prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — urprisregleringskassan för marknadsföringsåtgärder. Somsvar på skrivelse från föreningen, som av jordbruksnämnden överlämnats tillregeringen, bemyndigade regeringen siatens jordbmksnämndatt till Swefisk utbetala högst 2 milj. kr. som bidrag till projekt rörandemarknadsåtgärder. Jordbruksnämndenskall före utbetalning av medel granska de enskilda projekten. Etl projekt kankomma i fråga för ekonomiskt stöd endast om det har karaktär avutvecklingsverksamhet, främjar en samordnad försäljning av fisk eller i övrigtgagnar konsumentintresset eller fiskenäringen som helhet. TillSwefisk har utbetalats 0,8 milj. kr. Nämnden fömtsätter att, i 300 denmån återstående medel ej tas i anspråk under innevarande budgelår, Prop.1990/91:87 dessafår disponeras även under /92 enligt nu gällande Bilaga 2 Detotala regleringskostnaderna /92 beräknas till 99,4 milj. kr.Kostnaden kan dock komma att öka med ca 1 milj. kr. om förslaget till särskildpremieinkomstskatt skulle genomföras. En sammanfattning av fördelningen påolika ändamål och jämförelse med faktiska kostnader för /90 och nugjorda beräkningar för /91 redovisas i tabell 2. Tabell 2.3 Fördelning av kostnader för prisregleringen påfisk regleringsåren 1989/90-1991/92. Svensk fisk adm. m. m. Vissadelposter i ovanstående tabell är i likhet med vad som gälltmaximerade medan andra endast är beräknade utifrån vad som för närvarandebedöms som sannolika marknadspriser och pristilläggsberättigade kvantiteter.Beroende på hur nämnda variabler utvecklar sig kan de verkliga kostnaderna blisåväl lägre som högre. Vidöverläggningarna om fiskprisregleringens utformning för regleringsåren 1987/88och 1988/89 avsattes 15 milj. kr. Några särskilda sådana åtgärder har dock ännu inte vidtagits. Medhänsyn till att priserna på flertalet fiskslag nu stiger kraftigt är detangeläget att medlen kommer till användning under /92 ellertidigare om det är tekniskt möjligt. Jordbmksnämndenföreslår alt tidigare avsalta medel för konsument- befrämjande åtgärder används för en temporär sänkning av prisreglerings avgiften. Om regeringen tillstyrker detta förslag avser jordbmksnämnden att sänka avgiften för samtliga fiskslag utom sill/strömming till eller motsvarande öresbelopp senast den Ijuli 1991 och bibehålla denna nivå så länge som avsatt belopp beräknas räcka. Sill/strömming har prismässigt 301 inteökat varför det inte är lika angeläget att vidta några åtgärder i fråga Prop. 1990/91:87 om detta fiskslag. 2.13.4Regleringens finansiering /92 RegleringsföreningenSvensk fisk föreslås för /92 tillföras 65 milj. kr. ur jordbmksnämndensprisregleringskassa för fisk. Vidare bör kostnadema för trygghetsförsäkringen,utsättning av fisk samt jordbmksnämndens uppbördskostnader liksom fåtäckas med medel ur denna kassa. Det minskade uttaget av prisregleringsavgiftfinansieras genom att ta i anspråk tidigare avsatta medel tillkonsumentbefrämjande åtgärder (30 milj. Exportavgiftenpå sötvattensfisk och ål avses vidare bli avskaffad fr. o. m. den 1 juli 1991.Den relativt obetydliga inkomst som kommer från exportavgiften kan intemotivera ett bibehållande av denna avgift när medel till regleringen ändå ärsäkerställd samt när uppbördskostnaden är relativt stor. Kostnadernaför rörliga, fasta och regionala pristillägg, stöd till statshandelsexport ochfoderfisk, överskottshantering samt kostnader för Svensk fisks administrationm.m. bör få täckas med medel som disponeras av Svensk fisk, dvs. i första handav under budgetåret tillförda medel från prisregleringskassan och ränteintäkterhos föreningen samt i sista hand av hos föreningen behållna medel. Ovannämndaförslag till finansiering innebär att ur jordbmksnämndens prisregleringskassaföreslås få utgå ca 81 milj. kr., vilket beräknas överstiga intäkterna i kassanmed ca 17 milj. kr. Behållningen i kassan skulle därmed komma att uppgå till ca74 milj. kr. Behållnamedel hos Svensk fisk skulle komma att uppgå till ca 26 milj.kr. Disponiblatillgångar skulle totalt