prop · GE03154 · 1990-12-31 00:00:00 — Det är emellertid naturligt att ju större andel av en bank eller ett finansiellt företag som förvärvas desto starkare blir presumtionen för alt förvärvet görs av organisatoriska skäl. Om förvärvet konstituerar ett koncernförhållande skall kravet på förvärv av organisatoriska skäl som regel anses uppfyllt. Detsamma gäller om försäkringsbolaget och ett annat företag vardera äger hälften av en bank 104 eller annat finansielltföretag och ägarföretagen endast har gemensam Prop. 1990/91:154 beslutanderätt (s.k. 50/50-bolag). Samma bedömning bör också göras om försäkringsbolaget utövarägandet tillsammans med fler än ett företag, men i övrigt under motsvarandeförutsättningar som beträffande 50/50-bolag. Ju mindre andel som förvärvasdesto mer krävs av försäkringsbolaget i fråga om redovisning av omständighetersom innebär alt förvärvet kan anses ha skett av organisatoriska skäl. Exempelpå sådana omständigheter kan vara olika typer av samarbetsavtal eller avtalsom ger försäkringsbolaget större inflylande än vad storleken påaktieinnehavet utvisar. förhåUandevis litet aktieförvärv kan utgöra ett ledi ett större successivi förvärv. Dessutom kan även förvärv av en mindre andel iett slorl förelag ibland ge ett betydande inflytande och därmed anses vara ettorganisatoriskt förvärv. Om ett förvärv inte kan anses organisatorisktbetingat skall tillstånd vägras även om förvärvet ligger inom ramen förbegränsningsregeln. Som tidigare framgått behövs dock inte någol tillstånd ominnehavet inte uppgår till av röstetalet i företaget. Ävenandra omständigheter än frågan om förvärvet är av organisatorisk natur börbeaktas vid tillståndsprövningen. Mot bakgrund av de allmänna sundhets- och soliditetskravenbör det vid tillståndsprövningen bedömas huruvida hela utrymmet i praktikenskall kunna utnyttjas för förvärv av aktier i banker och andra finansiellaföretag. En sådan bedömning är nödvändig därför att soliditet och faktiskriskspridning kan variera väsentligt mellan enskilda försäkringsbolag.Exempelvis kan ett nystartat försäkringsbolags hela konsolideringskapitalbestå av eget kapital. Vadgäller frågan om ett förvärv i övrigt är lämpligt och motiverat urföretagsekonomisk synpunkt, är utgångspunkten densamma som beträffande bankersförvärv av aktier i försäkringsbolag, se specialmotiveringen till 2 kap. 6 a § BRL.Således bör tillståndsprövningen normalt inte omfatta förvärvets lämplighet urförelagsekonomisk synpunkt. Om elt planerat förvärv grundas på uppenbaramissbedömningar eller felkalkyler, måsle det dock rimligen beaktas vidtillståndsprövningen. I normala fall lorde emellertid sådana frågor utvid underhandskontakter som föregår ett slutligt avgörande av elttillståndsärende. allmänna motiveringen (avsnitl 3.5.1) berörs frågan om koncentration påmarknaden till följd av koncernbildningar. Som framhållits ispecialmotiveringen till 2 kap. 6 a § BRL är frågan komplicerad och kan belraklasfrån såväl nationella som internationella utgångspunkter. Det kan uppstå behovav att behandla frågan i större sammanhang. Inom ramen för ett enskilttillståndsärende bör emellertid eventuella koncentrationstendenser i regel inleha någon avgörande betydelse. Det är emellertid tänkbart alt det finns grundadanledning anta atl en tilltänkt koncernbildning blir sä dominerande att den allvariigtförsämrar den rådande konkurrenssituationen och marknadens funktionssätt i övrigl.Tillståndsprövningen bör omfalta sådana särskilda förhållanden. Det ärnaturligt alt tillståndsmyndigheten i ett sådant fall inhämtar NOs yttrande. 5.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:606) om Prop. 2och 2 a §§ I2 , i dess nuvarande lydelse, redogörs för de situationer när tillstånd förbedrivande av finansieringsverksamhet krävs. Avsikten är att dessa bestämmelserskall gälla för utländska företag som genom filial driver finansieringsverksamhethär i landet. Villkoren kan emeUertid inte utformas helt identiskt. 