prop · GE0382 · 1990-12-31 00:00:00 — Ävenom jag anser all sludiecirkelarbeiel börvara lyngdpiinklen i studieförbundensstatsbidragsberäiligade verksamhei vill jag belöna vikten av den kulturverksamhet som de bedriver.I inledningen Iill delta avsnilt har jag redovisat några data rörandekullirrverksaniheien. Av denna framgåratt ett myckel storl antal pcLsoner årligenkommer i kontakt med de olika kulturaktiviteler som anordnas av sludieförbunden. Verksamheten är till sin art myckel mångskiftandeoch berör alla konsl-områden - föreläsningar, sång,musik, dans, lealer, lilleralur, konsl och konsthantverk, film, foto och bildsaml dokumentation. förbundens breda organisationsförankring kommer storadelar av be- Prop. 1990/91:82 folkoingen i kontakt med kulturaktiviteter avskilda slag. 1 denna verksamhet deltar såväl kulturarbetare som amatörer. Detär angelägel att studieförbunden fortsätter all sträva efter att spridakullurintresset till nya grupper, att stimulera människors eget skapande och allfrämja ett utvidgat dellagande i kullurlivel. Del är även angelägel all enjjosiliv växelverkan äger rum mellan folkbildningens amalörkulluicllaaklivileter, kulturarbetare och kulturinstitutionerna. Det finns 128 slalsbiilragsbeiälligailefolkhiigskolor, varav 77 drivs av folkrörelser, organisationer ellerslöilföreningar och 51 av landsting och kommuner. De flesta folkhögskolornaligger pä landsbygden men det finns också folkhögskolor i tätorterna.Verk.samheisåiel 1988/89 genomförde folkhögskolorna sammanlagt 719000elevveckoi, varav 431000 i form av långa kurser (eller längre) och188000 veckor som korta kur.ser (2 till M dagar). Varje åi' siuilerar ca 18000personer vid skolornas långa kurser och ca 213000 personer vid de korta. Folkhögskolorna får samhällsstöd genom statsbidrag,landstingsbidrag och kommunbidrag. Av stalskontoreis rapport (1990:3,Statsbidrag till folkhögskolan) framgår att de offentliga bidragen svarar för61 % av de årliga kostnaderna för rörelse- och stödföreningsskolorna, medanmotsvarande andel för landstingsfolkhögskolorna ulgör . Mitt förslagom en förändrad ansvarsfördelning mellanstatsmakterna och folkbildningen får till följd all en slor del av kommitténsförslag innefattar sådana frågor som inte skall föranleda direktaställningstaganden av riksdag och regering utan skall avgöras av huvudmännenför folkhögskolorna. Det betyder givetvis inte att dessa frågor är av minilrebetydelse för folkhögskolans verk.samhel framöver. Jag ulgår från all såvälkommitténs överväganden och förslag som de synpunkter, som har framförts frånremissinstanserna, i olika avseenden kommer att utgöra ett bra underlag för debedömningar och beslut rörande den fortsatta folkhögskoleverksamheten som huvudmännenoch folkhögskolans personal nu har att göra. Jag övergår nu till närmast all behanilla de villkor somjag anser skall vara förknippade med statligt stöd tillfolkhögskoleverk.samhel, varefter jag tar upp vissa andra frågor som rörverksamheten. 4.1 Särskilda villkor för statsbidrag till folkhögskolorna Mitt forslag: Varje folkhögskola skall ha en . All undervisning som anordnas vid en folkhögskola medstatsbidrag skall vara avgiftsfri. Allmänna kur.ser skall utgöra basen i folkhögskolornasverksamhet. Den totala omfaltningen av allmänna kirrser vid en folkhögskolaskall utgöra minst 15 procenl av verksamheten. Den allmänna kursen skall vara avsedd hiimsl föi dem somsaknar grundskole- eller gymnasieiiibildning. Till allmän kurs får antas den som fyller minsl delkalenderår kursen börjar eller är äldre. hinder av detla får enfolkhögskola anta en elev som går ett individuellt program i gymnasieskolaneller en elev som skall delta i en kurs som inte har sin motsvarighet i detoffentliga skolväsendet. Kommitténs förslag: Överensstämmer med milt förslag ifråga om styrelsen. Kommittén anser att styrelsen skall besluta om vilkasamiådsor-gan som skall finnas vid varje skola och hur ilessa skall varasammansatta. Enligt