komma att uppgå till ca 100 milj. kr. 2.13.5Åtgärder vid ökat konkurrenstryck från EFTA IEFTA-överenskommelsen finns inget skrivet om i vilken takt som en anpassning avstatsstöden skall ske till situationen efter 1993. Enligt vad utredningeninhämtat har flera viktiga EFTA- länder inte minskat sitt stöd . Ihär lämnat förslag till regleringsåtgärder /92, sker en nedtrappningav stödet som utgör första steget i en fortsatt nedtrappning fram t.o.m. 1993.Om de andra länderna i stället skulle välja att behålla eller t.o.m. utökastöden kan det svenska fisket försättas i en försämradkonkurrenssituation. Detär därför viktigt att bevakar utvecklingen av de statliga stöden i de andra EFTA-länderna. Om det visar sig att stöden där inte 302 trappas ner, bör enligtfiskeristyrelsen den föreslagna minskningen av Prop. 1990/91:87 beloppet iprisregleringen /92 inte genomföras. Jordbmksnämn- Bilaga 2 denanser att myndigheterna i ett sådant läge närmare bör analysera situationen ochföreslå regeringen de åtgärder t.ex. strukturanpassningsåtgärder som dåkan behöva vidtas. Sammanställning av remissyttrandena över Prop. statens industriverks (SIND) rapport till '' () utredning har remissbehandlats och remissyttranden haravgivits av lantbruksstyrelsen (LBS), statens jordbruksnämnd (JN), statensjordbruksnämnds konsumentdelegation (KD), (),statskontoret, (), statens pris- och konkurrensverk(SPK), , länsstyrelserna i , och Blekingelän. (),, , , , . , glesbygsdelegationen och har avstått från att avge yttranden. Lantbruksstyrelsenanser all det för jordbrukets del vore mycket värdefullt om en eventuellnedläggning av sockerbruk kunde skjutas fram en femårsperiod.Förslaget om en avveckling kommer tidsmässigt mycket olyckligt för jordbmketsdel, eftersom det sammanfaller med den omställningsprocess som inletts och somväntas medföra försämrad lönsamhet samt nedläggning av en slor andel avjordbruksarealen. Alternativ till sockerbetsodlingen finns inte med hänsyn tillde betydande arealer det är fråga om. Enligt LBS kan arealbidraget tillbetodlarna slopas. Stödet är omotiverat eftersom sockerbetor är en av delönsammaste grödorna. hävdar att det, mot bakgrund av den struktur som den svenskasockerindustrin har , kapacitetsutnyttjandet och det överskott som finns,är rimligt att strukturrationaliseringar genomförs. Av det material som SINDredovisar finner JN inga avgörande skäl som talar för att det går lättare attställa om näringslivet på jämfört med del på vid en nedläggningav sockerindustrin. Om driftsbidraget till sockerbruket på försvinnerkommer sockerproduktionen med all säkerhet att upphöra. JNs uppfattning är attförutsättningarna är små för att då bibehålla betodlingen. Det kan ifrågasättasom det inte vore möjligt att på ett tidigt stadium finna alternativtutnyttjande av de medel som under en begränsad övergångsperiod föreslås kvarståsom driftsbidrag till sockerbruket på . Enligt JNs uppfattning borde detvidare vara av slörre nytta att satsa de statliga medel och derationaliseringsvinster som uppkommer i industrin när ett bruk läggs ned föratt stödja verksamheter som kan ge nya arbetstillfällen än all subventionerafrakt av betor. JN delar utredningens förslag om att slopa arealbidragen. konsumentdelegation förutsätter att sockernä- 304 ringen ges möjlighet attgöra den stmkturanpassning som är ekonomiskt Prop. motiverad och attproduktivitetsvinsterna därav också bör komma konsu- Bilaga 2 menterna till godo i formav lägre sockerpriser. KD delar uppfattningen att Romabruket, på grund av destörre sysselsättningsproblemen på , kan behöva en något längreavvecklingstid än Mörbylångabmket. rekommenderar en femårigavvecklingstid för bruket på , så att ansträngningar redan frånbörjan görs att finna alternativa arbetstillfällen. Belopp motsvarande dethittillsvarande arealbidraget bör kunna användas för detla ändamål,eftersom bidraget inte längre behövs enligt vad som uppgivits av odlarna. KDanser i likhet med SIND att det inte finns någon anledning att förabeloppet till