prop · GE0339 · 1990-12-31 00:00:00 — Fullmäktigei finner atl metoden med all konstitutionellt underbyggapenningpolitiken bör prövas ytterligare. bör dock penningpolitikendefinieras lill all avse just växelkurspolitiken. Fullmäktige anser alt demedel som behövs för alt vidmakthålla trovärdigheten i växelkurspolitikentydligt bör anges. Det är riksgäldskonlorets uppfattning all om mankonkretiserar penningpolitiken på detta sätt kan man också lättare definieravad som inle ingår i den och därigenom dra gränsema bl.a. gentemot stalsskuldspolitiken.Trovärdigheten i växelkurspolitiken skulle därmed öka. Sverigesekonomiska framlid påverkas starkt av landels förhållande till den gemensammaeuropeiska marknaden. Förhandlingar pågår om ett avtal mellan EG och EFTA-ländema.Enligl måste ett sådanl avtal säkerställa atlsvenska företag och medborgare inle blir diskriminerade i förhållande lillföretag och medborgare inom EG. Annars kan inle räkna med atl fullt utfå del av tillväxten i . Enligl SAF måste bli fullvärdigmedlem i EG för att få full nytta av den inre marknaden. Om EFTA-ländema nöjersig med ett frihandelsavtal med EG kommer de inte nämnvärt atl kunna påverka debeslul som fettas inom EG. () konstaterar att den ogynnsamma relativakostnadsutvecklingen naturligtvis är en av de fektorer som dnvit fram denkraftiga ökningen av de svenska företagens investeringar i utlandet undersenare år. har utlandels intresse för investeringar i i stortsell stagnerat. Men bakom denna utveckling finns också oklarheter beträffandeSveriges framtida EG-anknytning och beträffande energifrågan. menar alt detär viktigt att dessa frågor löses på ett sätt som inle skapar långvarigkapitalflykt från . Dessutom anser att det är betydelsefullt atl densvenska skattelagstiftningen framöver hamnar i samklang medskattelagstiftningen inom EG. Prop. noterar alt LU 90 betonar att möjlighetema Bilaga 2 alt bedrivaen av omvärlden oberoende slmklurpolitik är begränsade. Förbundet framhålleralt det också kan gälla så olika åtgärder som kapitalbeskattning, jordbmksregleringoch miljöavgifter. anser all man måste inta en realistiskoch pragmatisk hållning i Europafrågan innebärande så nära förbindelser sommöjligt med EG, vilket kan iimebära en svensk anslutning. () anser att intemalionaliseringen är en central fråga försvenskt jordbmk. skall enligl LRF delta i den reformprocess som kan bliresultatet av de pågående GATT-förhand-lingama. Elt ensidigt svenskt agerandeskulle riskera alt rasera del svenska jordbmkets konkurrensförmåga. Denökade ekonomiska integrationen med omvärlden är enligt statskontoret en faktorsom ställer krav på högre effektivitet inom den offentliga verksamheten. Delsdärför all skattetrycket med all säkerhet måste anpassas nedåt. Dels därför atlmöjlighetema atl föra en oberoende fördelningspolitik begränsas. Statskontoretanser all en alltför lite uppmärksammad aspekt av integrationsprocessen iEuropa är hur den kommer all påverka den offentliga sektom i . Verketföreslår fördjupade studier inom delta område. En intemationell stmkturrationaliseringinom den offentliga sektora kan enligt statskontoret förväntas ge upphov tillall gemensamma organ bildas. Myndigheteraa måste i ökad utsträckningorganiseras för att kunna arbeta internationellt. Fullmäktigei anser atl långtidsutredningen överskattar flexibiliteten ilönebildningen. Den s.k. Phillipskurvan, som visar sambandet mellan löneökningstaklenoch arbelslöshelen, tyder på all löneanpassningen är assymetrisk. Lönema ökarsnabbi när arbelslöshelen minskar, men i perioder av stigande arbetslöshet skeringen motsvarande dämpning av löneökningslakten. Denna assymetri kan i viss utsträckningförklaras av att reallöneanpassningama under en stor del av den period somutredningen studerat kommit till stånd genom växelkursjusleringar Detta harställt mindre krav på anpassning av nominallönema. Genom att detta intebeaktats i analysen menar fullmäktige att långtidsutredningen sannoliktöverskattar effektema på löneutvecklingen av en