prop · GE0388 · 1990-12-31 00:00:00 — 3.2 Användningen av el Sedanår 1970 har den prima elanvändningen (el levererad inom ramen för ordinarieabonnemang och kontrakt) ökat med i genomsnitt . Ökningstakten hardock varierat avsevärt . har ökningstakten varitmycket låg. Detta gäller även om hänsyn tas till temperaturförhållandena. Elanvändningenåren 1970, 1980 och 1989 redovisas i tabell 2. Elanvändningen åren 1970,1980 och 1989, TWh Bostäder, service, m. m. Total användning, inkl. Enligt preliminärstatistik uppgick den totala elanvändningen till . Deavkopplingsbara leveranserna till stora elpannor var ca . Den primaelanvändningen blev därför ca . var ovanligt varmt. Den temperaturkorrigeradeprima elanvändningen bedöms motsvara ca . Regeringen uppdrog år 1987åt statens energiverk att redovisa elbelastningens utveckling ochtillkomsten av ny elproduktion. Verket överiämnade i april 1990Elmarknadsrapport . Rapporten har remissbehandlats. En sammanfattning ochremissinstansernas synpunkter har publicerats i rapporten (Ds 1991:4) Energiutredningaråren1989 och 1990. redovisar bl.a. bedömningar av elanvändningens utveckling till mitten av . Tillgrund för bedömningarna ligger två aUeraativaantaganden om elprisutvecklingen Prop.1990/91:88 mitt. Enligt det första alternativet antas elpriserna ungefärmotsvara Bilaga 1 genomsnittskostnaderna i elproduktionssystemet. I dettaalternativ beräknas den prima elanvändningen öka till mellan 143 och 158 TWhper år med antagande om en ekonomisk tillväxttakt mellan 1,2 och 2,per årunder perioden. Enligtdet andra alternativet, då priserna antas motsvara den långsiktiga marginalkostnadeni elproduktionen, bedöms elanvändningen växa långsammare och vid mitten av1990-talet vara ca lägre än i det förstnämnda alternativet. Prognosintervalleti detta andra alternativ blir således . Devida prognosintervallen speglar en osäkerhet om den allmänna ekonomiskatillväxten. Skilda antaganden om bmttonationalproduktens (BNP) ökningstaktleder till olika prognoser om elanvändningen, framför allt inom industrin. Denekonomiska utvecklingen påverkar bedömningarna av industrinsproduktionsutveckling, förhållandet mellan de elintensiva branschernas ochövriga branschers produktion samt den tekniskekonomiska sparpotentialen. Elanvändningeninom bostads- och servicesektorn består av dels elvärme, dels hushållsel och driftsel.Flera faktorer har betydelse för hur elanvändningen förändras, bl. a.elprisets utveckling, hushållens inkomster och investeringsbeteendet, t.ex. ivilken utsträckning som gamla ved- eller oljepannor byts mot andra pannor, t.ex. kombipannor. års medvetenhet om betydelsen av luftväxling för attförhindra uppkomst av vissa sjukdomar har också betydelse. Ävenandra faktorer än de som har nämnts kan komma att inverka på elanvändningensutveckling. Exempelvis är de antaganden som har gjorts angåendeprisutvecklingen på bränslen av stor betydelse för prognosutfallen. Isammanhanget kan även nämnas den prognos, Elprognosför , som i januari1990 publicerades av kraftindustrins samarbetsorganisation. I dennaprognos förutsätts i huvudalternativet en åriig ekonomisk tillväxt på 1,ochen total realprishöjning på el 2000. Kraftsamräknar med att elanvändningen kommer att ha ökat till . Ökningensker främst inom industri och servicenäringar medan användningen av elvärmestagnerar. En eleffektivisering motsvarande ca fömtsätts äga rum underperioden. ÄvenKraftsam betonar betydelsen av samhällsekonomins utveckling för prognosen. Meden lägre BNP-tillväxt, 1,i stället för 1,, uppskattar manelanvändningen till ca . En högre tillväxttakt för BNP på 2,3%per år antas resultera i en elanvändning på ca . Denallmänna ekonomiska aktiviteten har betydelse för efterfrågan på el. Svensk ekonomi är nu inne i en tydlig avmattningsfas. försämrades resursutnyttjandet i industrin kraftigt, vilket har medfört en minskning av industrins elförbmkning. Som har påpekats från bl. a. sta tens energiverk kan en dämpad efterfrågan på el också väntas i andra