prop · GE03186 · 1990-12-31 00:00:00 — Sparbanksföreningenfinner förslaget ändamålsenligt och väl ägnat att leda till att de olikafondema får bättre föratsättningar att fungera på marknaden. SFFhar inga invändningar mot att de fem AP-fondema får placera i räntebärandevärdepapper i utländsk valute. Riskexponeringen ökar dock för fondema och SFFutgår självfellet från att AP-fondema skaffer sig erforderlig kompetens för denya områdena. Beträffande de fem löntegarfondema anser SFF att någon utvidgninginte behövs. Löntagarfondema bör istället avskaffes. Denföreslagna lydelsen av 39 § APR fyller höga krav på flexibilitet och pålikställighet mellan olika placerare på marknaden. Den får ytterligare konkretiserasi bestämmelserna för respektive fondstyrelse. 5.10 Allmänna pensionsfonden, förstalöntagarfondstyrelsen Inomramen för en oförändrad målsättning med likviditetsförvaltningen föreslårutredningen att även utländska räntebärande värdepapper ska kunna förvärvas (39§). Med den tilltagande intemationaliseringen och den ovan föreslagna nyarätten att investera i utländska aktier som Prop. 1990/91:186 bakgrand villSydfonden tillstyrka införandet av denna nya förräntnings- Bilaga 3möjlighet. 5.11 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen Dennamöjlighet bör ses i relation till föregående punkt om förvärv av utländskaaktier m.m. och behovet av att hantera betelningar och betelningsberedskapi samband med sådana förvärv och försäljningar Mot denna bakgrand tillstyrkerstyrelsen ändringsförslaget. 6 Förvärv av fast egendom m.m. 6.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran Sveahovrätt, , styrelsen för , LO ochallmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker uten närmare kommenterförslaget eller lämnar det uten erinran. SAF,, , , och avstyrker förslaget. Närdet gäller förslaget att Qärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondstyrelsemai likhet med förste - tredje fondstyrelsema skall få förvärva fast egendomställer sig bankinspektionen avvisande. Placeringar i fast egendom kräver - somockså anförts i promemorian -ett stort mått av expertis, både när det gälleratt bedöma objekten och för förvaltning av dem. En sådan kan lämpligen intebyggas upp inom varje fondstyrelse. Det förefaller därför inte rationellt attsprida fastighetsinnehav till alla fondstyrelsema. 36:eparagrafen: "...avses därvid även aktier i bolag som har till huvudsakligtändamål att äga eller förvalte fast egendom eller tomträtt". Sid. 77 ipromemorian: "Om dessa tillgångar, sett över ,väsentligen består av fest egendom bör bolaget anses som fastighetsbolagfast egendom" synonymt med "fastighet". Vad menas med"" och "väsentligen"? 1990/91:186Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget. Fondstyrelsema bereds därmed Bilaga 3 ökade möjligheter till en medelsförvaltning som ger god avkastning ochriskspridning. Kammarrättenavstyrker förslaget såvitt därigenom löntegarfondstyrelsema medges rätt attplacera i festigheter. Skälen för dette ställningstegande är desamma somredovisats ovan under 35 §. Dessutom förefeller ändringen omotiverad även medhänsyn till de relativt små belopp som kan komma i fråga för nya placeringsformer.Det genomsnittliga beloppet en löntegarfondstyrelse kan placera i fastigheterenligt förslaget torde uppgå till ca , och en investering i denstorleken kan knappast förränta kostnadema för den sakkunskap som torde behövatillföras de olika styrelsema. Kammarrätten vill däremot föreslå aft löntegarfondemages en teknisk möjlighet att förvärva fest egendom som ett led i kreditgivningenligt förslagets 36a §. mån förslaget om rätt att placera i fest egendom genomförs kan ifrågasättasom 15 § APR i tydlighetens intresse skall kompletteras med en regel att bundnalån i förvärvade fastigheter får övertagas. 