prop · GE03127 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:127 omSveriges tillträde till FNs narkotikabrottskonvention, m.m. Regeringenföreslår au anla de förslag som har tagils upp i bifogade uldrag urregeringsprotokollel . Ipropositionen föreslås att skall ratificera konventionden mot olaglig hantering av narkotika och psyko-tropa ämnen. Konvenlioneninnehåller bl.a. bestämmelser om skyldighel att kriminalisera s.k. tvätt avinkomster från narkotikabrottslighet, dvs. hjälp atl dölja eller omsättavinsterna från denna verksamhel. Med hänsyn härtill föreslås i proposilionenändringar i bestämmelsema om häleri i . Slraffansvarel ulvidgasför den som otillbörligen främjar någons möjligheter all tillgodogöra sigvärdet av egendoin som härrör från etl brollsligt förvärv eller annarsmedverkar till atl dölja alt egendom har förvärvals genom brott. Ändringengäller inle endasl den som döljer inkomster från narkotikabrottslighet. Genomlagändringen ökar också möjligheterna atl ingripa mol den som medverkar tillatt dölja vad som har förväivais genom l.ex. stöld eller rån. Ändringarnai häleribestämmelserna innebär vidare att ansvaret utvidgas för befattning medmisstänkt brotlsgods. 1 anslutning till detta görs en ändring i siöldgodslagensoin medför ökade möjligheler att ta egendom i förvar. Iproposilionen föreslås också att regeringen genom en särskild lag gesbefogenhet atl tillåta att en främmande stal ingriper mol etl svenskl fartyg,om 1Riksdagen 1990/91. det finns misstanke om attfartyget används för narkotikabrottslighet som Prop. berör den främmande staten. Lagförslagenföreslås träda i kraft . Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 9 kap. 6 och 7 §§ skall ha följande lydelse. Den somköper något, som är frånhänt antian genom brott, eller tdlgodogör sig det ellereljest därmed tager befattning ägnad att försvåra dess återställande, dömesför häleri till fängelse i högst eller, otn gärtiingen är ringa, dllböter eller fängelse i högst sex måtiader. Detsamma skall gälla, om någonbereder sig on 11 bör Ii g av annans brottsliga förvärv, så ock omnågon genotn krav, överlåtelse eller på annat dylikt sätt hävdar genotn brotttillkotnmen fordran. För häleri dömes likaledes den som i näringsverksamheteller som i ett led i en verksamhet, som bedrives vanemässigi eller annars islörre omfattning, förvärvar eder, på sätt som är ägtiat att försvåra ett återställande,mottager något som skäligen kan antas vara frånhänt annan genom brott. Är brotl som anges i första eller andra stycket alt som grovt, dömes lill fängelse,lägst och högsl . 1. på ett sätt sotn är ägnat attförsvåra ett återställande tar befattning tned något som är frånhänt antiangetiotn brott, 2. bereder sig ottllbörlig vintiing avannans brottsliga föiTäiy, 3. otillbörligen främjartnöjUghe-ternaför annan att tiUgodogöra sig egetidom som härrör från brottsdgtförvärv eller värdet av sådan egendom, 4. med uppsåt an dölja egettdo-mensursprung medverkar till att bortföra, överlåta, omsätta eller vidta annan sådanåtgärd med egendotii sotn härrör från brottsligt förväiv, eller 5. genom krav, överlåtelse eller påannat liknande sätt hävdar genom brott tillkommen fordran dötnsför häleri tillfätigelse i högst n-å år. För häleri döms likaledes den som i näringsverksamheleller som i ell led i en verksamhel, som bedrivs vanemässigi eller annars islörre omfattning, på ett sätt som är ägttat att försvåra ett återställatideförvärvar eller mottar något som skäligen kan antas vara frånhänt annan genombrott. Är brott som anges i första eller andra stycket att ansesom grovt, döms lill fängelse, lägst och högst . ' Senaste Ivdelse 1980:107. Otngärtutigstnannen i fall som i 6 § första stycket sägs icke insåg men hadeskälig anledning antaga att brott förelåg, dömes för häleriförseelse tillböter eller fängelse . Förhäleriförseelse skall ock dömas, otn den, som på sätt i 6 § första stycketsägs medverkat vid det brott varigenom egendomen från-händes antian, ej insågmen hade skälig anledning antaga att brott förövades. Årbrolt som avses i 6 § att anse sotn ringa, döms Jör häleri-förseelse tillböter eller fängelse högst sex måiwder. För häleriförseelse skall också dötnas den som 1. i antwt fall än som avses i 6 §andra stycket på ett sätt sotn är ägnat att försvåra etl återställandeförvärvar eller tnoiiar något som skäligen kan antas vara frånhänt annan genotnbrott. 