prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Enkortsiktig syn på tillväxt som inte beaktar miljöeffekter försämrartillväxtmöjligheterna på eftersom resurser förbmkas och kostnaderaaför att återställa och bekämpa uppkomna miljöskador i ett senare skede kan öka. Föratt säkerställa tillväxtmöjligheteraa måste vi vårda samhälletstillgångar, inklusive naturresurserna. En hållbar utveckling är med dettasynsätt en utveckling där framtida generationer får ta över en nationalförmögenhetsom är minst lika stor som . Möjlighetemaatt förena ambitionema om ekonomisk tillväxt med målet om en god livsmiljö haribland ifrågasatts. Erfarenheter visar dock att avsevärda miljöförbättringarhar kunnat åstadkommas genom de resurser den ekonomiska tillväxten skapat. Ökademiljökrav har härigenom framgångsrikt kunnat mötas med ny produktions- eller reningsteknik och industriproduktionen har kunnat öka som utsläppen har minskat. Ekonomisk tillväxt och miljökrav initierar investeringar i exempelvis miljöanpassad produktions-, energi- 73 eller transportteknik sombehövs för att driva utvecklingen i riktning mot Prop. 1990/91:90 ettmiljövänligare samhälle. Miljökravenfår dock inte ses för snävt. Miljöskydd är inle bara fråga om reningsteknik vidsjälva tillverkningen. God miljö- och resurshushållning måste tillgodoses ialla led från råvara till slutligt avfall. Detta blir allt mer tydligt jubättre reningstekniken blivit. Framtidens miljöproblem kommer, som vi tidigareframhållit, mer och mer att relateras till varornas innehåll och utformning,samt till konsumtionen. Denekonomiska tillväxten har stor betydelse för våra möjligheter att lösamiljöproblemen. Det är därför viktigt att fömtsättningama för ekonomisktillväxt säkerställs genom att olika insatser görs för att främja främst enutveckling och fömyelse av näringslivet. Regeringen redovisar i propositionenom näringspolitik för tillväxt förslag som främjar en sådan utveckling.Eftersom ökade ambitioner inom miljö- och näringspolitiken ömsesidigt påverkarvarandra är långsiktighet, fömtsägbarhet och omställningstid väsentliga idetta sammanhang. Föratt hålla omställningskostnaderna på en rimlig nivå behöver industrin ochandra aktörer erforderlig tid för att genomföra nödvändiga investeringar ochutveckla nya miljöanpassade tekniker, processer eller produkter. Längreomställningstider kan också möjliggöra längre gående miljökrav. Det är vidareväsentligt, såsom nämns i avsnitt 3.1, att ambitionerna för miljöpolitikenundviker handelspolitiska svårigheter samt står i samklang med strävan mot eninteraationell harmonisering av miljökraven. Ettlångsiktigt mål är att all produktion skall vara ren från början. Det kommerdock , bl. a. vid energiproduktion, behövas satsningar påefterhandsrening. I det perspektivet blir det nödvändigt att lägga allt störrevikt vid att reningskraven riktas mot de områden där reningskostnaderaa ärlägst. Engod ekonomisk tillväxt fömtsätter en anpassning av ekonomin till nya villkoroch förändrade fömtsättningar. Ineffektiv verksamhet måste bereda plats för ny,effektiv och efterfrågad produktion. En ekonomisk politik som utformas för attunderlätta stmkturomvandling och skapa gynnsamma tillväxtförhållanden iallmänhet har stor betydelse även för att förbättra miljön. Det kan dock inteuteslutas att kommande miljökrav kan ge upphov till betydande kostnader förvissa enskilda företag eller branscher för anpassning och stmkturellomställning till miljöanpassade verksamheter. Ambitionen måste därför vara attminimera dessa kostnader. Vårtsätt att uttrycka välfärd genom att mäta ekonomisk tillväxt efter förändringari bmttonationalprodukten, bör vidareutvecklas. Välfardsbe-greppet börrepresentera mer av helhetssyn och uttrycka andra kvalitativa faktorer, vilkainte utan vidare kan uttryckas i traditionella ekonomiska termer. Föratt kunna använda oss av det vidare begreppet nationalförmögenhet måste nya metoder utvecklas för att värdera naturtillgångarna. Vidare bör underlag för ekonomiska beslut