prop · GE0318 · 1990-12-31 00:00:00 — Bilaga 2 Kommunförbundetförutsätter att beräkningen av grundresursen baseras på antalet 7-15 åringar ihemkommunen. Sotenäsoch kommun, Bohusläns Skärgårdsråd och länsskolnämnden i Hatlands länpekar på att den strukturella variabeln (elever per km2), som har använts förgruppering av kommunerna, endast mäter landarealen, vilket missgynnar kustkommunermed många elever boende på öar. Gotlandskommun och länsskolnämnderna i och anser attproblemet med glesbygd med mycket spritt boende bör återspeglas iberäkningsmodellen. Elevernas och lärarnas åldersfördelning bör påverka grundresursensutformning menar , och kommun. Remissinstansernaställer sig i allmänhet positiva till konstruktionen av specialresurs I. Mångahar dock kommenterat kriterierna och har förslag till ändrad viktning särskiltmed utgångspunkt från utfallet i den egna kommunen/länet. Statskontoretföreslår att att de ingående kriterierna ges större tyngd eftersom förslagetknappast innebär någon omfördelning av kommunens totala statsbidrag.Länsskolnämnden i och anser att en störreandel av grundskolebidraget som specialresurs skulle bidra till ökad rättvisamellan kommuner. SÖtillstyrker själva bidragsmodellen men anser att kriteriet ensamförälder börutgå eftersom det inte finns några klara och entydiga samband mellan kriterietoch behovet av extra stödåtgärder i skolan. Länsskolnämndeni , , , , ochÖrnsköldviks kommun tar upp behovet av en faktor som andelenfamiljehemsplacerade barn. och efterlyser ett kriteriumsom mer uttalat speglar barns problem i familjesituationen. Länsskolnämndernai och , , . , ,, och pekar på att andelensocialbidragstagare eller invånare med enbart grundskoleutbildning inte ärrelaterat till om dessa kategorier har barn i skolan. kommun och LR anseratt kriteriet socialbidragstagare inte uppfyller villkoret att vara opåverkbartför kommunen. och kommun föreslår att de tre strukturellakriterierna utökas med en glesbygdsfaktor. tionen föreslår att man ersätter kriteriet andelsocialbidragstagare . 1990/91:18 med andel låginkomsttagare. Även specialresursen 2 har kommenterats positivt av mångaremissinstanser. De flesta synpunkterna och ändringsförslagen har rörttolkningar av behovsmåttet för hemspråksundervisning och aktivitetsgraden. SÖ, länsskolnämnden i ,i . , och kommun utgårfrån att nuvarande regler om rätt till hemspråksundervisning skall gälla ochanser att kriteriet för bidrag bör överensstämma med reglerna om elevens rätttill undervisning. Sameskolstyrelsen, ,och kommun menar att behovsmåttet andelenbarn med minst en förälder född i utlandet minskar t.ex. samers, tornedal ingars och andra generationens sverigefinnars möjligheter att studera sitthemspråk och att detta inte får ske. kommun pekar på att vissaadoptivbarn och zigenarbarn inte ryms i behovsmåttet. Ett tjugotal remissinstanser invänder mot förslaget attakiivi-tetsgraden bör låsas och anser att den bör vara mer flexibel för attkunna svara mot variationer i invandrarsituationen. Kommuner med flyktingslussar eller ökad flyktingmottagningoch liknande tillgodoses inte i konstruktionen påpekar bl.a. länsskolnämndernai , , och samt ,, , Sundsvalts, Asele och kommun. 7 Statsbidragsmodell -gymnasieskolan Flertalet remissinstanser är positiva till denprincipiella uppläggningen av statsbidragssystemet för gymnasieskolan. Dekritiska synpunkterna kommer huvudsakligen från landstingen, som avvisarbidrag till primärkommunen men också från ett antal kommuner och län sominvänder mot modellens ekonomiska utfall. Många föreslår att bidragen till uppföljningsåtgärderbakas in i sektorsbidraget. Flera anser också att bidragen till inbyggd utbildning,lärlingsutbildning, arbetsplatsförlagd utbildning, merkostnader förinvandrarkurser samt inackorderingstillägg kan inordnas. Utrustningsbidragetsbetydelse poängleras och