sektorer. Prognosalternativenfrån statens energiverk anger ett sammantaget osäkerhetsintervall för denprima elanvändningen på . Kraftsamsprognoser ryms inom detta intervall om hänsyn tas till att prognostiden därsträcker sig längre fram i tiden. Jag är inle beredd att taställning till något av de prognosalternaliv som har lagts fram. Jag instämmermed statens energiverk och Kraftsam att prognoser över elanvändningen mednödvändighet är behäftade med stora osäkerheter. Det är kraftföretagens uppgiftatt närmare följa elanvändningens utveckling och planera för enproduktionskapacitet som möjliggör en säker tillgång på el. Jag kommer straxatt redovisa de projekt för utbyggnad av den svenska kraftproduktionen somplaneras. Det är i detta sammanhangviktigt att betona att antaganden om hushållningsinsatser från kraftindustrinsoch distributionsföretagens sida har varit en förutsättning för prognoserna.Det är således nödvändigl att det arbele för en effektiv elanvändning som harägt rum fortsätter och intensifieras. Elhushållningspotentialenbör tas till vara inom ramen för vad som är ekonomiskt och tekniskt möjligt.Jag återkommer senare till denna fråga (avsnitt 5). 1990/91:1 Bilaga 1 Vattenkraftensproduktionskapacitet anges av statens energiverk till ca med medeltillrinningav vatten till vattenmagasinen. Tillrinningen var riklig , vilkelmöjliggjorde en ovanligt stor vattenkraftsproduktion, ca . Den godatillgången på vattenkraft innebar att produktionskapaciteten ikärnkraftverken inte utnyttjades fullt ut. Elproduktionen(exkl. kraftverkens egenförbmkning) sammanfattas itabell 3. Nettoelproduktion åren 1970,1980 och 1990 fördelad på kraftslag, TWh mottryck ochkraftvärme Kondenskraft baserad på fossila bränslen och gasturbinkraft Källa: ,. Somjagtidigare har nämnt (avsnitt 3.2) kan prima elanvändning beräknas hauppgått till ca , om korrigering görs till normala temperaturförhållanden. Det svenska kraftsystemetbedöms tåla en elanvändning på upp till ca inom ramen förde krav på leveranssäkerhet för energi som tillämpas av svensk kraftindustri.Marginalen mellan temperaturkorrigerade prima elanvändning och denelanvändning som kraft- systemet tål är såledesomkring eller av den prima elan- Prop. 1990/91:88 vändningen. Ävenmed ett framgångsrikt elhushållningsprogram kan det inte uteslutas all dentotala elanvändningen ökar. Det är redan av detta skäl angeläget att ekonomisktförsvarbar utbyggnad genomförs av sådan ny kraft, som är grundad på förnybaraenergislag och som utnyttjar teknik med hög energieffektivitet, såsomkraftvärme. Kraftvärmeanläggningarär under uppförande i bl.a. , , , , ,(Värtan) och . Sammantagna kan dessa bedömas ge ettproduktionstillskott på nära el . Ytterligare några mindre kraftvärmeprojekthar beslutats men tidpunkten för byggstarten är i en del fall oklar. Iregeringskansliet bereds ett antal ansökningar om tillstånd attuppföra större kraftvärmeanläggningar enligt 4 kap. lagen (1987:12) omhushållning med naturresurser m.m., naturresurslagen (NRL). Även någraansökningar om tillstånd för kondenskraftanläggningar prövas av regeringen. Riksdagenhar på förslag av regeringen antagit en plan för utbyggnad av vattenkraft (prop.1983/84:160, BoU30, rskr. Syftet är att projekt motsvarande enårskapacitet på skall byggas ut. Av projekten i planen harhittills utbyggnader motsvarande en årsproduktion av tagits i drift. Ca0,är under byggnad eller har fått tillstånd efter prövning ivattendomstol. Drygt är under prövning i vattendomstol. Utöver planenbedöms ny vattenkraft motsvarande en årsproduktion om ca tillkomma tillår 1995. Mot denna bakgrund räknar jag med all uppemot ny vattenkrafttillkommer till mitten av . Vattenfallhar slutit ett avtal med Statkraft i om import av per årfast kraft . Även har avtalat om köp avfast kraft från . Detta avtal omfattar per under . Jagåterkommer senare till frågan om elmarknadens internationalisering. Ikraftsystemet finns det en relativt stor oljeeldad elproduktionskapacitet somutgör huvuddelen av den