ökad arbetslöshet. Samtidigtunderskattas effektema av en minskad arbetslöshet. Fullmäktigei instämmer i utredningens uppfattning all en minskning avöverhettningen på arbetsmarknaden är nödvändig för all dämpa inflationstakten.Man påpekar alt om den ekonomiska politiken ges en sådan utformning ochinriktning att den förmår dämpa inflalionsförväntningama konuner detta atlminska kostnaden för att anpassa svensk ekonomi till en lägre inflationstakt.Fullmäktige anser vidare att förhandlingssystemets betydelse för lönebildningensett ur makro-perspekliv inle bör överbelonas. När det gäller attfastställa det kvantitativa sambandet mellan arbets- Prop. 1990/91:39marknadsläge och löneökningar förlitar sig LU 90 på s.k. reallöne- Bilaga 2 ekvationer.Statens arbetsgivarveik (SAV) framhåller atl sådana modeller vilar på eltbättre teoretiskt underlag än de traditionella Phillips-kurvemodellema. Det äremellertid inte oproblematiskt all övergå från en modell över reallönens ellerlöneandelens bestämning till en modell över de nominella löneökningama.Reallönen bestäms nämligen lika myckel av prisökningaraa som av löneökningarna.SAV påpekar att den modell LU 90 förlitar sig på inle gör någon klar skillnadmellan dessa två beslämningskomponenler. Enligl SAV kan detta starktifrågasättas, när lönenivån i praktiken är stel nedåt. SAV delar följaktligen inleLUs syn på hur snabbt löneökningama kan dämpas vid en tämligen begränsaduppgång i arbelslöshelen. SAVeftersträvar på del statliga området en decentraliserad, verk-samhelsrelalerd lönesällning.Verket anser del väsentligt att de centrala avtalen stöder och inle hindrar ensådan utveckling. SAV delar LUs allmiinna skepsis till inkomslpoliliskaåtgärder. De kan slå ojämnt och tenderar all hindra en verksamhelsrelalerad lönesällningpå de områden där åtgärdema får effekt. Det statliga området är av naturligaskäl särskilt utsatt och riskerar all förlora i konkurrenskraft påarbetsmarknaden. i kommenterar LU 90s skattningar av sambandetmellan arbetslöshet och löneökning. LO konstaterar att dessa är gjorda i ett lönekostnadsinlervallmellan 7 och . LO framför alt ingenting säger att sambandet är detsamma vidlöneökningar på . Dessutom är sambandet skattat för en tidsperiod då delrådde centralt samordnade förhandlingar, vilkel ej är fellel . är det ett helt orealistiskt samband mellanarbetslöshet och löneokningstakt som presenteras i LU 90. påpekar alt detinte stämmer överens med historiska erfarenheter atl de svenska löneökningamavid en arbetslöshet på 2,skulle komma ned till . Det som framföralltframstår som märkligt är att lönebildningen i LU behandlas som en kontinuerligprocess. anser alt del är uppenbart att de institutionella fömtsättningamapå detta område medför alt processen är diskontinuerlig. 1 den svenskalönebildningen är ju ell-och fleråriga avtal ett mycket viktigt inslag. HUIframhåller all denna brist på hänsynstagande till de institutionella fömtsättningamakan ha lett till alt felaktigheter uppstått i de beräknade sambanden. Del går emellertidinte att säga om delta är huvudförklaringen lill del märkliga samband mellanlöneökning och arbetslöshet som LU redovisar. kommentar till LU 90s modellkalkyl konstaterar arbetskraflskoslnadsutvecklingen varit ett kroniskt problem i den svenskaekonomin åtminstone . Del framstår enligt SAFsbedömning som högst osannolikt all en uppgång av arbetslösheten till någrationdelar skulle vara tillräcklig för atl dra ner taklen i lönekoslnadsökningamatill en för efierkrigs-förhållanden rekordlåg nivå. SAF påpekar alt av historiskstatistik som redovisas av LU 90 framgår att har en arbetslöshet påca aldrig genererat lägre löneökningar än 8 ä . Föratl få ner löneökningstakten till omvärldens nivå erfordras enligt Prop.1990/91:39 SAFs bedömning - fömtom en insikt bland löntegama att för storaBilaga 2 löneökningar ökar arbetslösheten - ett spektrum av åtgärder för all förbättraarbetsmarknadens funktionsförmåga. Bland dessa märks att lönebildningen måstereformeras, all