Sockerbolaget. Arbetsmarknadsstyrelsensbedömning vad avser län är att den begynnande lågkonjunkturen nu snabbtförsämrar sysselsättningsläget i länet. Kostnaderna för att stärka näringslivetoch bredda sysselsättningen måste med säkerhet kombineras medarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det krävs enligt AMS uppfattning enövergångsperiod om efter beslut om nedläggning av sockerbruket. Detekonomiska stödet för utveckling av det öländska näringslivet måste varabetydligt högre än det utredningen föreslagit. Innan den definitivanedläggningen sker måste ansträngningarna att bereda annan sysselsättningkunna påvisa resultat. Särskilda satsningar måste göras för en alternativutveckling av jordbmket på . Vad avser anser AMS attsockerproduktionen bör bestå minimum attreinvesleringar kan göras för att stärka lönsamheten. Länet bör tillförasregional- och arbetsmarknadspolitiska resurser, så att den framtidaomställningen kan mötas med nya verksamheter och sysselsättningstillfällen.Detta bör ske i sådan omfattning och i så god tid att svackor isysselsättningen samt arbetslöshet kan undvikas. När det gäller länkonstaterar att ca 200 personer berörs av en förändring av betodlingen. Medosäkra avsättningsmöjligheter och låga priser på fabrikspotalis och spannmålriskerar flera lantbruk att avvecklas. Därigenom kommer flera människor attkonkurrera om arbetstillfällena på den kärva arbetsmarknaden i länet. Statskontoretanser att utredningens förslag är rimliga och väl övervägda. Statskontoretdelar uppfattningen att såväl arealbidraget till odlarna som driftsbidragettill Sockerbolaget bör upphöra. Även den föreslagna tidsplanen förgenomförandet är riktig. Då efiekterna av förslagen är allvariiga för dedrabbade regionerna, poängterar statskontoret särskilt vikten av altomfördelningen av stödmedel till merframåtriktade satsningar verkligen kommertill stånd. Riksrevisionsverkethar inget att erinra mot utredningens förslag att avveckla stödet tillsockerbruket i och att arealbidraget för betodling upphör. Vadgäller sockerbruket i vill RRV påpeka att det är viktigt att beslutet omfortsalt stöd tidsbegränsas. Fortsatt stöd till bruket innebär att en på långsikt nödvändig strukturrationalisering fördröjs. Etl tidsbegränsat stöd gerincitament och god framförhållning för andra insatser för förnyelse avnäringslivet på . delar utredningens uppfattning att den typ av driftsstöd som ulgår till sockernäringen inte leder till en sund 305 20 Rik.sdagen 1990/91. I saml Nr 87 Det ärockså SPKs bedömning att stöden Prop. 1990/91:87 innebär attnäringsstmkturen i dessa regioner konserveras och förhindrar Bilaga 2 framväxtav företag inom andra branscher. Det är därför riktigt att branschstödetavvecklas och att stödet för drift av sockerbmk upphör. Beträffandeförslaget att driften vid sockerbmk bör fortsätta om 5 är SPKs uppfattning att avvecklingsperioden inte bör varalängre än den som gäller för den interna avregleringen av jordbmket. Länsstyrelseni län avvisar en nedläggning av soc kerbmk och hemställer om beslut om fortsatt drift. Sockerbetsodlingen är av vital betydelse för såväl jordbmket i bygden som enskilda jordbmkare. Grödan utgör den viktigaste inkomstkällan och en väsentlig del av syssel sättningsunderlaget för många specialiserade växtodlare. En nedläggning av odlingen kommer att innebära mycket allvarliga konsekvenser för jord bmket på . Med den omställning som sker av det svenska jordbruket saknas möjlighet till alternativa produktionsinrikt ningar i nämnvärd omfattning. En direkt utslagning av företag och syssel sättning kommer att bli resultatet. Mot bakgmnd av den mycket svaga industriella stmkturen på och de hotbilder som vilar över befintlig sysselsättning inom industrin bedömer att en total nedlägg ning av sockerproduktionen kan medföra en betydande reducering av servicestmkturen på särskilt de sydligaste delarna av . Detta skulle få betydande konsekvenser för sysselsättningen och allvarligt försvåra för samhällsorganen att erbjuda den kvarvarande