prop · GE03126 · 1990-12-31 00:00:00 — Detnu remitterade förslaget skiljer sig från det tidigare bl.a. på så sätt att detnu förutom inrättandet av ett handläggningsregister hos envar kronofogdemyndighetockså föreslås ett centralt fördelningsregister hos ().Båda slagen av register kommer att vara personregister i datalagens mening.Datainspektionen har i och för sig ingenting att invända mot denna lösning. Ävenmed den nu föreslagna regleringen har dock datainspektionen funnit anledningtill följande påpekanden. Registretsändamål (1 §) och sökbegrepp (10 §) lydelse ändamålsbestämmelsen hade i det ursprungliga förslaget nämndestillsyn som ett av registerändamålen. Delta ändamål återfinns inle i det nuremitterade förslaget. Oaktat detta omnämns just tillsyn på ett flertal ställeni specialmotiveringen (s. 29-32). Om det är avsikten att RSV skall få användakronofogdemyndigheternas regisler även för lillsynsändamål, anserdatainspektionen att detta bör framgå också av lagtexten. Motsatsen skulle nämligenfå lill konsekvens atl RSV:s tillgång tili kronofogdemyndigheternas registerför tillsyn begränsades på så sätt, att denna tillsyn inte fick utövas genomatt RSV använder kronofogdemyndigheternas tekniska utrustning eller egenutrustning och egna program (jfr Dl:s beslut som bifogas). Ispecialmotiveringen (s. 31) sägs att RSV i egenskap av utvecklare av del datasystemsom kronofogdemyndigheterna skall använda, kommer att besitta de störstakunskaperna om hur systemet är uppbyggt och fungerar. Datainspektionenifrågasätter inte detta. Inspektionen vill dock påpeka atl detta inte i sigmedför att RSV i de avseenden som behandlas kan påstås ha andra behov avtillgång till systemet än vad som gäller för vilket serviceföretag som helst iförhållande till en systemägare. Förfoganderätt(2 §) Enligt2 § andra meningen i förslaget till registerlag får RSV för kronofogdemyndigheternasräkning ta emot ansökningar som görs på ADB-medium samt föra in dessa i delcentrala fördelningsregislret för överföring till kronofogdemyndigheternasregister Såsompåpekades i inspektionens remissyttrande över promemorian innehåller lagen (1990:746)om betalningsföreläggande och handräckning inte någon beslämmelse av innebördalt ansökan får göras hos annan än kronofogdemyndighet. Det saknas alltså iden lag som reglerar det materiella förfarandet stöd för att RSV skulle varabehörigt atl ta emot sådana ansökningar. Såsom det också påpekades då gällerdetta självfallet oavsett om ansökningarna sker på ADB-medium eller ej. Regleringeni dalalagen innebär att en myndighet inle får föra elt personregister som inteär ett stöd eller en hjälp för den verksamhet myndigheten ärålagd att bedriva. 1 det nu aktuella fallet innebär detta, att det saknasbe- Prop. hov för RSV att föra det centrala fördelningsregistret, eftersomRSV inte 1990/91:126 har behörighet att la emot ansökningarna. Med denutformning som 2 § i förslaget till registerlag fått blir således regleringen ide båda lagarna motsägelsefull och vilseledande. Datainspektionen anser attdetta bör rättas till. Regbteransvar(2 §) och terminalåtkomsl (9§) Iyttrandet över promemorian redovisade datainspektionen som sin principiellainställning, att RSV inte borde ha något registeransvar för de hos kronofogdemyndigheternaförda handläggningsregislren. Detta sades också vara den uppfattning som lågbakom den föreslagna regleringen. Datainspektionen redovisade också utförligtvarför den föreslagna regleringen inte kunde sägas överensstämma med vad somåsyftats och hur en sådan ordning enligt inspektionens uppfattning skulle kunnaåstadkommas. Idet nu remitterade förslaget har den tidigare principiella ståndpunkten frånfallitsoch RSV åläggs ett registeransvar för kronofogdemyndigheternas registertillsammans med envar av dem. RSV:s förfoganderätt över dessa registerbegränsas dock med utgångspunkt från den hanlering som de s.k. bandmålenföranleder, vilket också kommer till uttryck i lagtexten (2 § andra st). Ispecialmotiveringen utvecklas