kommittén skall företrädare för de studerande, lärare ochövrig personal ha rätt alt närvara vid styrelsens sammanträden och alld.Ti-vid delta i överläggningarna, ställa förslag samt anteckna skiljaktig meningtill protokollet. I fråga ompersonal vid folkhögskolan anser kommittén att behovet av denna skall bedömasutifrån en av styrelsen fastställd verksamhels-plan. Enligt kommittén bör detäven slås fast att rektor skall ansvara för den pedagogiska ledningen avskolans verksamhet. Remissinstanserna:SÖ, Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation () och några landsiingtillstyrker förslaget all varje skola skall ha en styrelse.L.andstingsförbundel anser all del klarare mäsle framgå all del skall varamöjligt för ett landsting med flera landstingsdrivna folkhögskolor att självtavgöra om dessa skall ha en gemensam styrelse eller var sin. SvenskaFolkhögskolans liirarlörbund (SFIII. ), litrarnas Kikslör-bund (LR), () .saml ell llerlal företrädare för folkhögskoleslyrelser och från lärarrådunilerslryker vikten av all varje folkhögskola har en egen styrelse. Bl.aSFIIL, Ijänstemännens Centialoiganisiition (ll.O), I.k och SFEF kräver ocksåatt varje skola, liksom , skall ha förord ningsregle-rade lärarråd ochkursråd som garantier för lärarnas och kuisdellagar-nas medinflytande. AUmän kurs Prop. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delarkommitténs förslag att de allmänna kurserna bör finnas kvar och attfolkhögskolorna genom fiexibla arbetsformer och särskilda satsningar främst börsträva efter att rekrytera korttidsutbildade till dessa kurser. Uppfattningarnaär däremot delade när det gäller såväl minsta längd som antal deltagare viddessa kurser. Riksrevisionsverkei (RRV), SÖ, SFEF, ochlandstingen i , , , och länm.n. anser i likhet med kommittén att varje skola skall anordna minst enallmän kurs om minst 30 veckors längd och lägst 20 deltagare vid kursstarten.Andra, t.ex. SFHL, Bohuslandstingei, och läns landsiing.Arbetarnas Bildningsförbund () och ()anser att kommitténs förslag om kurslängd och deltagarantal kan få negativaeffekter speciellt för mindre skolor utanför tätorterna och förordar därför attde nuvarande bestämmelserna får stå kvar, dvs. minst två kurser omminst 15 veckors längd vardera, som ansluter till varandra och med vardera lägst20 deltagare. menar att del är tillräckligt om varje skola anordnarminst en allernalivi varje termin en läng kurs samt attvarje skola ilessutom anordnar kortare allmänorienterande kurser med ensammanlagd kursvolym för dellagare ur de prioriterademålgrupperna. Fnligi skulle kiavcl om de koria kurserna helt eller delviskunna fullföjas med långa kurser. Skälen för mitt förslag: Jag delar den principiellauppfattning, som förs fram av folkhögskolekommillén och av vissaremissinstanser all huvudmannen och styrelsen skall avgöra styrelseformen ochatt siyrelsen skall avgöra hur skolans verksamhei skall organiseras. Denasynsätt är enligt min mening i hög grad förenligt med den fria ställning, somfolkhögskolan i övrigt redan har. De remissinstanser, som anser att del bör föreskrivas attdet skall finnas lärarråd och kursråd som garantier för lärarnas ochkursdeltagarnas medinflytande, menar att detta bl.a. för med sig ett ökatengagemang från styrelsens sida och ger bättre förutsättningar för t.ex.kontinuitet och förnyelse. Jag anser inte att frågor om medinflytande skallförfatl-ningsregleras när det gäller folkhögskolan. Del är min atthuvudmännen för de olika folkhögskolorna även i fort.sättningen kommer att sedet som angeläget att finna lämpliga former för samråd och därigenom möjliggöraen så stor uppslutning .som möjligt kring verksamheten. Även om det ytterst ärstyrelsen som bär ansvaret för verksamheten är del självfallet viktigt alt denlillsammmans med skolans personal och elever strävar efter att formaskolarbetets inriktning, innehåll och arbetsformer på ett sätt som lämpar sigför den enskilda folkhögskolan. Det är en