befolkningen en tillfreds ställande serviceförsörjning. Enligt uppfattning kan det inte vara sunt från samhällsekonomisk synpunkt att ta bort lönsam jordbmks- produktion från och och koncentrera den till , även om kortsiktiga företagsekonomiska argument kan lala för della, bl.a. i därföratt markkonkurrens kommer att uppstå i . Mol bakgrund avjordbmkets och sockerbetsodlingens relativa styrka inom del öländskanäringslivet anser att det finns goda utsikter försockerbetsodling och sockerproduklion på även . Andraägarformer eller alternativa driftsformer får inte förhindras att utvecklas.Länsstyrelsen anser att en nedläggning skulle få så negativa ekonomiskakonsekvenser för hela södra för odlare, anställda vid bmket,transportörer, maskinhandel samt privat och offentlig service m.fl. attsamhällel totalt kommer att åsamkas ökade kostnader i stället för att görabesparingar. finner inle att det finns några skäl för alt behållaarealbidragen till odlarna. 1 Gotlandslän anser att föreliggande utredning inte kan läggas till grund för ett beslut som i realiteten skulle kunna innebära en avveckling av sockerbmkel efter en period om 5 . Föratt långsiktigt kunna la ställning till sockernäringens framtid på krävs en sammanvägning av flera aspekter. Det krävs en helhetssyn som inkluderar livsmedelsindustrins beroende av råvaror som framställs på , där industrin baseras på animalieprodukler, vilka i sin tur slår för ca tre fjärdedelar av brutlointäklerna i det gotländska jordbruket. Helhetssynen omfattar också belodlingens ekonomiska betydelse för de enskilda företa- 306 gen,liksom belodlingens betydelse för animalieproduktionen samt betod- Prop.1990/91:87 lingens betydelse för växtföljden och i miljösammanhang. En sådanhel- Bilaga 2 hetsbedömning har inte gjorts av utredningen. Enligtlänsstyrelsen bör det tillsättas en utvecklingsgrupp med uppgift att utarbetakonkreta förslag till åtgärder för att mildra effekterna av omställningen avjordbruket. Det innebär att på olika sätt försöka utveckla såväl enskilda nyaprodukter som hela det gotländska näringslivet där även sockernäringen ingår. Iavvaktan på de förslag en sådan grupp lägger fram bör någon förändring avfömtsättningarna för sockerbetsodlingen på , utöver vad gällerarealbidraget, inte ske. Länsstyrelseni anser att ett bättre alternativ till omedelbar nedläggning avMörbylångabmket är att fortsätta driva bmket eftersäsongen 1991. Ett lika stort statligt stöd som bör utgå tillSockerbolaget under dessa år. Staten bör uppta förhandlingar med Sockerbolagethur en avveckling av sockertiilverkningen vid bmket skall ske. Förslagsvis börbolaget avsätta medel till en fond, som används för att skapa alternativproduktion vid bruket och alternativ odling för betodlarna i ochBlekinge län. Av utredningen framgår enligt att det på kort siktinte finns några alternativa stödåtgärder som har samma regional- ochsysselsättningspolitiska effekt som stödet till sockernäringen. Enligtlänsstyrelsen bör en mera detaljerad utredning ske om effektema i påden regionala ekonomin men även på miljö, natur och jordbmk innan beslut fattasom nedläggning. En nedläggning skulle få stora effekter på jordbruket i östraBlekinge. instämmer i SINDs förslag att driften vid sockerbmk skallfortsätta. Förbundet anser all fortsatt statligt stöd är högt motiverat avregionalpolitiska skäl och då jordbmket är inne i en stor och svår omställningär det svårt att bedöma stödperiodens längd. Sannolikt kommerstödbehovet att föreligga även efter angivna . Förbundet avvisarförslaget om nedläggning av sockerbmk. Det är helt felaktigt att ,när jordbruket står mitt uppe i en genomgripande omställningsprocess, samiidiglvidtaga en så drastisk åtgärd som nedläggning. Förbundet instämmer i alladelar i vad som anförs i yttrandet från i län. Driften vidMörbylånga sockerbruk bör fortsätta under ytteriigare . Förbundet delarockså uppfattning att sockerbetsodlingens relativa styrka inomdel öländska näringslivet innebär att det finns goda utsikter för betodling påÖland