2 § bördärför i fortsättningen avse endasl svenska företag. Med svenska företag avsessvenska rättssubjekt, dvs. förelag som är bildade enligt svenska regler ochsom har hemort i . I2 a § beskrivs de situationer när finansieringsverksamhet som drivs av ett ulländsktföretag kräver tillstånd. Tillstånd för finansieringsrörelse krävs om företagetägs av ett bankinstitut eller etl dotterbolag lill sådanl institut, omverksamheten är riklad till konsumenter eller om värdet på tillgångarna iverksamheten överstiger . Vid bestämmandet avtillgångarnas storlek skall inte hänsyn tas lill det utländska företagetstotala tillgångar. Det väsentliga i sammanhanget är i stället hur slora detillgångar är som används i den verksamhet som bedrivs här i landet. Av3 §, som inte bör ändras, framgår att tillstånd likväl inte krävs i vissasituationer. Så skall inte heller vara fallet för utländska företag. De tillgångarsom används i verksamhet som är undaniagen från tillståndsplikt skall interäknas in i underlaget för bedömningen om en verksamhet fordrar tillståndenligt 2 a §. Detta framgår av hänvisningen till 2 § andra stycket. I2 § tredje stycket anges all tillstånd inte krävs, om finansieringsverksamhetenbedrivs av andra än aktiebolag, ekonomisk förening, handelsbolag eller enskildnäringsidkare. Härigenom undantas exempelvis staten, kommuner, stiftelser ochideella föreningar från lillständsplikten. 2 a § innehåller inte någonhänvisning till 2 § tredje stycket. Härav följer att något sådant generelltundantag för ulländska rättssubjekt inte finns. 5och 5 a §§ Påmolsvarande sätt som i 2 och 2 a §§ har en uppdelning gjorts mellan tillståndsförutsätlningarnaför svenska resp. ulländska företag. I5 fånges vilka förutsättningar som skall gälla för alt ellförelag skall få tillstånd att bedriva tillslåndspliktig finansieringsverksamhet.Första styckel ändras endast pä det sättet att det framgår atl paragrafengäller endasl svenska rättssubjekt. I5a§, som är ny, behandlas de krav som skall uppfyllas av utländska företag somönskar bedriva tillslåndspliktig finansieringsverksamhet. Verksamhetenhär i landet måste drivas från kontor med självständig förvaltning (filial). Verksamhetenskall vidare omfalta finansieringsverksamhet. Begreppet finansieringsverksamhet förklaras i I § andra stycket. Det fordras att bola get driver sådan verksamhet i sill hemland och att det där står under 106 tillsynav myndighet eller annat behörigt organ. Med myndighet eller Prop.1990/91:154 annat behörigt organ avses elt organ som har till uppgift att utövatillsyn över finansiella företag, dvs. en motsvarighet till bankinspektionen. Filialetableringförutsätter att inspektionen skall ha möjlighet att samarbeta medtillsynsmyndigheten i finansbolagets hemland. Föratt tillstånd skall ges förutsätts också på samma sätt som gäller för svenskaföretag att företaget inte är olämpligt att driva finansieringsverksamhethär i landet och att verksamheten kan antas inte bli till skada för detallmänna. Företaget skall t. ex. i sitt hemland lyda under betryggande kapitaltäckningsregler.Det skall ocksä allmänt ha bedrivit verksamheten i sitt hemland på sådant sättatl det finns skäl att tro att en verksamhet i kommer att drivas på ettseriöst sätt. Avandra stycket framgår alt vad som stadgas i lagen också i tillämpliga delarskall gäUa filialer. Det framhålls särskilt att sådana förelägganden som bankinspeklionenenligt lagen kan rikla mot finansbolag kan, när det gäller utländska företag, riklassåväl mol det ulländska företaget som mot filialen och dess ledning. Om ett utiändskiföretag skulle driva tillstånds-pliktig verksamhet här i landet utan att hafått tillstånd, kan ell föreläggande att upphöra med verksamheten riktas motvar och en som är verksam för företagets räkning här i landet. Genom enhänvisning lill lagen om rätt för utlänning och utländskt företag att idkanäring här i riket kommer en filial till ett utländskt företag att lyda underde regler som finns i den lagen om bl. a. filialens ledning, bokföring,revision