prop · GE03175 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringensförslag: Målet för den svenska alkoholpolitiken skall även fortsättningsvisvara att minska den totala alkoholkonsumtionen för att därigenom begränsaalkoholens skadeverkningar. Detta kan bl.a. ske genom en aktiv prispolitik ochgenom att det restriktionssystera som kringgärdar hanteringen av alkoholdryckerupprätthålls. Avsevärt större vikt skall läggas vid förebyggande insatserutifrån ett folkhälsoperspektiv. Gronderaaför den svenska alkoholpolitiken skall hävdas inför de fortsattaöverläggningäraa om ett svenskt närmande till de euiro-peiska gemenskaperna. Skälenför Treringens förslag: Även om den genomsnittliga alkohol- Prop. 1990/91:175konsumtionen i är låg i jämförelse med andra länder, skapar alkoholenallvarliga problem. Det finns ett otvetydigt samband mellan å ena sidan dentotala alkoholkonsumtionen i samhället och å andra sidan utbredningen avalkoholrelaterade sjukdomar och dödsfall. Detta samband är empiriskt belagt avsåväl svensk som utländsk forskning. En minskning av den genomsnittligaalkoholkonsumtionen kan således förväntas resultera bl.a. i en minskning avfrekvensen alkoholrelaterade sjukdomar samt en minskad alkoholrelateraddödlighet. Detär insikten om alkoholkonsumtionens betydelse för uppkomsten av sociala problemoch ohälsa som ligger till grond för WHOs rekommendation till medlemsländeraaatt fram verka för att alkoholkonsumtionenminskar med . WHO-målet sfålldes upp mot bakgrand av attalkoholkonsumtionen hade ökat markant i de flesta europeiska länder underefterkrigstiden. Somtidigare påvisats har man kunnat skönja en viss utjämningmellan länder när det gäller alkoholvanoraa, både med avseende på hurmycket som dricks och vad som dricks. Länder med en mycket högalkoholkonsumtion minskar sin totala konsumtion och länder med enförhållandevis låg alkoholkonsumtion ökar sin konsumtion. 1detta sammanhang bör noteras att i jämförelse med de flesta övrigaeuropeiska länder redan nu har en låg genomsnittlig alkoholkonsumtion. idetta perspektiv måste den svenska alkoholpolitiken - trots en viss ökning avkonsumtionen - i allt väsentligt bedömas somframgångsrik. Mot bakgrand av att anslutit sig till den av WHOrekommenderade målsättningen är det lika-ftillt betänkligt attalkoholförsäljningen visat en tendens att öka under andra hälften av1980-talet. Somredogjorts för i det föregående har dock alkoholförsäljningen minskat någotunder . Det har också som framgått skett en påtaglig minskningav alkoholkonsumtionen bland ungdomar. Även om man inte kan dra alltförlångtgående slutsatser av det senaste årets gynnsamma utveckling, förefallerdet inte omöjligt att nå 25-procentsmålet inom ramen för den fördaalkoholpolitiken. Enligt regeringens mening finns det därför knappast skäl fören drastisk skärpning av den svenska alkoholpolitiken. Regeringen kan inteheller se några skäl för en liberalisering av denna politik. Deteuropeiska perspektivet kommer ofrånkomligen att vara av betydelse vidframtida överväganden om den svenska nationella alkoholpolitiken. Det gälleroavsett om blir medlem i EG eller ej. Den utjämning som håller på attske inom när det gäller alkoholvanoraa bör ses som en del av en meromfattande process av tilltagande kulturellt utbyte över gränserna. Det ärregeringens avsikt att inför ett svenskt närmande till EG hävda granderaa förden svenska alkoholpolitiken. Somframgått av redogörelse fmns det inom EG ingen gemensamalkoholpolitik. Alkoholfrågan har tidigare i huvudsak betraktats som ettjordbroksproblem och endast ett fåtal medlemsländer har haft am- bitioneratt utveckla nationella alkoholpreventiva program. Prop.1990/91:175 uppmaning till medlemsländeraa att anpassa EGs agerande på onuådettill WHOs verksamhet och att därvid noga väga produktions-, distributions-ochreklamintressen inom alkoholområdet mot allmänna hälsointressen visaremellertid på en växande medvetenhet om alkoholens betydelse för folkhälsan. Ambitioneninom EG är att