prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Isamband med den förestående omprövningen av vattenkraftsdomar enligtvattenlagen avser att ta upp frågor om ökade vattenflöden.Noll-tappningar bör upphävas. -Efterfrågan på vattenområden för friluftsliv och fiske bedöms öka och ökadhänsyn bör tas till dessa intressen i den fysiska planeringen. Särskilt börbehovet av närrekreation uppmärksammas. ÅTGÄRDERFÖR ATT MINSKA PÅVERKAN Förebyggandeåtgärder vidtas bland annat genom den fysiska planeringen av mark- och vattenanvändningen, varvid skydd av särskift värdefulla områden och lokalisering av skilda verksamheter behandlas. Av särskild vikt är att ge gmndvattnet ett långsiktigt skydd i den fysiska planeringen. Särskildasamhällssektorer bör så långt möjligt minska sin miljöpåver- Prop.1990/91:90 kan. Följande föreslås utöver vad som framgår av Hav 90, Luft 90,Natur Bilaga 2.5 90 och begränsningsuppdraget: Det är angeläget att minskaspridningen av bekämpningsmedel från jordbmket till yt- och gmndvatten.Naturvårdsverket avser att tillsammans med Lantbmksstyrelsen presenteraförslag . Fosforutsläppen genom erosionav åkerkanter bidrar till övergödning. och Lantbraksstyrelsenavseratt i utredning belysa möjligheterna att begränsakanterosionen. Prövningen av uttag för blandannat jordbmksbevattning bör ses över. omgående bör dock vattenlagen (VL)ändras så att föreläggande om förbud mot uttag gäller med omedelbar verkan.Samråd enligt 20§ naturvårdslagen (NVL) bör aktualiseras för de uttag förbevattning i näringssyfte som inte prövas enligt VL. Länsstyrelserna bör fåökade resurser för tillsyn och rådgivning enligt VL. avser tafram råd för denna tillsyn och prövning. Med hänsyn till förhållandena ihavet kommer kväverening att införas även på vissa reningsverk vid de storasjöama. Utifrån sötvattenkvali-tetsynpunkt bedöms inte någon generell skärpningav kraven vara nödvändig. För att kunna ställa större kravpå avloppsledningssystem kommer bättre underlag att tas fram rörandeförorenande utsläpp från läckande avloppsledningar och genom bräddningar. Deföroreningsmängder som släpps ut via bräddningar och utläckage från ledningarkan i många tätorter vara större än de som släpps ut via reningsverket. Bättre rening bör införas genomförstärkt tillsyn av de enskilda avloppsanläggningar som endast harslamavskiljning. Detta är särskilt angeläget i områden där belastningen avfosfor från glesbebyggelse ger upphov till övergödningar. Forskning ochutveckling av alternativa metoder för behandling av avloppsvatten bör stödjas. Verket har i uppdrag att i tvåetapper 1992 och 1993 redovisa åtgärdsprogram för att minska tillförseln avorganiska miljögifter till kommunala avloppsreningsverk och därmed halteraa islam. avser attförbättra kunskapsunderlaget om dagvattnets innehåll av föroreningar somunderlag för en översyn av åtgärds-policyn. Storhänsyn bör tas till olycksrisker och beredskapen vid olyckor i beslut om sjötransporter i Älv-Vänera och kanal- . - Arbetetmed vägvalsstyrning av miljöfariiga transporter bör ges hög Prop.1990/91:90 prioritet i kommunernas planering och bör tas upp i lokala trafikfo- Bilaga2.5 reskrifter. Detär angeläget att åtgärda flygplatsernas utsläpp till vatten av bland annat urea. från gravverksamhet, och förorenade områden, t.ex. kvicksilverhaltiga sediment, läcker eller riskerar att läcka förore ningar till yt- och grundvatten och de utgör stora potentiella förore ningskällor i ett långsiktigt perspektiv. avser att även i fortsättningen aktivt verka för att lösa dessa frågor. - Arbetepågår för att minska föroreningsspridning från avfallsupplag. Kunskapen om metallernas rörlighet och läckaget av organiska miljö gifter i ett längre (100-tals år) tidsperspektiv är bristfällig. Förstärkta förebyggande åtgärder kan behövas. avser att succes sivt utarbeta allmänna råd i denna fråga. I projekt 90 utreds miljöpåverkan från deponier. Lokalisering och drift av dessa kommer att behandlas i detta projekt. Förteckningöver remissinstanser