man förutsätter att Prop. 1990/91:18 det kommer atl utgå även i fortsättningen. Statskontoret, länsskolnämnden i , ,, och kommun samt RHS invänder motbidragskonstruktionens utgångspunkt i /89 och ser en fara i attmodellen konserverar ett givet utbildningsutbud. Hur kostnaderna förförändringar av limplaner och studievägsstruktur påverkar modellen är oklartmenar , och kommun. Göteborgskommun anser att kostnadsfaktorn kan utgå eftersom den ger en felaktig bild avkostnader för t.ex. utbildningar med stort praktikinslag. Länsskolnämnderna iVärmlands och föreslår atl kostnadsfaktorn beräknassom ett medelvärde . Länsskolnämndernai , och , och kommun samtKommunförbundet konstaterar att systemet missgynnar de kommuner som har en lågandel 16-19 åringar i gymnasieskolan. anser att det vore bättreom samtliga ungdomar mellan utgjorde bas för bidragsgivningen. SÖföreslår att en särskild aktivitetsgrad byggs in i kostnadsfaktorn för attbelysa relationen mellan antalet ungdomar i utbildning (inkl.ungdomsuppföljning) i förhållande till antalet 16-19 åringar. Länsskolnämndernai , , och kommun anser attkommungruppsindelningen bör justeras . Statskontoret,och kommun anser att dämpningsfaktorn inte kan tillämpas årefter år ulan omprövning. ifrågasätter dämpningsfaktorn ochanser att styrningskriteriet får samma karaktär som det traditionellaskatteut-jämningsbidraget. En faktor som tar hänsyn till invandrarundervisning och stöd tillelever med särskilda behov efterlyses av SÖ, länsskolnämnderna i Stockholmsoch . , , och , RHS och DAKS. 7.2 Generella konsekvenser av statsbidragsmodellen majoritet av landstingen avvisar förslaget att bidragen skall utgå tillprimärkommunen. (Se avsnitt 5.2.) Ett till de utbildningsansvariga direktdestinerat statsbidrag vore att föredra. Utredningens förslag omöjliggör ettframtida delat huvudmannaskap för gymnasieskolan anser i . Landstingeni , , och samt Landstingsförbundetpekar på att det omfattande förhandlingssystem som förslaget innebär kommeralt leda till ökad administrativ belastning. Flertalet landsting och länsskolnämnder saml Landstingsför- Prop. 1990/91:18 bundet instämmer i förslaget att ge landstingen rätten att besluta Bilaga2 omutbildningar inom sina områden. Landstingen i , ,och framför att flera faktorer talar för attlandstingen skulle vara lämpliga som huvudmän för hela gymnasieskolan.Länsskolnämnderna i och . , ,, , , , och kommun avvisar docklandstingens monopolställning och anser att primärkommunerna bör ha möjlighetall inrätta alla de utbildningar de anser nödvändiga. Fleraremissinstanser uppehåller sig vid frågan om interkommunal ersättning.Centrala rekommendationer från kommunförbunden föreslås av ,, , och landstingen i och Hallandslän. anser atl det bör klarläggas vad som inträffar vidoenighet om kostnadsersättning och förutsätter att de interkommunala ersättningarnakommer att utvecklas till alt omfatta ersättning för samtligautbildningskostnader. menar att ingen omfördelning av kostnaderbör ske från landsting till kommuner. 7.3 Planeringssystemet och bidragsmodellen Flertaletremissinstanser anser att dagens dimensionerings- och planeringssystem kan avskaffas.Överkalix kommun och LR anser dock att staten bör behålla ansvaret förplanering och dimensionering av gymnasieskolan. Riskenatt ett ökat antal små gymnasieskolor leder till minskad likvärdighet påpekasfrån många remissinstanser. Man befarar att kommunerna i första hand kommer attsatsa på billiga utbildningar och att det finns en risk för utarmning av deyrkesinriktade linjerna genom etl överulbud av teoretiska linjer. Många hyserockså farhågor för att systemet leder till ökade kostnader totalt för samhälletgenom att gjorda investeringar i skollokaler och utrustning kan bliöverflödiga. Av skäl som ovan anförts är del nödvändigt med någon form avetableringskontroll från statens