2. ifall som avses i 6 § förstastycket inte insåg tnen hade skälig anledning att anta all broll förelåg, eller 3. på sätt som anges i 6 § förstastyckel 1 tnedverkat vid del brolt varigenom egendotnen frånhändes annan ochinte insåg tnen hade skälig anledning an anla att brotl förövades. Denna lag d-äder i kraft den Ijuli 1991. ' Senasle lydelse 1980:107. 2Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1974:1065) om visst stöldgods Härigenomföreskrivs alt 1 § lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. skall ha följandelydelse. Haregendom som frånhänts nå- Har egendom som frånhänis nå- gongenom brott anträffats hos an- gon genom brott anträffats hos an nan som uppenbart saknar rätt lill nan som uppenbart saknar rält till egendomen eller har den anträffats egendomen eller har den anträffats ulan all vara i någons besinning och ulan alt vara i någons besittning och är varken ägaren eller annan som är varken ägaren eller annan som har räll lill egendomen känd, skall har rätt lill egendomen känd, skall egendomen las i förvar, om det inte egendomen las i förvar, om del inte är uppenbart oskäligt. Detsamina är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller egendom som har förvärvats gäller egendom som har förvärvats eller mottagits under förhållanden eller mottagits under förhållanden som anges i 9 kap. 6 § andra stycket som anges i 9 kap. 6 § andra stycket . eller 7 § andra stycket 1 brotts- Förstastyckel lillämpas också om varken ägaren eller annan som har rätt lillegendomen gör anspråk på den. Omförfarandel med egendom som tagits i förvar enligt första eller andra stycketoch om rält för ägare som sedermera blir känd eller annan som har räll lillegendomen alt få egendomen utlämnad lill sig eller au erhålla ersättning finnsbestämmelser i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendoin ochhittegods m.m. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1986:1008. 3 Förslag till Prop. Lag om tillstånd till ingripande mot svenskt fartyg Eflerframställning av annan suil får regeringen medge den staten att ingripa mol eusvenskl fartyg utanför svenskl territorium i enlighet med Förenta Nationernaskonvention mot olaglig hanlering av narkotika ochpsykoiropa ämnen. Ettsådanl medgivande får dock lämnas endasl om alt det finns skälig anledning attanta alt fartyget används för brottslighet som begås på den främmande statensterritorium eller som är avsedd alt fullbordas där eller som annars riklar sigmol den slatens iniressen samt atl brottsligheten motsvarar brott för vilkelenligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Regeringenfår förena elt medgivande med de villkor som anses behövliga. Dennalag oäder i krafl . Utdragur protokoll vid regeringssammanlräde , ordförande, och statsråden , S. ,, , , , , G. , ,, , , , , , Proposition om tillträde till FNs narkotikabrottskonvention,m.m. Inomjustitiedepartementet upprättades promemorian (Ds 1988:27) Häleri.Promemorian innehåller förslag till ändringar av bestämmelsema om häleri ochhäleriförseelse i 9 kap. 6 § resp. 7 § samt förslag till ändring ilagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. Förslagen har samband bl.a. med detdå pågående arbetet inom med en konvention mot olaglighantering av narkotika. I promemorian föreslås vidare utvidgat straffansvar förbefattning med misstänkt brott.sgods. Idecember 1988 avslutades konventionsarbetei genom att FNs konvention motolaglig hantering av narkotika och psykoiropa ämnen antogs (United NationsConvention against lllicit Traffic in Nai-colic Drugs and PsychotropicSubsiances; i fortsättningen benämnd narkoiikabroitskonven-tionen). Konventionstexien i engelsk