m. m. Iövrigt innebär bestämmelsen bl.a. att det är bankinspektionen som lämnartillstånd för verksamhelen (I §), att de närmare bestämmelser om beräkning avbesläktade företags tillgångar som anges i 4 § skall tillämpas även belräffandeutländska företag, all utländskt företag som fält tillstånd atl drivaverksamhet här i landet kan använda beteckningen finansbolag (8 §), attutländskt företag har rält atl ge ut obligationer m. m. (10a §), atträkenskaperna och filialledningens förvaltning skall granskas av auktoriseradrevisor (12 §), att filialen slår under lillsyn av bankinspektionen och att vadsom sägs om tillsyn i 13 17 samt 19 21 §§ gäller för filialen samt attbestämmelserna om överklagande, tystnadsplikt och straff som ålerfinns i 25-27§§ också gäller filialer. Iparagrafens försia mening anges att bolag som har fält tillstånd all driva finansieringsverksamhet kallas finansbolag. Ordet "bo lag" har bytts ut mot ordet "företag", eftersom del inte ärsäkert att utländska företag som etablerar sig genom filial här i landel svarar mot beteckningen bolag. Genom ändringen kommer alltså även utländska fi nansieringsförelag med filiallillstånd att få beteckningen finansbolag. Det betyder att vad som sägs om finansbolag i exempelvis lagen (1974:922) om kreditpoliliska medel och lagen (1988:1385) om riksbank kom mer att gälla också för de utländska filialerna. Eftersom begreppet finansieringsverksamhet används också i den före- 107 slagna nya lydelsen av 2kap. 1 § bankrörelselagen, har begreppet här Prop. 1990/91:154kompletterats med orden "enligt denna lag". Genom bestämmelsen får finansbolag möjlighet att ge ut t. ex. obligalioner,förlagsbevis och andra löpande skuldebrev. Ifråga om värdepappersbolag och banker föreslås atl rätten all utan begränsningarge ut obligationer skall framgå bara genom att nuvarande förbud resp.begränsningar upphävs. I fråga om finansbolagen finns det emellertid skäl alt ilagen införa en uttrycklig regel om rätten alt ge ut obligationer. Skälet äratt ett finansbolag som ger ul obligationer i många fall kommer att svara motbeskrivningen av elt kreditakliebolag. För klarhetens skull bör det därförframgå av finansbolagslagen att även finansbolag får ge ut obligationer. Tillståndspliktenavser bara förvärv av aktier eller andelar i företag som ingår som ett led iorganisationen av finansbolagets verksamhet. Frågan humvida tiUstånd krävsskall alltså prövas med utgångspunkt i om förvärvet kan anses vara betingat avorganisatoriska skäl. I första hand torde det bli fråga om förvärv avförsäkringsföretag, företag som driver sådan verksamhet som kräver tillständav bankinspektionen samt företag som driver näraliggande men inte tillslåndspliktigverksamhet, exempelvis placeringsrådgivning. 11a, 11 b och 11 c §§ Paragrafernainnehåller kapitaltäckningsregler för finansbolag. Kapitaltäckningsreglernaför finansbolag är innehållsmässigt identiska med dem som gäller för bankerna. Deändringar som gjorls i 11 a § sista stycket, 11 b § andra styckel och 11 c §andra och tredje styckena motsvarar ändringarna i 2 kap. 9 a, 10 och 11 §§ BRL.Beträffande innebörden av ändringarna i förevarande paragrafer hänvisas tillspecialmotiveringen till ändringarna i BRL och kreditaktiebolagslagen. Iförstastycket har hänvisningen till 5 § kompletterats med en hänvisning till nya 5 a §,som behandlar tillståndsförulsättningarna för de utländska finansbolagen. Enligtdet nya tredje stycket kan bankinspektionen förena ett beslut om återkallelse av ett tillstånd med ett förbud att fortsätta verksamheten. Om inspeklionen misstänker att ell företag som får sitt tillstånd återkallat ändå inte kommer alt upphöra med verksamheten, kan inspektionen redan i samband med återkallelsen förbjuda fortsatt verksamhet och behöver allt- 108 så inte avvakta att dennya bestämmelsen i 23 § första stycket blir tillämp- Prop, 1990/91; 154lig. Detta får särskild betydelse när straffbestämmelsen i 27 § första styckelupphävs. Att ett förbud mot fortsatt verksamhet