s.k. torrårsreserven. Den består av kraftverk somanvänds i liten utsträckning under normala år men som med liten vattentillrinningkan komma att utnyttjas i större omfattning. Möjligheterna alt utnyttja denbefintliga oljeeldade produktionskapaciteten kommer alt begränsas genom deskärpningar av utsläppskraven för svavel- och kväveoxider som kommer attinföras resp. 1995 (prop. 1987/88:85, JoU23, rskr. Minskningenav produktionsförmågan kan bli avsevärd om inga åtgärder vidtas för alt minskautsläppen. Även med omfattande åtgärder för att anpassa den oljeeldadeproduktionskapaciteten till de nya kraven minskar enligt energiverketsbedömning den årliga elanvändning som elsystemet tål med ca . Vattenkraftskapacitetenkan komma att påverkas av de omprövningar av nu gällande tillstånd enligtvattenlagen som kommer att ske efter utgången av . Motden här redovisade bakgrunden bedömer jag att kraftsystemets 25 produktions-och leveransförmåga blir tillräcklig för att elsystemet skall Prop. 1990/91:88kunna hålla en tillfredställande leveranssäkerhet fram till mitten av 1990-Bilaga 1 talet. är det angeläget att på både kort och lång sikt engod marginal upprätthålls mellan tåld och prima elanvändning. Jag kommer straxatt föreslå åtgärder för att främja en utbyggnad av miljövänlig elproduktion.En sådan utbyggnad kan medverka till att den oljeeldade produktionskapacitetenbehöver utnyttjas endast i begränsad utsträckning. Regeringentillkallade en särskild utredare med uppgift att undersöka hurkonkurrensförhållandena för den elintensiva industrin påverkas under kärakraftsawecklingen(EL 90). Utredningen har redovisat resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU1990:21) Den elintensiva industrin under kärnkraftsavvecklingen (utredare generaltulldirektörenUlf ). En sammanfattning av betänkandet och remissinstansernasyttranden återfinns i rapporten (Ds 1991:4) Energiutredningar åren 1989 och1990. EL90 redovisar beräkningar av kostnadsutvecklingen i elproduktionen med olika antaganden vad gäller elförbmk-ningens tillväxtoch förläggningen i tiden av kärnkraftens avveckling. Utredningenkonstaterar att storleken på de elprishöjningar som kan förväntas under1990-talet i hög grad beror på faktorer som principeraa för prissättning av eloch restriktioner för utbyggnad av olika kraftslag. Kära-kraftsavvecklingenspelar i sammanhanget en mindre roll, även om dess förläggning i tiden är avbetydelse för prisökningaraa inträder. EL90 avråder från en prissättning av el som leder till priser på nivån förlångsiktig marginalkostnad. En rimlig prissättningsprincip är enligt EL 90s meningatt kraftindustrin får en skälig avkastning på sitt samlade investeringskapital,dvs. att tariffnivån även fortsättningsvis motsvarar kraftföretagensgenomsnittskostnad. Utredningenunderstryker att med en prissättning efter genomsnittskostnad uppkommer vissasamhällsekonomiska kostnader. Dessa kostnader beror på att eltariffer pågenomsnittskostnadsnivån kan medföra att elhushållningen inte genomförs iönskvärd takt. EL 90 pekar på olika vägar för att undvika detta problem: attövergå till ett tvåprissystem eller att utnyttja punktskatterna på el.Utredningen framhåller att nedsättning av energiskatter är ett verksamt instmmentför att begränsa effekterna för elintensiva företag av sådana elprishöjningarsom beror på förändringar av energiskatterna. Remissopinionenär delad beträffande utredningens förslag om prissätt ning på elmarknaden. , , , Skogsindustri erna, . , Kemiska Industrikontor, TCO och IVA stöder i huvudsak utredningens förslag i denna fråga eller framhåller att prissättningen i stort bör ske efter nuvarande principer. understryker att prissättning efter 26 genomsnittskostnadenkan ha fördelar under en övergångstid. Flera in- Prop. 1990/91:88 stanseranser att det medelkostnadsbaserade pris som hittillsvarande pris- Bilaga 1sättningsprinciper kommer att ge upphov till överstiger den av EL 90 beräknadegenomsnittskostnaden. Ettantal remissinstanser, SPK, statskontoret, , Svebio