prop · GE0318 · 1990-12-31 00:00:00 — Eftersomde är av .sådan grundläggande betytlelse för det budskap som skolan skallförmedla lill alla elever, får nämligen inte någon av aktörerna iskolverksamheten vid nägol tillfälle dra sig undan sill ;msvar för ;ill deförverkligas. Förbarn- och ungdomsskokiii är de viktigaste uppgillciiia all ge kunskaper ochfärdigheter saml all verka losliande tillsammans med hemmen. bör iskollagen ullryckas så all iilbiki ningen skall ge eleverna kunskaper och färdighetersaml - i samarbete med hemmen - främja elevernas harmoniska utveckling lillansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. 1en lång pedagogisk tradition hävdas atl elevernas olika ;inkig -intellektuella, praktiska, fysiska och konstnärliga - måste få utvecklasallsidigt. skolutredning talade om viklen av atl uppfostran främjar enharmonisk utveckling av människans anlag. skolkommission användeuttrycket "bli h;irmoniski utvecklade människor". Det förslag tillförändring av mål för ut bildningen som jag nu lägger fram innebär alt dennakla.ssiska tradition nu kommer till uttryck i stället för nuvarandeformulering i skollagen som påverkats av mer tidsmässiga, mentalhygicniskaföreställningar. Självfalletmåste skolans fostran ske i samarbete med tie omyndiga elevernasvårdnadshavare. Det är i första hand de som är ansvariga för barnens uppfostranoch skolans insats utgör cll stöd och ett komplement. För att skolans bidraglill barnens fostran skall kunna bli framgångsrika, ja, för alt de över huvudtagel skall vara acceptabla ur samhällelig synvinkel, måste de avse sådanavärderingar som är va.sentliga och om vilka del råiler överväkli-gande enighetinom vår samhällsgemenskap. Föratt alla elever skall uppnå goda resull;il i skokm behöver särskild hänsyn tastill elever med olika forinci ;iv inlärningssvårigheter. Det kan gälla elevermed handikapp, konccntralionssvå-righeter, läs- och skrivsvårigheter ellerstöriiing;ir ;iv såikin arl som påverkar elevernas arbete i skolan. J;ig ;mserdel aiigelägel att i lagen markera skyldigheten all i utbiklningen la hänsynlill elever med särskilda behov. Vuxenutbildningensprimära syllc är :iu överbrygga ulbikl-ningsklyftorna i samhället. DctUi börfi;iiiili;ilkiN i skolkigcn genom en bestämmelse som iiirorm;is sä ;ilt denslår fist :ilt ikl of fentliga skolväsendet för vuxna skall ge vii\n;ililllälle :itl i t iilig-het med individuella önskemål komplettera siniiibikhiing. Verk samheten skall i första hand inriktas pä att ci bjuda ilem somliili gare fått minst utbildning möjlighet all stärka sin ställning i arbetslivetoch i det kulturella och politiska livet, losiran i samma bemärkelse som iungdomsskolan har inle någon pkits i vuxenutbildningen. Det är dock rimligtall även där påverka eleverna all omfattasamma grundläggande normer i vårt samhälle som skall tjäna som mål förungdomsskolans fostran. Jagtror atl nästan alla kan instämma med mig när jag nämner de grundläggandedemokratiska värderingarna, aktningen för varje människas egenvärde ochrespekten för miljön som sådana för vårt samhälle fundamentala normer somskolan måste ha ett särskilt ansyar för att bibringa eleverna såväl inom barn-och ungdomsskolan som inom vuxenutbildningen. 2 § tredje stycket rcgering.sformen betonas alt del allmänna skall verkaför alt demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden.Uppgiften är så viktig alt den bör komma till uttryck i skollagen. Del bör skegenom en loieskrifl om att all verksamhet i skolan skall utformas i enlighetmed grundläggande demokratiska värderingar. Aktningenför varje människas cgenväide måsle också räknas till skolans viktigafoslransmål. All kniftfiillt motverka alla former av mobbning och atl på alkisätt söka främja :ill människor av olika ursprung och bakgrund i vårt landinnelallas i sanihälls gemenskapen är exempel på vad ilclla mål mer konkretinnebär. Strävan mot jämställdhet mellan könen äi ett annal. Även om ocksådetta mål är självklart för de allra flesta så anser jag all del