6.7 Fullmäktige i riksbank Enligtfullmäktige innebär direkt innehav av fastigheter löpande förvaltningsuppgiftersom fondstyrelsen inte lämpligen kan sköta inom ramen för nuvarandeadministrativa resurser. Enligt uppgifter från första - tredje fondstyrelsema,som har möjlighet till direkt placering i fastighet, kommer det festighetsbolagsom tidigare förvärvades att ersattes med direkt förvaltning av de i bolagetingående festighetema. Enligtförslaget handlar det också om relativt små fastighetsbestånd som vart och ettskulle kräva sin administration. Fullmäktige vill framhålla att dette riskeraratt medföra en betydande ökning av fondemas administration. Fullmäktige anserdärför inte att det är angeläget att nu ge möjlighet till direkt ägande avfastigheter. Genom ett indirekt ägande av fastigheter via förvärv av aktier i festighetsbolagtorde de ak-tieplacerande fondema kuima te del av den avkastning fastighetsmarknadenkan erbjuda utan att behöva utveckla en omfettende organisation förfastighetsförvaltning. SFFavstyrker aft fjärde och femte AP-fondema samt löntegarfondema får möjlighetatt placera i fast egendom. Det krävs stort expertkunnande för dette vilketknappast kan skaffas till alla fondstyrelser. 5 1990/91. Bilaga3 I betänkandet utgår man från att placeringar på riskkapitelmarknaden inte kanomfatte festigheter eller aktier i festighetsbolag. Denna uppfattning saknarfog. Det är fullt rimligt att inkludera fastighetsmarknaden under riskmarknadeni vid mening. Folksamanser här som när det gäller utländska aktier att någon stel procentgräns inteborde ställas upp uten att de allmänna placeringsreglerna och fondstyrelsens intemabestämmelser borde kunna vara vägledande. Samma lösning förordas alltså här somnär det gäller derivatinstrament. Folksamanser det olämpligt att regeln om förvärv av fastighet, bos-tedsrätt etc. föranställd har flyttets till placeringsbestämmelsema, där den inte hör hemma. 6.10 Allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen Fondstyrelsenavstyrker förslaget i denna del med följande motivering. Detkan ifrågasattes om den föreslagna förändringen är en teknisk fråga. Skillnadenmellan direkt och indirekt ägande är mer än marginell. Genom att äga aktier inoterade festighetsbolag bidrar fonden på ett rationellt sätt till den totelaallokeringen av riskkapitel på den svenska aktiemarknaden. Att predestineramedel till en delmarknad vore ju att ur fondens perspektiv sänkaavkastningskravet på denna speciella delmarknad, vilket åtminstone i ettlängre perspektiv skulle kunna leda till lägre avkastning, dvs. strida motkravet på god avkastning. Ett parallellt synsätt kan läggas på riskkapitelbildningenför onoterade bolag. Om fonden finge möjligheter att direktäga fastigheterfjärmar sig fonden således från riskkapitelmarknaden. Vid direktägande måsteden principiellt viktiga frågan om belåning belysas grandligt. Definitionen avvad som skall inräknas i kvoten förefaller också oklar. Kvoten kan ju förändrasav strakturella förändringar som fonden inte råder över t.ex. avknoppningar,uppdelningar etc. Det kan också påpekas att tillgångama i skogs- och kraftbolagväsentligen kan bestå av fast egendom. Fjärde och femte AP-fondema ärhuvudsakligen förvaltende aktieinstitutioner. Utredningen föreslår nu enbegränsad möjlighet att direktförvärva fast egendom. ligger inte i linjemed fondemas placeringsinriktning, varför förslaget avstyrkes. I betänkandet understrykesvikten av att utforma APR så att bestämmelsema skall vara anpassade till densnabba utvecklingen på kapitalmarknaden samt att skapa mer likartede föratsättningarför institutionella placerare på marknaden. Mot denna bakgrand förefallerförslaget att begränsa en viss typ av aktieplaceringar (fastighetsbolag)svårförståeligt. Fondstyrelsen avstyrker därför förslaget. 6.11 Allmänna pensionsfonden, förstalöntagarfondstyrelsen Förslagetom viss begränsad rätt till festighetsinvesteringar har Sydfonden ej anledninginvända mot i allmänhet (36 §). avgränsningsproblem på detteområde som vid utländska aktier. svensk börsaktieportfölj med en normalvikted andel av bygg- och Bilaga 3 fastighetsbolag skulle medden föreslagna .regeln leda till att innehavet måste dras ner. Härtill kommer aft många andra börsbolag har en betydandedel av sin substens i form av fastigheter. Gränsen bör här enligtSydfondens uppfattning gå vid onoterade aktier. Indirekt fastighetsägandegenom aktieinnehav i onoterade bolag bör således enligt Sydfondensmening ingå vid kvotberäkningen, däremot inte aktier i noterade festighetsbolag. 