prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Jagvill emellertid i sammanhanget framhålla all det genom förslagel lill ändringar i arbetsmiljölagen sker en skärpning av arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljön. Bl.a. föreslår jag alt det i 3 kap. 2 a§ införs en bestäm melse som anger en skyldighel för arbelsgivaren atl systematiskt leda, planera och kontrollera verksamhelen på ett sätt som säkerställer att arbetsmiljön uppfyller kraven i arbetsmiljölagen och med stöd av lagen meddelande föreskrifter. Arbetsgivaren skall bl.a. fortlöpande undersöka 113 8 1990/91. riskernai verksamhelen och vidla de ålgärder som föranleds därav. 1990/91:140 förslag anknyter i den delen nära lill de principer som brukar tillämpasvid fastställande av straffrättsligt s. k. företagaransvar. De skärptabestämmelserna i arbelsmiljölagen skall självfallet beaktas vid bedömningen avom en arbetsgivare varil oaktsam på ett sådant sätt atl ansvar för arbetsmiljöbroltkan komma i fråga. Lagrådethar vidare anförl alt den föreslagna bestämmelsen innebär att domstolarnaställs inför en prövning av kausaliteten som kan medföra problem. Vad lagrådetsynes avse är att det i ett enskilt fall väl kan vara så all den tilltalade påetl allvarligt sätt åsidosatt sina skyldigheter enligtarbetsmiljölagstiftningen men alt ansvar är uteslutet därför atl åsidosättandetinte kan visas ha varit kausalt i förhållande till den straffbara effekten. Idet hänseendet skiljer sig emellertid inle mitt förslag från vad som redan nugäller. Vill man undvika etl sådant resultat skulle del krävas all åsidosättandenav skyldigheter enligt arbetsmiljölagen kriminaliserades utan något krav på ensärskild effekt någol som, som jag nämnt, såväl lagrådet som jag anseratl det finns goda skäl emot. Somytteriigare en nackdel med mitt förslag har lagrådet angivit atl beslämmelsenkan bli tillämplig även om den söm utsatts för fara, avlidit eller åsamkatskroppsskada eller sjukdom inle är arbetstagare eller annan med sådan enligtarbetsmiljölagen likställd person. Lagrådet anser all detta framstår som enegendomlighet som kan fördunkla brottets skydds-objekt eller skyddsinlressetill förfång för domstolarnas möjlighet att finna stöd i dessa begrepp vidlillämpningen av bestämmelsen. Lagrådetssynpunkl i denna del skulle i och för sig kunna tillgodoses genom en omformuleringav den föreslagna beslämmelsen. Även vid sidan av all beslämmelsen härigenommed nödvändighet skulle bli lagtekniskt komplicerad (jfr. 1 kap 2 §arbelsmiljölagen) finns del emellertid starka skäl för atl i det aktuellahänseendet bibehålla den av mig förordade utformningen av beslämmelsen. Det ärsåledes långl ifrån ovanligl att även andra personer än arbetstagare besökereller av andra orsaker tillfälligt uppehåller sig på en arbetsplats. Del kandå självfallel inle uteslutas atl dessa drabbas av skador eller utsätts förfara till följd av brisler i arbetsmiljön. Om den ansvarsgrundande gärningensåledes består i ell åsidosättande av skyldigheten enligt arbelsmiljölagen ärdel enligt min mening naturligt alt brollel bedöms som arbetsmiljöbrolt ävenom någon utomstående drabbas. Särskilt tydligt är della om såväl arbelslagaresom utomstående drabbas till följd av samma åsidosättande. Utredningens förslagutgick från en skillnad i del straffrättsliga skyddet mellan arbetstagare ochannan. Detta förslag, som senare biträddes av lagrådet, utsattes emellertid fören massiv kritik av de juridiska instanserna. Härlill kommer atlarbetslagar-begreppet i vissa hänseenden inle är hell lätlolkal och enanknytning till detta härigenom skulle kunna ge upphov lill tolkningsproblemsom inle framslår som sakligt motiverade med hänsyn lill intresset att uppnå enkriminalpolitiskt lämplig avgränsning av bestämmelsens tillämpningsområde. Såsomjag redan nämnt synes emellertid den kritik söm jag nu berört inle i sig ha varit avgörande för lagrådels ställningslagande. detta främst ha sinbakgrund i alt lagrådet inte ansett alt förslaget är ägnal Prop. att medföra