som yttrat sig över statens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverksrapport 90 Aktionsprogram för god Bilaga 2.6 vattenkvalitet Efterremiss har yttrande över rapporten avgetts av överstyrelsen för civilberedskap, , lantbruksstyrelsen,, , , plan-ochbostadsverket, geologiska undersökning, koncessionsnämnden förmiljöskydd, , , statensräddningsverk, , kemikalieinspektionen, ,statens energiverk, , Vattenöverdomstolen,forskningsrådsnämnden, i , iÖstergötlands län, i , i Gävleborgslän. , ,, , , , kommun, Norrköpingskommun, samt kommun. Sammanfattning av utredningens om f*|"op-1990/91:90 internationella miljösamarbete slutbetänkande Bi\aga 5. i (SOU 1990:88) internationella miljösamarbete: Nya mål och nya möjligheter Direktiveninnehåller fyra frågor, som speciellt bör besvaras. Vi utgår i vårsammanfattning från dessa frågor. 1)Vilken avvägning bör i storl göras mellan nationeUt och internationedtmiljöarbete? Möjligheternatill ett både breddat och fördjupat internationellt miljösamarbete har aldrigvarit så goda som . 1 är de två viktigaste faktorerna det allt tätarevästeuropeiska samarbetet och den östeuropeiska demokratiseringen. Utvecklingengår just nu mycket snabbt. Avvägningar kan bara göras för de närmaste två, treåren. Avvägningenmellan nationellt och internationellt miljöarbete bör utgå från tydligtdefinierade mål för miljön. Exempel på sådana miljömål kan vara att salarnaskall kunna fortleva i , att försurade marker i sydvästra återhämta sig, att de samlade utsläppen av tungmetaller skall hålla siginom den naturliga variationen. Belastningarna från olika föroreningar måstebringas ned under de kritiska belastningar där, ekosystemen skadas. Frånmiljösynpunkt är en del av , dvs. norr och väster omAlperna och Karpatema. Floderna och vindarna för föroreningar från dessaländer mot och svenska vatten. Hela påverkas, om än ivarierande grad, av de utsläpp som också påverkar . När de kritiskabelastningarna underskrids i de länder, vars utsläpp påverkar ,kommer de kritiska belastningarna också att underskridas i . Denordeuropeiska ländernas egenintressen sammanfaller i alft väsentligt medsvenska intressen. Nedfallet av svavel måste minskas med åtminstone i sydvästraSverige. Detta kräver åtgärder i såväl som i hela . HelaNordeuropa påverkas av svavelbelastningen, och det är ett gemensamt intresseatt utsläppen skärs ned kraftigt. Per capita-utsläppen bör högst vara de, somFörbundsrepubliken nu har som mål. Flera för viktiga länderkommer att uppnå lägre utsläpp. är det viktigaste undantaget:utsläppen måste reduceras med ca 2/3 utöver gjorda åtaganden. Demycket stora svavelutsläppen för det centraleuropeiska kolbältet i ,och det förutvarande DDR kommer sannolikt att minska kraftigtsom en kombinerad följd av ekonomisk omstrukturering och kraftigt höjdaenergipriser. Först kan det bedömas vilka ytterligare åtgärder somkan krävas i dessa länder for att varaktigt bringa ned belastningen underkritiska nivåer. Svavelutsläppeni masta fortsätta att minska. Ju mer nedfallet minskar, desto snabbare sker återhämtningen av försurade marker och vatten. Sverigebör : Prop. uppfylla gjorda nationellaåtaganden Bilaga 5.1 tillsammans med andra länderkräva att skärper sina åtaganden kraftigt uppmärksamt följa utvecklingeni det centraleuropeiska kolbältet och skapa beredskap för framtida åtgärder Nedfalleti av kväveoxider måste också minska kraftigt. Kväveoxiderna bidrar tillförsurning, övergödning och bildningen av fotokemiska oxidanter i ochi andra länder. Ozonbildningen är särskilt hög i triangelnParis-Hamburg-Munchen. Det är ett gemensamt nordeuropeiskt intresse attutsläppen av kväveoxider åtminstone halveras. Detta kräver framför allt en godavgasrening av såväl person- som lastbilstrafik. Den faktiska reningen måsteligga väsentligt under de krav som ställs i Väteuropa. Också olikaförbränningsanläggningar måste förses med rening. Sverigebör driva krav på: samordnade skärpningarav avgasrening från trafiken i Kraftigtminskade