lydelse och i svensk översättning börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Inomjustitiedepartementet utarbetades därefter promemorian (Ds 1990: 53) Sverigeslillträde lill FNs narkotikabroitskonveniion. I promemorian föreslås attSverige skall ratificera konvenlionen. Promemorian innehåller överväganden ombehovet av lagstiftningsåtgärder för att ratifikation skall kunna ske. 1promemorian föreslås ändringar i 9 kap. 6 § . Förslagen innebärdelvis en omarbetning av förslagen i promemorian Ds 1988:27. Bådapromemoriorna har remissbehandlats. Sammanställningaröver remissyinandena har upprättals i justiiiedeparte-mentei och finnstillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr 88-1536 resp. 90-2125). Underberedningen av lagstiftningsärendet har överiäggningar ägl rum med föreirädaieför regeringskanslierna i , och . Jagavser atl nu ta upp frågan om all genomföra förslagen. Förteckningaröver remissinstanserna och promemoriornas lagförslag bör Prop.1990/91:127 fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2-5. Regeringen beslutade att inhämlalagrådets yttrande över de lagförslag som utarbetats i ärendel. De lilllagrådet remitterade lagförslagen bör fogas till protokollet i detta äiendesom bilaga 6. Lagrådet har lämnat de remitteradeförslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 7. 1 förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionellaändringar gjons i proposilionen. 2 Narkotikabrottskonventionen 2.1 Bakgrund Narkoiikabroitskonveniionen är avsedd att kompletteralidigare narkotikakonventioner, dels allmänna narkotikakonveniion(Single Convention on Narcoiic Drugs) och tilläggsprotokoll till denna(båda kallas i fortsättningen gemensamt allmänna narkoiikakonveniionen), dels1971 års konvention om psykoiropa ämnen (Convention on PsychotropicSubsiances; fortsättningsvis kallad psykotropkonventionen), Allmiinna narkotikakonventionen behandlar de s,k,egentliga narkotiska preparaten, dvs, opium, opiumalkaloider, syntetiskainorfinersättningsmedel, cannabi.s jämte hans däiav, kokablad och kokain m.m.Syftet med konventionen är bl.a. att begränsa produktionen och användningen avnarkotika till uteslutande medicinska och vetenskapliga ändamål.Konventionsparterna åtar sig att begränsa tillverkning och impoil till vad sombehövs för den legitima förbrukningen. Paiierna åläggs att genomföra olikaformer av kontroll för tillverkning, handel och distribution. Konventioneninnebär vidare atl parterna förbinder sig att straffbelägga vissa förfarandenför att motverka illegal narkotikahantering. I psykotropkonventionen behandlas kontrollen av vad som iinternationella sammanhang brukar benämnas psykoiropa ämnen, dvshallucinogener, centralstimulaniia, sömnmedel och lugnande medel. Genompsykotropkonventionen infördes en reglering i fråga om dessa ämnen motsvarandeden som gäller för de egentliga narkotiska ämnena enligt allmännanarkotika-konventionen. I görs i allmänhet inte någon uppdelning mellan deegentliga narkotiska preparaten och psykoiropa ämnen utan den gemensammabeteckningen narkotika används om samtliga preparat i de båda konventionerna.I den följande framställningen används därför beteckningen narkotika i fråga ombåda slagen av substanser Kontrollen av konventionernas efterievnad ankommer iförsta hand på den internationella narkotikakonirollstyrelsen (TheInteniational Narcoiic Con- ttol Board, INCB) under FNs ekonomiska och sociala råd(ECOSOC) och Prop. 1990/91:127 (The Commission onNarcoiic Drugs). har ratificerat båda konventionerna, allmännanarkotikakonventionen är 1964 och psykotropkonventionen (Sverigesöverenskommelser med främmande makter, SÖ, 1964:59 med ändringar 1972:41 samt1972:42). Syftel med den nya konventionen,narkotikabrottskonventionen, är att förstärka det internationella samarbetetytterligare och effektivisera insatserna mol den internationellanarkotikabrottsligheten. De slraffbeslämmelser .som parterna åtar sig allinföra på del nationella planet sträcker sig längre än bestämmelserna i delidigaie