6.12 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen Styrelsenanser det lämpligt att den föreslagna förändringen endast skall avse innehav iicke noterade bolag samt direktinvesteringar i fast egendom. Fondenhar sistlidna årsskifte ett flertel innehav i den bransch som på börsen kallasFastighets- och Byggföreteg. Börsens branschindelning används för att kunnaange den genomsnittliga kursutveckling mätt med index för olika branscher.Denna branschrabricering används också av tidningaraa Affärsvärlden och VeckansAffärer. Det finns alltså ingen vedertegen uppdelning i vad som borde rabricerassom renodlade fastighetsförvaltande företeg och byggföreteg. Behovet har ejtidigare flinnits. Det måste betraktes som olyckligt ur praktisk synpunkt attinföra en ny definition av bolag. I praktiken har fondemas aktieförvaltning utvärderatsi förhållande till börsens indexutveckling inklusive fas-tighetsföreteg. Dettegäller både och officiellautvärderingar, men även massmediemas inofficiella utvärderingar. Detta harinneburit aft en indexneutral portfölj bör innehålla en andel festighetsbolagsom motsvarar den andel fastighetsbolagen har på börsen. En sådan typ avbegränsning som den föreslagna får alltså konsekvenser när det gäller attjämföra fondemas värdemässiga utveckling med börsindex och med flertalet andrainstitutionella placerare på marknaden. En korrekt jämförelse med börsensutveckling kan endast i så fell ske om man konstraerar ett eget börsindex somendast är tillämpbart på fondema. Detär inte alls oproblematiskt aft särskilja de bolag som bör hänföras till kategorinfastighetsförvaltande företeg från andra foretag. Gränsdragningen är särskiltsvår mot byggföreteg, där den huvudsakliga inriktningen för flertelet avföretegets anställda är byggnation men där företagets balansräkning tillväsentlig del ändå speglar ett stort fastighetsinnehav. Samma problem kan man stötepå i konsultbolag och i bolag som definitivt uppfattas som producerande. Dettydligaste exemplet på dette är Pronator som med hjälp av vinstema ikonsultrörelsen byggt upp ett stort och växande fastighetsinnehav och där manvid en given tidpunkt fann det lämpligt att ändra huvudinriktning till eft fastighetsförvaltandeföretag. Slutsatsen av ovanstående resonemang är aft noterade fastighets-ochbyggföretag berörs av helt andra problemställningar än icke noterade. Frågorom ägaransvar och företegaransvar är i fondens reglemente Prop. 1990/91:186löste på ett annat sätt för börsnoterade företeg än för onoterade. Vad Bilaga 3avser börsnoterade företeg finns bestämmelsen att rösträtten i ett enskiltbolag får uppgå till högst . Någon sådan bestämmelse finns ej för icke noteradebolag. Icke noterade fastighetsbolag har i ovanstående avseenden mer gemensamtmed direktinvesteringar i fest egendom än med börsnoteade bolag. 6.13 Allmänna pensionsfonden, tredjelöntagarfondstyrelsen Styrelsenställer sig huvudsakligen positiv till förslaget men lämnar följande kommenter. Fastighetskvotenär för hela AP-fonden. Sett ur ett portföljteoretisktperspektiv är siffran låg. Å ena sidan borde därför fjärde och femte fondstyrelsemasamt löntegarfondstyrelsema beredas möjlighet att placera medel i fest egendom.A andra sidan ställer dette krav på kompetensuppbyggnad. telar för borde avvakta en översyn av placeringsreglema för hela AP-fonden. 