är såväsentligt och har sådant symbolväiilc atl det skall lagfäsl;is. Detsammakan sägas om respekten för vår gemensamma miljö. I kursplanerna för olika ämnenskall naturligtvis las upp frågor som rör vårt förhållande till miljön. Men delär enligl min mening inte tillräckligt alt sprida kunskap om dessafrågeställningar. Skolan skall i alla sammanhang, oberoende av om det sker inomramen för något undervisningsämne eller eljest, verka för att elevernatillägnar sig en på kunskap grund;Kl respekt för vår gemensamma miljö ochkännedom om del ansvar som var och en diiiför har gentemot sina medmänniskoroch kommande generationer. Dessabestämmelser, som jag föreslår skall placeras inledningsvis i skollagen, tarsikte inte bara på utbildningens innehåll ulan även på t.ex. deundervisningsmetoder som kommer lill användning och det sätt som utbildningenanordnas. De ställer ylteisl krav på hur alla inom skolväsendet skall uppträdai relationen med eleverna. Mittförslag: I skollagen tas in en uttrycklig beslämmelse om all skolhuvudmännenskall vara skyldiga atl genomlör;i utbildningen enligt de föreskrifter somslalsmaklerna h;ir s;ilt upp. Skälenför mitt förslag: Del bör på etl entyiligl säll göras kkiil i skollagen vem somhar ansvaret lör alt gcnomföiii nlbiklningen inom det offentliga skolväsendet.Del bör därför iingcs ;ili det är huvudmännen som ansvararför ;ill utbiklningen geimmlörs, Vidare bör klart anges att huvudmännen vid genomföiamlelhiir all följa statsmakternas föreskrifter. En sådan bestämmelseskulle bidra till att markera den grundläggande principen i det styrsystem somjag föreslår för den svenska skolan. Huvudmännen, näslan uteslutande kommuner,lar gc-nomförandeansvarel för skolverksamheten. är del etl väsentligtnationellt intresse alt den utbildning som kommunerna erbjuder är av högkvalitet och rättvist fördelad. måste statsmakterna kunna garantera trotsatt detaljregleringen slopas och statsbidragsanvändningen blir fri. Elt av demedel som då står till buds är att sälla upp föreskrifter som drar upp degränser inom vilka huvudmännen får ulöva sill verksamhetsansvar. Den statligareglering som kommer alt kvarstå efter denna reform skall också i alltväsentligt enbarl syfta till att garantera den likvärdiga utbildningen, dennaskvalitet och alt enskildas befogade krav på rättssäkerhet iakttas även inomskolväsendet. Enkelt uttryckt kanhuvudmännens position alltså formuleras så här: Inom de ramar som statsmakternadrar upp slår del huvudmännen fritt att välja sina vägar för att nå de mål somh;ir lagts fast för skolan. När det gäller närmareföieskiifler om huvudmännens skyklig het att anordna utbildning ochoml;itiningen av denna skyldighet avser jag att återkomma i samb;ind med atlj;ig - om förskigcn i denna proposition vinner gillaiule - läggerförskig an gående utformningen av övriga kapitel i skollagen. Med den uppbyggnadsom jag anser all skolkigcn bör få, skall såikina regler nämligen tas in i dekapitel som behandlar resp. .skolform. Viss;i synpunkter på vilka regler somkan behövas kommer jag all lägga fram i samband med alt j;ig senare behandlarstatsbidragets konstruktion. Jaghar tidigare betonat ;ill, även om vis.sa delar av skolans regelsystem avsesprimärt bli riktade direkt till viss personal, har skolhuvudmännen alltid delyttersta ansvaret för att dess personal följer reglerna. I'mi|). I<)')ll/>n:l8 3.5 Den statliga skoladministrationen Mittförslag: I skollagen lämnas föreskrifter om att det skall nas statligaskolmyndigheter. Skälenför mitt förslag: Även med det målstyrda system för skolan som jag nu föreslårkommer det att finnas behov av statliga myndigheter för det offentligaskolväsendel. Jag kommer i del följande (avsnitt 13) att utveckla vad jag anserbör ankomma på sådana myndigheter. 