utsläpp av kväveoxider bör ges hög prioritet i Sverigesinternationella miljöarbete. Övergödningen av måste begränsas kraftigt. Ett rimligt mål äratt reducera de årliga utsläppen av näringsämnen till de nivåer som gällde ibörjan av . När Waddenzees och ekologi haråterhämtat sig bör också näringstillförseln till med Jutska strömmenvara nere i acceptabla nivåer. Detta kräver omfattande åtgärder i bland annatde stora nordvästeuropeiska floderna , och samt i Storbritannienoch i stort sett enligt gjorda åtaganden. Danska, tyska ochnederländska intressen sammanfaller med svenska, och de närmaste årensutveckling kan därför avvaktas. Situationen i är mycket allvarlig. Näringstillförseln ärsvår-uppskattad, men måste minskas med mellan hälften och två tredjedelar, föratt nå ned till det tidiga 1950-talets nivåer. De omfattande åtgärder som krävsi framför allt Leningradområdet, och kan inte ses isolerade frånden allmänekonomiska situationen. Ett omfattande multilateralt stöd kotnmerall bli nödvändigl. arbeta för att skapa en stabilmultilateral plattform för framtida stödinsatser tillsammans med andrastrandstater göra upp en investeringsplan för vilka åtgärder som erfordras Målet alt återställa ekologi bör ha den högsta prioriteteni internationella miljöarbete. Nedfalletav tungmetaller har minskat markant . Upplag ringen fortsätter dock, om än i en lägre takt av framför allt kvicksilver och kadmium. Både svenska och utländska källor ger bidrag. Atmosfärsnedfal let härrör sannolikt till stor del från och bör minska i takt med den ekonomiska omvandlingen. Omfattande insatser krävs också i Sveri- 39 ge,både för att reducera läckage från gmvavfall och för att reducera den Prop.1990/91:90 diffusa spridningen från olika produkter. En redan pågående minskningi Bilaga 5.1 användningen av tungmetaller i olika produkter måste drivas påytterligare. Det är särskilt viktigt att bryta ökningen av kadmiumanvändning ibatterier. Upplagringenav stabila, toxiska och bioackumulerande organiska ämnen härrör dels från olikaprodukter och dels från industriella utsläpp. Den svenska och finska massa- ochpappersindustrins utsläpp av klororganiska föreningar, som spelar en mycketstor roll för och ekologi, har minskat under senareår och måste skäras ned ytterligare till ofarliga nivåer. Hårda miljökrav harhär drivt på den tekniska utvecklingen och gjort industrin till teknisktledande. En lång rad olika produkter innehåller också ämnen, som är eller kanvara skadliga. Det gäller inte minst olika rengöringsmedel, som ofta innehållerfettlösande, stabila ämnen, med ofta industriell användning. Arbetet med att minska utsläppen av toxiska ämnen måste fortsätta,både vad gäller industriella processer och olika produkter. bör under denärmaste åren ge hög prioritet åt kemikaliekontrollen. Sverigebör inte satsa resurser i andra länder för att minska belastningen på svenskmiljö. Ingenting talar för att de svenska miljökraven har åsamkat densvenska samhällsekonomin orimliga kostnader. Det är inte heller möjligt attgenom intemationeUt arbete driva fram sådana minskningar av belastningen påsvensk miljö att fortsatta egna insatser blir mindre nödvändiga. Avvägningenmellan nationellt och intemationeUt miljöarbete bör i stort fortsätta somhittills. 2)Vilken avvägning bör göras mellan olika former av internationedt miljöarbete? Detinteraationella miljöarbetet har utvecklats mycket kraftigt sedan 1972 årsmiljökonferens i . De senaste årens förändringar i har dessutomskapat nya föratsättningar. Avvägningarna bör gälla mellan arbetet ikonventioner omfattande ett större antal länder; direkta överenskommelsermellan ett litet antal länder; direkta stöd till miljöåtgärder i ekonomisktsvaga länder, som i samt mellanstatliga organ som , , ,. Deviktigaste konventionerna som rör skyddet av den svenska miljön ärluftvårdskonventionen. Paris- och Oslokonventionerna för skyddet avNordostatlanten samt Helsingforskonventionen för skyddet av . Dessutomfinns de så kallade