prop · GE03153 · 1990-12-31 00:00:00 — De berörda personernaoch kommunerna samt det allmänna ombudet får ansöka om mantalsskrivning medavvikelse från stommen . Eventuella ansökningar prövas avskattemyndigheten varvid ytt- randen hämtas in frånberörda parter och i de fall då frågan berör två Prop. 1990/91; 153skattemyndigheter efter skriftväxling mellan dessa. Mantalslängden fastställsden av skattemyndigheten. Enligtstatskontorets rapport (1984:42) Framtida huvudman för folkbokföringen krävermantalsskrivningsförfarandet en arbetsinsats motsvarande ca 42årsarbetskrafter. Hänvisningartill mantalsskrivningen förekommer i många olika författningar. Dessahänvisningar har olika funktioner. 1vissa fall är mantalsskrivningen direkt och med bindande verkan avgörande fören persons skyldigheter eller rättigheter. Iandra sammanhang kan en persons rätta mantalsskrivningsort prövas vidbedömningen av om en skyldighet eller rättighet föreligger enligt en vissförfattning. Ett exempel på när detta kan ske är i taxeringsprocessen. Fördet tredje används mantalsskrivningen som kompetensgrund för domstolar,myndigheter och försäkringskassor. Skälenför mitt förslag: I äldre tid bedömdes de flesta samhälleliga rättigheter ochskyldigheter som var beroende av en persons bosättning med utgångspunkt imantalsskrivningen. Exempel på detta var rösträtt, medlemskap i kommun, ratttill fattigvård och skattskyldigheter av olika slag. Kyrkobokföringen ochmantalsskrivningen hade från början olika materiella bosättningsregler i vissahänseenden beroende på att mantalsskrivningen tjänade borgerliga syften medankyrkobokföringen i första hand tjänade församlingsvården. Skillnaderna ibosättningsreglerna upphörde i och med folkbokföringsförordning.Rättigheter och skyldigheter har alltmer knutits till den löpandefolkbokföringen, kyrkobokföringen. Enviktig funktion hos mantalsskrivningen är att utgöra en kontroll av omkyrkobokföringen är riktig. När ansvaret även för den löpande folkbokföringenförs över till skattemyndigheterna finns det inte längre någotbehov av en sådan överprövning. Mantalsskrivningenligger till grund för utfärdandet av skattsedeln tor preliminär skatt. Ommantalsskrivningen för inkomståret ändras utfärdas en ny skattsedel.Vid taxeringen beaktas eventuella ändringar i mantalsskrivningen undertaxeringsperioden. När ett mantalsmål avgörs efter taxeringsperiodens utgångmedför dock inte en ändring av mantalsskrivningsort att taxeringen automatisktflyttas över till den nya kommunen. kan emellertid inomramen för omprövningsförfarandet på eget initiativ eller på begäran av denskattskyldige besluta att taxeringen skall överflyttas till en annan kommun.Den skattskyldige, en kommun och har också möjligheter attefter överklagande till länsrätt få en taxering överflyttad. Inom den direktabeskattningen styr således mantalsskrivningen preliminärskattehanteringen ochi praktiken även taxeringsförfarandet. Ilikhet med folkbokföringskommittén och remissinstanserna anser jag att det är motiverat att behålla mantalsskrivningen för att bestämma domstolars, myndigheters och försäkringskassors behörighet att ta upp ärenden. Syftet att geografiskt fördela ärenden mellan olika lokala och regionala myndigheter kan lika väl uppfyllas med utgångspunkt i den 84 löpande folkbokföringen.En avveckling av mantalsskrivningen medför Prop. 1990/91:153 dessutom enförenkling och renodling av folkbokföringen. 3.2 Forum i tvistemål Mittförslag: Laga domstol i tvistemål i allmänhet skall vara domstolen på den ortdär svaranden var folkbokförd den föregående år. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna del tillstyrker eller lämnarförslaget utan erinran. Kammarrällen i ifrågasätter dock om inte den1 januari är en naturiigare tidpunkt för bestämning av forum. Skälenför mitt förslag: Laga domstol i tvistemål i allmänhet är rätten i den ort därsvaranden har sitt hemvist. Om svaranden är mantalsskriven på en ort inom riketanses den orten som hans hemvist (10 kap. I § ). Om talan väcksvid fel domstol måste svaranden göra invändning om detta i rätt tid för attdomstolen skall anses obehörig. Föratt bestämma forum i tvistemål kan man lika väl knyta an till den löpandefolkbokföringen då forumfrågan aktualiseras. En sådan lösningskulle ge svaranden en förbättrad ställning i förhållande till nuvarandeordning eftersom han då genast efter en flyttning skulle byta forum till sinnya hemort. En så långtgående förändring har dock inte något sambandmed folkbokföringsreformen och bör föregås av en översyn av de övrigaprocessuella regler som har samband med forumfrågan. Jag föreslår därför attfolkbokföringen den även i fortsättningen tills en sådan översynsker skall bestämma rätt forum . Enremissinstans har ifrågasatt om inte den vore en naturligare tidpunktatt hänsyfta på när forum skall bestämmas. Jag delar i princip denuppfattningen. Uppgifterna om folkbokföringen till grund för bedömningen avrätt forum bör emellertid vara tillgängliga för domstolarna redan vid åretsingång för att tveksamhet och fördröjd handläggning skall undvikas. Dettaskulle inte vara praktiskt möjligt om utgångspunkten vore folkbokföringslägetden . Vidare bör av praktiska skäl samma tidpunkt väljas för samtligarättsområden där rättsverkningar av folkbokföringen skall gälla för ett heltår i taget. En sådan ordning gör det möjligt för skattemyndigheterna atttillhandahålla uppgiften på ett rationellt sätt. Jag kommer strax att motiveravarför en senare tidpunkt än inte bör väljas för bestämmandetav beskattningsort. Mittförslag: Hemortskommun enligt kommunalskattelagen för en fysisk person som ärbosatt i landet skall vara den kommun där han författningsenligt skall varafolkbokförd andra året före taxeringsåret. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna fråga har tillstyrkt ellerlämnat förslaget utan erinran. Statskontoret anser dock atr möjligheterna vidbeskattningen att frångå folkbokföringen uttryckligen bör begränsas tillexempelvis sådana fall då det felaktiga folkbokföringsbeslutet grundats påvilseledande uppgifter. Kammarrällen i Slockholm har ifrågasatt om inte den 1januari vore en lämpligare tidpunkt för bestämning av beskattningsort. Skälen för mitt förslag:Hemortskommun för en fysisk person är enligt 66 § kommunalskattelagen(1928:370) den kommun där den skattskyldige författningsenligt skallmantalsskrivas för året näst före taxeringsåret. Den faktiskt beslutademantalsskrivningen bestämmer i praktiken hemortskommunen vid taxeringen. Denbeslutade mantalsskrivningsorten kan dock frångås vid taxeringen omskattemyndigheten med stöd av de uppgifter den har finner attmantalsskrivningen är felaktig. Ommantalsskrivningen slopas kan skattsedeln för preliminär skatt utfärdas medutgångspunkt i den registrerade folkbokföringen för en viss dag. Omfolkbokföringen andras i efterhand bör ändringen medföra att en ny skattsedelutfärdas. Så sker i samband med mantalsskrivningen. Vid taxeringen kanändringar som sker senare beaktas. Detkan ifrågasättas om inte vore en naturligare tidpunkt förbestämning av beskattningsort än den som kommittén föreslagit. Somjag tidigare anfört är avsikten nu inte att göra förändringar i nu gällanderutiner utan endast att förenkla folkbokföringsförfarandet. Dessutom behövs deten viss tidsmarginal .fram till framställningen av preliminärskattsedlar sompåbörjas . Beskattningsorten bör därför knytas till denrätta folkbokföringsorten andra året före taxeringsåret. Enremissinstans anser att möjligheterna att vid beskattningen frångå den gällandefolkbokföringen uttryckligen bör preciseras och begränsas. Enligt min meningfinns det emellertid inte anledning att ytterligare reglera förutsättningarnaför skattemyndigheterna än vad som gäller beträf fande möjligheten att göraomprövning av beslut tilJ .den skattskyldiges nackdel enligt taxeringslagen(1990:324). Skattemyndighetenbör enligt min mening även i fortsättningen ha möjlighet att pröva om denfaktiska folkbokföringen var riktig. 