ochLRF avvisar utredningens förslag och förordar något slag av marginalkostnadsprissättning.Vattenfall, och Svenska Elverksföreningenförordar en fri prisbildning på en oreglerad marknad i stället för EL90sförslag. Även statens industriverk. och avvisar från skilda utgångspunkter utredningens förslagangående elprissättning. Flertaletav de remissinstanser som uttalat sig i frågan avstyrker utredningens förslagom ett tvåprissystem för el. Jaghar redan tidigare (avsnitt 3.2) uppehållit mig vid statens energiverksprognoser för elanvändningen som har redovisats i Elmarknadsrapport . Idetta sammanhang vill jag peka på de bedömningar som verket i denna rapport hargjort av kostnadsutvecklingen inom kraftproduktionen. Enligtrapporten kommer genomsnittskostnaden i kraftproduktionen att öka med ca tillca per kWh (prisläge) . Denlångsiktiga marginalkostnaden i produktionen bedöms uppgå till ca perkWh . Jagkonstaterar att EL 90 och statens energiverk trots olika utgångspunkter försina beräkningar redovisar samstämmiga bedömningar av kostnadsutvecklingeninom kraftsektorn. Elprisutvecklingenberor i hög grad på den framtida elanvändningen. Priserna kommer därför attvara beroende av bl. a. den ekonomiska tillväxten i landet. Med en högtillväxt kan elförbmkningen komma att öka och därmed skapa behov av nyelproduktionskapacitet eller en ökad import av el. Den tillkommande elproduktionenkan väntas bli dyrare än de dominerande kraftslagen. Andrafaktorer som påverkar elpriset är exempelvis elproduktionskapacitetenssammansättning och de avkastningskrav som gäller inom kraftindustrin.Avkastningskravet på ger staten en rimlig avkastning i förhållande tillden risk som är förknippad med verksamheten. Det ger också godamöjligheter att till stor del självt finansiera investeringar i nykraftproduktion. Prisernapå den svenska elmarknaden fastställs efter förhandlingar mellankraftföretagen och deras kunder eldistributörer och större industrier.Riksdagen och regeringen har undvikit att styra elprissättningen. Vattenfallsvarar för hälften av den svenska elproduktionen och är genom sin storiekprisledande. gäller treåriga tariffer (1989-1991) förVattenfalls kunder. Ettelpris som ligger under den långsiktiga marginalkostnaden informerar inteelanvändarna om kostnaderna för ny kraft. Del kan innebära en fortsatt högökningstakt i elförbrukningen. Jag lämnar senare (avsnitt 5) förslag till ettprogram för effektivare användning av energi. Jagvill understryka att med de riktlinjer för energipolitiken som jag 27 harangivit (avsnitt 1) är förutsättningarna goda för att endast måttliga Prop.1990/91:88 höjningar av elpriserna skall inträffa första hälft. Regeringenhar i proposition 1990/91:87 om näringspolitik för tillväxt redovisatsina överväganden och förslag avseende vissa förändringar på den svenskaelmarknaden. I samband med att ombildas tillaktiebolag skall stamnätet ges en mer fristående ställning. Förändringarnaavseende stamnätet syftar till att främja en effektivare handel med el ochförbättra möjligheterna för en decentraliserad elproduktion. En effektivelmarknad är en viktigt förutsättning för att arbetet med att hålla tillbakakostnadsutvecklingen för elanvändarna skall lyckas. 3.5 Den elintensiva industrins konkurrenskraft Enfortlöpande omvandling av industrin är en viktig förutsättning för den industriellaoch ekonomiska utvecklingen i . Näringslivets struktur måste anpassas såatt produktionen inriktas på varor och tjänster för vilka har godaförutsättningar att konkurrera med andra länder. Tillgångentill råvaror, främst skog och malm, har inneburit att industri i höggrad är inriktad på råvambaserad produktion. En gynnsam faktor för dennaproduktion har varit de låga elpriser som har rått i . har lägreelpriser än många av de viktigaste konkurrentländerna. De branscher som ärspeciellt känsliga för elprishöjningar är bl.a. massa- och pappersindustrin, gmvorsamt metallframställning. Massaindustrin har dock möjligheter att öka den egnaproduktionen av