lönedifferentieringen måste öka, att arbetskraftsulbudel måstebefrämjas saml alt socialförsäkringssystemet måste premiera närvaro. Exempelvisbör karensdagar införas i sjukförsäkringssystemet. Närdet gäller förhandlingssystemet argumenterar SAF för mer decentraliseradeförhandlingar. Genom att skära bort en förhandlingsnivå kan man enligl SAFförväntas bringa ned pris- och löneökningstaklen. En mer decentraliseradlönebildning verkar också produklivitelsstimulerande. Den kan därigenom bidra lillall förbättra företagens resultat och bredda utrymmet för reallöneökningar förde anställda. () anser all del inte fmns belägg för antegandet i LUsmodellkalkyl alt löne- och prisökningarna i skulle sjunka tillomvärldens nivå om arbelslöshelen ökar lill 2,. KF påpekar atl förbundet isitt yttrande till LU 87 bl.a. framhöll: "All komma lillrälte medinflationsproblemet är enligl KFs mening en av de viktigaste uppgiftema för denekonomiska politiken". KF har ej funnit anledning att ändra uppfattning påden punkten. Enligl KF behövs del en bred, målmedveten politik för atl hållaprisökningarna tillbaka och därmed minska inflationens skadeverkningar. 1 dennapolitik borde avregleringar och konkurrensbefrämjande åtgärder utgöra viktigainslag. Prisstopp avvisas som tämligen verkningslöst. Utländsk konkurrens påområden där sådan tidigare inle varit möjlig kan verka kostnadspressande. Styrelsernaför allmänna pensionsfonden noterar att den slutsats som kan dras av LUsmodellkalkyl är att den svenska ekonomin kan klara samma inflationstakt somomvärlden vid en relativt liten nedgång i efterfrågan på arbetskraft. Nedgångenskulle svara mol en obetydlig uppgång av nuvarande arbetslöshet - i Sverigemot eller högre i de flesta andra industriländer. Del samband som LU 90stöder sig på är den s.k. Phillipskurvan utökad med ytterligare förklaringsfaklorer.Utan närmare specificering nämns i förbigående i LU 90 att hänsyn bl.a. tes tillförväntningama om den framtida inflalionstekleii. 1 motsats lill LU 90soptimistiska bedömningar anser fondstyrelserna all förväntningama bör tilldelasen negaliv roll. Enviktig del av inflationsmekanismen - den s.k. "käminflationen" -harsitt urspmng dels i stabila institutionella förhållanden men också i hushållensinflationsförväntningar. I en långvarig inflalionsprocess rör sig "käminflationen"långsamt uppåt, och kan sedan endast långsamt pressas ned. Fondstyrelsernamenar all eftersom inflationen i legal överinflationen i våra viktigaste konkurrentländer kan man misstänka all "käminflationen"hos oss är motsvarande svårare all få bukt med. Vad som krävs för etl"trendbrott" är alt inflalionsförväntningama bryts radikalt. Föratt bryta förväntningama anser fondstyrelsema att penningpolitiken borde kunnaspela en viktig roll. Man pekar på atl det i bilaga 5 lill LU 90 finnaen utförlig argumentation för penningpolitikens inriktning på alt Prop.1990/91:39 upprätthålla en fast växelkurs, som då fungerar som etl nominelltankare. Bilaga 2 Denna typ av resonemang borde enligl fondstyrefsema haintegrerats med huvudbetänkandels analys. konstelerar i sitt remis.syttrandeatt inflationsbekämpningen haft en central roll i den ekonomiska politiken iflera europeiska länder under det senaste årtiondet. Arbetslösheten har använtssom elt medel i denna bekämpning. Den kraftiga ökningen av arbetslösheten haremellertid inte åtföljts av någon tydlig tillbakagång under de senaste årensgoda konjunktur. Den slutsats som går atl dra utifrån dessa iaktegelser är, enliglarbetsmarknadsstyrelsen, atl om arbetslösheten drivs upp lill en hög nivå tycksdet vara svårt att pressa tillbaka den igen. Liksom pekar på erfarenheterna från omvärlden. TCO avvisar ökadarbetslöshet som ett medel i den ekonomiska politiken i syfte atl få ner pris-och kostnadsökningar. Problemen i stebili.seringspolitiken handlar om atl fåner kostnads- och prisökningarna till en nivå motsvarande omvärlden.s. TCOdelar utredningens uppfattning atl en nedväxling av den nominella löneökningslaktenunderlättas om den