sida anser bl.a. SÖ, länsskolnämnderna iKalmar, , och , , , ochVästernorrlands län, i , , ,, , , kommun, samverkande gymnasiekommuneroch SkoUedarförbundel. Kommunernasskyldighet att erbjuda gymnasieutbildning tillstyrks av en stor gruppremissinstanser men länsskolnämnderna i , och länliksom LO anser det olämpligt att begränsa skyldigheten till . tillstyrker förslaget under förutsättningatt ni- Prop. 1990/91:18 vån på statens bidrag anpassas därtill. En majoritet ser positivt på att elevens val skall styragymnasieskolans dimensionering i mycket högre grad än . DAKS ochStockholms läns landsting anser att förslaget bör utvidgas till en skyldighetför kommunerna att låta den som söker utbildning som inte ordnas av hemkommunenfå delta i sådan utbildning. poängterar att en kommun inleav ekonomiska skäl får hindra en elev att börja en utbildning som eleven antagitstill. SÖ, och kommun understryker betydelsen av fullgodinformation om vilka gymnasieskolutbildningar som finns och rätten att sökadem. bör frigöras från den kommunala organisationen för attstå fri från skolhuvudmannens intressen av atl värva elever anserKristianstads och samt Behovet av fleråriga avtal mellan kommunerna för att säkerställalångsiktig planering tas upp av länsskolnämnden i samtHullsfred och kommuner. Det nya statsbidragssystemet kommer att leda tilladministrativt merarbete för kommunerna framåller länsskolnämnderna i Blekingeoch , , och kommun. Ett femtontal remissinstanser, däribland SÖ och Kommunförbundetanser att elevområden bör finnas kvar, åtminstone övergångsvis. Landslingen iKristianstads och , länsskolnämndema i och Älvsborgslän, finner dock att nuvarande elevomiåden kan slopas. Gymnasieregioner bör bibehållas, åtminstone under en övergångstid,anser ett tiotal remissinstanser. SÖ, och Asele kommun anser dock attde bör avskaffas. Förslaget om att vissa riksrekryterande utbildningar börfå resurser i särskild ordning finns ingen erinran mot från remissinstanserna.Listan över sådana utbildningar kan göras betydligt mer omfattande anser SAFoch . Varianter på naturbrukslinjen förs fram frånlänsskolnämnden och i . Vissa specialkurser som i detnärmaste är riksrekryterande kan behöva stödjas menar länsskolnämnderna iKristianstads och . Behovet av särskilt statsbidragtill gravt handikappade i gymnasieskolan understryks av länsskolnämnden iGöteborgs och län och kommun. SÖ och anser att manbör vara restriktiv vid bedömningen av vilka utbildningar som skallplaneras centralt. 8 Statsbidragsmodell - den kommunala Prop. utbildningen för vuxna Bilaga 2 Flertaletremissinstanser ställer sig positiva till det föreslagna statsbidragssystemetför vuxenutbildningen. Liksom när det gäller gymnasieskolan framhållerlandstingen att statsbidraget bör utgå till utbildningsanordnaren. Negativatill förslaget är dock LR och flera kommuner som fär ett sämre negativt utfallän . Många hyser också farhågor för all ett sektorsbidrag ellerett bidrag i två delar kan innebära alt vuxenutbildningen får stå tillbaka förgrund- och gymnasieskolan. Flera har synpunkter på och förslag till ändringarav procentsatserna för viktning av de i modellen ingående variablerna. SÖförordar att bidragsmodellen om möjligt utvidgas lill att omfatta samtliga nuvarandebidiagslyper, skolformer och utbildningar inom komvux, även riksrekryterandeutbildningar. Enmycket stor grupp av remissinstanserna reagerar mot det ekonomiska utfallet avstatsbidragsmodellen och menar att omfördelningseffekterna måste mildras.Förslag om atl införa en aktivitetsfaktor för atl premiera kommuner som satsarpå vuxenutbildning kommer från flera remissinstanser. Andra föreslår att enviss grundresurs bör garanteras alla kommuner. Många remissinstanserframhåller behovet av övergångsregler för atl dämpa effekterna avresursomfördelningen. Fleraremissinstanser ser positivt på