detta närmare på så sätt att där sägs att RSV:sregisteransvar begränsas för kronofogdemyndigheternas register och det sägs attansvaret "sträcker sig givetvis bara så långl som påkallas av RSV:smöjligheter att påverka innehållet i registren". Det nu sagda innebär enuppdelning av registeransvaret på ett sätt som datainspektionen inte tidigaresett exempel på. Konstmktionen innebär också att det blir förenat med praktiskaoch tekniska svårigheter för RSV att fullgöra de skyldigheter som datalagenlägger på den registeransvarige. Detta visar sig också i detta fall t.ex. genomundantagsbestämmelsen i 12 § som befriar RSV från en av de grundläggandebestämmelserna i datalagen nämhgen skyldigheten att lämna registemtdrag. Iförarbetena till datalagen (prop. 1973:33 s. 76 och 119) tolkas förfogandebegreppet.Den vägledande principen för att avgöra om någon förfogar över etlpersonregister är alltså att den som antingen själv eller genom någon annan kangå in i ett register och förse det med uppgifter och därigenom påverkainnehållet i registret samt överföra det till läsbar form också är den somförfogar över registret och därmed är registeransvarig. Varken i förarbetenatill datalagen eller i den praxis som utvecklat sig beträffande registeransvarighetsbegreppetfinns - enligt datainspektionens uppfattning - täckning för den tolkning somgjorts i detta fall, dvs. att registeransvaret skulle begränsas till deuppgifter som RSV själv för in i registren men vara uteslutet beträffandeövriga uppgifter om samma registrerad. Den föreslagna lösningen,som princip, skulle för övrigt få olyckUga kon sekvenser på många sätt när det gäller att skydda den enskilde mot intrång i den personliga integriteten. Frågan om 10§-utdrag har redan nämnts. Vi dare skulle den enskilde som begär rättelse eller skadestånd kunna mötas av invändningen atl han vänt sig till "fel" registeransvarig. I sämstafall skulle han för atl uppnå sin rätt tvingas förebringa utredning vilken av de registe ransvariga som förfogar över den del av registret där felet uppstått. Liknandeproblem skulle också uppstå i de fall då frågor om utkrävande av Prop. detstraffrättsliga ansvaret uppkommer Datainspektionen avstyrker därför 1990/91:126bestämt den föreslagna lösningen. Ävenmed den reglering som del nu remitterade förslaget innehåller kvarstår RSV:srätt och möjligheter att påverka kronofogdemyndigheternas register. Därmedkvarstår också att RSV blir registeransvarigt för registren, låt vara attansvaret är gemensamt med envar av kronofogdemyndigheterna. Datainspektionenvill i detta sammanhang peka på att det finns lösningar även om man håller fastvid den ursprungligen angivna principiella ståndpunkten, nämligen den attregisteransvaret för kronofogdemyndigheternas register endast skall åvila dessamyndigheter var för sig. Sålunda kan överföringen från det centrala fördelningsreigstretgenom olika tänkbara tekniska lösningar ordnas så att RSV fördelar ansökningarnai sitt register eller i en till regislret knuten s.k. brevlådefunktion, därsedan kronofogdemyndigheterna själva hämtar uppgifterna och för in dem i sinaegna register. Med en sådan lösning kan endast de sistnämnda sägas förfoga överuppgifterna på ett sådant sätt alt registeransvar uppkommer. Fördet fall att en lösning som innebär ett gemensamt registeransvar vid-hållesuppkommer såsom påpekats (s. 37) svårigheter för RSV att fullgöra sinskyldighet att lämna 10 §-utdrag. Datainspektionen anser dock inte mot bakgrundav den mycket centrala roll som denna bestämmelse har för integritetsskyddet,att undantag från denna skyldighet bör ifrågakomma på grund av bristandesökbarhet, när det gäller handläggningsregistren. Däremotanser datainspektionen, när det är fråga om det centrala fördelningsregistret,att den mycket korta tid som uppgifter i detta register lagras kan vara ettsådant skäl som kan medföra befrielse från skyldigheten att lämnaregisterutdrag. Stöd för denna uppfattning kan också hämtas ur förarbetenatill datalagen (prop. 1978/79:109 s. 24 ff). Datainspektionen skulle intemotsätta sig en undantagsregel av detta innehåll. Regbterinnehåll(3-8 §§) Närdet gäller innehållet i registren har det i det nu remitterade förslaget gjortsvissa tillägg i jämförelse med vad som tidigare föreslagits. Datainspektionenhar inga erinringar mot dessa tillägg. Inspektionen utgår dock därvid ifrån attuppgift om gäldenärens bestridande också kommer atl framgå av registret i defall då ett bestridande gjorts. Detta blir särskilt viktigt då uppgifternakommer att lagras i registren. Terminalåtkomsl(9§) Denföreslagna regleringen innebär att en kronofogdemyndighet får ha terminalåtkomsttill vissa angivna uppgifter i en annan kronofogdemyndighets register. Dennabestämmelse har tillkommit för alt underlätta delgivning med svaranden och för atlkunna samordna delgivning mellan de olika kronofogdemyndigheterna i flerapågående mål mot samma svarande. Bestämmelsen innebär att denkronofogdemyndighet som har ett mål mol en bestämd svarande kan undersöka omsamme person förekommer hos någon av de andra kronofogdemyndigheterna i landetoch i så fall vilken adress som finnsantecknad hos denna andra myndighet. Denna reglering kan lyckas ha Prop. ettvällovligt effektivitetsintresse och vara motiverad i sig. Närdet gäller frågan om del bör föras etl register för var och en av de 24 kronofogdemyndigheternaeller ett enda för hela riket gemensamt register, konstaterades alt mindreregister har fördelar från integritetsskyddssynpunkt eftersom allmänhetensmöjligheter atl vid ett och samma tillfälle ta del av registeruppgifternabegränsas av registrets storlek (s. 30). Ett intresse av alt få tillgång tilluppgifter ur kronofogdemyndigheternas regisler kan vara borgenärers intresse avalt få del av uppgifter om ansökan om belalningsföreläggande avseende enfysisk person, som inte är näringsidkare eller likställd. Sådana uppgifter kaninte - med hänsyn till regleringen i 7 § kreditupplysningslagen (1973:1173) -erhållas från kreditupplysningsföretagen. Medåberopande av offentlighetsprincipen kan en borgenär om den föreslagnaregleringen genomförs hos en kronofogdemyndighet få uppgift om en viss personförekommer i denna kronofogdemyndighets register och därutöver även om sammeperson förekommer hos någon annan kronofogdemyndighet i landet. Genom bestämmelsenom terminalåtkomst motverkas alltså just det syfte man velat uppnå genom attinrätta flera regionala regisler i stället för ett centralt registerDatainspektionen avstyrker med skärpa en sådan reglering. Datainspektionenkonstaterade i sitt remissvar över promemorian atl uppgifter inomkronofogdemyndigheternas verksamhet med den summariska processen inleomfattades av någon sekretessbestämmelse. Inspektionen tog då upp frågan om enutvidgning av sekretessen i 9 kap. 19 § sekretesslagen (1980:100) lill attomfatta också denna verksamhet hos kronofogdemyndigheterna, men stannade föratt låta delta bero tills erfarenheterna utvisat om en sådan utvidgning ärnödvändig. Inspektionenföreslog däremol alt det i registerlagen skulle las in en bestämmelse somförhindrar att registren får innehålla uppgifter för vilka sekretess kan gällaenligt 7 kap. 15 § sekretesslagen. Datainspektionen delar inte de uppfattningarom innebörden av gällande sekretessbestämmelser och inle heller de skäl somredovisats för att elt behov av nya sekretessbestämmelser inte skulleföreligga. Tvärtom upprepar inspektionen behovet av sekretesskydd i detavseende som angivits. En sådan bestämmelse kan enligt datainspektionensuppfattning utformas på följande sätt: "När sekretess för uppgifter omenskild kan antas föreligga enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) fåruppgifter om denne inte ingå i registret." Förslagetom "ADB-ansökan i enskilt mål" Isitt remissyttrande DI:s dnr 2435-90) över (RSV Rapport 1990:5) ang. översyn av utsökningsbalken konstateradedatainspektionen atl det förelåg svårigheter för inspektionen att ta ställning lillförslagets konsekvenser från