sådanafördelar att dessa kan väga upp de nackdelar som förslaget enligt lagrådelsmening kan medföra. Lagrådet har således som en mergrundläggande fråga framhållit vad som egentligen skall uppnås med den nya bestämmelsen.Enligt lagrådet förefaller det huvudsakliga skälet vara av pedagogisk art.Lagrådet synes mena att ett sådant skäl inle bör tillmätas någon meravgörande betydelse. delen kanjag inte dela lagrådels uppfattning. Enligt min meningar del enviktig och betydelsefull princip alt slrafflagsstiftningen utformas så altsåväl de som mer direkt berörs av olika straffbestämmelser som allmänheten islort kan bilda sig en uppfattning om vilka lyper av förfaranden som ärkriminaliserade. Elt medel för alt leva upp lill en sådan princip är att sökafinna lämpliga och upplysande brollsleckningar för olika former av broll. Vidutarbetandet av lades en stor vikl vid denna uppgift (Jfr. B 44). Altåsidosättandet av skyldigheter enligt arbelsmiljölagen föranleder ansvar enligtbrollsbeleckningar som normalt förknippas med hell andra typer av förfarandenär från denna utgångspunkt mindre lämpligt. gäller särskilt med tanke påall slraffansvar i de aktuella fallen regelmässigt brukar grunda sig påprincipen för s.k. företagaransvar. innebär att den åtalade gärningen oftabestår av en underlåtenhet av något slag vars relevans för den slraffbaraeffeklen sammanhänger med den garantsläll-ning som följer av skyldigheternaenligt arbetsmiljölagen. Enligt min mening måste det anses vara av eltbetydande pedagogiskt värde om, som enligt mitt förslag, brottets typ direkiframgår av slraffbeslämmelsen och all del i denna finns en direkt hänvisningtill de särskilda skyldigheter som gör all bestämmelsen kan bli tillämplig.Detta gäller inle minsl vid bedömningen av om det finns skäl all väcka talanom företagsbol, vilket alltid förutsätter all brottsligheten inneburit ellgrovl åsidosättande av särskilda skyldigheter som är förenade mednäringsverksamhet. Avde skäl som jag nu redovisat anser jag, i motsats lill lagrådet, all del i brottsbalkenbör införas en särskild beslämmelse om arbetsmiljöbrolt. Som jag tidigareberört anser jag dock atl den i förhållande till del forslag som jag redovisadei lagrådsremissen bör inskränkas lill all avse åsidosättanden av vad somålegat någon i enlighel med arbetsmiljölagen. Enligtgällande regler förutsätter ålal för vållande till kroppsskada eller sjukdom,när brottet inte är grovt, alt målsägande angett del till ålal och att åtaletär påkallat ur allmän synpunkl. Vad gäller arbetsolyckor krävs dock inte någonmålsägandeangivelse. Isamband med atl ell förslag om borttagande av kravet på målsägande angivelse behandlades, berördes även frågan om när ålal för vållande lill kroppsskada eller sjukdom skulle vara påkallat ur allmän synpunkt. Del uttalades då atl del mol bakgrund av den vikl söin arbetsmiljöfrågorna numera tillmäts torde vara ställt utom allt tvivel att del förhållandet att arbetsgivaren har brutit mol en regel i arbetsmiljölagstiftningen eller en föreskrift som meddelats med slöd därav utgör elt skäl för åtal (prop. 1979/80:66). Eftersom delta förhållande oftast torde föreligga vid arbets olyckor som medför kroppsskada lalar detta för alt någon sådan inskränk- 115 ning i åtalsrällen intebör föreligga när det gäller det nu föreslagna arbets-miljöbrottel. I praktikenhar inskränkningen inte heller fyllt någon funktion. Jag delar därförutredningens uppfattning atl det inte skall finnas någon inskränkning imöjligheterna alt väcka åtal för arbetsmiljöbrolt. 