förslaget om att kommunernas åliggande inomvuxenutbildning bör utvidgas till atl åtminstone omfatta nivå.Etl tiotal, däribland SÖ, anser att skyldigheten bör sträcka sig lill kursermotsvarande basämnen i etapp 2. Behovetav att särskilda resurser avsätts för försvarets utbildning understryks avöverbefälhavaren, länsskolnämnden i och Klippans kommun. Ocksåundervisning vid krimi-nalvårdsanstalter bör få specialdestinerade medelframhåller , och kommun. Länsskolnämndeni och framhåller det unika utbud avriksrekryterande karaktär som anordnas i och föreslår alt medelavsätts i särskild ordning. SÖ,glesbygdsdelegaiionen. och LR betonar vikten av resurstillskotttill vuxenutbildning. SÖtillstyrker förslaget om statsbidrag till särvux under en övergångstid.Landstingsförbundet anser att de kommuner som övertar huvudmannaskapet försärskolan och särvux skall få detta statsbidrag direkt. Ekeröoch samt stadigvuxenuibddning framhåller behovet av särskilda resurser för statens skolor förvuxna. 1990/91:18 9 Sektorsbidrag ochkostnadskompensation Bilaga 2 Flertaletremissinstanser tillstyrker förslaget om ett skolindex. Vikten av atl basåretför beräkning av skolindex väljs så att kostnaderna för lärarlöner efter löneavtalet1989 ingår i systemets ingångsvärden poängteras av många. Kostnadsfördelningenmellan stat och kommun får inte ändras. Utbetalningav statsbidrag utan rekvisition välkomnas av remissinstanserna. ,och anser all sektorsbidragen bör fastställas iförhand för atl underlätta kommunernas budgetarbete. Flera kommuner framhålleratl årlig information om bidragets storlek och beräkningsgrunder är angelägen.Några påpekar att skilda budgetår mellan stal och kommun vållar merarbete. SÖ,, , , föreslår alt det nyastatsbidragssystemet skall gälla fr.o.m. 1991-07-01. , ,, och kommun ser del möjligt alt reformera grundskolansstatsbidragssystem /92. Majoritetenav remissinstanser anser det dock nödvändigt atl skjuta upp genomförandel avreformen åtminstone elt år. Del huvudsakliga skälet är alt tidpunkten för eltnytt statsbidragssystem för gymnasieskolan bör samordnas med reformeringen avskolformen. Ett annat skäl som många anför är atl avtal och förhandlingarmellan kommuner kräver förberedelser. Flera anser att hänsyn även bör tas tillförestående förändringar inom komvux. Sammanfattning av p- i990/9i:i8 förslag (SOU 1989:113)vad avser kommunernas utbildningsansvar för ungdom samt konstruktion avStatsbidraget för uppfölj ningsverksamheten 1 En lagfäst rätt till gymnasialutbildning Skola-arbete-utredningenföreslår i sitt betänkande en lagfäst rätt för ungdomar tillgymnasial utbildning och ett ansvar för kommunerna att främja sådan utbildning.Ett särskilt lagrum bör föras in i skollagen som fastslår denna elevernas rättoch kommunernas skyldighet. Utredningen anser att de kunskaper och färdigheteroch den personliga kompetens som en fullföljd gymnasial utbildning avser att geblir allt viktigare för den enskilde i både arbete och medborgarroll. Individenbehöver också kompetens och kunskaper för att utvecklas personligt och socialt,för att kunna skapa det egna nätverket omkring den personliga tillvaron som är nödvändigt bl.a. i en alltmer teknifierad värld. Samhället i form avhemkommunen måste ta på sig ett större ansvar än för att stödjaindividen att skaffa sig gymnasieutbildning anser utredningen. 