kan förenas med vite framgår av24 §. Genomden nya regeln iförsta stycket får bankinspektionen möjlighet att förelägga densom driver tillslåndspliktig finansieringsverksamhet utan tillstånd att upphöramed verksamheten. Denna möjlighet ersätter straffbestämmelsen i 27 § förstastycket, som föreslås upphävt. Avandra stycket, som i sak överensstämmer med paragrafens tidigare innehåll,framgår att inspektionen kan genom etl föreläggande infordra underlag förbedömningen om en verksamhet är tillslåndspliktig. Tredjeoch ftärde slyckena har utformats på samma sätt som motsvarande stycken i 7kap. 18 § BRL. De anger att förelägganden enligt första och andra styckena kanförenas med vite och atl bankinspektionens beslut enligt paragrafen fåröverklagas lill kammarrätten. En allmän bestämmelse om att inspektionensförelägganden och förbud enligt lagen får förenas med vite finns redan i 24 §.En regel om vite har ändå tagils med i förevarande paragraf för atl det inteskall råda någol tvivel om att beslutet att sätta ut vite skall överklagas lillkammarrätten. Ändringarnai dessa paragrafer är följdändringar till de nya regler som införs i 23 §. Bestämmelseniförsta stycket om straff för den som utan tillstånd bedriver tillslåndspliktigverksamhet har lagits bort. 1 slällel har ell förfarande med föreläggande atlupphöra med verksamheten införts genom nya bestämmelser i 23 §. Andra och Iredjeslyckena är oförändrade. 5.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) omSveriges riksbank Försiastycket är oförändrat. Iandra styckel regleras den extraordinära möjlighet har all lämna lån om exempelvis konkurs hotar elt bankinslilul eller ett annat finansiellt förelag och en sådan ulveckling skulle allvarligt undergräva förtroendet för landets kredit- och betalningssystem. Endast svenska bank inslilul kan nu få sådan kredit. I konsekvens med detta bör även kredit möjligheten för andra finansiella företag förbehållas svenska rättssubjekt. 20 § Prop. Försiaoch andra styckena är oförändrade. Tredjestycket ändras för atl göra klart alt, också när det gäller ulländskafinansbolag, kassakravet skall beräknas på filialens inte hela det utländskafinansieringsföretagets placeringar eller förbindelser. Den ändring som görsi sista meningen är en språklig anpassning lill andra stycket. 5.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:000) omvärdepappersrörelse Paragrafeninnehåller regler om kapilalkravel för värdepappersbolag. Reglerna är, liksomför finansbolagen och kreditaktiebolagen, innehållsmässigt identiska med demsom gäller för bankerna. Deändringar som gjorts i andra stycket motsvarar ändringarna i 4 c §kreditaktiebolagslagen. Beträffande innebörden av ändringarna i förevarandeparagraf hänvisas liU ändringarna i den lagen. Jaghemställer att regeringen föreslår att dels anta de av lagrådetgranskade förslagen till 1.lagom ändring ibankrörelselagen (1987:617), 2.lag om ändring ibankaktiebolagslagen (1987:618), 3.lagom ändringi föreningslagen(1987:620), 4.lagom ändringi lagen(1963:76)om kreditaktiebolag, 5.lag om ändring i lagen(1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket, 6.lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713), 7.lag om ändring i lagen(1988:606) om finansbolag, och 8. lagom ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, dels anta förslaget till lag om ändring i lagen (1991:000)om värdepappersrörelse. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all anta de förslag som föredraganden lagt fram. Sammanställning av remissyttranden över fop-1990/91:154 kreditmarknadskommitténs betänkande (SOU '' 1988:29) Förnyelse av kreditmarknaden i den delbetänkandet avser bankverksamhetsdefinitionen, och rörelseregler för bank Efterremiss har yttrande över de i rubriken angivna avsnitten i betänkandet avgeltsav bankinspektionen, försäkringsinspektionen, kommerskollegiet, sydsvenska ochStockholms handelskammare, , statens industriverk (SIND), (), riksåklagaren, patent-och registreringsverket (PRV), hovrätten förvästra , kammarrätten i , fullmäktige i riksbank,fullmäktige i riksgäldskonloret, (), , , , Stadshypo-tekskassan. , Svenska Fondhandlareforeningen,i (LO), , (), , ,, , ()samt Medborgarrättsrörelsen Friheten i . 