utjämna punktskatteraa på bl.a. alkohol. Tanken på enomedelbar harmonisering har emellertid övergivits på gmnd av starkt motståndfrån högskatteländeraa inom EG. Enligt vad kommissionen nu föreslagit skall manföre utgången av införa en obligatorisk miniminivå på olikapunktskatter. Om detta förslag går igenom innebär det att länder med en högalkoholskatt kan behålla sin höga skatt. Åandra sidan ingår det även i konunissionens förslag att alla framtida ändringarav punktskatteraa skall ske i riktning mot en s.k. målskattenivå, sommedlemsländeraa inte får avlägsna sig ifrån. Målskattenivån skall ligga någothögre än den obligatoriska miniminivån. Principeraaför alkoholbeskattningen konuner inte att beröras i de pågående förhandlingaraaom ett mellan Efta och EG. Hur frågan kommer att sfålla sig vid etteventuellt svenskt medlemskap är ännu för tidigt att uttala sig om.Konunissionens förslag om en s.k. målskattenivå för olika punktskatter kommer -om det genomförs - i realiteten att innebära att högskatteländeraafortsättningsvis inte kommer att kuima höja sina skatter. Frågan om eneventuell harmonisering av punktskatteraa är emellertid mycket kontroversielloch det är därför ytterst oklart hur och när man kommer att fortsätta attbehandla frågan. Alkoholmonopolenutgör ett väsentligt inslag i den svenska alkoholpolitiken. Monopolen hartillkommit i syfte att skydda folkhälsan. Motiven bakom dessa är således intekonkurrensbegränsande. I EES-förhandlingarna har Efta-länderaa gemensamtframhållit att de monopol på alkoholområdet som finns i vissa Efta-länder intesfår i motsättning till artikel 37 i . Närgranderaa för vår alkoholpolitik lades fast genom beslut år 1977underströks att restriktionerna i handeln med alkohol måste vara av sådant slagatt de av en bred allmänhet kan uppfattas som meningsfulla. som socialutskottet har tidigare anfört att alkoholransoneringskulle kunna skapa negativa attityder mot alkoholpolitiska strävanden överlag. Regeringen delar den uppfattningen och firmer att det f.n. inte ärrealistiskt att väsentligt trappa upp de restriktiva medlen. Utvecklingenhittills i visar att det går att på ett framgångsrikt sätt minska dentotala alkoholkonsumtionen genom en aktiv prispolitik och genom generellaåtgärder i syfte att minska alkoholens tillgänglighet. 1 fråga om beskattningoch prissättning anser regeringen således att gällande regler bör bibehålls.Samtidigt framhålls i det följande att tillsynen behöver skärpas när detgäller hur restaurangeraa efterlever de intentioner som kommer till uttryck ilagen om handel med drycker. finns uppgifter som tyderpå att tillståndsgivning och tillsyn när det gäller Prop. 1990/91:175restaurangverksamheten inte sker helt i lagstiftningens anda. Dessutomredovisas vissa åtgärder rörande marknadsföringen av snabbvinsatser, otillåtensprittillverkning samt missbrak av tekniska alkoholprodukter. Regeringenanser framför allt - utifrån ett folkhälsoperspektiv - att information,opinionsbildning och andra förebyggande åtgärder bör ges en merframträdande roll i den svenska alkoholpolitiken. Riktlinjeraa för ett framtidaalkohol- och narkotikapreventivt arbete presenteras närmare i det följande. 10.8 program alkohol- ochnarkotikaprevention; inriktning och innehåll Somtidigare har redovisats föreslår regeringen att ett folkhälsoinstitut skallbildas. Institutets arbete skall bedrivas i form av särskilda program. Ett avdessa program skall vara inriktat på alkohol- och drogprevention, ett annat påinsatser för bara och ungdomar. En översiktlig beskrivning av innehållet iprogrammen har lämnats i avsnitt 9. I det följande ger regeringen en fördjupadredovisning av det alkohol- och narkotikapreventiva programmets inriktning ochiimehåll. Detalkohol förebyggande arbetet bör utgå från ett folkhälsoperspektiv. Det innebäratt alkoholvanoraa bäst kan förstås i ett brett socialt perspektiv, därlivsstilen ses som en del av kulturen. Folkhälsoperspektivet är det perspektivsom WHO lagt på alkoholfrågoraa. Organisationen