3.6 Den kommunala oiganisalitmen Innanjag går närmare in på föieskriflcrna om den koinmimaki organisationen avskolväsendel vill jag någol ulveckki de allmänna tankegångar som ligger bakommina förslag i ilenna del. Redani de inledande avsnitten har jag framhållit atl en bärande tanke ireformeringen av skolväsendet är atl ge skolhuvudmännen största möjliga frihetatt själva utforma organisationen av sin skolverksamhet. Härigenom kan denna påbästa sätt ;inpiissas efter de lokala förutsättningarna. Alt så sker är avavgörande betydelse för att reformen skall kunna leda till de betydandefördelar som är avsedda. En detaljerad reglering av skolorganisationen är inteförenlig med de nu nämnda grundtankarna. Friheten för de kommunalaskolhuvudmännen att organisera sin skolverksamhet kan dock inte göras total.Sålunda motiverar statsmakternas ansvar för utbildningens kvalitet ochlikvärdighet samt för enskildas rättssäkerhet att vissa regler ges beträffandeskolväsendets organisation i kommunerna. För att säkra dessa intressen krävsdet en viss stadga i organisationen. Från båda dessa' aspekter är det viktigtbl.a. att det står klart vem som bär ansvaret för olika avgöranden inom delkommunala skolväsendet. Ansvaret för kvaliteten gör del också rimligt attstatsmakterna ställer upp behörighetsvillkor för vissa personalgrupper somskall verka i skolan. Till detta återkommer jag närmare i de följande avsnitten. Jagvill betona att de regler som jag föreslår pä detta område strikt har hållitstill vad jag anser ofrånkomligt. Ettviktigt steg i riktning mot en minsk;id stjitlig tlelaljreglering avskolverksamheten togs i och med beslul med anledning av regeringensproposition om kommunall huvudmannaskap för lärare, skolledare ochsyofunktionärer (prop. 1989/90:41). Genom beslutet kommer den ingåenderegleringen av de nämnda yrkesgruppernas tjänster, vilken reglering i dagföreträdesvis finns i skolförordningen (1971:2.5), att upphöra att gälla medutgången av för alla anställda inom hela den del av del offentligaskolväsendet för vilken kommuner och landstingskommuner är huvudmän. Riksdagensbeslut omfattar även lärare och skolledare vid fristående skolor på gymnasialnivå. Debehörighetsregler som jag funnit erforderliga att lagfästa begränsar sig närdet gäller lärare till viss utbildning och när del gäller rektorsnivån tillkrav på utbildning och erfarenhet som givit pedagogisk insikt. Jag harövervägt om det inte därutöver också uttryckligen borde anges att vederbörandeär lämplig för de arbetsuppgifter som han eller hon skall utföra. Jag haremellertid inte föreslagit en uttrycklig föreskrift härom då jag ulgår från attdet är en självklarhet att ingen kommun väljer att i utbildningen använda sådanpersonal som bedöms olämplig. Avsaknaden av etl uttryckligt lämplighetskrav fårdärför inte tolkas så att det skulle I'»«»0/<>I:IS medföra någon skyldighetför en kommun att i sin utbildning använda personer som visserligen ärformellt behöriga men ändå inte är lämpliga för sådana uppgifter. Mittförslag: Varje kommun skall ha ett politiskt ansvarigt organ som styrelse för sittoffentliga skolväsende. Som sådan styrelse för det offentliga skolväsendelskall kommunen utse en eller flera nämnder. Motsvarande skall gälla förlandstingskommuner som är huvudmän för skolor inom det offenlliga skolväsendet. Skälenför mitt förslag: Skolhuvudmannens verksamhetsansvar har två huvuddelar. För det första innefattardel en skyldighet lör huvudin;innen att se till all del finns tillräckligt medresurser i form :iv peisoii:il, lokaler, läromedel, utrustning m.m. för altutbildning skall kunn;i meddelas i den omfattning som föreskrivs. Den andra huvuddeleninnebär ansvar för alt verksamheleii i skolan överensstämmer med giillandelörlalliiiiigsloiCikiiKci s;'i vill avser innehåll i och riktlinjer lörutbildningen. För delta samlade verks;iinhelsansv;irmåste del i v;iiji' kom mun finnas ett ansvarigt politiskt organ. I enlighetmed d«ii syn på statens styrning av den kommunala skolveiksamhelen .som j;ig nupresenterar saknas del dock skolpoliliska motiv lör all närmare föreskriva hurkommunerna skall organi.sera ansvaret för sill offentliga skolväsende. Detväsentliga ;ir således all ingen tlel av kommunens skolverksamhet saknar