sker samordnat och genom centrala förhandlingar och avtal. ställer sig starkt tveksamtill förslaget i LU atl skapa ett politiskt sammansatt organ som har delslutliga ansvaret för lönebildningen inom den offentliga sektom. Den ekonomiska tillväxten och utvecklingen påpekar i sitt remissyttrande atldel inte framgår av huvudrapporten atl långtidsutredningens och SCBs arbelskraftskalkyl-enligt LU-bilaga 6 - i vissa avseenden skiljer sig åt. Bland annal visar SCBsberäkningar alt den tillgängliga timvolymen i kommer all ligga påpraktiskt tegel samma nivå som , men därefter öka med igenomsnitt 0,4 och 0,1995-2000. LU däremot räknar med alt timvolymenkommer atl öka med 0,. Skillnaden mellanLUs och SCBs beräkningsresultat beror på skilda bedömningar av de relativaarbetskraftstalens utveckling och arbetstidens utveckling. Vad gäller derelativa arbetskraftstalen har LU för alla åldrar utom och kvinnor iåldern räknat med högre värden än SCB. Skillnaden mellan LUs och SCBsantaganden om årsarbetslidema beror på skilda bedömningar av skallereformensinverkan på arbelskraftsutbudet. LU räknar med att reformen får som långsiktigeffekt att arbetskraftsulbudel stiger med . SCBs bedömning är att det ärovisst om reformen överhuvudlaget får någon utbudshöjande effekt. antar all nellomigralionen successivtreduceras från 20 000 personer i början av 1990-talel för all uppgå till 10 000 personer. påpekar att denminskning som långtidsutredningen fömtsätter innebär en myckel kraftigminskning av asylinvandringen till nivåer eller Molbakgmnd av utvecklingen i omvärlden och dynamiken hos de Prop. 1990/91:39 tlyklingrelaleradeströmmarna lill framstår prognosen enligt Bilaga 2 invandrarverketsbedömning som tilllagen i underkant. Även scenariot med elt överskott påytterligare 10 000 personer måste betraktas som lågt räknat. Invandrarverketkonstaterar vidare att utrymmet för arbetskraftsinvandring vid sidan omflyktinginvandringen i vari fäll torde bli starkt begränsat i de angivnascenarierna. menar atl LU 90underskattar den potential i ökat arbet.skraflsutbud som finns i de reformerinom bl.a. sjukförsäkrings- och pensionssystemet som är nödvändiga för attförbättra arbetsmarknadens funktionssätt. SAF beräknar atl den underliggandepotentialen för ökningen av arbetskraftsulbudel under 1990-talel är väsentligthögre än de 9 000 personer under 1990-talel som i LU 90 beräknas kommafrån ökat arbetskraftsdeltagande. Den potentiella ökningen skulle enligt SAFkunna komma till stånd genom minskad sjukfrånvaro, färre förtidspensionärer, tierarbetande ålderspensionärer och genom en relbrmerad offentlig sektor. Densamlade effekten skulle röra sig om ca 50 000 personer i genomsnittunder 1990-lalel. SAF har inga invändningar vad gäller huvuddragen i LU 90smodellkalkyl för den ekonomiska utvecklingen . Delframstår som troligt att den svenska konjunkturen kommer all vika under åren1991-1992. Hur snabbi en vändning uppåt kan komma beror enligl SAFs bedömning ihög grad på den ekonomiska politiken. De frågeställningar .som därvid aktuali.seraslappas enligl SAFs bedömning delvis bort genom det i LU 90 valda modellförfarandets"tänkbara utvecklingsförlopp". Förfarandet i tidigarelångtidsutredningar med en explicit redovisning av vilka förutsättningar sommåste uppfyllas för att reali.sera angivna samhällsekonomiska mål - t.ex.jämvikt i bytesbalansen - var enligt SAFs mening såväl analytiskt sompedagogiskt mer klarläggande. 