konventionema, Konvenlionen innehåller sålunda förpliktelser förparterna att i olika hänseenden sttaffbelägga inte bara illegal framställning,försäljning och innehav av narkotika utan också förfaranden som innebär hjälpatt dölja eller omsätta vinstema frän den illegala marknaden. Också frågor omförverkande, utlämning och annat intemationellt rättsligt samarbete las upp ikonvenlionen. I konventionen betonas betydelsen av bistånd mellan parterna. I konvenlionen finns också bestämmelser om vissa kemiskaämnen som i och för sig har en omfattande legal användning men som samlidigtofta ingår som beståndsdelar vid framställning av narkotika. Beträffande dessaämnen föreskriver konventionen elt kontrollsystem liknande dem som finns i allmännanarkötikakonventionen och psykotropkonventionen. Därutöver innehåller konventionen också bestämmelser omökade kontrollåtgärder i andra avseenden. Det gäller olika former av samarbetemellan ländernas polis- och tullmyndigheter, kontroll av fraklföretag och avexport-och imporiförsändelser. Även frågor som hänger samman med ingripanden mot olagliganarkoti-katransporier lill havs behandlas i konvenlionen. Narkolikabrottskonveniionen trädde i kraft den 11 november1990, efier det att som tjugonde stat tillträddekonventionen. har den lillträtis av 26 stater. Cirka 90 stater harundertecknat konventionen. 2.2 Innehållet i narkotikabrottskonventionen Inledningsvis lämnas i artikel 1 definitioner av vissatermer som skall vara vägledande för konventionens lillämpning. I artikel 2 anges bl.a. alt konventionens syfte är atteffektivisera bekämpningen av den internationella narkotikahanteringen.Bestämmelsen erinrar vidare om staternas suveränitet och nationella integritet. Som har berörts innehåller konventionenlångtgående åtaganden av sttaffrätislig karaklär. Dessa ålerfinns i artikel 3.Parterna åtar sig här alt kriminalisera bl.a. produktion, tillverkning,överiåtelse och innehav av narkotika liksom odling i olagliga syften av växtersom innehåller narkotiska ämnen. Ett av syftena med narkoiikabroitskonveniionen är attvissa ämnen som visserligen inie klassificeras som narkotika men som utöver sinlegala an- vändningofta utnyttjas för framställning av narkotika skall underkastas kon- Prop.1990/91:127 troll. Ämnena används som beståndsdelar eller för andra ändamål somt.ex. De ämnen som avses är angivna i tvä till konvenlionen fogade förteckningar.Dessa omfattar efedrin, ergometrin, ergolamin, lysergsyra, l-fenyl-2-piopanon,pseudoefedrin (förteckning I), äitiksyraanhydrid, aceton, antranilsyra,eiyleier, fenyläiiiksyra och piperidin (förteckning II) samt förekommande salter av dessa ämnen, Anikel 3 innebär alt partema skall straffbelägga bl.a.tillverkning och tillhandahållande av ämnena i fråga, om det sker med kännedomom att de skall användas för olaglig narkotikaframslällning. Etl av de viktigaste inslagen inarkotikabroltskonventionen är bestämmelserna i artikel 3 om straffrättsligaålgärder mol personer som pä olika sätt främjar den illegalanarkotikahanteringen ulan att själva vara direkt inblandade i dennaverksamhet. Främsl gäller del förfaranden som innebär att medverkan till attvinster som härrör från narkotikabrottslighet omsätts eller pä annat sättslussas över till legal verksamhet. De angivna bestämmelserna innebär att parterna ålar sigatt under vissa förutsättningar kriminalisera hjälp som lämnasnarkotikabrottslingar att omsätta eller överlåta egendom som hänör från derasbrottsliga verksamhet. Även gärningar som innebär medverkan till att döljaegendomens ursprung skall beläggas med siraff 1 artikel 3 anges vissa ytterligare gärningar som parlernaskall belägga med siraff "med reservation för partens konstitutionellaprinciper och grundbegreppen i dess rättsordning". Det gäller under vissaförutsättningar innehav av egendom som hänör från narkotikabrottslighet, avutruslning eller någol sådant ämne som anges i någon av de tidigaret)ehandlade förteckningarna eller anstiftan av eller annan delaktighet i brottsom omfattas av artikel 