3.4Allmänt barnbidrag och förlängt barnbidrag Mittförslag: Mantalsskrivning i landet som ett kriterium för rätt till allmäntbarnbidrag och förlängt barnbidrag tas bort. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Kravet på mantalsskrivning skall bytas utmot ett krav på folkbokföring. Remissinstanserna:Förslaget kommenteras endast av som uttryckligentillstyrker. Skälenför mitt förslag: Allmänt barnbidrag eller förlängt barnbidrag kan läinnas tillett utländskt barn som är bosatt här om barnet fostras av någon som är bosattoch mantalsskriven här i landet. Vistelse här kan ocksåge rätl till barnbidrag. 1 fråga om allmänt barnbidrag skall vistelsen avsebarnet eller någon av dess föräldrar och i fråga om förlängt barnbidrag barneteller den som barnet fostras av. Bestämmelserna finns i 1 § lagen (1947:529)om allmänna barnbidrag resp. 5 § lagen (1986:378) om föriängt barnbidrag. Anknytningentill mantalsskrivningen leder till att invandrarbarn behandlas olika ibidragshänseende beroende på familjen kommer tillSverige. Genom att i stället knyta an enbart till vistelse här sedan minst sexmånader kommer rätten till allmänt barnbidrag och föriängt barnbidrag attinträda på ett likformigt sätt oavsett sombarnfamiljen flyttar till . 4 Grunder för folkbokföring 4.1 Anknytningsbegrepp Mitt förslag:Folkbokföringen skall så långt som möjligt grundas på en persons faktiskavistelse. Dygnsvilan skall fortfarande användas som grundläggande kriterium förfolkbokföringen. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran. Skälen för mitt forslag:Av central betydelse för folkbokföringen är den s. k. dygnsviloregeln i 12 §GFBL. Den innebär att en person anses bosatt där han regelmässigt tillbringarsin dygnsvila. Vid byte av bostad anses kravet på regelmässighet uppfyllt omdet kan antas att vistelsen i den nya bostaden kommer att bli regelmässig. Detär personens egen avsikt som spelaren avgörande roll vid bedömningen av ettflyttningsfall. Kommittén har undersöktmöjligheten att för folkbokföringen använda andra anknytningsbegrepp änvistelse. En möjlighet skulle kunna vara att knyta an till det skatterättsligabosättningsbegreppet i kommunalskattelagen. Detta är utvidgat i förhållandetill GFBL genom att en person som i och för sig inte bor härskall anses bosatt här om han har väsentlig Prop. 1990/91:153 anknytningtill . Somsjälvständiga anknytningsfakta för bosättningsbedömningen inom folkbokföringenskulle förutom vistelsen kunna användas t. ex. innehav av bostad,näringsverksamhet, ekonomiskt engagemang och medborgarskap. Vilkaanknytningsmoment som bör utgöra grund för folkbokföringen och på vilken platsdenna skall ske är självfallet beroende av vilka funktioner folkbokföringenskall ha. Om folkbokföringen skall utgöra en självständig och tillräckliggrund för olika rättigheter ställs andra krav på anknytningsfakta än om folkbokföringenenbart skall vara en dokumentation av de personer som är eller kan bli berördaav svensk myndighetsutövning. Vissagrundläggande krav kan ställas på folkbokföringen. Den skall kunna tillgodosesamhällets behov av basuppgifter och måste därför innehålla korrekta ochaktuella personuppgifter. Detta krav innebär att det måste finnas rimligamöjligheter att kontrollera de uppgifter som förs in och att de hålls aktuella.En förutsättning för att få korrekta uppgifter vid den första folkbokföringen äratt personen befinner sig här. En förutsättning för att uppgifterna hållsaktuella därefter är att personen vistas här regelbundet. Motden här bakgrunden finns det inte något realistiskt alternativ till att användaden faktiska vistelsen som grundläggande anknytningsfaktum för folkbokföringen.Detta hindrar i och för sig inte att den faktiska vistelsen kan bedömas efteren annan princip än dygnsviloregeln. Närmast till hands står då att vistelsenskall bedömas efter var en person tillbringar den längsta tiden i stället förvar han tillbringar dygnsvilan. Men i de allra flesta fallen skulle detta intemedföra ett annat resultat än vad som blir fallet med det nuvaranderegelsystemet. Ett starkt skäl för nuvarande ordning är också att platsen fören persons regelmässiga dygnsvila är vad som normalt betraktas som en personshem. 