1 Allmänna synpunkter avseende bankverksamhetsbegreppet Dennu gällande definitionen anger den yltre ramen för bankernas verksamhet och ärinte preciserad. Genom detaljerade förvärvsregler, som anger vilken egendom enbank får förvärva för egen räkning eller driva handel med, görs väsentligainskränkningar i det av definitionen angivna verksamhetsområdet. I praxis hardessa inskränkningar kommit atl ulgöra de regler som gett definitionen avverksamhetsområdet konkret innehåll. Bank har enligt nuvarande bestämmelsersåledes tillstånd att förvärva och driva handel endast med den egendom somnämns i dessa regler. Förvärv av all annan egendom anses förbjuden. Bankinspektionendelar kommitténs uppfattning atl de nuvarande verksamhetsreglerna för bank harbegränsat bankernas utvecklingsmöjligheter som andra företags- ochfinansieringsformer kunnat utvecklas jämförelsevis fritt. Kreditmarknadskommitténhar ansett atl bankerna måste ges förutsättningar att behålla sin centralaställning på kreditmarknaden. Bankinspeklionen instämmer i dettaställningstagande och anser all bland annal förslagel till ny bankverksamhelsdefinitionkan bidra lill en liberalisering av banklagstiftningen. Genomden nya meloden atl definiera bankverksamhetsbegreppet kan verksamheten på ett helt nytt sätt anpassas till utvecklingen. Bankinspek tionen tillstyrker denna principiella förändring av uppbyggnaden och inne- 111 hållet av begreppetbankverksamhet. Det är dock vikligt alt konstatera att Prop. 1990/91:154kommitténs avsikt med den nya uppbyggnaden inle är alt härigenom Bilaga 1utvidga vad som anses som bankverksamhet utan främst att söka tillskapaen i della avseende flexibel lagstiftning. Detta är ett inspektionens framtidaställningstaganden i fråga om gränsdragningen mellan bankverksamhet och annanverksamhet. Avsikten förtjänar att lill förekommande av missuppfattningarkraftigt understrykas i del fortsatta lagstiftningsarbetet. Vidare bör framhällasatl en flexibel lagstiftning liksom en avreglering på det finansiella områdetställer större krav på en effektiv och kvalificerad tillsyn. Bankinspektionenvill i detta sammanhag peka på det förhållandet atl den bankliknandeinlåningsverksamhet som bedrivs av bl.a. hyresgäst-och konsumentkooperationernainte omfattas av banklagstiftningen och dess skyddsbestämmelser. Grunden fördetta undantag har ansetts vara att denna form av verksamhetanses bedriven inte bland allmänheten utan endast bland en begränsad krets avpersoner med intressegemenskap såsom medlemmar i en förening och organisation.Antalet medlemmar i konsumentkooperationen uppgår till omkring2 miljoner. Bankinspeklionen delar KMK:s uppfattning att denna verksamhet måsteanses riklad mot allmänheten och menar att gmnden för udnantag frånskyddsbestämmelserna i banklagstiftningen är föråldrad. Verksamheten är mycketomfattande och skyddsintressena i form av t, ex. insättarskyddet är likarelevant i detta sammanhang som vid bankinlåning. KMK har på grund avkommittédirektiven inte sig kunna utreda nämnda förhållande och föreslånågon ändring. Inspektionen anser emellertid att frågan är så viktig att denbör tas upp till diskussion i samband med det fortsatta lagstiftningsarbetet påfinansmarknaden. Iavsnitten 7.1 och 7.2 redovisas kommitténs överväganden och förslag i fråga om definition av bankrörelse och rörelsereglerna för bankinstituten. Inspektionen har ingen erinran mot kommitténs ställningstaganden. I fråga om möjligheter för bank att förvärva aktier och andelar i organisa tionsförelag vill inspektionen erinra om att motsvarande fråga är aktuell också på försäkringsområdet. KMK föreslår att en bank skall ges tillstånd att förvärva aktier och andelar i svenskt eller utländskt företag med en verksamhet som utgör eller har en nära anknytning till bankverksamhet, om hinder inte möler från allmän synpunkt. Regelsystemet för försäk ringsbolags aktieförvärv är annorlunda uppbyggt men rent principiellt anser inspektionen, som också framgår av vad inspektionen anfört i sitt remissttrande över FVK:s slutbetänkande, alt ett försäkringsbolag på mot svarande sätt skall i ett dotterbolag få driva verksamhet som också försäk ringsbolaget självt får driva. Vid översynen av bestämmelserna i försäk ringsrörelselagen bör tillses att inspeklionen får samma insyns- och till synsmöjligheter som gäller i förhållande till försäkringsbolaget. 