el. Elprisutvecklingenhar stor betydelse för den industriella och ekonomiska utvecklingen. EL90-utredningenpekar i sitt betänkande på de anpassningskostnader som kan uppstå om den elkrävandeindustrin får vidkännas snabba och kraftiga höjningar av elpriset. Sådanaprishöjningar medför risker för onödiga eller förtida nedläggningar av elintensivaindustrier med lokalt svårbemästrade arbetslöshetsproblem som följd. Problemenförstärks av att den elintensiva industrin i stor utsträckning är lokaliserad tillregioner som redan har betydande regionalpolitiska problem. Somjag har anfört är dock möjligheterna goda att endast måttligaelprishöjningar kommer att inträffa under den första hälften av 1990-talet.Prisutvecklingen i på el kommer härigenom knappast att avvika påtagligtfrån prisutvecklingen i flertalet av industrins viktigaste konkurrentländer. 3.6 Uppvärmning av bostäder och lokaler Regeringenuppdrog åt statens energiverk och att utreda vissa frågor omkostnadsutvecklingen för uppvärmning av elvärmda bostäder m. m. ochboverket överlämnade till regeringen den gemensamma rapporten och boendekostnader. Statens ener giverk överlämnade rapporten av elvärmda hus. Rapporterna har remissbehandlats. Sammanfattningar av rapporterna och 28 remissinstansernasyttranden däröver återfinns i rapporten (Ds 1991:4) Prop. 1990/91:88 Energiutredningaråren och 1990. Värmekostnadernaär mycket olika för hushåll i småhus med elvärme, beroende på bl.a. husetsstorlek, ålder och läge i landet samt hushållets sammansättning och bmkarvanor.Elpriset varierar dessutom mellan olika delar av landet. ochboverket bedömer att kostnaderna för värme och varmvatten för ett hushåll ismåhus varierade mellan . Den lägsta kostnadengäller för ett litet nybyggt hus i medan den högsta kostnadenavser ett stort och gammalt hus i norra . Verkenarbetar med två antaganden om elprisutvecklingen till mitten av1990-talet. I alternativet med en lägre elprisökning beräknas det genomsnittligaelpriset att stiga med ca till ca per kWh för landetselvärmekunder. Större delen av elprishöjningen är en följd av skatteändringar, bl.a.införandet av mervärdeskatt. För ett eluppvärmt hus i med ca 120muppvärmd yta beräknas kostnadsökningen för uppvärmning bli . per år.Enligt verkens beräkningar blir kostnaderna för eluppvärmning vid mitten av1990-talet lägre för alla hus oavsett storlek, läge m. m. jämfört medkostnaderna för oljeuppvärmning. Meden större elprisökning på per kWh, vilket inkluderar en ökning av råkraftsprisetmed per kWh, blir kostnadsökningen för värme och varmvatten ungefardubbelt så stor. Medde relativt måttliga prishöjningar som kan förutses kanman, enligt min mening, räkna med en kostnadsökning för hushållen i elvärmdabostäder som inte nämnvärt avviker från uppvärmningskostnaderna för andrahushåll. De beräknade kostnadsökningarna för elvärme som har redovisats istatens energiverks och utredning är till en betydande del en följdav att mervärdebeskaltning har införts på energiområdet. Mervärdeskatten harinneburit ungefar motsvarande ökning av uppvärmningskostnaderna även förövriga hushåll. konstaterar att det med dagens energipriser i allmänhet är olönsamtför konsumenterna alt konvertera eluppvärmda hus till andra uppvärmningsformer.Vid låga kostnader för fjärrvärme och höga värmetätheter kan det emellertidlöna sig att konvertera vattenburen elvärme i flerbostadshus och större lokalertill fjärrvärme. Verkethar beräknat att en viss konvertering därutöver skulle vara lönsam vid ett ca10 öre högre elpris per kWh . Större delen av konverteringenskulle då bestå av att individuella elpannor byttes ut mot eller kompletteradesmed individuella oljeeldade och i vissa fall ved- eller gasoleldade pannor. Dekalkyler som redovisas i rapporten är dock i hög grad beroende av den antagnaprisutvecklingen på olja, gas och andra bränslen. Minbedömning är att endast måttliga elprisökningar kan väntas . understryker dock att konvertering från elvärme till fjärrvärme kan vara ekonomiskt fördelaktig