även efter femårsperioden. En nedläggning är omöjlig att hantera pågmnd av konjunkturnedgången, den svenska kostnadskrisen och omställningen avjordbmket. Enligt förbundet behövs det en noggrann inventering och utvecklingav alternativa produktionsmöjligheter på de jordar där sockerbetorna nu odlasinnan beslut fattas om nedläggning av bmk och odling. instämmer i allt väsentligt i vad som fram förts av betodlares centralförening. LRF vill peka på vad som framförts av i södra i yttrande till i denna fråga. Från infrastmkturell synpunkt är det av största vikt att betodlingen och den industriella verksamheten kan behållas på såväl som . Möjligheterna att bygga upp annan sysselsätt- 307 ningsskapandeverksamhet är starkt begränsad. Det alternativ med ökade Prop. 1990/91:87 fraktsubventioner som SIND föreslår saknar långsiktig bärighet. hävdaratt det är nödvändigt alt genast fortsätta den påbörjade förändringen av produktionsslmkturen. Under fömt sättning av oförändrad självförsörjningsgrad föreslår Sockerbolaget att sockerbmk läggs ned efter årets kampanj och en nedläggning av sockerbmk inom en två treårsperiod. Övriga bmk bibehålls under nu överblickbar tid. Skulle konkurrens- och marknadsutvecklingen leda till att behovet av svenskt socker minskar med ytterligare måste även en nedläggning av sockerbmk övervägas. Att utvidga något av de återstående två småbruken till en väsentligt högre kapacitet och i stället lägga ned något av de fyra andra bruken är tekniskt, investeringsmässigt och kostnadsmässigt orealis tiskt och oförsvarbart. För att kunna säkerställa en framtida svensk socker industri samt för att kunna leva upp till såväl konsumentmål som miljö mål och kunna möta en intemationell konkurrens, är det absolut nödvändigt alt fortsätta den stmkturförändring av den svenska sockerindustrin som påbörjats . En strukturrationalisering är den enda mer betydande ralionaliseringsåtgärd som återstår. Fortsatt stmkturratio nalisering av sockerbruken kan endast i viss utsträckning motverka den negativa kostnadsutveckling och resultatutveckling som är en följd av inflationen i och de myckel begränsade möjligheter till prishöj ningar som föreligger . En strukturrationalisering måste ske oberoen de av den skärpta konkurrenssituationen som kan fömtses genom GATT- och EG-EFTA- EEA-förhandlingarna. kom mer företaget dessutom att drabbas av nedläggningskostnader i storleks ordningen 50 60 milj. kr. per nedlagt bmk. Vad avser sockerbruk anser bolaget att det förefaller motsägelsefullt att med hänvisning till pågående lågkonjunktur föreslå en fortsättning av driften vid bmket i ytterligare 5 . är även bortsett från de merkostnader den innebär alltför lång också av andra skäl. Det är högst sannolikt att driftstiden efter ett sådant beslut blir betydligt kortare efter som nyckelpersoner kommer att sluta och inte kan ersättas då Sockerbola get är enda företaget i sin bransch inom landet. Skulle driften ändå upp rätthållas är det tveksamt om råvamförsörjningen till sockerbmk kan tillgodoses fullt ut, eftersom många odlare i så fall kan tänkas vilja utnyttja möjligheten till omställning . Vid fortsatt drift måste även finansieringen av merkostnaderna få en tillfredsställande lös ning. Kompensationen för merkostnader till följd av driften vid öbmken motsvarar mindre än hälften av de merkostnader som drabbar bolaget på grund av den ogynnsamma strukturen. När det gäller soc kerbruk innebär ett fortsatt stöd till driften vid detta bmk eller ett nytt fraktstöd för bettransporter en uppenbar risk för att permanenta dels en felaktig stmktur för sockernäringen, dels en felaktig näringslivsstruktur som helhet för . Vid en bedömning av lämpligheten att driva bmket och betodlingen på även efter årets kampanj bör man enligt bolaget ha i åtanke den kraftiga neddragning av odlingen över hela betodlingsom- rådet i som måste ske med tanke på det betydan- 308 de överlager av socker somnu finns till följd av mycket stora skördar Prop. 1990/91:87 i följd ochexportförbud. Även