rättssäkerhets- och integritetssynpunkt eftersom etltillräckligt underlag för detta inte redovisals i rapporten. Sedan denna bristnu i huvudsak undanröjts och den tilltänkta hanteringen av ADB-ansökningarnahos kronofogdemyndigheterna beskrivits liksom också förhållandet till dennuvarande ADB-hanteringen där, har datainspek- tionen inget alt erinramot alt förslaget genomförs. Inte heller har inspektio- Prop. nen några erinringar närdet gäller vad som sagts i förslaget om tillstånds- 1990/91:126 prövningen för ADB-ansökan. Möjligheternaatt använda sig av ansökan på ADB-medium är, när det gäller inkassoföretag,beroende av om vederbörande företag har tillstånd av datainspektionen att lämnaut uppgifter ur sina register i denna verksamhet på ADB-medium. I den mån sådantillstånd saknas kan inte företagel lagh-gen använda sig av det nu föreslagnaansökningsförfarandet. Mot denna bakgrund kan det finnas skäl för RSV atl i sintillståndsprövning samråda med datainspektionen eller i vart fall att RSVunderrättar inspektionen om meddelade tillstånd gällande inkassoföretag. Beträffandede övriga förslagen till författningsändringar (lagförslagen 1, 2, 4-29) hardatainspektionen ingenting att anföra. Dettayttrande har beslutats av generaldirektören i närvaro avbyråchefen , verksjuristen ,biträdande verksjuristen , föredragande, och avdelningsdirektörenMarcus Miettinen. Datainspektionens kompletterande yttrande enligt 2 a §datalagen över förslag till lag om register för betalningsföreläggande ochhandräckning Datainspektionenhar avgivit yttrande enligt 2 a § dalalagen (1973:289)över förslag lill registerlag för betalningsföreläggande och handräckning (DI:sdnr 314/91). Inspektionen har anmodats atl avge ett kompletterande yttrandeenligt samma lagrum. Idet nu remitterade lagförslaget slås fasl alt () tillsammansmed envar av kronofogdemyndigheterna skall ha registeransvar förkronofogdemyndigheternas handläggningsregister Av förslaget framgår också att RSV:sförfoganderätt över registren inte längre begränsas på sätt som lidigareangivits. Tvärtom har RSV nu ålagts uppgifter dels i samband med olika beslulsom kronofogdemyndigheten fattar vid handläggningen av målen, dels vidgallringen av målen. Sammantagna innebär de ålgärder RSV skall vidta belräffandekronofogdemyndigheternas register atl RSV kommer att förfoga över registren idatalagens mening. uppgifter regleras i författningar på olika nivåer Dessa angermyndighetens befogenheler och myndigheterna får i princip inte göra annal ånvad de fått i uppgift all göra. Såsom påpekats i del lidigare yttrandet saknasdet stöd för att RSV skall vara behörigt att ta emot ansökningar i den lag somreglerar del materiella förfarandet i fråga om belalningsföreläggande ochhandräckning (1990:746). Del förhållandet all man i del nu remitterade förslagellagt på RSV ytterligare uppgifter när det gäller kronofogdemyndigheternas regisler,understryker kravel på att i författning klart reglera RSV:s befallning medärenden enligt den nämnda lagen. Under förutsättning att så sker får registrenanses föras även för RSV:s verksamhel. RSV blir därigenom enligt 1 § dalalagen registeransvarigtför de ifrågavarande registren. Dalainspektionen har ingen erinran mol attdetta förhållande för tydlighetens skull uttryckligen anges i den föreslagnaregisterlagen. Närdet gäller skyldigheten att lämna utdrag enligt 10 § dalalagen ur handläggningsregistrenkonstateras det i specialmotiveringen lill det nu remitterade förslagel (s. 9)alt särskilda överväganden krävs med anledning av att RSV enligt den föreslagnaordningen får etl regisieransvar för kronofogdemyndigheternas regisler.Datainspektionen instämmer helt i della. Den föreslagna lösningeninnebär all en registeransvarig i ell fall där ge mensamt regisieransvar förekommer undantas från en skyldighet som della registeransvar annars alllid medför Såsom påpekats i dalainspektionens lidi gare yttrande är 10 § en av de viktigaste beslämmelserna i datalagen för att uppnå ett golt integritetsskydd. 