7.2 Anmälningsskyldighet vid arbetsolycka Minbedömning: Arbetsgivarens skyldighel att anmäla arbetsolyckor lillyrkesinspektionen bör inte utvidgas. Någonstraffsanktionerad skyldighet för arbetsgivaren atl lill polisen anmäla enarbetsolycka som medfört dödsfall eller svårare personskada bör inle införas. Inle hellerarbetsolycksutredningens förslag all införa bestämmelser om enförseningsavgift i lagen (1976:380) om arbelsskadeförsäkring bör nugenomföras. Utredningensförslag: Arbetsgivarens anmälningsskyldighet utökas till alla arbetsskador sominte är av lättare art. För arbetsgivaren införs en skyldighet all omedelbartunderrätta polisen om arbetsolyckor som lett lill dödsfall eller svårarepersonskada. Ändringarna görs i 2 § arbelsmiljöför-ordningen (1977; 1166). Enförseningsavgift införs i lagen (1976:380) om arbelsskadeförsäkring för denarbelsgivare som inte fullgör sin anmälningsskyldighet enligt 8 kap.I § i den lagen. Avgiften skall utgå med . om arbetsgivaren inle inomfjorton dagar från del han har fåll kännedom om all en arbetsskada harinträffat uppfyller sin skyldighet all göra anmälan lill . Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser som har ullalal sig i frågan har när del gällerutvidgningen av arbelsgivarens anmälningsskyldighet lill yrkesinspektionen inlehaft något alt erinra mot förslagel. När det däremot gäller att införa enunderrättelseskyldighet lill polisen har de remissinslanser som yttrat sigriktat krilik mol utredningens förslag. Flertalet remissinstanser har varitposiliva lill förslagel om en förseningsavgift. Flera har emellertid varilkritiska, bl.a. försäkringsöverdomslolen, och . Skälenför min bedömning: Arbetsgivarna är enligt 2 § arbetsmiljöförordningenskyldiga alt anmäla lill yrkesinspektionen olycksfall eller annan skadliginverkan som har föranlett dödsfall eller svårare personskada eller somsamtidigl har drabbat flera arbetstagare. Dessutom skall anmälan göras tillförsäkringskassan av arbetsskador och arbetssjukdomar enligt bestämmelser ilagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och förordningen (1977:284) omarbelsskadeförsäkring och statligt personskadeskydd. Närdet gäller anmälningar till yrkesinspektionen kan del konstateras att detföreligger brisler i efterföljden av bestämmelsen i arbelsmiljöförord-ningen.Till en del kan dessa bero på svårigheten all avgöra vad som är svårare personskada.Enligt min mening undanröjs problemet inte nämnvärt med den föreslagnautvidgningen av anmälningsskyldigheten. Del är inte heller förenligt medförslagen om det lokala arbelsmiljöarbetel och yrkesinspektionens förändraderoll all göra en sådan utvidgning. Däremot måste bl.a. yrkesinspektionen verkaför all den nuvarande skyldigheten följs på etl bättre säll. Det bör bl.a.uppmärksammas att skyldigheten är slraftsanktionerad. När del gäller förslagetatt införa en underrättelseskyldighet till polisen har jag tagit fasta på desynpunkler som de flesta remissinstanser har gett ullryck för. Någon sådanskyldighel bör inte införas. Jag anser det emellertid myckelangelägel all, som utredningen starkt understrukit, samarbetet mellanyrkesinspektionen och polisen intensifieras och effektiviseras. Jag anslulermig också i övrigt lill de synpunkter som utredningen lämnat när det gällersankliönssyslemels roll i tillsynsarbetet. Jag återkommer till dessa frågor inästa avsnilt som behandlar arbetarskyddsverkets roll (avsnilt 8). Jag finner, med anledningav de synpunkter som lämnats av flera remissinslanser, del inte hellerlämpligt att nu ersälla straffansvaret i lagen om arbelsskadeförsäkring med enförseningsavgift så som utredningen föreslagil. Del är emellertid angeläget attbl.a. försäkringskassorna ser till all arbetsskadeanmälningarna snabbt kommerin, bl.a. med hänsyn till behovet av aktuell information om arbetsskadorna itillsynsarbetet och för arbelsskadestalisliken. Min bedömning:Arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens tillsynsuppgifler kommer allutvidgas och förändras, om mina lidigare förslag genomförs. Vidare ökarbehovet av samarbele med andra myndigheter, bl.a. på socialförsäkrings- ocharbetsmarknadsområdena. måste därför fortsätta attutveckla och förnya verksamhelen så all resurserna blir utnyttjade så effektivtsom möjligt. Skälen för min bedömning:Arbetarskyddsverkets arbete är av avgörande betydelse för att intentionerna påarbetsmiljöområdet skall kunna förverkligas. Jag har tidigare redovisat minaförslag till ändringar i arbetsmiljölagen och . atl arbetsgivarnas ansvar för ell systematiskt arbetsmiljöarbele klargörsoch atl de får etl ansvar för att det på arbetsstället bedrivs en på lämpligtsäll organiserad rehabiliterings- och arbelsanpassningsverksamhet. Vidareändras den grundläggande beslämmelsen om arbetsmiljöns beskaffenhet så atlfrågorna om arbetets organisation och innehåll saml den enskildearbetstagarens inflytande över arbetssituationen lyfts fram. Produktsäkerhets-och produktkontrollregleringen i arbelsmiljölagen ulvidgas och del införs ettnyll skyddsansvarför projektering vid byggnads- och anläggningsarbete. 