utformas på ett sätt som även innefattar och tar hänsyn till förändringar i miljön samt exploateringen av naturre surserna. Mot denna bakgmnd har regeringen tillsatt en särskild utredare, med uppgift att utreda frågan om hur nationalräkenska- 74 perna skall kunnakompletteras. Avsikten är att de skall utgöra ett bättre underlag när detgäller att ge miljön en större vikt vid ekonomiska bedömningar.Miljöräkenskapsutredningen, , kommer att redovisa resultaten av sitt arbetesenast . Miljöhänsyn skallgenomsyra samhällets alla sektorer, som förutsättningar skall skapasför en långsiktigt uthållig tillväxt. Regeringen har i årets finansplanunderstmkit att den ekonomiska politiken skall bidra till att ställa omproduktion och konsumtion för att säkra balans mellan ekonomisk tillväxt ochmiljö. 4.2 Jordbruket och skogsbruket Sammanfattningav avsnittet: beslutade öm en ny livsmedelspolitik.Prisregleringen och exportstödet avskaffas. Ett av syftena med reformen är attfä eh bättre miljö. Miljömålet i, den nya livsmedelspplitiken är ätt slå vaktom ett rikt och varierat odlingslandskap och ätt bevara den biologiskamångfalden, Värdefulla naturr och kulturmiljövärderi skall bevaras. Ett nyttstöd för landskapsvård har införts. Stödet uppgår till 550 milj. kr. ''; ■:,',■ Läckagetav närsalter från jordbmket skair halveras mellan åren 1985 och 1995.ArriraioniakavgångenbegränsasJ ett förstå steg méd . En radåtgärder har redaii genomförts. Kompletterande åtgärder föreslås nu så attmålen kan uppfyllas. Kadniiuminnehålleti hahdélsgödselmedel måste begränsas. Ert särskild utredare tillkallas för attbl. a. utreda behovet av ett avgiftssystem för kadriiium i handelsgödsel. Användningenav bekämjjningsmedel har halverats öch skallytterligare halveras till strax efter /mitten av 1990-taIet./':.■>,/. 'i\':,.--.■,.■/■;■:■■■■:.■■.■■ Enöversyn av skogspolitiken har inletts. I översynen ingår att precisera ett miljömål för skogsbmket. Regeringenföreslår hu att ett reservationsanslag på 58,1 riiilj. anvisas förmiljöskyddande åtgärder i jordbruket. Regeringen föreslår vidare att enmiljöavgift införs på flytande ammoniak.Skärpta regler om riiarkayvattninginförs i naturvårdslagen. Livsmedelspolitikensinriktning ändrades genom beslut i , i huvudsak iöverensstämmelse med regeringens proposition om livsmedelspolitiken.Riksdagsbeslutet hade föregåtts av ett intensivt utredningsarbete som bl.a.syftade till att få en livsmedelspolitik som förenar den moderna konsumentenskrav på hälsosamma och billiga livsmedel med ett miljöanpassat och rationelltlantbmk. beslut innebär i korthet tre viktiga saker. Prisregleringoch exportstöd avvecklas med bör- jan från den 1 juli 1991.Gränsskyddet sänks i enlighet med ett framtida Prop. 1990/91:90 GATT-avtal.Genom åtgärder riktade direkt till enskilda lantbmkare kommer vissa allmännamål att kunna uppfyllas och tillgodoses på en fri marknad. Detta gällermiljöhänsyn, beredskapsfrågor och regional spridning avlivsmedelsproduktionen. Den nya livsmedelspolitiken har som mål att slå vakt omett varierat och rikt odlingslandskap, bevara den genetiska variationen ochbiologiska mångfalden och att minimera växlnäringsläckage och användningen avbekämpningsmedel. Ett rikt och varierat odlingslandskap är av centralbetydelse för flora och fauna. Miljö- och landskapsvården har därför fått stortyngd i den nya livsmedelspolitiken. Det öppna landskapet skall där detta ansesväsentligt från kultur- och naturvårdssynpunkt, hävdas med landskapsvårdandestöd. Jordbmketi har genom seklema bidragit till att utforma en levande landsbygd ochett öppet landskap. Jordbraket har bidragit till att artrikedomen i harförändrats och i vissa fall ökat. Under har emellertiddet mekaniserade och kemikalieintensiva jordbmket fört med sig en rad negativamiljöeffekter. Användningen av bekämpningsmedel utgör t. ex. ett hot mot djuroch växter i odlingslandskapet. Genom de åtgärder som regeringen tidigarevidtagit minskar nu användningen av bekämpningsmedel. Användningen avhandelsgödsel och stallgödsel har lett till ökande läckage av närsalter tillvattendragen och avgång av ammoniak till luften. En ökad stordrift ochutdikning av våtmarker leder till en utarmning av biotoper. Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens proposition om miljöförbättrandeåtgärder inom jordbmket m. m. bl. a. om åtgärder för att minska närsaltläckagefrån jordbmket. Dessa åtgärder avsåg huvudsakligen krav på ökadlagringskapacitet på stallgödsel, skärpta regler för spridning av gödsel pååkrama, regler för odling av fånggröda samt höjda miljöavgifter påhandelsgödsel för att stimulera till minskad användning. De skärpta reglemainfördes i första hand i kustområden vid de mest påverkade havsområdena. Måletvar att uppnå en halvering av närsaltläc-kaget i belastade områden till år2000. Ytterligare åtgärder behövs emellertid för att nå detta mål och för attbegränsa påverkan på haven. Målet har i internationella överenskommelserskärpts till att halvera närsaltläckaget från jordbmket för attdet skall vara möjligt att uppnå den halvering av den totala tillförseln avnärsalter till haven genom mänsklig påverkan. Regeringenhar tidigare angivit att målet är att hälso- och miljöriskerna vid användningav kemiska bekämpningsmedel i jordbmket skall minska. Som första steg har enhalverad användning i princip uppnåtts . Enligtriksdagens beslut i enlighet med den livsmedelpolitiska propositionen år 1990skall användningen av bekämpningsmedel halveras till strax eftermitten av . Regeringenbedömer att den livsmedelspolitiska reformen ytterligare kommer att begränsajordbmkets negativa miljöpåverkan. Reformen ger utrymme för ett framtidamiljöanpassat jordbmk. Isamband med reformen kommer det att ske en omläggning av jordbm kets växtproduktion. Regeringen har beslutat om stödåtgärder för åker- 76 mark som ställs om till annanvaraktig användning än livsmedelsproduk- Prop. 1990/91:90 tion, t.ex.plantering av energiskog eller lövskog eller anläggning av våtmarker. Regeringenhar givit i uppdrag att i samråd med lantbmksstyrelsen ochriksantikvarieämbetet följa och utvärdera miljöeffektema av den nyalivsmedelspolitiken. I uppdraget skall även effektema, behovet, ochomfattningen av samt formema för landskapsvårdsersättningen utvärderas, liksomtillämpningen av vissa delar av lagen om skötsel av jordbmksmark. Odlingav biobränslen i slättbygder och anläggning av våtmarker bidrar till attnärsaltläckaget från jordbmksmark minskar. Det s. k. anläggningsstödet kanerhållas för plantering av löv- och energiskog. Stödet till odling avbiobränslen i slättbygder minskar jordbmkets närsaltläckage och natur-ochkulturvärden i landskapet bibehålls. 4.2.2Närsalter m. m. Förden svenska belastningen av närsalter på havs-, yl- och gmndvatten utgörjordbmket fortfarande en betydande källa. För vissa jordbmksinten-siva områdenkan det t. o. m. vara den dominerande källan. Deregler för lagring och spridning av stallgödsel som tidigare införts, samthöjningen av miljöavgiften för handelsgödsel har redan börjat ge effekt. Det äremellertid inte tillräckligt för att uppnå en halvering av kväveutsläppen. Denomställning av jordbmket som den livsmedelspolitiska reformen leder tillberäknas också kraftigt bidra till minskat närsaltläckage. Regeringenanser att föreskrifter skall utfärdas avseende krav på utökad andel höst- ochvinterbevuxen mark. Detta är en av de mest kostnadseffektiva åtgärderaa föralt minska närsaltläckaget. Regeringen föreslår att medel anvisas förinformation och försöksverksamhet rörande höst- och vinterbevuxen mark. Enannan viktig källa till kvävebelastningen är ammoniakavgången. Dessa utsläpp äri första hand ett nationellt problem eftersom ammoniak sprids över betydligtkortare avstånd än t.ex. kväveoxiderna. av nedfallet av ammoniak kommerfrån svenska källor och då främst från jordbruket i samband med hantering avstallgödsel. Åtgärder kan vidtas för att begränsa ammoniakavgången till luftenfrån gödselhanleringen. Genom teknisk utveckling av gödselspridare