har bland annat framhållit attförebyggande program som enbart inriktas på att förändra dryckesvanoraasannolikt har mycket begränsade effekter. Information och upplysning omalkohol bör därför enligt WHO inordnas i ett bredare program för hälsa ochsociokulturell utveckling. I1977 års alkoholpolitiska beslut underströks att restriktioneraa i handeln medalkohol måste vara av sådant slag att de av en bred allmänhet kan uppfattas sommeningsfulla. Det är därför av stor vikt för det alkoholpreventiva arbetetsutformning att detta grandas på kunskap om människors erfarenhet av alkoholoch om deras föresfållningar om alkohol. En viktig uppgift förfolkhälsoinstitutets alkohol- och narkotikaprogram kommer därför att vara attinitiera forskning och andra undersökningar av olika befolkningsgrapperskunskaper, attityder och beteenden i förhållande till alkohol och andradroger. Denna kunskap skall sedan ligga till grand för utformningen av olikaprimär- och sekundärpreventiva insatser. Deprimärpreventiva insatseraa syftar till att förebygga alkoholskador ochalkoholberoende genom att nedbringa den totala alkoholkonsumtionen. De riktarsig således till befolkningen i stort eller till olika kategorier avbefolkningen, t.ex. ungdomar eller gravida kvinnor. uppmärksamhetbör riktas till grapper som mer än andra tenderar att öka Prop. 1990/91:175 sinalkoholkonsumtion, främst unga kvinnor. Allmän upplysningsverksamhet liksomåtgärder för att begränsa alkoholens tillgänglighet är exempel på förebyggandeåtgärder av primärpreventivt slag. Fritidsverksamhet som bedrivs av olikaideella föreningar är också att betrakta som primärpreventiva insatserdärigenom att de bidrar till att minska social isolering. Sekundärpreventivainsatser vänder sig till människor som befinner sig i riskzonen för attutveckla ett skadligt brak av alkohol eller ett allvarligt alkoholberoende. Detkan t.ex. gälla att i arbetslivet samt inom primärvård och socialtjänst skapaföratsättningar för tidig uppfåckt av ett begynnande alkoholberoende. Enföratsättning för att kunna skapa sekundärpreventiva program är att det finnsmetoder för att identifiera särskilt utsatta grapper och kunskap omriskbeteenden. Likaså krävs det utbildningsinsatser för olika personalgropper,som kan tänkas komma i kontakt med människor med begynnande alkoholproblem. Detpågår, som tidigare nämnts, en utjämning mellan länder när det gälleralkoholvanoraa. Denna utjämning är en del i en mer omfattande process avtilltagande kulturellt utbyte över gränseraa. I detta sammanhang är detangeläget att som ett led i det primärpreventiva arbetet sprida kännedom omlagstiftningen om alkohol och narkotika och motiven bakom denna i syfte attskapa förstaelse för de restriktioner som omger alkohol och narkotika i vårtsamhälle. Ytterligareett viktigt område för den allmänna upplysningsverksamheten är den s.k.riskinformationen. Alkoholen är för många förknippad med en mängd positivaupplevelser. Sådana erfarenheter är av betydelse för hur alkoholpolitikensbudskap når fram. Riskinformationen bör därför inte domineras av ett ensidigtskadeperspektiv utan den bör vara saklig och ge kunskap om alkoholensfysiologiska och psykologiska verkningar. Ettviktigt mål för riskinformationen bör vara att förebygga beroende och olikaformer av skador. Vidare bör informationen betona vikten av att helt avhållasig från alkohol under uppväxfåren, under graviditet, i arbetslivet samt ivissa situationer såsom i trafik till lands och till sjöss. Denriskinformation som skall framsfålla bör bl.a. kunnaspridas via Systembolagets butiker. Även viss allmän information omalkoholpolitiken och dess regelsystem bör tillhandahållas i systembutikeraa.Uppgiften att producera riskinformationen skall dock uteslutande åvilainstitutet. Olikalokala projekt bör initieras. Projekten bör sätta in alkohol- och drogfrågoraai ett lokalt folkhälsoperspektiv och bör därför bygga på kunskap omdemografiska och sociala förhållanden som är av betydelse för lokalsamhället. Särskilda