1 LU 90 finns beräkningar enligl vilka den offentligakonsumtionen ökar som andel av BNP. Svetiges Föreningsbankers Föibund (SFF)anser atl man måste ifrågasätta den höga tillväxt i den offentliga konsumtionensom beräkningama bygger på. 1 utredningen förutsätts vidare att produktiviteteni näringslivet utvecklas mycket starkt under hela 1990-talel, dvs. den ökar medca 1,1990--1995 och därefter med 2,. SFF menar att dettaantagande inte är underbyggt i utredningen. Förbundet pekar på atl det ikapitel 6, där den ekonomiskempiriska utgångspunkten diskuteras, snarare finnsbelägg för att den historiska trenden för produktivitel.stillväxten är iavtagande. Statistik ger enligt förbundet vid handen all denårliga tillväxten för produktiviteten i näringslivet varit låg. Undantagetutgör åren efter devalveringen, dvs. 1983 och 1984. Eftersom ingen devalveringär förutsatt i LU 90 är det enligt SFF svårt att förstå hur produktivitetenskall förbättras utan någon fundamental förändring av den ekonomiska politiken.SFF anser snarare att LU 90 underbygger misstanken att produktiviteten under 1990-lalelfortsätter att försämras. Detta gäller enligl förbundet särskilt somutredningen antar att den offentliga konsumtionen fortsätter att expandera. Under början av delta århar en bild målals upp av att svensk ekonomi Prop. 1990/91:39 skulle befinnasig i en allvarlig kris och. all omfattande ekonomisk- Bilaga 2 politiskaingrepp är nödvändiga, konstaterar (). anser i likhet med LU all denna bild är överdriven. Organisationenanser atl den intemationellt sett höga svenska pris- och löneökningstaktenvisserligen är oroväckande och all en fortsatt hög nominell löneokningstakt skulleleda till en allvarlig försvagning av konkurrenskraften. Skatteomläggningen bördock kunna bidra till en minskad ökningstakt i och med all marginalskallemasänks. Finanspolitiken måste enligl SACOs uppfattning medverka till att den svenskainflationstakten anpassas till omvärldens nivå. SACOanser vidare att den antagna ökningen av arbetskraftsulbudel fram lill år 2000präglas av en mycket stor osäkerhet. De positiva effekter som skallereformenger upphov lill kan motverkas av andra effekter som följer av bl.a. semesterlagsliflningoch föräldraledighetsregler. uppfattning om orsakema lill tillväxt-problemen ligger näraden som redovisas i LU 90; produktiviteten, kostnadema och skattetrycket måsteändras i lillväxlslimulerande riktning. Enligt LU 90 medför miljö- ochenergipolitiken atl tillväxtfömtsättningama försämras för den kapitalintensivabasindustrin. Andra delar av näringslivet, och då främst verkstadsindustrin,kommer istället alt expandera snabbare till följd av de relalivprisförändringarsom inträffar i ekonomin. Effektemaav miljö- och energipolitiken kan enligt förbundels mening bli avsevärt mernegativa än enligl LU 90s analys. Konkurrensvillkoren försämras drastiskt fören stor gmpp företag, där av hela industrins fasta kapital är placerat.Miljö- och energipolitiken innebär därför också en risk för kapitalförstöring,eftersom en del av det kapital som har investerats blir obsolet i förlid. Omkapitalförstöringen blir omfattande minskar utrymmet för reallöneökningar Deplanerade åtgärdema inom miljö- och energiområdet kommer enligt industriförbundetinte att förbättra de relativa fömtsättningama för övrig industri. Utövernormala omvandlingsproblem anför två skäl för dennabedömning. Fördel första behöver all industri i genomgå en snabb produktivitetsökning.Det gäller inle minst de företag som räknas lill den icke elintensivaindustrin. kommer olika teknologier såsom modema datasystem,robotteknik etc. alt kunna kombineras långt bättre . Förutom enmarkant produktivitets-uppgång blir resultatet av delta enliglIndustriförbundet också en kraftig uppgång av elkonsumtionen i dessa industrier.Industriförbundet anser atl starkt höjda relativpriser för el i hämmaren sådan utveckling. Fördel andra konstaterar atl svensk kapitalmarknad oåterkalleligenhar vuxit sig in i den intemationella. Kapitalet rör sig därför snabbi över gränsema.Därför kan miljö- och energibeslulen via allmänt negativa förväntningar orriinvesteringsklimatet i snabbt få negativa effekter på investeringar i svensk industriproduktion. Resultatet blir att såvälutländska som svenska kapilalplacerare, däribland Prop. 1990/91:39 storföretagensjälva, i klart högre grad än tidigare placerar sådana medel Bilaga 2 i utlandet som normalt skulle hamna i . Detta påverkar iförlängningen antagligen den högulbildade arbetskraftens benägenhet atl taarbete utanför . Förframtiden är det enligt Tjänstetnännens viktigt