1990/91:140särskilt arbetsmiljöbrott förs in i . Kravenpå ett systematiskt arbetsmiljöarbele, vad som ofta kallas internkontroll,kommer att ändra på förutsällningarna för yrkesinspektionensinspektionsverksamhet. Genom de krav på dokumenlalion, bl.a. i form avhandlingsplaner, och på ledning och organisation av arbetsmiljöarbelet, somkommer alt kunna ställas med stöd av den föreslagna bestämmelsen kommerlillsynen all på elt mer effektivt sätt kunna inriklas på s. k. syslemtillsyn.Vad som därvid lidigare har uttalats om denna inriklning avtillsynsverksamheten gäller nalurliglvis fortfarande (se bl.a. prop.1986/87:100, bil. 12, sid. 110-115). Tillsynen måste bedrivas på ett sådantsätt att den även säkerställer alt det av arbelsgivaren bedrivnaarbetsmiljöarbetet ger en tillfredsställande arbetsmiljö. Kontroll av denfaktiska arbetsmiljön kan emellertid i många fall ske mer slickprovsmäs-sigt.Tillsynen måsle vidare anpassas till de mindre företagens situation. Regeringenhar i regleringsbrevet för /91 bl.a. utfärdat de riktlinjernaför arbelarskyddsverket atl den modernisering som pågår måsle genomföras så attsystemtillsynen kan vara införd under budgetåret. Enligt de av regeringen den14 beslutade myndighetsspecifika direktiven för verkets anslagsframställningför budgetåren 1992/93 1994/95 skall arbetarskyddsslyrelsen i den fördjupadeanslagsframställningen för dessa budgetår närmare redovisa vilka åtgärder somhar vidtagits med anledning av bl. a. dessa riktlinjer. När de närmare formernaför syslemtillsynen och övriga arbetsformer i tillsynsarbetet bestäms bör detföreslagna ansvaret för den s. k. inlernkonlröllen beaktas. revisionsrapport har ()redovisal en granskning av yrkesinspektionens inspektionsverksamhet. Irapporten föreslås atl inspektionsverksamheten renodlas till en kontrollerandeverksamhet, att nya organisations- och arbetsmodeller prövas och altarbelarskyddsstyrelsens roll som chefsmyndighet utvecklas. Del som RRV konstaterari rapporten ligger i princip i linje med de riktlinjer för tillsynsverksamhetensom jag senast lämnade i regleringsbrevet för innevarande budgetår. Ienlighel med dessa rikllinjer skall yrkesinspektionens besöksverksamhetinriktas mol de arbetsställen som har många arbetsskador eller på andra sällvisar tecken på en dålig arbetsmiljö. Härvid skall den psykiska belastningen iarbetet, arbetets innehåll och organisation särskill beakias. Den föreslagnabestämmelsen i 2 kap. I § arbelsmiljölagen bör få betydelse i det sammanhanget.Hur arbelsmiljöarbetel bedrivs, särskilt med hänsyn till den föreslagnabeslämmelsen i 3 kap. 2 a §, bör naturligtvis också påverka tillsynensinriktning . Vidare skall besöken i större utsträckning leda tilluppföljbara skriftliga krav på att brister i arbetsmiljön åtgärdas. Dessa kravskall dessutom alltid följas upp på etl effektivt sätt. De tvångsmedel somyrkesinspektionen har lill sill förfogande förelägganden och förbud skallanvändas när andra tillsynsåtgärder inte har haft effekt. Riktlinjernainnebär alt inspektionsverksamheten måsle renodlas lill en mer kontrollerande verksamhet. Rådgivning får inte vara ett alternativ till 118 tydliga och uppföljbarakrav saml beslul om tvångsmedel eller annat Prop. 1990/91:140 utnyttjande avsanklionssystemet. Råd och upplysningar skall emellertid kunna lämnas ienskilda fall när del sker i samband med och som ell stöd för denkontrollerande uppgiften. Företagshälsovården bör i ökad utsträckning kunnavara den resurs