viktig fråga för varje skola attfinna egna lösningar i detla avseende. Den allmänna kursen motsvarar i ston den utbildning somges i och/eller i gymnasieskolan. Beroende på kursens längd ochdeltagarnas förkunskaper kan genomgången kurs ge allmän behörighet förhögskolestudier. har visat att del fanns drygt800 000 personer i åldern som hade kortare förgymnasial utbildning . Flertalet av dem var i åldrarna . I de yngre åldersgruppernavar fierlalel invandrare. Behoven av komplcllerande utbildningsinsatser, föralt tillgodose grunilskolekimskaper, kommer- all kvarstå länge . Såväl komvuxsom folkbildningen har viktiga uppgifter när det gäller att tillgodose des.sabehov. Jag delar de bedömningar som kommittén redovisar som skälIill sitt förslag att allmänna kurser bor finnas på alla folkhögskolor.Kommittén betonar t.ex. att allmänna kurser allljäml behövs lörkorilidsulbildade men att kurserna kan och bör uiformas på ell mer llexibellsiiti iin . De allmänna kurserna bör ge kunskaper och färdiglieier i allmännaämnen. I SÖs föreskrifter definieras den allmänna kursens innehåll till"ell brett ämnesurval". Jag anser i likhet med bl.a. kommittén attdenna definition är användbar. Del måste självfallet vara så, attdet inom detta begrepp för den allmänna kursens innehåll, finns utrymme för nyaämnesområden av skilda slag. Kommittén ger som exempel på sådana nya områdenbl.a. datakunskap samt miljö- och energifrågor. Om de allmänna kurserna avser all ge allmän eller särskildbehörighet för högskoleutbildning bör de självfallet i allt väsentligt gekunskaper och färdigheter, som är likvärdiga dem i gymnasieskolan. Däremotanser jag inte att ämnena eller ämnesområdena behöver vara identiska till sinbenämning med dem som gäller för gymnasieskolan eller komvux. Detta gälleräven rörande studiegång och arbelssäll. Del är i stället önskvärt attfolkhögskolorna utvecklar och tillämpar alternativa modeller förstoffgruppering och metoder. Förekomsten av allmänna kurser vid folkbögskolorna harlänge setts som ett utbildningspolitiskt huvudmotix för att beviljafolkhögskolorna statsbidrag. De minimikrav som finns, innebär all 600elevveckor av en folkhögskolas totala undervisningsvolym skall användas för allmänkurs. För en skola, som har en statsbidragsber.Tiiigad årsvolyrn om 4 500elevveckor, innebär det således att ca 13 procenl av undervisningsvolymenutgör detta minimikrav. Mitt förslag rörande ilen allmänna kursen inncbii/ all Ocnäven i fortsättningen skall utgöra en viktig del av verksanilielen vid samtligafolkhögskolor. Riksdag och regering skall inte längre faslsliilla minsia antaldeltagare för dessa kurser. överlåis till folkhögskolor na och derasstyrelser. Dessa har all se iill all allmänna kurser, som riktas iillkorttidsutbililade deltagare, anordnas vid skolorna. Även om del blir möjligtatt anordna kortare allmänna kurser ulgår jag vidare från alt längre allmännakurser skall känneteckna folkhögskolornas verk.samhel. I mina övergripande motiv för statsbidrag till del fria bililningsarbetet har jag bl.a. betonatvikten av folkbildningen i utbildningspoliiiski avseende. För folkhögskolansdel innebär den allmänna kursen en viktig förutsättning för att leva upp till detta mål. Med hänsyndessutom till att mitt förslag om allmän kurs innebärenuppmjukning av de regler, som gällerför sådana kurser, anser jag det vara ett rimligt krav för folkhögskolornaall uppfylla. Jag kommersenare att föreslå alt statsbidrag för bl.a.vi.ssa avgränsade utbildningar som riktas tillpersoner med funkiionsnedsäliningar skall utgå i särskildordning. För deltagare som är i behov av särskillslöd i undervisningen utgår, utöver detreguljära bidraget, bidrag med ytterligare50%, den s.k. handikappschablonen, som äravsett för åtgärder som underlättar studiesituationen för psykiskt, fysiskt, socialt och språkligt handikappade deltagare. Medel, motsvarande demsom ulgår för ändamålet, kommer all ingå i detsamlade bidraget till folkbildningen