1 paragrafens tredje och fjärde stycken har angivits de undantagsfall då underrättelse inte behöver lämnas av den regis teransvarige. Inget av dessa fall är emellertid aktuellt här. Inspektionen kän ner inle heller från praxis till något fall där en av flera regisleransvarigaun- 87 dantagits från sinskyldighet på det sätt som föreslagits. Del kan således Prop. konstaterasatl den föreslagna regleringen inle stämmer överens med den /91:126generella regleringen i dalalagen. Molbakgrund av vad som anförts i specialmoliveringen om intresset av att så långtsom möjligt begränsa möjligheterna via RSV till rikstäckande sökningar påenskilda personer i registren för summarisk process och av all den föreslagnaordningen inte kan anses medföra ett sänkt integriletsskydd för deregistrerade, har datainspektionen ingenting atl invända mot den.I dettasammanhang måste emellertid också följande beaktas. I 6 § lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning sladgas som huvudregel all ansökanskall göras hos kronfogdemyndigheten i det län där svaranden har sill hemvist.Ansökan får dock enligt andra stycket i samma lagrum också göras hoskronofogdemyndigheten i del län där egendom som tillhör svaranden finns ellerdär verkställighet annars lämpligen kan ske. Ytterligare en forumregel finns itredje styckel för det fall atl en ansökan riklar sig mol flera svarande. Pågrund av de forumregler som redogjorts för framgår det klarl enligi datainspektionensuppfattning alt det inte är tillräckligt för att kunna uppfylla kraven enligt10 § datalagen, att RSV förmedlar en framställning till den kronofogdemyndighetsom enligt huvudregeln skulle vara rätt forum för den som begär etl uldrag. Förall någon försämring för den enskilde inle skall uppstå, måste RSV förmedlaframställningen lill samtliga kronofogdemyndigheter. Datainspektionenförutsätter att 10 § i den föreslagna registerlagen ändras i enlighet härmed. Avslutningsvisvill datainspektionen på nytt la upp frågan om behovel av sekreless föruppgifter om en parts adress eller telefonnummer o.d. Såsom konstaterats i detremitterade förslaget kan sådana uppgifter vara sekretess-skyddade om deinhämtats av kronofogdemyndigheten från en annan myndighet för delgivningsändamål.Någon sekretessbestämmelse till skydd för uppgifterna finns däremol inle i defall då en part lämnar en sådan uppgift om sin motpart. innebär attkänsliga uppgifter som annars skulle ha skyddats enligt de angivna lagrummenkan bli tillgängliga hos kronofogdemyndigheterna. Detta kan i sin tur innebäraell försämrat intregritetsskydd för enskilda. Datainspektionen anser dock attfrågan kan bero tills erfarenheterna utvisat om en sådan utvidgning avsekretesskyddet är nödvändig. Besluti detta ärende har fatlats av generaldirektören i närvaro avbyråchefen . och biträdande verksjuristen ,föredragande. Enligtden tidigare gällande utsökningslagen skulle talan mot exekutiva beslut förashos överexekutor. Andra besvärsinstans var hovrätt och tredje Högsta domstolen.Vid utsökningsbalkens (UBs) ikraftträdande avskaffades överexekutoroch hovrätterna blev första besvärsinstans. Detta har lett till att dessabelastats med ett stort antal exekutiva mål. Föratt minska antalet besvär och höja kvaliteten på kronofogdemyndigheternas(KFMs) beslut föreslås i rapporten bl.a. att ett omprövningsinstitut införs.Överklagande av KFMs beslut måste alltid föregås av en begäran om omprövninghos myndigheten. Beslutet redovisas till den som begärt omprövning, oavsett ombegärd omprövning bifallits eller inte. Fömtsättningen för att få ett målprövat av hovrätt är att det finns ett omprövningsbeslut som kan överklagas. Talanskall föras från det att beslutet delgavs den som begärtomprövning. Avsikten är att omprövningen skall ske på hög nivå vid den KFM därbeslutet meddelats. Förfarandet regleras av bestämmelser som har placeratshuvudsakligen i 18 kap. UB. KFM föreslås kunna meddela inhibition. Vissakompletterande bestämmelser föreslås som inle