ettan.svarigt politiskt organ som styrelse. Detta lämnar en betydande frihet förkommunen :iii utifrån sina egna behov och önskemål utforma en lämplig nämndorganisation. Självfallet finns det inteheller något skäl för statsmakterna atl föreskriva vad den eller de nämnder somutses till styrelse för kommunens skolväsende skall heta. Att jag här använderbenämningen styrelse för det offenlliga skolväsendel anger bara den funktiondessa nämnder skall ha. På åtskilliga ställen både i skollagen och i andraförfattningar finns behov av en kort och enkel term för atl benämna dessaansvariga politiska organ. Även ineil hänsyn härtill är beteckningen styrelsebra. Jag har sålunda av praktiska skäl valt alt använda den benämningen, mendäri ligger således ingen anvisning om hur dessa nämnder bör benämnas ikommunerna. utsträckning inte annan lagstiftning som reglerar ticn kommunalaverksamheten hindi;ir det skall del även slå kommunerna fritt alt hell ellerdelvis uppdra ål sådan nämnd som haiul-har andra kommunala frågor all ävensvara för skolfrågor. 3 1990/91. 1 sami Nr 18 ellersamtliga skolfrågor skall också kunna läggas direkt på kommunstyrelsen, omkommunen så finner lämpligt. Regleringen bör utformas så att de grundläggandebestämmelser om kommunala nämnder som finns i 3 kap.kommunallagen blir tillämpliga oberoende av den organisatoriska lösningen.Självfallet gäller även att varje kommun måste utforma sin organisation så attbehörighetskollisioner inte uppslår mellan flera kommunala organ eller attnågon fråga hamnar utanför något organs ansvar. Vadjag nu har anfört om nämndorganisatlonen i kommunerna har motsvarandetillämpning för landstingskommunerna. En reglering med dennainnebörd bör i skollagen kunna uttryckas så att varje kommun ochlandstingskommun skall ha en eller flera nämnder som styrelse för det offentligaskolväsende som den är huvudman för men att den själv avgör om den skall ha enenda nämnd som styrelse för hela sitt skolväsende eller olika nämnder somstyrelse för olika delar av huvudmannens offentliga skolväsende, t.ex.grundskolan, gymn;isieskolan och vuxenutbildningen. Möjligheten alt ha skildanämnder som styrelse lör olika delar av kommunen behöver däremot inle särskilianges i skollagen, eftersom den följer av lagen (1979:408) om vis.sa lokalaorgan i kommunerna, lgen (1985:127) om särskilda organ i landstingskommunernainnehåller kompletterande regler för landstingen. Genom lagen (I984:.382) omförsöksverksamhet med en friare nämndorganisation (omtryckt1988:l.3()) har de kommuner som ingår i frikommunförsöket getts möjlighei att prövaen friare nämndorganisation, kör närvarande deltar 25 kommuner och 3landstingskommmuner i föisöksveiksamhelen. J;ig anser atl tiden nu är mogen atlinom skok>miådcl geneielll genomföra en friare nämndorganisation. Jagvill i detta sammanhang erinra om all etl arbete pågår inom regeringskanslietmed att utforma förslag lill en ny kommunallag. Avsikten är att en propositionskall lämnas till rikstlagen . 1 detta sammanhang kan en samladbedömning komma att göras av frågan om en friare nämndorganisation.Detta kan givetvis komm;i all la återverkningar även inom skolområdet. Mitt förslag: Förledningen av utbildningen i skolorna skall finnas rektorer. Kommunerna fårsjälva avgöra hur många rektorer de skall ha, dock med den begränsningen att enrektors ansvarsområde inte får göras större än alt rektor kan hålla sigförtrogen med det dagliga arbetet i skolan. Som rektor skall bara fåanställas den som genom utbildning och erfarenhet har förvärvat pedagogiskinsikt. Skälenför mitt förslag: Skolledningen har en avgörande betydelse för skolansutveckling. Om skolan skall vara mer än en samling enskilda lärare som v;ir ochen undervisar efter sill eget huvud, måste det finnas en fungerandeskolledning. Dessa, i och för sig ganska självklara, slutsatser drogstyrningsbciedningen, som också påpekade atl elevproblem och utslagning ärbetydligt mindre omfattande i skolor med en gemensam pedagogisk grundsyn.Denna gäller