detta talar för etl upphörande Bilaga 2 avdriften vid bruket i samt koncentration av betodlingen närmare dekvarvarande bruken. De investeringar som gjorts i de båda öbmken harvisserligen varit huvudsakligen ersättningsinvesleringar, men de har likvälinneburit alt de ersatta processtegen fått den högsta tillgängliga tekniskanivån. En situation med ett gränsskydd som successivt avtrappas och utaninlema regleringar förutsätter en hög effektivitet med en konkurrenskraftigkostnadsnivå även i odlingsledet, om näringen som helhet skall kunna överleva.För den samlade betodligen måste då eftersträvas en så lämplig stmktur ochlokalisering som möjligt med hänsyn till odlingsbetingelser ochtransportkostnader till kvarvarande bmk. Odlingens omfattning och utbredningbör därför bestämmas av näringen utifrån en bedömning av marknads- ochkonkurrensförhållanden och med beaktande av de förutsättningar som deninternationella situationen och gränsskyddel innebär. Detta framhävernödvändigheten av en lämplig lokalisering av odlingen också med hänsyn till varsockerbruken är belägna. En viss omlokalisering av odlingen är en naturligföljd av en stmkturrationalisering. Det är också Sockerbolagets uppfattningatt arealbidraget till odlare i öbmksdistrikten inte längre behövs. I övrigtinstämmer bolaget i den analys och de slutsatser som görs i utredningenbeträffande konsekvenserna för näringslivsstrukturen av stödet tillsockernäringen på öarna. accepterar en nedläggning av sockerbmkunder fömtsättning att dels omställningstiden förlängs jämfört med SINDsförslag, dels att Sockerbolaget och staten erbjuder ekonomiska resurser för enoffensiv omställning. Enligt förbundet måste det ses som självklart attSockerbolaget, i egenskap av vinstgivande monopolföretag, skall vara berettatt på ett kraftfullt sätt bidra med ekonomiska och personella resurser för attfå till stånd en så smidig omställning som möjligt vid en nedläggning.Förbundet anser det vidare nödvändigt med en omställningsperiod förMörbylånga sockerbmk. Annars föreligger alltför slora risker attersältningsnäringar inte skall kunna komma till stånd i tillräcklig omfattning.I fråga om sockerbmk delar förbundet uppfattning att endamöjligheten är att fortsätta driften vid bruket. Ett beslutmåste fattas som garanterar fortsatt drift vid bmket under åtminstoneytteriigare en tioårsperiod. När det gäller arealbidraget till betodlarnainstämmer förbundet till fullo i SINDs uppfattning att bidraget bör slopas ochatt det i stället skall användas som en del i det förstärkta länsanslaget förutvecklingsinsatser. har en grundinställning i dessa frågor som innebär att de inte motsätter sig en nedläggning av sockerbmk i rationaliseringssyfte så länge en sådan åtgärd inte drabbar odlarna, att en koncentration av betodlingen innebär problem med bl.a. växtföljdssjuk domar och ökad sårbarhet samt att bettransporter från öarna till är orealistiska av kostnadsskäl. Föreningen delar utredningens förslag vad avser sockerbmk. Viktigt är att beslut om fortsatt bmksstöd klart fastställs till ett visst antal år för att ge odlare och industri klart beskedom tidsperspektiv för investeringar och produktionsplaner. Från odlarnas syn- 309 punktär det naturligtvis önskvärt att perioden blir så lång som möjligt. Prop.1990/91: 87 Skulle del vid slutet av perioden visa sig att någotproduktionsalternativ Bilaga 2 jämbördigt med sockerbetsodling fortfarandesaknas bör stödet prolongeras. Vidare är det bra att överföra arealbidraget på2 milj. kr. Vad avser sockerbmk medför ennedläggning av bruket enligt föreningen lika allvarliga konsekvenser förbetodlarna som för betodlarna på . Om betfrakter till ses som ettorealistiskt alternativ finns det därför från lantbrukets synpunkt ingenanledning att behandla frågan om Mörbylångabruket annoriunda än Romabruket. åsikt bör betodlarna i Mörbylångaområdet erbjudas sådana villkorall de stora investeringar som gjorts i betodlingen i form av specialmaskinerm. m. kan avskrivas under en acceptabelt tilltagen tidsperiod.