som skall fördelas av folkbililningsrådet.Det är en angelägen uppgift förrådet att verka för att folkhögskolornatar ansvar för alt personer med funktionshinderav skilda slag kan ilella i undervisningen. Liksom vad fallet ärnu kommer folkhögskolorna även i forisäliningenatt ha rätt att välja sina målgrupper.De regler belräffandc älilei, som fmns för folkhögskolan,är förhållandevis deialjenule. I nligl minmening skall den som påbörjar allmän kurs vid folkluigskolan lyllaminst under kursens första är eller varaäldre. Del biir dock vara möjligt fören folkhögskola att anta en yngre elev, somgär ell individuellt program igymnasieskolan, till undervisningen. Likasåfår folkhögskolorna anta dem som är under 18 årtill såilana kurser som inle har sinmotsvarighet i det offentliga skolväsendet.Jag vill dock belöna all folkhögskolan främstbör vara avsedd för vuxna personer. 4.2 Ett enhetligt personalansvar för folkhögskolan Mitt förslag: Denstatliga regleringen av tjänsterna som lärare och rektor vid folkhögskolan skall upphöra med utgången av /91. Kommitténs förslag: Överensstämmer med milt förslag. Remissinstanserna: Förslagettillstyrks av bl.a. Statens ar betsgivarverk (SAV), , ,, , LO samt av fleralandsting. SFHL, LR och SFE.F samt ett stort antal lärarråd avvisarkommitténs förslag. SFHL anför bl.a. att det finns risk för uppsplittring påflera avtalsområden och att erfarenheter från lokala syslem visar att kvinnor ofta missgynnas idem. 1990/91:82 menar även alt det ärviktigt all folkhögskolan även i framliden ses som ett organ med offentligamyndighetsuppgifter. Skälen för mitt förslag: beslut medanledning av propositionen om kommunall huvudmannaskap för lärare,skolledare, biträdande skolledare och syofunklionärer (prop. 1989/90:11, UbU9, rskr.58) innebär att den statliga regleringen av nämnda tjänslerhar upphön. I nämnda proposition anfönle jag all liirslagel rörandede slailigl leglera-de tjänsterna i det kommunala skolväsendet borde fäkonsckvcnsei också för de statligt reglerade tjänslernavid folkhögskolorna. Jag meddelade även att jag avsågatt återkomma iill regeringen med förslag iill sedan frågan hade behanillais av lolkhögskolekommilién Lärare och rektorer vid folkhögskolorna har tjän.sierdär avliinings-förmånerna fastställs under medverkan av regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer. Diirmed följer enligt 2 kap. 1 § lagen (1976:600) om offentlig anställningalt ilessa tjänsler är slailigl reglerade. För denna personal gäller s.k. dubbell huvudmannaskap. innehar att de är anställdaav huvudmannen för resp. folkhögskola medan siaicn med stöd av lagen (1965:576) om ställföreträdare förkommun vid vissa avtalsförhandlingar m.m. - den s.k. ställföreträdarlagen - och ett särskill riksdagsbeslut (prop. 1967:131, SU134, rskr. 327) förhandlar och sluter avtal om deras avlöningsförmåner och övrigaanställningsvillkor. Staten utfärdar också vissa föreskrifterom deras anställningar', lör övriga anställda vid folkhögskolornasvarar huvudmännen ensamma för denna uppgift liksom för förhandlingarom anställnings- och lönevillkor. finns således inget enhetligt arbetsgivaransvar inom folkhögskolan. Det delade personalansvaret medför nackdelar bl.a. i avialssam-manhang. Förhandlingar om löne-och anställningsvillkor förs mellan och destatsanställdas huvudorganisationer trotsatt del inte är staten ulan resp. folkhögskola eller folkhögskolestyrelse som ärarbetsgivare. Kommittén har vid sina överväganden sellbetydande fördelar med ett enhetligtpersonalansvar, t.n förilel är- all huvudmännenoch folkhögskoleslyrelserna då lättare kandisponera den samlade personalstyrkan efter behov och rådande föruisäll ningar. In annan fördel är att en samordning av lärartjänslgöring påfolkhögskola och i det friabildningsarbelel underlättas. förslag om ettförändrat personalansvar för folkhögskolans liira-re och rektorer bör genomförasden . Det innebär all fi.o.m. denna tidpunkt upphör ilen statliga regleringen av läiai- och lekiois-tjänster och all huvudmännen ellerdess styrelse fr.o.m. samma lidpiinkl har ansvar för all tjänslernaregleras på annal siill. Jag har under' handerfarit att förbereder bildandet av enarbetsgivai komniilié, som fillsammans medl..iindstingsförbunilet och Kommunförlnindei kommer all förhandla med arbetstagarparlcrna om ett nytt avlal för folkhögskolornaslärare och rektorer. f'nligt minmening är del också naturligi all huvudmännen i samråd med de avtalsslulande parterna fåi avgöra behörighetsfrågorför lärare och rektorer vid folkhögskolorna. 