2 Statsbidrag för kommunernas Utredningenföreslår att det nuvarande statsbidraget för uppföljningsåtgärder schabloniserasoch och integreras med driftbidragen för gymnasieskolan och den kommunalavuxenutbildningen. Vid en schablonisering försvinner möjligheten tilldetaljstyrning till förmån för en större frihet för den driftsansvarige attbedriva verksamheten enligt lokala eller individuella behov och förutsättningaranser utredningen. Utredningen konstaterar att ett arbete pågår med schabloniseringav skolans statsbidrag och begränsar sig därför till vissa principiellaresonemang. Bl.a. påpekar utredningen att en utgångspunkt för det framtidastatsbidraget måste vara att det inte missgynnar kommuner som har en högreandel ungdomar utan utbildning eller arbete. Sammanställningav remissyttranden över Sko- p- '990/9i:i8la-arbete-utredningens förslag (SOU 1989:113) vad avser kommunernasutbildningsansvar för ungdom samt konstruktion av statsbidraget föruppföljningsverksamheten Övernämnda betänkande har efter remiss yttranden avgivits av (SoS),(), (), AMU-styrelsen,statskontoret, (), (),(), länsskolnämnderna och länsarbetsnämnderna iJönköpings, , , , , och Jämtlandslän, länsarbetsnämnden i , utbildningsenheten vid länsstyrelseni , centrala (), statens invandrarverk(), särskolekommittén (U 1989:08), barn- och (Ju1983:01), kommunaliseringskommittén (C 1988:03), högskolan för lärarutbildningi , (), (), (), Akademikers centralorganisation (), L.andsorganisationeni (LO), (), . och Skola (RHS), De synskadades riksförbund(SRF), , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , , och kommuner, samtpersonalen på . Flertaletremissinstanser ställer sig bakom huvuddragen i utredningens förslag. 2 Lagfäst rätt till gymnasialutbildning Remissinstansernaär överlag positiva lill att både ungdomarnas rätt till utbildning ochhemkommunernas skyldighet att främja de egna ungdomarnas gymnasieutbildninglagfästs. Flertalet remissinstanser tillstyrker också borttagande av nuvarandeprioritering av 16-17 åringar vid intagning till gymnasieskolan. Statskontoret,utbildningsenheten vid i , länsskolnämnden iÄlvsborgs län, , Småföretagens riksorganisation och kommunbetonar att valfriheten för eleven mellan studier och arbete måste få finnaskvar. Statskontoret saknar enbelysning av vad ansvaret innebär för Prop. 1990/91:18 de kommuner som saknar gymnasieskola. CSNanser att del inför etl lagfästande av kommunernas utbildningsansvar ärnödvändigt att ta ställning till var ansvaret för inackorderingstillägg ochelevresor skall ligga och till vem statsbidraget skall utbetalas. Länsskolnämndeni ställer sig tveksam till att ge eleverna en lagstadgad rätttill gymnasieutbildning, då detta kan uppfattas som en rätt tillförstahandsvalet. Även kommun betonar atl rätten tillgymnasieutbildning inte får kopplas till förstahandsvalet. Länsarbetsnämndeni avvisar förslaget om lagstadgad rätt till gymnasieutbildning somförutsätter individuella läroplansbundna utbildningsplatser med motiveringenatt risken är påtaglig atl man tvingas till nödlösningar för att uppfyllalagens krav. Länsarbetsnämndeni anser atl äldresökande -- i fortsättningen bör gesstörre möjligheter att antas till gymnasieskolan. liksom kommun anser inte att en reglering av ungdomarsrätt till gymnasial utbildning fyller någon egentlig funktion. Fleraremissinstanser, framför allt kommuner, påpekar att med gymnasial utbildningmåste likställas alla former av utbildning som ger motsvarande kompetens, t.ex.komvux och folkhögskolor. Arjeplogskommun betonar att rätten till utbildning är särskilt viktig för dem som pågrund av omognad och sociala problem inte kunnat tillgodogöra sig utbildningeni . Därför bör varje individ, oberorende av ålder, kunna kräva rätttill den utbildning han är mogen att tillgodogöra sig. 3 Schablonisering av statsbidraget Förslagetom ett schabloniserat statsbidragssystem samordnat med driftsbidragen förgymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen tillstyrks av flertalet avde remissinstanser som kommenterat frågan. Flerakommuner invänder mot förslaget att en enskild kommun skall träffaöverenskommelse med en arbetsgivare om lönebidraget för en ungdomsplats ochföreslår i stället att centrala rekommendationer utarbetas. Fleraremissinstanser påpekar att utformningen av statsbidraget bör göras så attunga med behov av särskilt