för kraftpro ducenter och distributörer genom att investeringar i nya produktions- och distributionsanläggningar för el kan undvikas. Det är dock, om möjlighe- 29 ternahärtill skall kunna tillvaratas, väsentligt att en del av kostnadsbespa- Prop.1990/91:88 ringarna kommer abonnenterna till godo för all göra det lönsamt fördem Bilaga 1 att konvertera sina värmeanläggningar. Konverteringsarbetettorde enligt verket kunna bli effektivare och kosta mindre om standardiseradelösningar, komponenter och arbetsmetoder utarbetas. Ett projekt med dennainriktning har påbörjats inom programmet för effektivare användning ochersättning av el (prop. 1987/88:90, NU40, rskr. Jagvill framhålla att det från miljösynpunkt är att föredra om elvärme konverterastill fjärrvärme i stället för till individuella system. Det är därförväsentligt att möjligheterna till övergång från elvärmesystem till andrakollektiva värmesystem tillvaratas så långt det är ekonomiskt rimligt.Långsiktiga bindningar till el för uppvärmning bör undvikas. Jag återkommertill frågan om konvertering i avsnitt 5.7. Påelområdet, liksom på många andra områden, pågår en snabb internationalisering.Energipolitiken måste därför utformas med beaktande av vad som sker i våromvärld. Just nu pågår genomgripande och delvis oförutsedda förändringar somskapar både möjligheter och problem. En del av dessa skeenden kan med tiden fåstor betydelse för den svenska elsituationen. Utbytetav elkraft mellan länder ökar i . De nordiska kraftföretagen har längesamarbetat inom ramen för Nordel. Genom utbyte av tillfällig kraft mellanländerna har man uppnått ett effektivare utnyttjande av det nordiska systemetsom helhet. Inom diskuteras nu frågan om ett meromfattande elsamarbete. Jaghar (avsnitt 3.3) redogjort för och köp av kraftfrån . förhandlar om ett samarbetsavtal med det tyskakraftföretaget med sikte på såväl forskning och utveckling somkraftutbyte. Genomgripandeförändringar av elförsörjningen i de östeuropeiska länderna krävs för attminska de katastrofala miljöeffekterna av nuvarande kol- och bmnkolsbaseradeelsystem och för att eliminera riskerna från kärnkraftverk med bristfälligsäkerhet. deltar genom bl.a. den Europeiska banken för återuppbyggnadoch utveckling och Beredningen för internationellt tekniskt samarbete rnedtekniskt och ekonomiskt stöd till uppbyggnadsarbetet i de östeuropeiskaländerna. InomEG ökar handeln med el. Det gäller främst leveranser på grundval av långsiktigaöverenskommelser. är en betydande exportör av , el. En omorienteringav energipolitiken har ägt rum inom EG. Dessa strävanden kan påsikt få ett betydande inflytande också på elsystemet i vårt land. EG-kommissionenarbetar för en utvidgning av den inre marknaden till energiområdet, i förstahand såvitt avser ledningsbun-den energi. Elförsörjningeni präglas i hög grad av nationell självförsörjning. Centrala inslag i strävanden är att undanröja vissa av 30 de nationelladistributions- och produktionsmonopolens konkurrens- Prop. 1990/91:88 snedvridandeeffekter samt alt utjämna skillnader i finansiering, beskatt- Bilaga 1 ning,subventioner, säkerhetsföreskrifter och miljökrav. Genom att så långt möjligtskapa ensartade ekonomiska förutsättningar för medlemsländernas elproduktionoch eldistribution vill kommissionen åstadkomma en ökad internationell handeloch en för hela EG kostnadseffektiv elförsörjning. Kommissionenhar även framhållit att en utbyggnad av transmissionsnätet är en viktigförutsättning för den inre elmarknaden. För att säkra likabehandling ochstimulera till en fri konkurrens när det gäller elhandel med oberoendeproducenter och avnämare bör de vertikalt integrerade elföretagen åläggas atttillhandahålla överföringskapacitet utan prisdiskriminering för transiteringav el från producent till andra distributörer eller stora slutanvändare inomexempelvis elintensiv industri. Särskiltdet senare målet, s. k. common carriage - dvs. tillgång till näten för tredjepart har blivit föremål för omfattande kritik från elföretagen.