teman för detalkohol- och drogpreventiva arbetet Prop. Såväldet primärpreventiva som det sekundärpreventiva arbetet kräver en breduppsättning strategier. I det följande anges ett antal teman som bör få högprioritet i alkohol- och drogpreventiva program. Enviktig princip i den svenska alkoholpolitiken är att skydda ungdomen. Underuppväxten är kroppen särskilt känslig för alkohol. Vanor som gäller kost,alkohol, tobak, motion m.m. grandläggs i stor utsträckning imder bara- ochungdomsåren. Bland annat därför utgör en tidig alkoholdebut en riskfaktor förett framtida alkoholberoende. Risken är också högre därför att man som ung iregel saknar de stabiliserande förhållanden som arbete och egen familj kanutgöra. I jämförelse med genomsnittet löper dessutom den som har enmycket hög alkoholkonsumtion betydligt högre risk att dö ung. Ytterligare enfaktor av betydelse är sambandet mellan alkohol och andra droger. Ettalkoholmissbrak kan i vissa fall leda till att man börjar experimentera ävenmed andra droger. Motbakgrond härav bör man göra betydande ansträngningar för att skjuta uppalkoholdebuten bland ungdomar och för att minska unga människorsalkoholkonsumtion. I detta sammanhang är föreningslivets insatser av storbetydelse. Inomutbildningsväsendet arbetar man på olika sätt för att genom förebyggandeinsatser motverka skador och missbrak av alkohol, narkotika och tobak. Arbetetmot droger i skolan bör intensifieras och även det inlemmas i ett bredarefolkhälsoperspektiv, som även beaktar elevemas hälsa, miljö och livsstil. Detär likaså av stor betydelse att föräldrar och andra vuxna i ungdomaraas närhetblir delaktiga i det drogförebyggande arbetet. Iårets kompletteringsproposition föreslås att de medel som funnits inomskolöverstyrelsen och länsskolenämnderna för s.k. ANT-verksamhet (Alkohol,Narkotika, Tobak) överförs till det nya och dess fåltorganisation.En vidareutveckling av ANT-verksamheten bör ske i samarbete medfolkhälsoinstitutet. Motverkalangning, hembränning och annan illegal alkoholhantering andel av skoleleveraa i årskurs 9 uppger sig vara alkoholkonsumenter. Detfinns också undersökningar som visar att det är relativt vanligt att föräldrargör inköp åt sina bara eller att äldre kamrater handlar åt dem som är yngre.Även föräldraraas bjudvanor är av betydelse. Av en undersökning blandhögstadieelever framgick att de elever, som blev bjudna på alkohol i hemmet,mycket oftare än övriga elever tillhörde högkonsumenteraa av alkohol. Som framhållits i detföregående är skyddet för ungdomen en viktig Prop. 1990/91:175 princip i densvenska alkoholpolitiken. Det är därför angeläget att på olika sätt spridainformation om vilken betydelse en tidig alkoholdebut kan ha för framtidaalkoholvanor. Frågan om langning bör sättas in i detta sanunanhang. Ävenhembränning och annan illegal hantering av alkohol måste motverkas. Det kanbland annat ske genom opinionsbildning för att avglorifiera och förändraattityderaa till den typen av alkoholhantering. Utifrånett primärpreventivt perspektiv är det angeläget att utveckla ett brettspektram av insatser som syftar till att minska isoleringen i samhället. Detär i detta sammanhang viktigt att befrämja alkoholfria umgängesformer försåväl vuxna som ungdomar. Såväl kommuner som olika frivilliga organisationergör betydelsefulla insatser för att möta behovet av drogfria nöjesalteraativ.Sådana initiativ bör stödjas även fortsättningsvis. Av särskild betydelse ärde drogfria mötesplatser som skapas i människors närmiljö. Alkohol-och drogproblem förekommer inom alla yrkesgrapper och är ett problem på mångaarbetsplatser. Föratom att det kan leda till olyckor på arbetsplatsen ärmissbrak en viktig orsak till sjukfrånvaro. Missbrakare beräknas ha ensjukfrånvaro som är högre än övriga jämförbara groppers.Alkoholmissbrok leder ofta till förtidspensionering och utslagning frånarbetsmarknaden. Samverkanmellan chefer, arbetsledare och fackliga förtroendemän å ena sidan ochföretagshälsovården å andra sidan kan