att vi får lillstånd en förnyelse av svensk industri så atl den blir tekniskt och marknadsmässigtavancerad och kan betala internationellt sell höga och konkurrenskraftigalöner. TCO an.ser atl lönepolitiken kan användas som elt medel all stödja deneftersträvade utvecklingen. Höga löner och solidarisk lönepolitik driver på ralionali.seringarnaoch medverkar därigenom lill alt höja tekniknivån i produktionen, vilkel i sinlur ökar produktiviteten i ekonomin. Enpolitik med devalverings- och inflalionscykler medför risker för att slmkluromvandlingeni ekonomin blir långsammare än annars. Investeringsbeslut och beslut omförändringar av produktionen försenas och beslutsfattarna väntar påkorrigeringar i konkurrensförhållandet via växelkursförändringar. TCOvill understryka all målen för skola och utbildning är betydligt vidare än atttillgodose näringslivels och övriga arbetsmarknadens behov. TCO anser delviktigt och nödvändigt att utbildningssektorn inklusive förskola och fritidshemutvecklas i takt med samhällets utveckling eller t.o.m. är pådrivande i vissaavseenden. TCO ställer sig därför avvisande lill utredningens tankegångar atlbegränsa den offentliga utbildningen lill alt inriktas på "gmndläggandebaskunskaper och färdighetsträning som inle är branschspecitik eller lidsbunden",om det med detta avses atl den yrkesinriktade utbildningen skallföretagsanknytas i högre grad än vad som sker . TCOavvisar även del förslag rörande högskolan som finns i LU 90. Förslaget skulleenligt TCO innebära en ytterligare regional polarisering och minska de mindreoch medelstora högskolornas möjligheter att utgöra en resurs i slmkluromvandlingen. Skolöverstyrelsennoterar att de förslag lill uthilldningreformer för 2000-talet .som nämns i LU 90redan i stor utsträckning återfinns i den reformering av gymnasieskolan somförbereds. Modulindelade kursplaner på gymnasiala yrkeslinjer är redan nu ett fektum.De föreslagna mjukare övergångarna mellan de olika skolformema ligger i linjemed de tankar som finns hos SÖ. En flexibel intagning lill första året i gmndskolandiskuteras . vill även kraftfullt understryka allskolans roll är personlighelsulvecklande, yrkesutbildande och medborgamlvecklande.Skolan måste ge eleverna en så pass bred utbildning all möjligheter finns lillutveckling mot altemativa yrken och sysselsättningar. Atl lillgodosenäringslivets krav och behov kan aldrig vara skolans enda mål. SverigesAkademikers vill med kraft understryka utbildningens och forskningens betydelse för samhällsutvecklingen. SACOanser att LU 90 behandlar viklen av en kvalitativ utbildning på ett Bilaga 2 LU menar alt det är samhällsekonomiskt motiverat med en ökad utbildning och altdetta bör uppmärksammas vid utformningen av sludieslödssyslemen för1990-talel. vamadeför allvarliga brister i det nuvarande studiemedelssystemet innan SACOföreslog då en lösning som skulle ha minskal den skuldbörda som nuriskerar hämma rekryteringen lill högskolan. Dennavaming förefaller ännu mer motiverad, menar , genom de högrelånekostnader som följer med skattereformen. Landsorganisationeni delar LU 90s uppfattning att den näringslivsslmktur som växer fram på1990-talet ställer stora krav på näringspolitiken. Denna bör vara av generellnatur och underlätta ekonomins funktionssätt. LO framhåller satsningar påutbildningssystemet och investeringar i transport och kommunikationer somväsentliga. Vidsidan av all näringspolitiken skall bidra lill full sysselsättning och fulltresursutnyttjande anser LO atl ett program för produktivilels-förbällringar skallutarbetas, all marknadema bör effektiviseras och all avregleringar skall skeinom banker, försäkringsbolag, livsmedelsproduktion och byggnads- och byggmalerialproduklion.Närings- och industripolitiken bör också förslärkas med särskild betoning på infrastmkturenoch forskningen. LOföreslår vidare all TEKO-stödet avvecklas, all rehabiliteringsutredningensförslag genomförs, all arbelslivsfonden snabbt tas i bmk samt atl förslagenfrån arbetsmiljötbnden genomförs.