6.14 Allmänna pensionsfonden, ärde och femte löntagar fondstyrelserna Enligtvår uppfattning är den föreslagna definitionen av vad som skall anses vara"fastighetsbolag" mindre lämplig. Den kan möjligen t.o.m. motverkasyftet med den föreslagna lagändringen. Mellansvenska löntegarfonden ochNordfonden har redan nu av sina tillgångar placerade inoterade aktier i "fastighetsbolag" (branschen bygg/fastighetsbolagutgör f.n. av börsvärdet på ). Ett införandeav förslagets begränsningsregel skulle därför - redan på grand härav - innebäraatt våra placeringsmöjligheter i praktiken avsevärt beskars i stället för att,som avsett, utvidgas. Till yttermera visso kan det inte uteslutes att ävenvissa "producerande" aktiemarknadsbolag kan komma att hänföras till grappen"fastighetsbolag" med lagförslagets definition (t.ex. i branschernaskogsföretag, kraftföretag och även vissa industri- och konsultföreteg). Inteheller detta kan rimligen ha varit lagstiftarens avsikt. eller någon annan granskare av fondstyrel-seraasplaceringspolitik torde ha anfört någon kritik mot styrelsernas placeringar ibörsaktier av de slag som nämnts. Det finns enligt vår uppfattning inteheller något i tidigare förarbeten till APR som ger stöd för en begränsning avfondstyrelsemas akfieplaceringsrätt i detta avseende, inte ens såvitt avseraktier i marknadsnoterade rena fastighetsbolag. Lagstifteren torde hafömtsatt att en tillräcklig begränsning härvidlag ligger i riskspridningskraveti 34 § andra stycket APR. Avsiktenmed den föreslagna begränsningsregeln i 36 § tredje stycket, andra punkten APRär, som vi förstått saken, att skapa en spärr mot kringgåendeav femprocent-gränsen genom eteblering av och/eller del- Prop. 1990/91:186tegande i icke noterade företeg med festighetsinvesteringar som verksam- Bilaga 3 hetsföremål. Ettpraktiskt sätt att hindra kringgående utan att åstedkomma den nyssnämndaoönskade begränsningen, vore enligt vår mening att från begränsningsregeln undanteaktier i aktiemarknadsbolag. Engrandläggande föratsättning för att AP-fondema skall ges sådana placeringsmöjligheterär givetvis att fondema därvid agerar under sanrnia föratsättningar som andraaktörer på festighetemarknaden. Även om fondema enligt promemorian endast"i begränsad omfettning" får möjligheter att förvärva läst egendomkommer den föreslagna ändringen av placeringsreglementet fä stor betydelse för festighetsmarknaden.Av promemorian framgår att de nya placeringsreglema skulle innebära att värdetav varje fondstyrelses itmehav av fest egendom skulle få uppgå till högst 5 %av det totela anskaffningsvärdet av de tillgångar som styrelserna förvalter.Fondemas sammanlagda festighetsinnehav skulle därmed kunna uppgå till ett värdeav i storleksordningen . Det kan jämföras med livbolagensplaceringar i fastigheter som enligt promemorian uppgick till ca 26 miljarderkr. Det är därfSr av stor betydelse att de berörda fondema inte ges fördelar ibeskattnings- eller andra hänseenden. I annat fell kommer balansen pä festighetsmarknadenatt äventyras på ett sådant sätt som inte enbart skulle vara till övrigaaktörers nackdel utan givetvis även för fondema. 7 De aktieförvaltande fondstyrelsernas möjlighet att lämnakrediter m.m. 7.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran Sveahovrätt, kammarrätten i , styrelsen för , LO ochallmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker utan närmare kommenterförslaget eller lämnar det uten erinran. SAF,, , , och avstyrker förslaget. Bankinspektionenställer sig avvisande fill forslaget. Förste - tredje fondstyrelsemasmöjligheter i dette avseende fanns - när detgäller vissa kategorier av kredittegare - redan vid fondens tillkomst. Prop.1990/91:186 Den har senare utvidgats till att avse även andra än offentligaorgan. Bilaga 3 Föratsättningaraa är dock olika när det gäller förste - tredje fondstyrelsenaän för de övriga. Genom att de senare äger en aktieportfölj och genom att kreditgivningenskall inriktes på de företeg, i vilka fondstyrelsema placerat i aktier kommerman i kollision med en princip som härletts av tråkiga erfarenheter i tidigareskeden och som innebär att ägande och kreditgivning skall hållas åtskilda.Denna princip har varit vägledande i banklagstiftningen. Ipromemorian anförs aft möjligheten till kreditgivning endast skall avse vissatyper av lån som kan anses stå aktieägandet nära. Lagtextens utformning är dockhelt allmän. Bankinspektionen kan instämma i att placering i