stöd inte åsidosätts. Högskolan för lärarutbildningi , länsskolnämnden i , Svenska föreningen för studie- ochyrkesvägledning och , , och kommunerföreslår att statsbidraget till ungdomsuppföljningen utgår selekterat frånövriga skolstatsbidrag. anser att en schablonisering av Prop. 1990/91:18 det tidigare detaljstyrda statsbidraget kommer att underlätta möj- Bilaga 4 ligheterna att skapa flexibla lösningar för varje individ. Ett antal remissinstanser ifrågasätter omkostnadsberäkningarna håller. Några remissinstanser, företrädesvis kommuner, föreslåratt ytterligare resurser tillskjuts för alt utredningens förslag skall kunnagenomföras. anför att hänsyn måste tas till den koncentrationav ungdomar med särskilda behov som finns i och det därav följanderesursbehovet. kommun hävdar behovet av viktning avstatsbidraget för att även för små inlandskommuner ge förutsättningar för ennationellt likvärdig utbildning. Även och kommuner förordar en viktningav statsbidragen utifrån förekomsten av ungdomar med psykosociala problem, medinvandrar- eller flyktingbakgrund och med intellektuella och fysiska handikapp. kommun anser att kommuner som kan presentera ettseriöst arbete med utsatta grupper - t.ex. invandrare, flickor med behov av extrastöd och ungdomar med psykosociala problem -skall kunna få särskilt stöd i formav extra statsbidrag. Propositionenslagförslag 5 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 11 1Principiella utgångspunkter förförslagen 17 2En mål- och resultatorienteradstyrning av skolan 20 3Allmän motivering till lagförslagen 25 3.1Vissa utgångspunkter förförfattningsförslagen 25 3.3Grundläggande mål och riktlinjer förskolan 28 3.5Den statliga skoladministrationen 31 3.6Den kommunala organisationen 32 3.6.1 Ansvarigt politiskt organ 33 3.6.4 Personal för studie- och yrkesorientering 39 -3.6.5 Skolplan 40 3.7 Bemyndigandenför regeringen 41 5.1Förslag till ändring i skollagen 42 5.2Förslag till ändring ivuxenutbildningslagen 52 6 Ett nyttstatsbidragssystem 52 6.1Utgångspunkter för ett förändratstatsbidragssystem 52 6.2Principer i nuvarande bidragssystem 53 6.3Ett generellt finansiellt stöd tillsamtliga primärkommuner för grundskola, gymnasieskola och utbildningför vuxna 55 6.3.1 Ett generellt finansiellt stöd lill primärkommuner 56 6.3.2 Resurstilldelning och undervisningsvolym 59 6.4 Enschabloniserad resurstilldelning 60 6.4.1 Lärarlönekostnader som beräkningsgrund 60 6.4.3 Strukturella kriterier 61 6.5 Beräkningsmodell- grundskola 63 6.5.3 Sammanfattning av beräkningsmodellen 69 6.6 Beräkningsmodell- gymnasieskola 70 6.6.1 Kommunernas uppföljningsansvar 75 6.6.2 Statsbidrag till vissa elevresor och inackorderingstillägg 76 6.6.3 Planeringen m.m. av gymnasieutbild ningen 78 6.7 Beräkningsmodell- utbildning för vuxna 82 6.7.1 Resurser för viss vuxenutbildning inom försvaret och kriminalvården 85 6.8Specialdestineradestatsbidrag utanför sektorsbidraget 86 9Fortbildning för skolväsendetspersonal 95 10Utformning av läroplaner 99 11Uppföljning och utvärdering 101 12Val av skola m.m. 105 13Den statliga skoladministrationen 107 14Stimulansbidragtill förbättringar av den fysiska miljön i skolorna 113 Bilaga 1 Sammanfattning av rapporten (Ds 1990:32) om nytt statsbidragssystem för grundskola, gymna sieskola och utbildning förvuxna 115 Bilaga 2 Sammanställningav remissyttranden över betänkandet (Ds 1990:32) Nyttstatsbidrags system för grundskola, gymnasieskola och utbildning för vuxna 121 Bilaga 3 Sammanfattning av Skola-arbete-utredningensförslag (SOU 1989:113) vad avserkommunernas utbildningsansvar för ungdom samtkonstruktion av statsbidraget för uppföljningsverksamheten 137 Bilaga 4 Sammanställningav remissyttranden över förslag (SOU 1989:113) vad avser kommunernas utbildnings ansvar för ungdom samt konstruktion av stats bidraget för uppföljningsverksamheten 138