Nordsjökonferenseraa. Luftvårdenhar koncentrerat sig på ett litet antal problem, medan vattenvården arbetarmed cn mycket lång rad olika problem. Vattenvårdenmåste ulveckla nya former for sdt arbete. Rhenkommissio- nens arbete är en lämplig förebild, där , , och har kommit överens om en plan för att återställa flodens ekologi. Vi föreslår en decentralisering, baserad på tydliga miljömål for väl definierade floder eller havsområden, där de när- 40 mastberörda länderna gör preciserade åtaganden. Konventioneraas roll Prop.1990/91:90 blir då att formulera de övergripande miljömålen. RonnebykonferensenBilaga 5.1 om miljö öppnar möjligheterna att utifrån miljömål förÖstersjön som helhet formulera preciserade mål för olika delar avflodsystem, som . , Wisla, Öder osv. Demultilaterala finansinstitutens deltagande skapar föratsättningar för ett meralångsiktigt åtagande mellan olika länder. Bilateralakontakter mellan olika länder kommer att spela en större roll , itakt med att de miljöpolitiska ambitionerna ökar, målen blir mera preciseradeoch överenskommelser därigenom mera decentraliserade. Det bilateralasamarbetet med om , med om och Kattegattoch med kommer att vara fortsatt viktigt. På det nordeuropeiska planet ärsärskilt viktigt. Deösteuropeiska länderaa har stor betydelse för den nordeuropeiska miljön ochbelastningen på . Detta gäller både luft- och vattenföroreningar. Somalla länder som drabbas av utsläpp från andra länder har rätt attställa krav på minskade utsläpp. har de östeuropeiska länderna ettstort behov av stöd, och har, i likhet med andra länder, utformatsärskilda program för detta. I miljösamarbetet med de östeuropeiska länderaatar därför på sig två roller: kravställarens och stödjarens. Dessaroller bör så långt möjligt skiljas åt. Stödjarrollen måste utgå från detstödda landets miljöpolitiska prioriteringar, medan kravställarrollen måsteutgå från del kravställande landets prioriteringar. Stödet bör i huvudsakorganiseras på multilateral bas. , Nordiska investeringsbanken,Europeiska Investeringsbanken samt den nya Europeiska har härcentrala uppgifter. Bilaterala stödinsatser bör, så långt det över huvudtagetär möjligt, samordnas med de multilaterala insatserna. Detkommande samarbetet mellan EFTA och EG kommer att vara det i särklassviktigaste miljöarbetet på det mellanstatliga planet. Detta gäller såvälskyddet av svensk miljö som ett gemensamt västeuropeiskt agerande gentemotglobala miljöproblem. Också kommer att ha fortsatt viktiga funktioner. Kemikaliearbetetbygger på både det västeuropeiska samarbetet och . Det vetenskapligaarbetet sker inom för att bedöma risker och olika vägar att reduceradessa. Det västeuropeiska samarbetet definierar standarder för olikaprodukter. Dessa standarder utgår i hög grad från EG:s direktiv. Detvästeuropeiska samarbetet har därför mycket stor betydelse förarbetet med attminska upplagringen av stabila, bioackumulerande och toxiska ämnen i densvenska biosfären. Eftersom olika åtgärder för att reducera riskeraa med olikaämnen kan ha handelspolitiska effekter bör kemikalieinspektionen,och kommerskollegium utveckla en gemensam strategi. 3)Hur bör arbets- och kompetensfördelningen mellan och Prop.1990/91:90 centrala myndigheter samt inom se utfor att påbästa sätt Bilaga 5.1 driva del internationella miljöarbetet? med t. ex. miljö eller med kemikaliefrågornakännetecknas av en betydande detaljrikedom. En mera tydlig utveckling motmiljömål bör kunna göra både myndigheterna och rod meraentydig. ställs stora krav på kunskapsunderlag. Dessutom krävs engemensam syn mellan olika myndigheter på vilken roll handelspolitiskainstmment skall ha i miljöpolitiken. Det svenska miljöstödet tid bör så långt som möjligt skiljasfrån de krav som kan ställa utifrån sin egen miljöpolitik. Miljödepartementetoch tillhörande myndigheter bör ansvara för att formulera svenska krav på andraländers miljöpolitik, i öst såväl som väst. Stödet till östeuropeiska länderbör kanaliseras genom och tillhörande myndigheter.