primärt inte utformningen av enskilda lektioner eller hurspecifika ämnesdidaktiska problem skall lösjis. I slällel gäller det mergenerella frågor som t.ex. synen på skolans roll och lärarens uppgifter ochansvar saml på den arbetsmiljö som skolan erbjuder såväl personal som elever,på skolans kontakter med andra såsom föräldrar, arbetsliv, kullurliv m. m. samthur kopplingen mellan synsättet i de generella frågorna och den direktaundervisningen skall göras. Skolledningen har också ett särskilt ansvar för attskapa goda förutsättningar för utvecklingen av verksamheten i skolan. Behovetav en väl fungerande skolledning inom det offentliga skolväsendet är såledesodiskutabelt. Men motiverar delta att staten föreskriver hur skolledningenskall organiseras i kommunerna? Jaghar på upprepade ställen i denna proposition franihållil vikten av all dekommunala skolhuvudmännen ges en omfallaiule frihet att organisera sittoffentliga skolväsende utifrån sina cgn;i förutsättningar. Vidare har jagframhållit all del enbarl får v;ua för statsmakterna väsentliga intressen somlar föranleda inskiiiiik ningar i denna frihet. Jag har angett statsmakternasansvar för ul bildningens kvalitet och likvärdighet och för ;iilrättssäkerhets-aspekter tillgodoses som .sådana inlies.sen. Sanilliga dessaintressen talar med betydande styrka för alt en viss reglering bibehålls beträffandeskolledningen. Detväsentliga för alt tillgodose de nu näinnd;i intressena är all det i varjekommun finns en striiklin för del ped;igogiska arbclel, Enligt min uppfattningär ilet ofiåiikomligi all del finns en ansvarig skolledare som - självlallcllunler ilel anvariga polilisk;i organet - svarar för den dagliga ledningen avutbildningen i skolan och därvid ser till att bestämmelserna om nlbiklningenuppfylls. Ansvaret för utbildningen omfattar ansvar inle endast för den direktaundervisningen utan även för skolans fostrande roll, också under sådana momentsom raster och skolmåltider. Utöver della behöver någon svara för beslul ivissa frågor som för de enskikki eleverna är av mer ingripande natur. Det ärvidare rimligt atl för denna ansvariga skolledare slälla upp tydligabehöiighelsvillkoi. Ävenmed goda materiella resurser krävs för en framgångsrik skola att det dagligaarbetet med utbildningen leds av personer med god kännedom om och insikt iutbildningens villkor. De synpunkter på läroplanernas framtida roll ochutformning som jag skall utveckla innefattar ett betonande avskolledarens be- Pinp.IW0/'J1:18 lydelsesom ledare för utbildningen. Även det ansvar som läggs Piop. 1090/91; 18 pålärarna att nå undervisningsmålen gör det väsentligt att den närmaste ledningenute i skolorna har insikt i vad lärargärningen innebär. Den ansvarigaskolledaren kommer således att få en avgörande roll beträffande utbildningensgenomförande. Detta är ett av de två tungt vägande skäl som enligl minuppf;iltning talar för den reglering som jag nu föreslår. Detandra skälet är att det i skolverksamhelen behöver fallas ett anta/ beslut somär av den karaktären alt i/e inte alls bör ligga på en politisk instans eller ivart fall inle bör ankomma på en politisk instans. Ofta är delfiåg;i om beslul som direkt berör enskilda elever. Rättssäkerhelen kräver härdels att beslutanderätten läggs på en rimlig nivä, dels all del ärfullständigt klart vem som skall fatta besluten och därmed ansvara för dem.Exempel på beslut av detta slag är vissa frågor om disciplinära åtgärder motelever, ledighet för elever, kvaisätlning och uppflytt-ning, särskildastödinsatser, betygsällning. Bådeför kvalitetens upprätthållande och för rättssäkerheten är det således viktigtatt det står klart vem som bär ansvaret för vissa avgöranden. Ett system mednågon lyp av kollektivt ansvar är inte tillfyllest för att garantera deintressen som jag nu vill värna. Ansvaret skall därför läggas på en bestämdtjänsteman. Denna skall ha en med tanke på uppgifterna lämplig kompetens. Detkrävs en benämning för denna ansvariga skolledare, både i den dagligaverksamheten