1 denna fråga har jag samrått med statsrådet . Min bedömning: Grundutbildningen för fritidsledare fåräven i fortsättningen bedrivas vid folkhögskolor. Kommitténs förslag: Överensstämmer med min bedömning. Kommitténkonstaterar all centralt utarbetade studieplaner är svåra att förena med denprofilering av verksamheten som förordas och att den samordning som kan kommaatt behövas bör ske i friare former än . Detta kan ske t.ex. genom attföreträdare för avnämare, för yrkesverksamma fritidsledare och förutbildningarna bildar en central referensgrupp. Denna kan ha till uppgift attformulera mål för utbildningarna samt följa upp verksamheten m.m. Kommitténanser vidare att det är önskvärt att studerandegruppernas storlek och antaletundervisnings-timmar i högre grad än nu varieras efter behovet och all ellökanile ansvar läggs på de studerande under utbildningens gång. Remissinstanserna:Ett stort antal remi.ssinslanser lillsiyiker i alll väsentligt kommitténsförslag rörande grundutbildningen, däribland , Universitei.s-och högskoleämbetet (UHÄ), SI HL, SIF-F, , LR, TCO, och Nyklei hcisrörelsens landsförbund. Fritidsledarskolorna,samarbetsorganisation för Iriiidsle-darutbildning inom svensk folkhögskola,menar alt fritidsledaruthild-ningen även i fortsättningen skall ligga påfolkhögskolan, men anser all kommittén har saknat personella och tidsmässigaresurser för all göra en grundlig undersökning och analys av viktiga basfaktarörande utbildningen och att många av slutsatserna i betänkandet därför ärosäkra. Organisationen anser vidare att kommittén har underskattat värdel aven enhetlig yrkesutbildning även i framliden och att det är viktigare att utbildageneralister än specialister. RRV, SÖ,och anser att folkhögskolan inte skall ha monopol påfritidsledarutbildningen. En sådan utbildning bör även kunna anordnas inomhögskolan. är positivt till ett närmare samarbete medhögskolan. Skälen förmin bedömning: har övervägt om den skall föreslå allgrundutbildningen för fritidsledare även skall förläggas till högskolan.Kommittén har därvid funnit alt övervägande skäl talar för att folkhögskolanäven i fortsättningen har denna uppgift. För egen del har jag inga invändningarmot att folkhögskolorna anordnar fritidsledarutbildning, utan finner detpositivt om skolorna ålar sig denna uppgift. Jag delar således uppfattningenatt folkhögskolorna är väl lämpade att anordna denna utbildning. De skäl somtalar för folkhögskolan är förutom dess arbetssätt också växlingen mellanpraktik och teori. Till detta kommer dess närhet till folkrörelserna. Detta görall folkhögskolorna kan svara mot fritidsverksamhetens inriktning, såväl i som i föreningsdriven verksamhet.Folkhögskolornas kun- Prop. 1990/91:82 skapstradition, som t.ex. förutsätterett aktivt deltagande från de studerande vid planering och genomförande avutbildningen, ger däilill en god förberedelse för arbetet som fiiiidsledare.Jag vill emellertid betona att vad jag nu talar om är inle ell monopol förfolkhögskolorna utan en tillåtelse för att statsbidraget går till sådantändamål vid skolorna. En tydligare profilering, som jag i likhet med kommitténfinner angelägen för de skolor som arbetar med frilidsledarutbildning, kan tasig flera olika uttryck. I många fall kan del röra sig om att mer anpassa utbildningentill en folkrörelses aktuella behov, i anilra kan det vara lämpligt att få tillstånd en inriktning som mer svarar mot kommunernas behov. Huvudsaken är attfolkhögskolorna lar vara på de möjligheter som finns att variera utbildningenalltefter varje skolas egna förul-sättningar och avnämarnas behov. 