1990/91; 154 Bilaga 1 Iregeringens proposition "och den väsleuropeiskaintegrationen" framhållssärskill intresse att medverka i samarbete med EG för att skapa ökadrörlighet för varor, Ijänsler, kapital och arbetskraft i Västeuropa.Avvecklingen av stora delar av den svenska valutaregleringen som skett undersenare lid är en viktig förutsättning för att skapa möjligheter för elt pågrundval av fri konkurrens frill ulbyte av finansiella tjänster med EG ochVästeuropa i övrigt. Intentionerna bakom kreditmarknadskommitténs liggandebetänkande är ju också att bl. a. söka åstadkomma en struktur med ökadinternationalisering. Med tanke på atl mer än hälften av utrikeshandelsker med EG-området (ca 2/3 med ) är det inte minst av övergripandeinlernationella konkurrensskäl angeläget att det svenska regelverkel påbank- och försäkringsområdet ulformas på ett sådant säll att den inom EGåsyftade förstärkningen av konkurrenseffektivileten i tjänsleutbytet tillåtsslå igenom även i . Detta innebär krav på en långtgående harmoniseringmed anpassning till motsvarande bestämmelser/arrangemang inom EG så att företagoch medborgare i kan delta på samma villkor i ijänsteutby-lel som sinamotsvarigheter i EG. Detta torde gälla för flertalet av de lagstiftningsområdensom behandlas i KMK:s betänkande och i förslaget frän kapilalläckningsgruppen(bl. a. frågan om bankdefinition, förvärvsförbud, kapitaltäckningsregler,ägande- och rösträttsbegränsning, utländskt ägande, försäkringsbolagensfinansförvaltning samt koncernfrågor). Andra frågor av direkt relevans isammanhanget rör frågor om hemlandskontroll, utländska bankfilialer och avgränsningmellan bank och försäkringsbolag ur ägande- och kreditgivningssynpunkt. Dämånga av ovanstående frågor ännu ej fält sin slutliga lösning i form avbindande EG-direktiv är det naturligt att man pä svensk sida så nära sommöjligt följer händelseutvecklingen inom EG för atl inte tappa mo-mentum i deterforderliga svenska harmoniserings- och anpassningsarbetet. Detär av yttersta vikt alt reglerna för den svenska kreditmarknaden anpassas tillden internationella utvecklingen. Detta gäller särskilt utvecklingen inom EG.Tyvärr har inte kommittén beaktat den ökade internationaliseringen och vad somkomma skall genom EG:s inre marknad 1992. Det är för svenskt vidkommandeutomordentligt angeläget all följa med i denna utvecklingsprocess. Deinlernationella konkurrensaspekterna kommer här i förgrunden. Re dan konkurrerar svenska banker och försäkringsbolag i hög grad med ulländska motsvarigheter. Valutaregleringens avskaffande, möjligheten atl öppna ulländska bankfilialer i m. m. kommer att ytterligare skärpa denna konkurrens. Det är därvid helt nödvändigt att svenska banker, försäkringsbolag och andra kreditinstitut ges samma organisations- och verksamhetsbetingelser som motsvarande institutioner i andra länder. 8 1990/91. En viktigutvecklingstendens som berör bankernas och försäkringsbola- Prop. 1990/91:154 gens verksamhetsbetingelser är den ökade integrationen av respektive Bilaga 1 verksamhetsområden. I flera länder har denna integration gått mycket långl.För svensk del är frågan föremål för fortsatt utredning. Vad gäller en framlidasvensk reglering anser Handelskammaren att den bör utgå från en väsentligt ökadintegration mellan bank- och försäkringsverksamhel. Slutligenvill Handelskammaren tillslyrka att bankverksamhetsbegreppet får en generellutformning.