Åtskillnaden kan dock inte göras glasklar. Bådemiljödepartementet och har betydelsefulla uppgifteri det internationella miljöarbetet. Ansvarsfördelningen kan göras tydligare.Miljödepartementets sakenheter bör, som , ha fortsatt ansvar för deinteraationella frågor, som berör skyddet av svensk miljö. Miljödepartementetsintemationella enhet bör ansvara för övergripande policy-utformning. Enhetenbör därför förstärkas. politiska avdelning bör haansvaret för miljöpolitikens roll i själva utrikespolitiken. Sverigebedriver också ett aktivt arbete inom de globala miljöfrågoraa. Dessa är intimtsammanflätade med utvecklingsfrågoraa. Här är flera departement och avdelningardirekt berörda. politiska avdelning ansvarar för deglobala miljöfrågorna i den utsträckning som de hanteras inom FN-systemet.Utrikesdepartementets u-avdelning ansvarar för de globala miljöfrågorna i denutsträckning de berör biståndsfrågor. har ett ansvargentemot , och i denutsträckning som handelspolitiken och berörs. Sekretariatet årsFN-konferens om utveckling och miljö spelar också en viktig om än tidsbegränsadroll. Vissa globala miljöfrågor återverkar också direkt på och svenskpolitik. Klimatfrågan är det i särklass viktigaste exemplet. Detär inte möjligt att bryta loss de globala miljöfrågorna från utvecklingsfrågoraa.Ansvaret måste allstå vara fortsatt delat mellan flera departement.Samordningen vad gäller miljöpolitiken bör dock ske inom ,där dess intemationella enhet bör få ansvaret att utforma de riktlinjer, sombör gälla i vae särskift fall. Miljödepartementetbör dessutom få vidgade resurser för att bevaka utvecklingen i vissa länder.Särskilda miljöattachéer bör utses i /, samt , meduppgift att följa den miljöpolitiska utvecklingen samt knyta närmarekontakter. Attachéerna skall i normalfallet rekrykteras inom departementet ochtillhörande myndigheter. Det skall vara en naturlig del i departementskarriärenatt arbeta utomlands. översynav specialattachéeraas roll är välkommen. Jordbmksdepartemen- Prop.1990/91:90 tet har fem lantbmksattachéer. Informadonom svensk miljöpolitik måste förbättras. 4) Vilka övergripande principer bör vägleda agerande inom deinternationella organ som har störst betydelse for den svenska miljön? Detvästeuropeiska samarbetet måste vara utgångspunkten för skyddet av den svenska(och nordeuropeiska) miljön. Detta gäller också stödet till , somsamordnas genom och där dessutom den nya EuropeiskaUtvecklingsbanken kommer att kunna spela en central roll. OECDär det naturiiga organet för att hantera frågor som måste samordnas mellanindustriländeraa. kanske viktigaste funktion är att vara ett samtalsfommför frågor, som exempelvis kemikaliekontrollen, klimatfrågorna, handeln medtoxiskt avfall etc. Dessutom bör kunna vara ett fomm för jämförandeutvärderingar av olika länders miljöpolitik, statistik osv. Enlång rad organisationer är viktiga i skyddet av den globala miljön. InomFN-systemet är de viktigaste FAO, WHO, UNDP och . Dessutom spelarVärldsbanken och de regionala utvecklingsbankerna viktiga roller. Också andraorgan, som WMO är viktiga. Idet globala arbetet är det viktigt att skilja ut olika roller: den normativarollen (, , , FAO), den förhandlande {VNEP, FAO), den stödjande(UNDP, FAO), den finansierande (, de regionala utvecklingsbankerna,UNDP) och den kunskapsskapande rollen (t.ex. IPCC). Globalamiljöfrågor består av en lång rad olika frågor. Vi har valt att skilja mellanegentligt globala miljöfrågor, som skyddet av atmosfären, miljöfrågor som finnsi de flesta länder, som avskogning, och miljöfrågor som beror av interaationellhandel, som handeln med toxiskt avfall. De måste hanteras på olika sätt. Det ärviktigt att en klar rollfördelning utvecklas för hur dessa olika frågor skallhanteras. bör driva miljöfrågorna i FN:s olika fackorgan och inombankerna och arbeta för att en tydlig rollfördelning skapas. mera tydligt definierad rollfördelning bör roll sannolikt renodlastill att handla om de egentligt globala miljöfrågoma, med särskift ansvar