3. I övrigt innehåller artikel 3 bl.a. bestämmelser ompåföljder för brott som avses där, om villkorlig frigivning och preskription.Sammanfattningsvis innebär beslämmelserna alt brottens allvarliga kaiakiär börbeaktas vid straff-mätningen och vid bedömningen av frågan om villkorligfrigivning samt att en läng preskiipiionstid bör gälla för brotten. Vidare anges att brotten när det gäller samarbetet mellande fördragsslu-lande parterna inte skall anses som skaiiebroil eller sompolitiska eller politiskt grundade broll, om inte annat följer av en statskonstitution eller grundläggande nationella lagstiftning. I artikel 4 behandlas frågan om jurisdiktion (domsrätl) ifråga om sådana brotl som omfattas av konvenlionen. Parlerna skall vidlaerforderliga åtgärder för att kunna utöva domsrätl, om brottet har förövatsinom dess teniio-rium eller ombord på ett fartyg som för paitens flagga ellerombord på elt luftfartyg som äi' registrerat enligt dess lag. Därutöverinnehåller artikel 4 vissa fakultativa regler om jurisdiktion i andra fall,bl.a. då en av partens medborgare begått brolt i en annan stat. I vissa sådanasituationer skall parten överlämna ärendel till egna myndigheter för åtal. Detgäller l.ex, om utlämning vägras för brott som förövats av en av statens egnamedborgare. Artikel 5 behandlar frågor om förverkande vid brolt somomfattas av kon- Prop. 1990/91:127 veniionen. Parterna skall se till attförverkande kan ske dels av som hänör från brottet eller av egendom sommoisvaiar värdet av vinningen, dels av narkotika, material, utrustning ochandra hjälpmedel som använts eller varil avsedda att användas vid ett sådantbrott. Vidare skall det finnas möjligheter lill tvångsmedel motsvarandekvarstad och beslag. De rättsliga myndigheterna skall kunna fä lillgång lillhandlingar som rör ekonomiska förhållanden, l.ex. bank- och andraaffärshandlingar, utan hinder av bestämmelser om banksekretess. Enligt anikel 5 skall av narkotikabrott som haromsatts till annan egendom eller blandats med annan egendom kunna förverkas isamma utsträckning som det ursprungliga brottsulbytei. Artikel 5 innehåller också föreskrifter om internationelltsamarbete i fråga om förverkande. Bestämmelserna innebär sammanfattningsvis attparterna ålar sig att efler framställning från en annan part anlingen utverkaell beslut om förverkande från egna myndigheter eller verkställa utländskaförverkandebeslut i fråga om egendom som befinner sig inom partensterritorium. Även bistånd i form av tvångsmedel skall kunna lämnas för atlsäkra förverkande i de fall något slutligt förverkandebeslut ännu inteföreligger. I arttkel 6 behandlas utlämning. I korthet innebärreglerna att broll som avses i konventionen skall anses som brolt som kanmedföra utlämning mellan parlerna. För utlämning, inklusive de grunder som kanåberopas för all vägra utlämning, skall bestämmelserna i den anmodade partensnationella lag gälla. Utlämning fär vägras bl.a. om det finns grundad anledningatt anta atl den som begärs utlämnad kommer att åtalas eller straffas pä grundav sin ras, tro, nationalitet eller politiska uppfattning, Arttkel 7 innehåller bestämmelser om inbördes rättshjälp.Parterna skall i största möjliga utsträckning lämna varandra inbördesrättshjälp vid förundersökning, ålal och andra rättsliga förfaranden i frågaom de aktuella brotten. Rättshjälp skall lämnas bl.a. för upplagande avviunesmål eller andra utsagor, delgivning av rättegångshandlingar eller förhusrannsakan och beslag. Om rättshjälp beviljas, får information och bevismaterialsom lämnats inte vidarebefordras eller användas för annat ändamål än det förvilket uppgifterna begärts utan samtycke från den part som lämnai uppgifterna. En framställning om rättshjälp får avslås, om den anmodadeparten anser atl verkställandet av den begärda åtgärden skulle kränka desssuveränitet, medföra fara för dess säkerhet, strida mot grundlägganderättsprinciper (ordre public) eller andra väsentliga intressen eller om bifalllill framställningen skulle Slrida mot den anmodade panens