prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Mindrenedfall av sura ämnen i kombination med större andel kalkpåver-kade jordar ochmindre nederbörd gör att marken inte påverkats lika långt ned. Stora arealer,skogsmark, är Tillförselnav svavel överstiger avsevärt belastningsgränsema i större delen av regionen.Den kritiska belastningen bedöms vara ca svavel per hektar och år i sydöstraSverige. Både ek och bok har i kraftigt utglesade trädkronor. Av granoch tall har av träden i färre barr än normalt ochbarrska-doma har ökat. Antalet friska träd uppges ha halverats . Jämförande studier visar att övriga växter i ekskog inteär lika påverkade av luftföroreningar i östra som i . Djurlivethar heller inte påverkats så mycket. I mycket sura marker kan zinkhaltema i marklösningen isödra skogsmark vara i närheten av de halter då negativa effekter påväxter registrerats i laboratorieförsök. Haltema av bly, koppar och kadmium ärbetydligt under den kritiska belastningen. Den bedöms vara 510 gånger högre ände halter som har uppmätts i svensk skogsjord. 1 närheten av större punktkällor förekommer dockmetallhalter som ligger över belastningsgränsema. Varphögar frånsul-fidmalmsbrytning medför stora metalläckage i t.ex. Bersbo i Östergötiand.Där pågår också försök med att begränsa dessa metallutsläpp från gmvavfaUet. 1 är aluminiumhalten hög i mi-neraljordefi, varsförråd av växtnäringsämnen är litet. Ozonhaltema överskrider gränsen för skador på växter ocksåi sydöstra . Sommarmedelvärdet behöver sänkas med . De högahalter som förekommer under korta perioder skulle behöva minskas isydöstra . Försurningspåverkat gmndvatten förekommer framför allt igmnda bmnnar i kalkfattiga delar av . I förekommer surtbmnnsvatten i mer än hälften av de grävda bmnnama och i mer än En relativt stor andel av bmnnama i län uppgesockså vara försurade. I dessa områden förekommer även starkt förhöjdanitrathalter i stora delar av bmnnsbeståndet. Till följd av korrosionsskador på vattenledningar ärkopparhaltema starkt förhöjda i dricksvatten från många enskilda bmnnar i helaSverige. Det finns risk för att kopparhaltema i dricksvatten kommer att öka itakt med den tilltagande försumingen. De mest förorenade områdena i ärStorstockhohn och . I finns det 445 särskilt skyddadeområden (5 nationalparker och 440 naturreservat) omfattande totalt ca 215 000hektar. Liksom i resten av landet har det skett stora förändringar iodlingslandskapet. I skogs- och mellanbygderna är igen-planteringen av mereller mindre öppen mark den mest påtagliga landskapsförändringen. Kvävebelastningen på egentiiga har ökat ca fyragånger jämfört med det naturliga tillståndet. Fosfortillförseln har ökat åttagånger. Syreförhållandena i Landsortsdjupets bottenvatten harförsämrats i takt med att tillförseln av kväve och fosfor till egentligaÖstersjön har ökat. Salthalten i Landsortsdjupet är ihuvudsak oförändrad jämfört med situationen . Däremot harsyrgashalten minskat till en tiondel av nivån . Total syrebristoch bildning av svavelväte uppträder allt oftare. Det ökade antalet partiklar i vattnet har lett tUl attsolljuset inte tränger lika långt ned i vattnet som det gjorde tidigare,vilket Kapitel6 Miljön i fyra delar av I skärgården utanför Öregmnd påträffades i mitten av 1940-taletblåstång ända ner tiU . gick blåstången endastner till 8,5 m i samma område. Arealendöda bottnar har ökat , bl.a. i egentliga . Till problemen medÖstersjön hör förutom övergödningen belastningen med klorerade organiskaämnen. Haltema av kadmium och kvicksilver i sedimenten bedöms ligga ca 10gånger över den naturliga nivån. är fortfarande av alla sjöar och vattendrag allvarligtförsurade, vilket medför att många fiskar, snäckor och insekter försvunnit påsamma sätt som i . Omfattande försumingsproblem finns även i deandra länen med undantag för och där endast vissa sjöaroch vattendrag har försumingsska-dor. Ettstråk av sjöar med höga kvicksilverhalter går från ner motVä-nemAätternområdet. I norra och Dalama finns många sjöar med fiskmed kvicksilverhalter över gränsen för svartlistning. Pågrund av är cesiumhalten i fisk hög framför aUt inäringsfattiga och därmed ofta försurade sjöar i samt iGävleborgs län. Försumingen av sjöar ochvattendrag i har i allmänhet inte förändrats i någon störreomfattning . Situationen i ett stort antal av deförsurade vattnen har förbättrats genom kalkning. Kalkningen minskar på siktäven halterna av kvicksilver - och troligen också av cesium - i fisk. För jordbmksområdena imellersta är försumingen inte något nämnvärt problem. Däremot ärövergödningen ett problem, som framför allt beror på utsläpp av fosfor frånlantbmket. från tätorterna harminskat genom omfattande fosforreduktion i reningsverken. Kvävehalterna isjöama har ökat. har de i vissa fall fördubblats.I många