direkt berör omprövningsinslitutet.Omprövning av beslut om utmätning av lön resp. införselbeslut regleras genomsärskilda bestämmelser i 7 resp. 15 kap. UB. Domstolhar inte någon författningsenlig skyldighet att underrätta KFM om inhibitionsbeslutsom meddelas i samband med t.ex. talan om återvinning avseendeexekutionstitel. Här föreslås att domstol skall vara skyldig att underrätta KFMbl.a. vid inhibitionsbeslut och vid dess upphörande. Tillsist föreslås att ansökan om utmätning i enskilt mål skall kunna göras genom ADB-ansökani likhet med vad som gäller i allmänt mål. Ansökningsförfarandet, som ärberoende av tillståndsgivning, kräver inte att exekutionstitel inges lill KFMom inte sådan särskilt infordras. Däremot skall skuldebrev och liknande alltidöverlämnas i samband med verkställighetsansökan. Samtligade nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över riksskatteverketsöversyn av utsökningsbalken (RSV Rapport 1990:5) Yttrandenöver rapporten har till avgetts av justitiekanslern,, datainspektionen, , ,statskontoret, , , hovrätten för ,, ombudsmän (justitieombudsmannen ),, kronofogdemyndigheterna i län, län,, , , , Kristianstadslän. , , , ,, . , ochVästerbottens län, domstolsutredningen (Ju 1989:06), ,föreningsbankers förbund, akademikers centralorganisation.Svenska Bankföreningen, , . , , , och inkassoorganisationSlö. Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 d §, 18 kap. 8 a § samt42 kap. 11 och 18 §§ skall ha följande lydelse. 1 kap. 3d§' I tvistemål där förlikning om saken är tillåten skall tingsrätten alltid bestå av en lagfaren domare, om värdet av vad som yrkas uppenbart inle överstiger hälften av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Första stycket gäller inte, om en Första stycket gäller inte, om en part första gången han skall föra ta- part första gången han skall föra ta- lan imålet yrkar att allmänna regler skall lillämpas och därvid gör sanno-Ukt attden bakomliggande tvisten rör ett högre värde eller att utgången annars är avsynnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden.Har talan väckts genom ansökan om betalningsföreläggande, skall den part sombegär att målet hänskjuls lill rättegång senast i samband därmed framställayrkande som sagts. Med värdeenligt första stycket avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talansväckande. Har talan väckts genom ansökan om lagsökning, betalningsföreläggandeeller handräckning eller som enskilt anspråk i brottmål, avses värdet vidrättens beslut att tvisten skall handläggas som tvistemål. Vid bedömningenskall hänsyn inte tas till rättegångskostnaderna. lan imålet yrkar att allmänna regler skall tillämpas och därvid gör sannolikt attden bakomliggande tvisten rör ett högre värde eller att utgången annars är avsynnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden.Har talan väckts genom ansökan om belalningsföreläggande, skall den part sombegär att målet överlämnas lill tingsrätt senast i samband därmed framställayrkande som sagls. Med värdeenligt första stycket avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talansväckande. Har talan väckts genom ansökan om betalningsföreläggande eller handräckningeller som enskih anspråk i brottmål, avses värdet vid rättens beslut atttvisten skall handläggas som tvistemål. Vid bedömningen skall hänsyn inte tastill rättegångskostnaderna. 8a§2 1 mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i slälletför bestämmelserna i 8 §. Ersättning för rättegångskostnad får inte avse annatän kostnad för 1. rådgivning enhgt rättshjälpslagen (1972:429) vid elttillfälle för varje instans. ' Senastelydelse 1989:656. 2 Senaste lydelse 1989:656. 2. ansökningsavgift, 3. resa och uppehälle för part ellerställföreträdare i samband med sammanträde eller, om personlig inställelse ejföreskrivits, resa och uppehälle för ombud, 4. vitlnesbevisning, 5. översättning av handling. Ersättningutgår endast i den mån kostnaden varit skäligen påkallad för tillvaratagande avpartens rätt.