t.ex. förlagslån föratsätteren likarted bedömning som placering i aktier. Kommer däremot lån för t.ex.projektfinansiering ifråga fordras samma uppföljning av kredittagarens ävenkortsiktiga utveckling som vid bedömning av rena rörelsekrediter. Sådanakrediter kan inte heller avvecklas på samma sätt som ett aktieiimehav. Enändring i enlighet med förslaget skulle även innebära den djupt principiella förändringenaft fondstyrelseraa till viss del går över från port följ förvaltning tillfinansieringsverksamhet. Ipromemorian föreslås att fjärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondemaskall få möjlighet att lämna och förmedla krediter samt ikläda siggarantiförbindelser. Syftet är att möjliggöra för fondema att erbjuda ettföretag en "paketlösning" avseende kapitelförsörjning. RRV har svårtatt bedöma relevansen av att fondema ges den föreslagna möjligheten, då det iunderlaget inte framgår på vilket sätt frånvaron av denna möjlighet påverkatfondemas resultat. Införett ställningstegande avseende fondemas rätt att förmedla krediter anser RRVatt det bör beaktes att oklarheter i rättsläget medför att förekomst av s.k.förmedlingslån kan göra riskbilden för förmedlande institut mycket svårbedömdsamt försvåra revisionen. RRVvill också peka på att de av beslutade riskkapital-bolagen har en likarteduppgift, liksom småföretegsfonden m.fl. fonder. Om fondstyrelsema ges denföreslagna rätten, är det väsentligt att respektive organs målgrapp och syftetydliggörs för aft undvika att inte en dubblerande funktion inrättes. RRVvill även erinra om att inriktningen på näringspolitiken , sedanvalutaregleringama avskaffets, varit aft minska omfattningen på de stetligastöden i form av lån till företegen. Inför ett beslut om införande avföreslagna förändringar bör behovet av ytterligare ett organ som tillför företegriskkapitel genom lämnande av krediter och garantiförbindelser åskådliggöras. Prop.1990/91:186 Den föreslagna bestämmelsen ger fondstyrelsema större möjlighetatt, i Bilaga 3 likhet med andra institutionella placerare som t.ex.försäkringsbolagen, bedriva en aktiv förvaltning av sina medel. 7.6 Fullmäktige i riksbank Fullmäktige,som i huvudsak inte har någon erinran mot förslaget, lämnar följande kommenter. Enviktig effekt kan bli att avkastningen på fondstyrelsemas medel förbättras.Generellt kan reglema i denna riktning förväntes bidra till större konkurrenspå de finansiella marknadema. har det också skett en allmänbreddning av verksamheten inom olika institut vilket likaså haft enkonkurrensfrämjande verkan. Fullmäktigevill emelllertid påminna om att det kan vara befogat att behålla en vissfunktionell specialisering på kredit- och riskkapitelmarknaden. En sådanspecialisering sker exempelvis i värdepappers-fonderaa, som i huvudsak ägnarsig åt placering i värdepapper för vilka välutvecklade primär- och sekundärmarknaderfmns. På sanrnia sätt har de olika delfondema inom AP-systemet från börjangivits en verksamhetsram av sådan karaktär att individuell kreditprövning ochbevakning av låntegaraa av den typ som sker i banker i stort sett kunnatundvaras. Engagemang i individuella företeg, och ännu viktigare, i enstakaprojekt, har därmed kunnat undvikas och fondemas administration kunnat hållasinom snäva ramar. Detav utredningen framlagda förslaget skulle enligt fullmäktiges bedömning kurmasägas leda till ett avsteg från denna linje. Även om det kan vara fråga om kvantitetivtbegränsade insatser kan de aktieförvaltande fondstyrelsemas verksamhet medutredningens förslag komma att utvecklas i riktning mot traditionell kreditgivning.En fråga som uppkommer är om det är lämpligt att fonder som verkar inom ettpensionssystem skall bygga upp en kompetens av dette slag. Hänvisningentill den paketlösning försäkringsbolagen i vissa fall kan erbjuda förefallerinte helt relevant eftersom den inte sällan föratsätter samgående avförsäkringsinstituten med bl.a. banker och finansbolag. Enligtfullmäktige skulle en vidgning av fondemas verksamhet när det gäller långivningoch garantigivning