för företag och förvaltningar som kan bidra med förslag tilltekniska lösningar i enskilda fall m. m. Denna konsultroll skallyrkesinspektionen inte ha. För min del anser jag att uppgiften attsprida information i syfte all förbättra arbetsmiljön och förebygga skador ävenfortsällningsvis bör vara en viktig uppgift för bl.a. yrkesinspektionen.Omfattningen av informationsverksamheten bör nalurliglvis vara beroende av ivilken omfattning information kan lämnas av andra, t. ex. företagshälsovården.Viss information är emellertid av sådan karaktär att den bör lämnas avmyndigheten, t.ex. om kraven i nya föreskrifter m. m. Detta bör då i regel skegenom informalionsaktiviteler som riktar sig mot en slörre grupp avarbelsgivare eller andra skyddsansvariga. Jaganser i likhet med RRV och arbetsmiljökommissionen att en renodling avyrkesinspektionens roll på det sätt jag har anfört bör på ett tydligare sällframgå i instruktionen för arbetarskyddsverket. Jag avser atl senare föreslåregeringen en ändring i instruktionen på denna punkl. Denya bemyndiganderegler som föreslås i arbetsmiljölagen, bl.a. vad gällerföreskrifter om produktkontroll och produktinformation kommer att innebära delssärskilda krav på arbelarskyddsstyrelsens författningsarbete, dels attarbetarskyddstyrelsen och yrkesinspektionen får vidgade möjligheter alt vändasig mot tillverkare och leverantörer av tekniska anordningar och farliga ämnen.Även konlrollen av produktsäkerhet m. m. hos arbetsgivarna bör påverkas. Dettamåste beaktas vid planeringen av tillsynsarbetet. Det är också vikligl altfinna effektiva former för arbelarskyddsstyrelsens deltagande i det europeiskastandardiseringsarbelel och alt skapa en beredskap för de åtgärder som kommandebeslul om deltagande i den västeuropeiska integrationen kan innebära. Ettnytt skyddsansvar för byggherrar och andra som medverkar vid projekteringeninnebär, som jag också berört i avsnitt 6.1, att framför alll yrkesinspektionenkommer all kunna rikla krav mot projekteringsledet och de som svarar för della.Vid handläggningen av ärenden om förhandsbedömning i byggnadsärenden bör ocksåfrågor om projekteringsansvaret uppmärksammas. Dessa möjligheter alt kunnaingripa på elt tidigt stadium av byggprocessen bör kunna ge effekter i senareled av tillsynsarbetet. Imin behandling av vissa frågor om förelagshälsovård (avsnilt 4.7) har jagföreslagit atl de villkor som samhället släller på anordnare av företagshälsovårdskall gälla lika för all verksamhel. är dessa villkor tillämpliga endaslom det inte finns kollektivavtal. Detta innebär delvis ändrade förutsättningarför yrkesinspektionens prövning. En ändrad ulformning av villkoren i riktningmot funktionskrav kommer också att ställa andra krav på yrkesinspektionens prövning,där tyngdpunkten skall ligga på en bedömning av verksamhetens kvalitet öchvilka resultat som har uppnåtts. Detfinns anledning att i tillsynen fästa särskild uppmärksamhet på kvinnors situation i arbetslivet. I avsnitt 3.6 har jag särskilt berört kvin- 119 norsarbetsmiljö och på vilket sätt dessa frågor bör beaktas i arbetar- Prop.1990/91:140 skyddsverkels arbete. Iavsnitt 7 föreslår jag att elt arbetsmiljöbrott införs i . Jagredovisar därvid också min bedömning alt skyldigheten att anmäla arbetsolyckorlill yrkesinspektionen inle bör ulvidgas på det sätt somarbetsolycksutredningen har föreslagit. I samband med del berör jag bl.a.yrkesinspektionens samarbete med polis och åklagare m.m. Jag vill nu ta uppyrkesinspektionens roll i sin myndighetsutövning och utnyttjandet avsanktionssystemet i stort. Yrkesinspektionenhar sakkunskapen om lagstiftningen och föreskrifterna på arbelsmiljöområdetoch känner till förhållandena på arbetsställena. Dessa kunskaper bör på ellbällre säll än lidigare utnyttjas vid polisens ulredning av arbetsolyckor.Samarbetet med polis och åklagare bör utökas vid arbetsmiljöbrolt och fastarutiner så långt möjligt inrällas. måste, somarbetsolycksutredningen också påtalat, spela en betydligt mer aktiv roll närdet gäller alt anmäla och