsGenéve-konvenlion och protokoll om flyktingars rättsliga ställning.Sverige bör internationellt verka för enhetlig, generös tolkning ochtillämpning av konventionen och för en internationellt överenskommen regleringav skyddet för den som är i behov av internationellt rättsligt skydd men somfaller utanför Genéve-konvenlionens flyktingdefinilion. Skälen för min bedömning:Tillkomsten av Genéve-konvenlion om flyktingars rättsliga ställninghade sitt ursprung i den situation som rådde i efterkrigstidens . I daghandlar del vanligen om andra typer av flyktingar. Konventionen lar sikte påindivider som flyr undan förföljelse. som följt harflyktingproblemen ökat, främst i tredje världen, och mera karaktäriserats avmassflykt än av individuell flykt. Skälen till flykt har blivit alltmersammansatta och stämmer ibland dåligt med konventionens sätt all beskrivagrundorsakerna "förföljelse på grund av ras, religion, nationalitet,tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politisk uppfattning". Vid sidan av dem som flyrdirekt förföljelse finns miljontals människor som lämnar sina hem pågrund av inbördeskrig, andra väpnade konflikter, massiva brott mot mänskligarättigheter, miljökatastrofer eller djupa ekonomiska och sociala problem. Medutgångspunkt i detta har man i och enats om vidgadeflyklingdefinitioner som läcker även massiva flyktingströmmar. OAU-konvenlionfrän omfattar således också personer som "på grund av yttreaggression, ockupation, utländsk dominans eller händelser som allvarligt störden allmänna ordningen i del av eller hela det land i vilket han har sittursprung eller är medborgare, tvingas lämna sin vanliga bostad för att sökatillflykt på en annan plats utanför sagda land". För del harett snarlikt flyktingbegrepp godkänts i enlighet med den definition som antogsi . Den innehåller som skäl för flykt även "massiva brottmot mänskliga rättigheter". I har flertalet avförsta asylländerna, framför allt i , gått med på all garanteratemporär asyl och all Ivångsrepalriering inte skall ske. I övrigt har mycket fåländer i anslutit sig till flyktingkonvention och 1967 årsprotokoll.