och för atl i olika författningar kunna peka ut denne. Jag harvalt beteckningen rektor. Del är en titel vars innebörd med tiden undergåttvissa förskjutningar men som i det allmänna språkmedveiandel torde ha enväl etablerad hemortsrätt för den skolledningsnivå jag nu har i åtanke. Ävende gängse översättningarna av titeln rektor till sådana språk som engelska,franska och tyska ger en riklig association om befattningen. Även om denexakta innebörden sålunda har växlal från tid till annan, har befattningenrektor alltid slåll för någon som burit ansvaret för vissutbildningsverksamhet. Del är en slor fördel att titeln är så känd i vidakretsar och associer;id med den avsedda ledningsuppgiften. Elever och föräldrarvel direkt atl rektor är den för utbildningen ansvarige skolledaren. Medden mycket vikliga roll som rektor kommer att få, såväl för utbildningenskvalitet som för rättssäkerheten, är del angeläget att till rektorer utsespersoner som h;ir goda föi utsättningar att klara dessa uppgifter. Det ansv;iisom sålunda läggs på rektor förutsätter att denne har en allsidig pedagogkskinsikt, lin sådan kan såkerUgen förvärvas på oiiktt siat. Cicmcnsttiul för demtilh torde dock vara att de inrymmer .såväl utbildning som praktisk erfarenhet.Jag är däremot inte beredd ;ill kategoriskt säga atl del nödvändigtvis måsteröra sig om grundläggande läiarulbildning eller praktik som lärare, även omdelta självfallet i de allra flesta fall kommer att vara det aktuella. Jag vill betona attföreskriften om all del skall finnas rektorer inte innebär etl försök all styrakommunerna när de skall utforma sin ledningsorganisation. Den end;ibegränsningen som j;ig anser är nödvändig är alt det skall finnas en rektormed elt ansvarsområde som inte får göras så slort all han eller hon inle kanhålla sig förtrogen med det dagliga arbetet i skolan. är en självklarinskränkning med tanke på den funktion som rektor skall ha. Kommunerna får således enbetydande frihet att organisera sin ledning i övrigt på det sätt som de finnerlämpligt med utgångspunkt från lokala behov och förutsättningar. Hur stororganisationen skall vara och vilken kompetens som ledarna skall ha är frågorsom staten inte behöver ange med det undantag rörande rektorer som jagtidigare har redovLsal. Jag vill framhålla att undanlaget för rektor innebäratl någon annan skolledare inle k;in l;i över från rektor det ansvar och deskyldigheter denne har enligl författningarna. Med friheten följer etl ansvaralt ta hänsyn lill det unika i skolverksamhelen. I vissa avseenden kan driftenav skolor säkerligen för en kommun påminna om dess övriga verksamhetsgrenar.Men del hell dominer;inde syftet med skolan atl utbilda och fostra eleverna görall denna verksamhet måste inl;i en särställning. Det förhållandel ;ill dett.ex. inom vissa skolformer kan förekomma en omfallandc kommeisicll verksamhetlår aldrig överskugga det faktum all del primärt äntlå rör sig om skolor.Detta är något som alltiti måsle be;iklas vid utformningen ;ivskolorganisationen. I'i()|). Mittförslag: Kommunerna skall vara skyldiga alt för undervisning alltid användalärare som är utbildade för atl sköta sådan undervisning som det i huvudsak ärfråga om. Endast om sådana inte finns att tillgå eller del finns annal särskiltskäl med hänsyn till eleverna får undantag göras. Baraden som är behörig för den läraruppgift som är aktuell får anställas ulantidsbegränsning. Obehörig får anställas för högst i sänder. Behörig ärden som gått igenom lärarutbildning med huvudsaklig inriktning mot denundervisning som anställningen avser. Med sådan utbildning jämställs vissaandra utbildningar som bedöms motsvara dessa. Vissa dispensmöjligheter börfinnas, om normalt behöriga lärare inte finns att anställa. Kommunernaskall vidare åläggas en uttrycklig skyldighet att se till att det anordnaslämplig fortbildning för dess lärare och övriga personal som har hand omutbildningen. Skälenför mitt förslag: l.är:iinas kompelens är av avgörande betydelse förutbildningens kvalitet.