utreda överträdelser av arbetsmiljölagsliftningen ochmisstänkta arbetsmiljöbrolt. Enförutsättning för ett effektivt tillsynsarbete är vidare att yrkesinspektionensålgärder omfattas med förtroende av de som berörs av verksamhelen. Del fårinte uppslå någon tveksamhet öm allvaret i de krav som lagstiftningen ochmyndigheterna ställer upp. måste uppträda med fasthet ochkonsekvens. Det grundläggande är att sanktionssystemet på arbelsmiljöområdetulgör en nödvändig del i det förebyggande systemet. Ålgärder inom ramen försanklionssystemet kan inle ses isolerat från tillsynsverksamheten i övrigl. Delär vidare så all det sanktionshöt som lagstiftningen innehåller måste tillämpasoch få ell reellt innehåll för all behålla sin preventiva effekt. Hursanktionsmöjligheterna utnyttjas i tillsynsarbetet är såväl eneffektivitetsfråga som en rättssäkerhetsfräga. Vad jag nu sagt gäller bådeanvändningen av förelägganden och förbud och åtgärder vid ifrågasatta broll påarbelsmiljöområdet. Eltökat samarbete med även andra myndigheter kommer att bli nöd- . vändigt.Arbetslivsfondens verksamhet kräver särskilda insatser från yrkesinspektionen,bl. a. i frågor som rör bedömning av arbetsplatsprogram. Enligtmin mening är del viktigt att se sambandet mellan arbetsmiljön och den yttremiljön. På båda områdena är det förebyggande arbetet det mest effektiva sättetatt långsiktigt komma lill rälla med de grundläggande problemen. För all göradetta möjligt i tillsynsarbetet bör en ökad samverkan ske mellan myndigheternapå dessa båda områden. Arbetarskyddsslyrelsen, kemikalieinspektionen ochnaturvårdsverket bör därför få i uppdrag atl undersöka möjlighelerna lill enökad samverkan mellan länsstyrelserna, yrkesinspektionen och miljö- ochhälsoskyddsnämnderna vad gäller tillsynen. Jag har i denna fråga samrått medmiljöministern. Regeringenhar i årets budgetproposition (prop. 1990/91:100, bil. 12) föreslagilall anslaget för arbetarskyddsslyrelsen och yrkesinspektionen tillförs medelmotsvarande kostnaderna för 50 yrkesinspektörer jämte vissa kringkostnader. Detillkommande resurserna skall göra del möjligl alt bedriva det utvid gade och förändrade tillsynsarbetet med oförändrat höga ambitioner och 120 med krav på ökadeffektivitet. Det är därvid enligt min mening angeläget all rekryteringen av denya yrkesinspektörerna sker så atl en bred kompelens byggs upp. De nyaarbetsformerna i lillsynen, betoningen av en bestämd och tydligmyndighelsutövning samt kraven på en helhetssyn i lillsynen måste beakias.Kompetensen måste omfatta frågorna om arbetets innehåll och organisation,inflytandefrågorna samt arbetsanpassning och rehabilitering. Del är ocksåviktigl alt yrkesinspektionen kan arbela med de psykiska och sociala aspekternapå arbetsmiljön. Den ökade betydelsen avatt göra en helhetsbedömning när del gäller arbetsmiljön gör det ocksånödvändigt för yrkesinspektionen all utveckla arbetsformerna och organisationenför tillsynsarbetet. Arbetsslälleanknyl-ningen bör därvid ses över och arbetetbör i slörre utsträckning organiseras, samordnas och ledas i grupper. Regeringen har i detidigare nämnda myndighetsspecifika direktiven för budgetåren 1992/931994/95ställt krav på analys och redovisning från arbetarskyddsstyrelsen. Den närmareuppläggningen samt utformningen av redovisningen skall göras i fortlöpandesamarbete med . Jag avser atl i den dialogenåterkomma lill de olika frågor om tillsynsarbetet och författningsarbetet, sommina förslag om ändringar i och arbetsmiljölagen i dennaproposition samt vad jag anfört om arbetarskyddsverkels roll ger anledninglill. Min bedömning: Detär av stor belydelse atl effektiva metoder för rehabiliteringsarbetet kanutvecklas och användas av arbetsgivarna när dessa fullgör sitt ansvar förrehabiliteringsarbetet. Arbelslivsfonden har som en viktig uppgift alt stödjasådant utvecklingsarbete saml utbildnings- och informationsinsatser för allsprida kunskap på området. Skälen för min bedömning:Riksdagen har antagit riktlinjer för användningen av arbetslivsfondens medel(prop.