leda till ett ökat hälsomedvetande,större restriktivitet med alkohol och en bättre arbetsmiljö. Deprintärpreventiva insatseraa bör därför ges stort utrynune. De bör emellertidkombineras med sekundärpreventiva åtgärder som syftar till tidig uppfåckt avalkoholproblem. Likaså bör företagshälsovården erbjuda eller förmedlarådgivning. För att detta skall kunna genomföras krävs utbildning avföretagshälsovårdens personal. Folkhälsoinstitutetbör på olika sätt stimulera arbetsmarknadens organisationer och olikaarbetsplatser att utveckla de drogförebyggande insatserna. Medel bör anslåstill projekt och till konferensverksamhet i syfte att skapa opinion för ettaktivt drogförebyggande arbete på arbetsplatseraa. 8 - 1990/91. Folkrörelsernas insatser Prop. Folkrörelseraaspelar en framträdande roll i det drogförebyggande arbetet, både somopinionsbildare och genom att erbjuda social gemenskap och en meningsfullfritid. Många organisationer har också en viktig uppgift att fylla i detsekundärpreventiva arbetet genom sina insatser bland ungdomar och vuxna somlöper särskilda risker att utveckla ett missbrak. Folkrörelseraasdrogförebyggande insatser utgör viktiga komplement till det arbete sommyndigheter bedriver. Mångfalden i det drogförebyggande arbetet bör väraas.Därför bör de enskilda organisationeraa utforma sina insatser utifrån den egnaorganisationens särart. Somtidigare nämnts utgår bidrag till organisationeraas drogförebyggandeverksamhet. För /92 föreslås anslaget uppgå till drygt 58 milj.kr. Bidragen fördelas av men denna verksamhetbör fr.o.m. /93 överföras till . Stödet tillorganisationemas insatser inom alkohol- och drogområdet bör försfårkas inomramen för de medel som kommer att förfoga över. Forskning,utvärdering och metodutveckling Folkhälsoinstitutetbör inom ramen för det alkohol- och drogpreventiva programmet följa alkohol-och drogutvecklingen samt stödja forskningsinsatser inom alkohol- ochdrogområdet. Folkhälsoperspektivetbör lyftas fram i den framtida alkohol- och drogforskningen. Institutet skallfölja och utvärdera aktuell forskning inom området för att därigenom skaffa sigunderlag för att bedöma vilka områden som är eftersatta. Institutet skallockså initiera eller själv genomföra forsknings- och utvecklingsarbete inom deeftersatta områdena. Utvecklingenunder när det gäller dryckesmönstren i olika gmpper visar attförhållandena kan skifta snabbt. Det är därför viktigt att vara observant påutvecklingen. Traditionell deskriptiv epidemiologisk kunskap som inhämtasgenom undersökningar, statistik och registerdata kommer därför även ifortsättningen att vara av stor betydelse för bedömningen av vilka områden somskall prioriteras i alkohol- och drogpreventiva program. Somnämnts inledningsvis är det av stor vikt för det alkohol- och drogpreventivaarbetets utformning att detta grandas på kunskap om människors erfarenhet avalkohol och om deras föresfållningar om alkohol och andra droger. Det krävssåledes en fördjupad kunskap på detta område, såväl nationellt som lokalt. Förutformningen av lokala preventions-program krävs dessutom kunskap omlokalsamhället och dess invånare. Systembolagetsfond för alkohol forskning (SFA) har lämnat bidrag till viktigaforskningsinsatser på alkoholområdet. Fonden upphör i och med utdelningen av1991 års medel. Det är angeläget att folkhälsoinstitutetfiillföljer den satsning på alkoholforskning som SFA Prop. 1990/91:175 harinlett. 