kanammoniakavgången minskas ytterligare. Målet är att i första hand begränsa ammoniakavgångenmed , räknat från dagens nivå. Möjligheterna att begränsautsläppen utreds. Ettkompletterande åtgärdsprogram för att minska kväveutsläppen till mark, vatten och luft från jordbmksföretag, utarbetas av lantbmksstyrel sen i samråd med . Regeringen föreslår att sammanlagt 58,1 milj. kr. anvisas för miljöskyddande åtgärder i jordbmket. I detta ingår bl. a. försök och utveckling främst med avseende på hantering av stallgödsel och utsläpp av ammoniak. Utveckling av metodik för typgod kännande och serieprovning av gödselspridare ingår också. Ytterligare ett led i attminska kväveläckaget kan vara att utnyttja Prop. 1990/91:90 ekonomiskastyrmedel så att användningen av handelsgödsel minskar. Den totala användningenav gödselmedel i jordbmket har minskat . Regeringen föreslår nu att en miljöavgift tas ut på flytandeammoniak i likhet med vad som gäller övriga handelsgödselmedel. I samband medatt prisregleringsavgiften på handelsgödsel avskaffas kommer regeringen attöverväga om en miljöskatt är en kostnadseffektiv åtgärd för att få till ståndytterligare begränsningar av närsaltläckage från för stor användning avhandelsgödsel. Kadmiuminnehålleti handelsgödsel måste begränsas kraftigt, främst av hälsoskäl. En särskildutredare tillkallas för att utreda behovet av ett avgiftssystem på kadmium ihandelsgödsel. I uppdraget ingår också att redovisa ett förslag till högstatillåtna kadmiumhalt i handelsgödsel. Föratt skydda det svenska odlingslandskapet har en rad åtgärder genomförts. Ettsärskilt stöd för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet, det s. k.NOLA-bidraget, infördes . tilldelades vissamedel för kulturbevarande åtgärder. Genom det livsmedelspolitiska beslutet år1990 har ett nytt stöd för landskapsvårdande åtgärder införts som under entreårsperiod beräknas uppgå till 550 milj. kr. Iskötsellagen föreskrivs att jordbmksmark, innefattande betesmark, skall anmälastill innan den får tas ur produktion. I de fall sådan areal är avväsentligt intresse för kultur- eller naturmiljön kan samhället avtala medbrakaren att han mot viss ersättning fortsätter med jordbmk-sproduktion. Detfinns även möjlighet att träffa avtal i frågor om omkring-liggande mark närlänsstyrelsen bedömer att marken är betydelsefull för att skapa den helhetsbildav landskapet som natur- eller kulturmiljövården kräver. Gmnden för attlandskapsvården skall fungera är att det finns ekonomiskt bärkraftigajordbmksföretag. För sådana naturvårdsåtgärder disponerar myndighetemasärskilda medel. Genom ersättningarna för landskapsvård, i kombination med demöjligheter som naturvårdslagen ger och frivilliga åtgärder från bl. a.kommunema, finns det goda möjligheter att för framtiden säkerställa värdefullaområden i odlingslandskapet. Regeringenföreslår att miljöavgiften för bekämpningsmedel konstraeras om i samband medatt prisregleringsavgiften inom jordbmket omvandlas till miljöavgifter. Den böranpassas till prisregleringsavgiftens nuvarande utformning, dvs. en omläggningav avgiften från per kilo aktiv substans till en dosavgift som relateras tillmedlens risker. Kemikalieinspektionenges i uppdrag att undersöka möjligheten att infö ra differentierade avgifter efter bekämpningsmedlens farlighet och risken med deras användning. Därmed skapas bättre fömtsättningar för att kun na styra mot miljömålen, dels genom övergång till bekämpningsmedel med mindre risker, dels genom minskad användning av bekämpningsme- 78 del.Syftet är att åstadkomma den beslutade halveringen av bekämpnings- Prop.1990/91:90 medelsanvändningen till strax efter mitten av1990-talet. Förnärvarande råder förbud mot att använda stråförkortningsmedel. Förbudet gällerinte rågodling. Användningen av stråförkortningsmedel ger möjlighet att ökakvävegivan utan att risker för liggsäd ökar. Detta medför risk för ökatväxlnäringsläckage och förorening av vattensystem. finns interågsorter som ger acceptabel avkastning och