förförhandlingar och konventioner därom. Sammanfattning av rapporten år2010 Prop. 1990/91:90 Framtidsbedömningar om kulturlandskapetsutveckling Bilaga 7.1 (Ds 1988:35) Under1987 startade ett utredningsarbete inom som en beredskap föratt bedöma det långsiktiga behovet av förändringar av de regler som rörhushållningen med naturresurser bl. a. i lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m. m. En arbetsgmpp med deltagare från berörda departement harstuderat vad som i ett långsiktigt perspektiv kan hända med kulturiandskapet.Som ett led i detta utredningsarbete presenterades rapporten 2010 - Framtidsbedömningar om kulturlandskapets utveckling (Ds 1988:35). Innehåd,syfte m. m. är ingen traditionell utredning som avslutas med förslagtill lagändringar eller andra åtgärder. Rapporten innehåller ett tiotalfristående uppsatser och ger historiska perspektiv, framtidsbilder ochsynpunkter på vilka möjligheter det finns att påverka utvecklingen. Syftetmed rapporten är dels att försöka belysa de förändringar som är aktuella ikulturlandskapet och att öka beredskapen när det gäller den långsiktigahushållningen med naturresurser, dels att stimulera framtidstänkandet ikommunerna inför deras arbete med de första översiktsplanerna enligt plan- ochbygglagen (1987:10). Någraslutsatser m. m. Nyafömtsättningar och förändrade anspråk på olika naturresurser medförkonsekvenser för mark- och vattenanvändningen och miljöförhållandena. Landskapformas i sina huvuddrag av den tekniska, ekonomiska och sociala utvecklingen.Utvecklingen inom tre politikområden är särskilt avgörande för hur framtidenslandskap kommer att gestalta sig och vilka miljöförhållandena kommer att varaår 2010. Det gäller infrastrukturen för produktion och teknisk försörjning,det gäller utvecklingen ijord- och skogsbraket och det gäller vårenergiförsörjning. Miljösituationenär av gmndläggande betydelse för hvsbetingelser och utvecklingsförutsättningarår . Miljöarbetet måste bedrivas parallellt på intemationell och nationellnivå. Denregionala utvecklingen i bestäms inte bara av förhållandena inomlandet. Vi är i hög grad beroende av den interaationella utvecklingen inomekonomi och handel. Energiplaneringenoch den kommunala översiktliga fysiska planeringen bör bedrivas så att destödjer varandra. Trots alla osäkerheter om bl. a. energipriser ochteknikutveckling gäller det att klarlägga de lokala energiresursema och attbygga upp en handlingsberedskap. Densvenska genomsnittskommunen riskerar att mista en tredjedel av Kommunernas åsikter uttryckta i de kommunomfattande 44 översiktsplanernakan spela en viktig roll, när det gäller att hantera de Prop. 1990/91:90 kommande omvälvningarna inom jordbruket. Densvenska skogen kommer att vara systematiskt genomarbetad och utgöra enkulturskog. Naturskog kommer endast att finnas kvar inom reservat och i delarav den fjällnära skogen. kommer lövinslaget att öka. Kunskapsnivånoch intresset för naturvårdssynpunkter kommer att öka både inombondeskogsbruket och storskogsbruket. Avgörandefaktorer för det framtida odlingslandskapet är utvecklingen av de globalamiljöproblemen, skogsindustrins avsättningsmöjligheter samt möjligheterna attodla och avsätta energi- och industrigrödor. Denbild uppsatserna redovisar av kulturlandskapet pekar mot ungefar denhär utvecklingen: Det geografiska mönstret istort kommer inte att förändras påtagligt. Ett spritt nätverk av orter avskiftande storiek kommer fortfarande att vara kännetecknande för Sverige.Befolkningen förväntas inte öka, om inte invandringen ökar. Folktätheten kommeri stort att motsvara dagens mönster, även om storstadstriangeln eventuelltkommer att öka sin dominans något. Miljöfaktorer kommer att få större betydelseför människornas val av bostadsort. Infrastrukturutbyggnaden kommeratt innebära en satsning på bland annat snabbtåg, kombitransporter och ökadflygverksamhet. Miljövänliga transportalternativ kommer att utvecklas ochprioriteras. Storstädernas problem kommer att bli särskilt uppmärksammade.