10.9 Servering av alkoholdrycker Alkoholdryckemastillgänglighet har ökat under senaste årtiondet. På restaurangsidan harökningen varit särskilt markant. Antalet restauranger med tillstånd att serverasprit, vin eller starköl har ökat från ca 3 1982 till 5 1989.Utvecklingen har också inneburit att restaurangernas andel av den totalaförsäljningen av alkohol mer än fördubblats och var12,. Ökningen av starkölsförsäljningen har varit särskilt markant.Mellan och har restaurangförsäljningen av starköl ökat med 71%.Restaurangernas andel av den totala starkölsförsäljningen har ökat från 23,6 %år 1982 till . Ökningenav antalet serveringstillstånd hänför sig enligt till stor deltill serveringssfållen som vänder sig till ungdomar. Konsumtionen avalkoholdrycker på restaurang utgör en förhållandevis stor andel av ungdomens totalakonsumtion. Denna bedömning stöds av förhållandet att restaurangeraasförsäljning av starköl, som är den vanligaste alkoholdrycken bland ungdom, harökat påfallande . Enligtuppgifter som länsstyrelserna har lämnat drev cirka 810 av 4 900restauranger, som hade tillstånd att servera starkare alkoholdrycker än ölklass II, någon form av verksamhet som helt eller delvisavsåg ungdom. Alkoholfria nöjesalteraativ för ungdom har fått svårt att hävdasig, och ungdomen har fått alltmer alkoholpräglade mönster för sitt nöjesliv -både i och utanför restaurangeraa. konstaterar i rapportenÅtgärder för att minska alkoholens tillgänglighet i ungdomsgropperaa att dennautveckling strider mot lagstiftningens målsättning. Somframgår av redogörelse ökade alkoholkonsumtionen bland ungdomar undersenare delen av . Ökningen var störst i de äldre ungdomsgrapperaa,medan den yngre grappens konsumtion varit relativt oförändrad. Enligtden senaste Sifo-undersökningen har dock denna trend bratits.Alkoholkonsumtionen bland ungdomar i åldera visade sig vid årsskiftet1989-90 ha minskat med jämfört med föregående mätning, efteratt tidigare ha ökat . Emellertid fortsätter konsumtionen blandunga kvinnor i åldera att öka, vilket i huvudsak beror på att dedricker mer starköl. Våld i offentlig miljö Somtidigare redovisats finns ett samband mellan alkohol och våld. Av aktuellforskning framgår att gatuvåldet är geografiskt relaterat till servering avalkohol. De flesta fallen av våld mellan obekanta sker i nöjeslokaler ellerutanför dessa eller när människor rör sig mellan eller till och frånnöjeslokaler. Kriminologen i avhandlingen violence (1989) studerat effekterna påvåldsnivån av variationer i medelkonsumtionen av alkohol. Han har funnit attdet fmns ett samband mellan den totala alkoholkonsumtionen och antaletmisshandelsbrott i imder . När totalkonsumtionen ökat har detskett en motsvarande ökning av antalet misshandelsbrott. När konsumtionenminskat har också antalet misshandelsbrott minskat. visar emellertidockså att det inte funnits något direkt sambandmellan alkoholkonsumtionens utveckling och våldsutvecklingen. När den totalaalkoholkonsumtionen sjönk , minskade intevåldsbrottsligheten. Det fmns sannolikt flera orsaker till detta. Enligt Lenkesfår emellertid en del av förklaringen att finna i att det finns ett sambandmellan utvecklingen av våldet i offentlig miljö och utvecklingen avalkoholdrickandet på restaurang och andra nöjeslokaler. En stor del av våldetutomhus sker i samband med nöjesaktiviteter, ofta i alkoholpräglade miljöer.Dessa miljöer har som nänmts tidigare ökat markant . FrånNorrmalmspolisens () restaurangpatrall rapporteras iverksamhetsberättelsen för en rad problemområden. Man konstaterar attdet vid vissa restauranger serveras för mycket alkohol till gäster, vilket förmed sig ordningsproblem och onykterhet. Misshandels- och tillgreppsbrott är devanligaste förekommande brotten på restaurangeraa. Av alla våldsbrott inompolisdistriktet sker på restauranger. Reringensbedömning: Tillsynsmyndigheteraa, dvs. , länsstyrelser,sociabiämnder och polismyndigheter, bör inom ramen för tillgängliga resurserkunna intensifiera tillsynsverksamheten enligt lagen om handel med drycker(LHD) i syfte att få till stånd ökad respekt för förbudet mot servering avalkoholdrycker till minderåriga och till berusade personer och för att motverkavåld och ordningsproblem i samband med servering av alkoholdrycker. Regeringenfinner inte tillräckliga skäl för att i lagtexten ytterligare preciserabegreppet restaurangkarakfår. föreslog att tillståndsmyndigheten inte skall behövata särskild hänsyn till humvida den till- tänkta rörelsen vänder sigtill en ungdomlig publik när den prövar en Prop. 1990/91:175 ansökan omserveringstillstånd.