kvalitet utan attstråförkortningsmedel används. Undantaget för rågodling kommer därför attförlängas. Biologiskbekämpning med utnyttjande av naturligt förekommande organismer pågår i vissutsträckning i men är än så länge mycket begränsad. a. harkonkurrensen från de väletablerade och relativt sett billiga kemiska medlenhämmat introduktionen av biologiska bekämpningsmedel. Under de senaste årenhar bilden dock förändrats bl. a. som en följd av en kritisk inställning tillkemiska medel och på gmnd av utvecklingen av genteknik. I den mån de biologiskabekämpningsmedlen erbjuder fördelar från hälso- och miljösynpunkt kan de bliett viktigt alternativ till de kemiska medlen. Introduktion av biologiskabekämpningsmedel kan dock medföra risker för miljön. Ett system införs därförför förhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel. Viden omläggning av växtproduktionen och odling av energigrödor är det särskiltangeläget att beakta tillgången på vatten, då energigrödoma kan vara mervattenkrävande än den nu odlade grödan. är jordbmket den tredjestörsta vattenförbrakaren i landet. Under de senaste årens torra somrar har detförekommit konkurrens om vattnet inom ett flertal områden i . I mångafall har konflikteraa och problemen skärpts bl. a. till följd av mindrevattentillgång och ökade behov . I dejordbmksintensiva områdena ökar nu behovet av att anpassa grödoma med hänsyntill befintlig vattentillgång samt att tillförsäkra sig att det finns vattengenom att ordna för uppsamling och lagring. Motdenna bakgrand avser regeringen att ge lantbraksstyrelsen i uppdrag att närmareutreda jordbmkets bevattningsbehov samt redovisa lösningar för hurvattenbehovet kan täckas. Nuvarandeskogspolitik beslutades år 1979.1 den betonas bl.a. behovet av hänsyn till naturvårdens intressen. Fömtsättningarna för skogsnäringen har förändrats i flera olika avseenden, t.ex. i fråga om dess betydelse för landets ekonomi och energiförsörjning samt i fråga om för hållandena intemationellt. hotas våra skogar på olika sätt av luftföroreningar, bl.a. svavel- och kväveoxider. Dessutom har insikten ökat om behovet av att bevara en biologisk mångfald i naturen och av ett skogsbmk som bygger på de naturgivna fömtsättningama. motdenna bakgmnd tillkallat en kommitté med parlamentarisk samman- Prop.1990/91:90 sättning för att utvärdera skogspolitikens mål och medel och föreslåde förändringar som behövs. Kommittén skall bl. a. precisera ett miljömål förskogsbmket. Ettsärskilt problem som uppmärksammas inom såväl jordbmket som skogsbraket gällerskyddet av våtmarkerna. Våtmarker bidrar effektivt till att förhindraavrinningen av kväve och utgör livsmiljö för ett stort antal djur-och växtarter, av vilka många är hotade. Totalt sett har ungefar en tredjedelav landets våtmarker dikats ut , varav förskogsbmksändamål. I vissa jordbraksområden har av våtmarkerna försvunnit.Årligen markawattnas i skogsbmket ca och skyddsdikas ytterligareungefär . Utvecklingenmåste hejdas eftersom våtmarker tillhör de viktigaste biotoperna i landskapetoch är av stor betydelse för att minska näringsläcka-get till havet. Det ärviktigt att återskapa våtmarker både för naturvården och för ett minskat växlnäringsläckage.Regeringen föreslår att naturvårdslagen ändras och att en möjlighet införs attföreskriva om förbud mot markavvattning i områden där det frånnaturvårdssynpunkt är särskilt angeläget att bevara våtmarker. Skyddsdikningskall enligt förslaget anmälas till . Det av riksdagenbeslutade anläggningsstödet kan utnyttjas för att återskapa våtmarker ijordbrakslandskapet. Sammanfattningav avsnittet: Hälsofarliga effekter begränsas kraftigt till början av2000-talet. Trafikens miljöstörånde effekter skall kraftigt begrärisas.Regeringeri bedömer att miljöeffekter förorsakade av den svenska trafikenkommer att vara undanröjda . Trafikens klimatpåverkande effekterskall begränsas i enlighet med strategin för minskad klimatpåverkan. Trafikenskostnadsansvar ses över. Investeringar i infrastmkturen skall öka