lagstiftning omintemationell rättshjälp. Artikel 7 innehåller också en immunitetsregel som innebäratl den som på kallelse inställer sig inför etl annal lands rättsliga myndigheterför all med verka i ulredning eller rättegång angående etl bron av delaktuella slaget under den liden inte får lagföras eller fängslas ellerunderkastas annan inskränkning i sin personliga frihet på grund av gärningareller domar som hänför sig till liden före hans avresa från den anmodadepartens territorium. Arttkel 8innehåller en rekommendation om överförande av lagföring i de Prop.1990/91:127 fall ett överförande är i rättskipningens intresse, I artikel 9 behandlas olika fonner av samarbete ochutbildning när det gäller bekämpningen av narkotikabrottslighet. Parlerna böri den utsträckning den nationella lagen tillåter samarbeta i fråga ominformationsutbyte och vid Ulredning av broll med internationell omfattning. 1samarbetet bör också ingå gemensamma forsknings- och utbildningsprogram. Enligt artikel 10 bör panenia i största möjligautsträckning lämna bistånd åt sådana länder som utnyttjas för transiiering iden olagliga narkotikahanteringen. Artikel 11 behandlar s.k. kontrollerade leveranser. Därmedavses i delta sammanhang alt myndigheterna underlåter atl ingripa mol enolaglig narkotikasändning i syfte att klarlägga transportvägar och vilka som ärinblandade i verksamheten. Enligt bestämmelsen bör parterna i den utsträckningsom nationell lag tillåter utnyttja metoden med kontrollerade leveranser, I artikel 12 behandlas konlrollen av de ämnen som anges ide lill konventionen fogade förteckningarna I och II. Som lidigare har påpekats är del fråga om ämnen somulan att klassas som narkotika ofta används vid framställning av narkotika. Genom artikel 12 ålar sig parlerna atl övervakatillverkning och distribution av ämnena i fråga, t,ex. genom alt kräva atttillverkare och distributörer skall ha särskilda lillslånd eller genom attinföra begränsningar i fråga om lagring m.m. Pariema ålar sig vidare alt konlrollera den intemationellahandeln med de akluella ämnena. Kontrollen innefattar bl.a.rapporteringsskyldighet om misstänkta leveranser. Import- ochexportförsändelser skall förses med vederbörliga etiketter. Fakturor och tull-och fraktdokument skall innehålla uppgifter om vilka ämnen det är fråga om samtnamn och adress på exportör, importör och om möjligt också pä varumottagare.Affärshandlingarna skall förvaras under och vara tillgängliga förkonlroll av myndigheterna. Vissa yllerligare bestämmelser gäller i fråga om de ämnensom anges i förteckning I (punkl 10). Dessa ämnen utnyttjas nästan enbart inomläkemedelsindustrin och används inle i samma utsträckning som ämnen enligt förteckningII. all myndigheterna i importlandet på begäran skall förses medupplysningar om leveranserna, namn på avsändare och mottagare samt lid ochplals för gränspassering. I artikel 12 behandlas också föifaiandet för beslut om attnågol nyll ämne skall intas i någon av förteckningarna eller om någon annanändring i fråga om förteckningarna. Beslut i frågan skall fallas med tvä tredjedelars majoritet och skall träda i kraft180 dagar efter det alt en part fått meddelande om beslutet, om parten intebegär att beslutet skall underställas ECOSOC:s prövning. Parlerna hai- också ålagts åilig rapporteringsskyldighetlill narkotikakonirollstyrelsen och kommissionen bl.a, om vilka mängder avifrågavarande ämnen somlagits i beslag. särskild undantagsbestämmelse anges att föreskrifterna i artikel 12 Prop. 1990/91:127 inie skall tillämpas pä läkemedel eller andra preparat, somvisseriigen innehåller någon av de aktuella ämnena men där sammansättningen ärsådan atl de inte kan användas eller återvinnas pä ett enkelt satt. Enligtartikel 13 skall panerna vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att materialoch utrustning som behövs vid tillverkningen når tillverkare av olaglignarkotika. Iarttkel 14 föreskrivs att panerna skall sträva efter att förhindra olagligodling av narkotikaväxier inom partens teniiorium.