4.2 Nyfödda barns folkbokföring Mittförslag: Ett barn som föds levande här i landet eller utom landet av en kvinnasom är folkbokförd här skall folkbokföras. Barnet skall folkbokföras i denförsamling där modern är folkbokförd eller, om hon inte är folkbokförd, därdet föds. Undantag från folkbokföring skall göras för barn som föds här tillföräldrar som är utländska diplomater eller med dessa likställda personer ochsom inte skall folkbokföras. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt.Kommittén föreslog att ett barn som föds utom landet skall folkbokföras bara idet fall då modern är en utsänd statsanställd (diplomat etc.) eller maka ellersambo till en sådan utsänd. pekar på de negativa konsekvenser beträffande rättentill barnbidrag och utbetalning av dessa som förslaget får. Riksskatteverketanser att nackdelarna med förslaget väger tyngre än fördelarna. Kammarrätten iStockholm kritiserar förslaget att ett barn som föds under moderns tillfälligabesök utomlands skall folkbokföras som invandrat. Skälen för mitt förslag:Nuvarande ordning innebär att ett barn som föds inom landet eller utom landetav en kvinna som är kyrkobokförd i eller som är bosatt här och upptageni obefintligregister skall kyrkobokföras. Denna ordning har medfört att mångabarn vars mödrar i verkligheten flyttat från kyrkobokförts. Kommitténhar därför föreslagit att normalt endast barn som föds inom landet skallfolkbokföras från födelsen. En sådan ordning skulle emellertid såsomriksförsäkringsverket och påpekat medföra administrativasvårigheter. Det av kommittén åsyftademålet att undvika att barn vars mödrar flyttat från tas upp ifolkbokföringen kan i huvudsak uppnås på annat sätt, nämligen genom de reglerför avregistrering som jag kommer att föreslå i det följande. Enligt min meningbör därför nuvarande ordning beträffande kyrkobokföring av nyfödda barn ihuvudsak behållas. När det däremot gällerbarn som föds till här stationerade utländska diplomater m.fl. innebärnuvarande ordning en onödig omgång. Sådana barn kyrkobokförs nu vid födelsenför att därefter avregistreras. Jag ser inget skäl till att denordningen behålls. 4.3 Folkbokföring vid in- och utflyttning Mittförslag: Förutsättningarna för att folkbokföras vid inflyttning till Sverigeresp. att avregistreras från folkbokföringen anges uttryckligen i den nyalagen. Den som kan antasregelmässigt tillbringa sin dygnsvila i landet under skall tas uppi folkbokföringen. Den som har regelmässig dygnsvila även i utlandet (dubbelbosättning) skall tas upp i folkbokföringen om han med hänsyn till samtligaomständigheter får anses ha sin starkaste anknytning till . Motsvarandeskall gälla för avregistrering vid flyttning till utlandet. Samma förutsättningarskall gälla för avregistrering av svenskar som för avregistrering av utlänningar. 1983 årsfolkbokföringskommittés förslag: Kommitténs förslag skiljer sig från mitt såtill vida att den föreslog att vistelser som var avsedda att vara minst sexmånader skulle föranleda folkbokföring resp. avregistrering. Vidare skullesammanlevnad med familj och anställning i första hand fälla avgörandet viddubbel bosättning. Remissinstanserna: Deflesta remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. Riksförsäkringsverketfinner det helt otillfredsställande med två helt olika bosättningsbegrepp inomfolkbokföringen och socialförsäkrings- Verketpekar vidare på att de föreslagna reglerna Prop. 1990/91: 153 medför osäkerhetom tolkningen av bestämmelserna i lagen om allmän försäkring och lagen oiuallmänna barnbidrag vid inflyttningsfall. Verket föreslår att frågorna blirföremål för vidare utredning. ifrågasätter om inte undantagfrån avregistrering borde gälla