i samband med aktieplaceringar enligt förslaget kunnamotiveras, som utredningen gör, med att en effektivare kapitalförvaltning kanåstadkommas. En sådan vidgning kan dock vara förenad med betydandeadministrativa kostnader, inte minst om fondstyrelsema skulle ge sambandetmellan aktieplacering och långivning en vidare tolkning. Sparbanksföreningenvill från principiell synpunkt invända mot förslaget i denna del. förslagär enligt mening inte Prop. 1990/91:186 förenligt medden i vart fell för banker, gällande gnmdprincipen att Bilaga 3 ägande och kreditgivningskall hållas isär. Att på föreslaget sätt ge fondstyrelsema möjlighet att gå inmed krediter m.m. till helt eller delvis ägda företeg ter sig klart olämpligt. SFFavstyrker förslaget att fjärde och femte AP-fondema och löntegarfondema fårmöjlighet att ge krediter. Enligt förslaget skall kreditgivningen visserligenbegränsas till företeg i vilka fondema äger aktier eller står i begrepp attförvärva aktier i. strider emellertid helt mot den för svensktbankväsende eteblerade principen om att ägande och kreditgivning ejskall sammanblandas. SFF anser att förslaget inte bör genomföras, i vart fellinte så länge den nuvarande principen gäller för bankerna. Folksamtillstyrker denna uppmjukning av bestämmelsema, som gör det lättere for fondstyrelseraaatt agera i samspel med små och medelstora företeg. I praktiken har det visatsig vara en svår uppgift för löntegarfondstyrelsema att understödja onoteradeföreteg. Riskeraa är i dessa fall ofte stora och avkastningen åtminstone påkort sikt liten. Utvecklingsbara småföreteg får ofte sterthjälp på annat sätt. 7.10 Allmänna pensionsfonden, flärde fondstyrelsen Fondstyrelsenhar ingen erinran mot förslaget. Det finns emellertid skäl att poängteraskillnaden mellan genuint lånekapitel och riskkapital. 1 praktiken innebärförslaget frihet att placera i s.k. mellankapitel och bara undantegsvis och påkort sikt i lånekapitel. Eftersom det inte är normal kreditgivning som avses, utenlånen skall vara knutna till aktieförvaltningen, så bör de enskildaengagemangen öppet redovisas av resp. fondstyrelse. 7.11 Allmänna pensionsfonden, förstalöntagarfondstyrelsen Ävenförslaget om rätt att som ett led i aktieförvaltningen kunna lämna och förmedlakredit samt teckna garanti välkomnas (36a §). Fonden ser denna möjlighet somett värdefullt finansiellt komplement med utgångspunkt från ett blivande ellerbefintligt aktieengagemang. Härmed kan ex. förlagslån tecknas, liksom vinstendelslånnågot som ej är möjligt. 7.12 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen Denavreglerade marknaden har inneburit att den traditionella uppdel- ningen av kapitelanskaffhing,dels i upplåning dels i tillskott av riskkapi- Prop. 1990/91:186 tel harblivit alltmer diffus. Det måste betraktes som en fördel om även Bilaga 3fondema som ägare kan bidra med "paketlösningar" avseende företegenskapitelförsörjning. Motderma bakgrand tillstyrker styrelsen ändringsförslaget. 8 Kravet på långsiktighet i förvaltningen 8.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran Sveahovrätt, kammarrätten i , , styrelsen förStockholms fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen,tillstyrker uten närmare kommenter förslaget eller lämnar det uten erinran. SAF,, , , och Aktiesparares Riksförbimdavstyrker förslaget. Denföreslagna ändringen i paragrafens lydelse avses inte innebära någon förändringav fondstyrelsemas placeringsstrategier. Som motiv till ändringsförslagetframförs i promemorian aft det uttryckliga kravet på långsiktighet felaktigtkan tolkas som en, i förhållande till övriga bestämmelser, ytterligarebegränsning av placeringsmöjlighetema. Detär ett grandläggande krav att fondstyrelsemas medelsförvaltning präglas avlångsiktighet. anser att det är väsentligt aft dettaklart framgår av bestämmelsen och att det därför saknas anledning att ändraparagrafens lydelse pä så sätt som föreslås. Det är också tveksamt om bestämmelsensinnebörd skulle bli klarare och mer entydig genom den föreslagna ändringen.