för attminska miljöskadorria och för att öka tillgängligheten. Ett program för attminska trafikens miljöeffekter och förbättra framkomligheten genomförs i trestorstäder. Regeringenär beredd att avsätta 5 500 milj. kr. som bidrag till finansieringen avåtgärder i storstadsområdena. Detintemationella samarbetet intensifieras. Regeringen avser att inom ramen förEES-processen verka för att ävgaskraven för personbilar, lätta lastbilar ochbussar skärps men senast fr.o. Regeringens ambition är attgenom ett brett nordiskt samarbete infora skärpta regler för svavelhalt ibränslen som används i färjor och andra fartyg. Internationella avgaskrav börinföras för flyget.- Utsläppenfrån enskilda fordon skall minskas ytterligare, bf a, genom att miljöklasserinförs för att ge ekonomisk stimulans till miljöyänliga fordon. Miljöklasserkommer att införas för personbil lar, bussar och lastbilar årsriiödeller. Miljöklassindelningen skärps för dieselbränsle. Vidprojektering av nya spårsystem skall miljökonsekvensbeskrivningar upprättas.Inoiti vägplaneringen introduceras miljökonsek-vénsbeskrivningarredan iplaneringen. Regeringenföreslår i propositionen om energipolitiken att 30 milj. kr. avsättsunder för utvecklings- och demonstrationsprojekt rörande användnirigav motoralkoholer. Möjlighetertill transporter och kommunikationer har varit en grundpelare församhällsutvecklingen. Det är genom kommunikation mellan människor och ortersom samhällen bildas, fortlever och utvecklas. Utvecklingen avtransporter har också genom hela historien gåll hand i hand medsamhällsutvecklingen i övrigt. De tekniska och ekonomiska förutsättningar som iolika utvecklingsskeden begränsat transportmöjligheterna har sattbestämda gränser för vad som kunnat åstadkommas på andra samhällsområden ochstarkt påverkat möjligheterna att tillgodose olika materiella, sociala ochkulturella behov. Transportpolitikensövergripande mål är att landets medborgare och näringslivet i landets alladelar skall erbjudas en tillfredsställande, säker 6 1990/91. ochhälso- och miljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjliga samhällseko- Prop. 1990/91:90 nomiska kostnad. Ett av de viktiga delmålen förtrafikpolitiken är således att bidra till en god miljö. Inriktningen skall varaatt radikalt minska de skadliga utsläppen från transportsystemet. Detkan finnas motsättningar mellan miljömålet och övriga trafikpolitiska mål. Närkostnaderna för att resa ökar, minskar människors möjlighet att resa och därmedt. ex. tillgängligheten till arbetsplatser. Detfortsatta arbetet med trafikens miljöanpassning baseras på en avvägning mellanbehovet av att utveckla transportsektora för att möta 1990-taletstransportbehov och behovet av att kraftigt minska sektorns miljöpåverkan. Trafikenskostnadsansvar är i det här sammanhanget en viktig utgångspunkt. Det innebäratt samtliga trafikslag och samtliga fordon skall bära sina samhällsekonomiskakostnader. Som ett steg i denna riktning beslöt med anledning avregeringens trafikpolitiska proposition om vissa höjningar avbensinskatten liksom av kilometerskatten. Miljöskatter har bl. a. i samband medskattereformen införts för vägtrafik och luftfart. genomförs enöversyn av kostnadsansvaret. Hittillshar miljömotiverade åtgärder som beslutades i myckethög grad koncentrerats till det enskilda fordonet. Men även andra åtgärder,såsom sänkt hastighetsgräns på vissa vägar samt ökade krav på miljöhänsyn iinvesteringsplaneringen, har genomförts. Dessa åtgärder har börjat geresultat. Blyutsläppen från vägtrafiken har minskat radikalt. De åtgärder somvidtagits för att begränsa främst personbilarnas, men i någon mån ävenlastbils- och busstrafikens utsläpp av bl.a. kväveoxider, kolmonoxid ochkolväten börjar också ge resultat. För att nå de långsiktiga målen föreslårregeringen ytterligare åtgärder. Samtidigthar andra problem fått ökad uppmärksamhet. Det gäller främst transportsektornskoldioxidutsläpp, vars betydelse bara inte hadeuppmärksammats, men som ägnas stor uppmärksamhet.