för barn som studerar utomlands. Verketframhåller att den föreslagna sexmånaders-gränsen kommer att medföra ettavsevärt ökat antal avregistreringar vilket kommer att påverka den enskildesrättigheter och skyldigheter. pekar på att den föreslagnaregeln kan leda till att utlänningar med uppehållstillstånd endast för besökhär kan komma att folkbokföras. anger att nuvarandeettårspraxis överensstämmer med FN:s rekommendation beträffande statistikenoch att det inte är bra när definitioner ändras på så sätt att man frångårinternationella rekommendationer. Kammarrätten i avstyrker denföreslagna sexmånadersregeln och anför bl.a. att en sexmånadersvistelse enligtallmän rättsuppfattning inte kan anses utgöra bosättning. Vidare anser kammarrättenatt de föreslagna reglerna kommer att medföra kostnadsökningar och olägenheternär folkbokföringen används på andra rättsområden där ett annatbosättningsbegrepp gäller. Generallullsiyrelsen anför att de föreslagnabestämmelserna påverkar bl.a. reglerna för temporär tullfrihet och atttullverket därför måste ges erforderlig tid för att ändra broschyrer och annatinformationsmaterial som delas ut till resande. iUppsala menar att avregistreringsreglerna för dubbel bosättning inom och utomlandet bör vara mer flexibla och därför bör övervägas ytterligare lämpligenmed förebild i reglerna för dubbel bosättning inom landet. Skälenför mitt förslag: GFBL innehåller ingen uttrycklig bestämmelse om när en personskall anses vara bosatt i . I praxis har det utformats en ettårsregelvid bedömningen av tidsbegränsade vistelser här. För kyrkobokföring har det iallmänhet krävts att vistelsen har varit avsedd att pågå . Deförutsättningar som man vid kyrkobokföringen ansett skall vara uppfyllda föratt en person skall anses bosatt här överensstämmer i stort medbosättningsbegreppet enligt lagen om allmän försäkring. En sådan samsyn är avvärde. Folkbokföringenfyller många olika funktioner. En utgångspunkt vid utformningen avbosättningsbegreppet i folkbokföringen bör vara att den bosättningsbedömningsom görs av folkbokföringsmyndighelerna, utan behov av ytterligare prövning kananvändas på så många samhällsområden som möjligt. Kommitténsförslag om en sexmånadersregel skulle innebära att bosättningsbegreppet inomfolkbokföringen blev ett helt annat ,det för socialförsäkringen. En sådanutveckling är inte önskvärd. Enligt min mening saknas skäl att nu införa enbedömningsnorm som frångår den praxis som utbildats. Enbrist i GFBL är att fömtsättningama för att folkbokföras vid inflytt ning resp. att avregistreras vid utflyttning inte anges på ett samlat sätt. Den precisering av bosättningsbegreppet som eftersträvas innefattar en mycket 90 svår avvägning mellanintresset av klara och lättillämpade regler och mer flexibla regler sommöjliggör en tillämpning som kan vinna stöd i allmänhetens rättsuppfattning.Kommitténs förslag till bedömningskriterier vid dubbel bosättning ger i stortsett en rimlig avvägning. Det är dock enligt min mening mindre lämpligt att bindarättstillämpningen genom att direkt i lagtexten ange i vilken ordninganknytningsmomenten skall tillämpas. 4.4 Uppehållstillstånd och folkbokföring Mittförslag: En utlänning som är skyldig att ha upphållstillstånd för att få vistashär skall inte tas upp i folkbokföringen förrän han beviljats sådant tillstånd.Undantag från kravet får göras om det finns synnerliga skäl. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget har lämnats utan erinran eller tillstyrkts av samtligaremissinstanser. Skälen för mitt förslag:Det torde råda en allmän enighet om att en utlänning som vistas i utanerforderiigt uppehållstillstånd inte bör få tillgång till sådana förmåner somföljer av att han är kyrkobokförd här. rådande praxis förkyrkobokföring av invandrare grundar sig på allmänna råd.Dessa råd är inte bindande. Innebörden av de allmänna råden är att eninvandrare som inte är medborgare i ett nordiskt land skall kyrkobokförasendast om han har fått ett upphållstillstånd som avser en vistelse här förminst . Grunden för allmänna råd är en tolkning avbosättningsbegreppet i GFBL. Det förekommer emellertid att utlänningar vistashär utan tillstånd att de uppfyller normala kriterier för attanses vara bosatta här. Mångaskäl talar mot att en utlänning vars rätt att stanna i landet ännu inteavgjorts blir registrerad som bosatt här. Exempelvis kan det faklum att enperson folkbokförs komma att uppfattas, både ay honom själv och av andra, somett bevis på att han godkänts som invandrare. Vidare utfärdas skattsedelautomatiskt för en folkbokförd person. Detta tolkas inte sällan av arbetsgivaresom att personen har arbetstillstånd. Att upptagande ifolkbokföringen förutsätter uppehållstillstånd när sådant fordras för vistelsehär är enligt min mening ett sådant grundläggande krav att detta bör komma tilluttryck direkt, i lagtexten. tillämpas i praxis undantag från kravet påuppehållstillstånd i vissa fall exempelvis för inflyttande adoptivbarn ochpersoner som utvisats men genom särskilt beslut medgetts rätt att stanna iSverige trots utvisningen. Dessa möjligheter till undantag motsvarar ettrimligt krav på flexibilitet. En möjlighet atl även i fortsättningen göraundantag för sådana fall bör därför tas med i NFBL. 5.1 De icke territoriella församlingarna Mittförslag: Folkbokföring skall ske bara i de territoriella församlingarna. Degällande principerna för medlemskap i de icke-territoriella församlingarnabehålls tills vidare. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Överensstämmer med mitt när det gällerfolkbokföring endast i de territoriella församlingarna. och Tyska församlingarnai Slockholm och har föreslagit att det av folkbokföringen skall framgåvilken icke-territoriell församling en person tillhör. Skälenför mitt förslag: Som huvudregel gäller enligt GFBL att en person skallkyrkobokföras i den församling och på den fastighet där han är bosatt. Förnärvarande sker en persons kyrkobokföring i antingen en territoriell ellernågon av de fem icke-territoriella församlingarna. Att en person ärkyrkobokförd i en icke-territoriell församling medför att han kan vararöstberättigad och valbar vid val i den kyrkliga kommunen och skattskyldig idenna församling och inte i den territoriella församling där han är bosatt. Ialla andra sammanhang behandlas emellertid en medlem i en icke-territoriellförsamling som om han vore kyrkobokförd i den territoriella församling där hanär bosatt. Den som är kyrkobokförd i en icketerritoriell församlingmantalsskrivs också i den territoriella församling därkyrkobokföringsfastigheten ligger. Kyrkobokföringi de icke-territoriella församlingarna regleras i förordningen (1910:103 s. I) angåendebehörighet att kyrkobokföras i icke territoriell församling av svenska kyrkan.1 fråga om de nationella församlingarna hänvisas i 4 § förordningen till desärskilda medlemskapsreglerna som gäller för dessa församlingar. Degällande medlemskapsreglerna för de nationella församlingarna som 1910 årsförordning får anses hänvisa till är 1.konung lll:s brev den 8mars 1571 med privilegier för tyska församlingen i , brev (1840:46) angåendeFinska nationella församlingens i fortfarande, samt om regleringen avdess angelägenheter, 3.kungörelse (1841:10) angåendefastställd gränsreglering emellan de territoriella och icke-territoriellaförsamlingarna i huvudstaden, brev tillbefallningshavanden i angående indelning i Göteborgsstad i territoriella församlingar m. m. samt lönereglering för prästerskapet därstädes. Utövernämnda författningar bör också nämnas kungörelsen (1953:524) angåendeupphävande av skyldigheten för svensk medborgare att tillhöra Denna författning medger svensk med- Prop. 1990/91: 153 borgare attutträda ur en nationell församling. Folkbokföringenbör för att kunna tillhandahålla nödvändigt underlag för skiftandesamhällsintressen även i fortsättningen ange inom vilken territoriellförsamlings område en person skall anses bosatt.