1 likhet med vad som föreslås ske lör den övrigaveiksamhelen vid folkhögskolorna, skall folkhögskolorna och deras siyielseräven för Ir i-tidsledarutbildningens ilel, i högre grad än vad som gäller,.själva la ansvar för den direkta utformningen mm. Jag finner ilärför inleanledning att närmare gå in på frågor som rör' i.ex. samorilniiig avfiiliilslc-darutbildningarna, studerandegruppernas storlek eller anlalelundervis-ningstimmar. Dessa och andra liknande frågor anser jag all skolornasjälva skall ta ställning till. Det har från många håll pätalals behovet av enpåbyggnailsuibildning för dem som t.ex. arbetat några är i kommunalfritidsverk.samhel och som har genomgått fritidsleilarulbildning,fritidspedagogutbildning eller annan motsvarande utbildning. Såväl kommitténsom ett flertal remissinstanser aktualiserar också denna fråga. Även jag anseratt det finns skäl att överväga en påbyggnadsutbildning för dem som ärverksamma inom detta område. Chefen för har för avsiktatt senare återkomma till denna fråga. 4.4 Vissa övriga frågor I mina förslag till övergripanile mål för denstatsbidragsslödda folkbildningsverksamheten har jag bl.a. betonat delsbehovet av folkbildningsinsatser inom olika områden dels vikten av attfolkbildningen tydligi profilerar sin verksamhei i förhållande till den avsamhället anordnade grund- och yrkesutbildningen. Med del samladepersonalansvar som huvudmännen för folkhögskolorna föreslås få, blir delnaturligi att de får ett större inflylanile än nu i)å lärarutbildningen samtall de övertar ansvaret för fortbildningen. Lärarnas pedagogiska och ämnesmässiga kompelens haravgöianilc betydelse för att upprällhålla kvalilelen på uppläggningen ochgenomförandet av folkhögskolornas verksanihel. gäller såväl lör behörig hetsgivande kurser som för övriga kurser. Foribililningenspelar i ilella Prop. 1990/91:82 sammanhang en stor roll. Den skall syfta tillall öka måluppfyllelsen och utveckla verksamheten vid såväl den enskildafolkhögskolan .som i folkbildningen i stort. Då del naiurligivis ligger' ihuvudmannens intresse alt upprätthålla en hög kompetensnivå hos personalenulgår jag från att kompetensutveckling, bl.a. i form av fortbildning kommer allspela en viktig roll. Jag vill här understryka fortbildningens beiydelse lör utvecklingenav folkhögskolan. Del är självklart många skilda behov och intressen somfortbildningen skall möia och lillgodose. Del är därför nödvändigt att planeraforlbildningsin.salserna så all de blir ell led i en medveten förändring ochförbältring av kompetensen vid folkhögskolan. Sludieomdömel är ett urvalsinstrument för sökande tillhögskolan inom folkhögskolekvoten. Som normeringsinstrumeni för studieomdömethar sedan ett tiotal år använts en specialkonstruerail version av högskoleprovet,det s.k. folkhögskoleprovet. Kostnaderna för ränning av provet har uppgått tillca . Under del senaste årel har SÖ inle erhållit medel fördella normeringsinstrumeni. Någon normering har därför inte ägt rum. Kommitténkonstaterar all del tidigare använda systemet har misl en slor del av sillvärde genom all mer än hälften av skolorna inte deltar i folkhögskoleprovet. mening kan det ifrågasättas om något instrument för normering avdetta slag behövs med tanke på hur den grupp som deltar' i proven numera ärsammansatt. Jag delar kommitténs bedömning i della avseende och menar såledesatt del inte längre behövs eit särskill nornieringsprov för all studieomdömenskall kunna sättas. Lärarkolleklivels bedömningar skall enligt min mening varatillräckliga. Delta förulsälier dock all nuvarande rekommendation omfördelning av omdömesgrader följs pä skolornti och att folkhögskolornagemensamt uppniiirksanir-nar och ålgäidai' avsteg från den befintligarekommendaiionen.