fall har också sjösänkningar, dikningar och kanalanläggningar bidragittill övergödningen och igenväxningen. Övergödningsproblemen ärstörst i län men förekommer också i delar av andra län. har till storadelar karaktär av slättsjö. Fosfortillförseln är stor och därmed ocksåproduktionen av alger och andra växter. Övergödning förekommer huvudsakligeni sjöns västra och norra delar samt i gmnda vikar. Metallhalterna i Mälarensbottensediment är i vissa områden förhöjda, men kvicksilverhalten i fiskligger under svartlistningsgränsen. Äveni har luftföroreningarna påverkat skog och mark. Påtagligmarkförsurning har konstaterats t.ex. i . ärockså påverkad och där tycks lokala källor ha stor betydelse. I de östrakusttrakterna varierar känsligheten för försuming; kalkrika sedimentmarker medstor förmåga att motverka försurande ämnen gränsar ofta till försurningskänsligahällmarker och tunna moräner. Försurningen har därför bara påverkat vissa delarav området. 1 andra delar avMellansverige har landskapet mer storskalig karaktär och här finns störresammanhängande försurningspåver-kade områden. 1 framför aUt och Dalamafinns tecken på att markförsurningen har gått lika långt som i de mest påverkadeområdena i sydvästra . Skogsskadoma har ungefär samma omfattning som ilandet som helhet, men det är oklart om barrförluster på skogen i norra på luftföroreningar eller klimatförhållanden. Svavelnedfallet skullebehöva minska i för att komma under gränsen för kritiskbelastning. Ozonhaltema överskrider dekritiska halterna i samma utsträckning som i . Försurningspåverkatgmndvatten förekommer i de områden där marken och sjöama är försurade. Gmndabmnnar är särskilt påverkade i delar av . Nitrat är ett problem iförsta hand i jordbmksbygder, t.ex. på . Starkt förhöjdanitrathalter finns också i stora delar av bmnnsbeståndet i . Saltgmndvatten förekommer i enskilda brunnar i områden som i vartäckta av havsvatten. Lufteni Stockhohn innehåller föroreningshalter över de nivåer som Världshälsoorganisationenanger som riktvärden. Riktvärdena för koloxid och kvävedioxid överskrids merän utmed av innerstadens gator och 2-10 gånger per årutmed gator i . Utmed dessa gator bor ca 6000människor. Genom bl.a. en omfattandeutbyggnad av fjärrvärmenät har medelvärdena för svaveldioxid undervinterhalvåret i Stockhohn minskat från /m-* till 19mikrogram/m-' och ligger därmed klart under riktvärdena försvaveldioxid i luft. Perioder med höga halter har också blivit färre. Naturvårdsverketsriktvärde för sot överskrids inte i eller någon annanstans iSverige. Sothaltema har emellertid ökat något i centrala delar sedan1980-talets början, sannolikt beroende på ökad trafik. Deviktigaste föroreningsproblemen i norra är förekomsten av stabilaorganiska ämnen och tungmetaller i samt den ökade försumingen ide södra fjällområdena. I norra finns det216 särskilt skyddade områden (9 nationalparker, 207 naturreservat), vars arealtotalt uppgår tUl 2 , vilket är av landets skyddade areal. har utsläpp av fosfor större betydelse än kväveutsläppen när detgäller produktionen av plankton och alger. och (som tillsammans utgör ) är 1,5resp. 1,7 gånger större än den beräknade naturliga tillförseln. Fosforbelastningenpå de nordligaste havsområdena är 1,3 resp. 1,8 gånger större än den naturligatillförseln. UtmedBottniska vikens kust förekommer de största utsläppen av klorerade organiskaämnen från skogsindustrin. För att få en bild av den storskaliga spridningen avt.ex. dioxiner har man undersökt salar från olika hav. I haven mnt Sverigeverkar dioxinhal-tema ligga på ungefär samma nivå som i andra hav på norrahalvklotet, men man kan se en tendens till ökande halter från viaÖstersjön upp mot . Förflertalet metaller är utsläpp och luftnedfall större för än förBottenviken. Tillförseln av kadmium i är ungefär lika stor somden naturliga transporten. I andra havsområden är kadmiumbelastningen 37gånger högre än den naturliga tillförseln. Däremot är halterna av t.ex. kadmiumi fiskar och kräftdjur högre i än i södra delen av , därbelastningen är högre. En tänkbar förklaring är att mängden organiskt materialär relativt sett mindre i än i . Ämnen som kadmiumfördelas där- Kapitel6 Miljön i fyra delar av med på en mindre mängdorganismer, vilket leder till högre halter. Även för bly ärbelastningen relativt låg i . Påslaget av zink är avsevärt iBottenhavet och , medan det för krom och nickel ligger i nivå med dennaturliga mängden. I intarRönnskärsverken, trots en kraftig minskning av utsläppen, fortfarande ensärställning när det gäller utsläpp av olika metaller. Metallutsläppen från destora upplagen av gmvavfall är också betydande, särskilt av kadmium och zink,och kan leda till miljöstömingar. I Rönnskärsområdet har mannoterat ryggskador på fisk (hornsimpa), troligen beroende på blyföroreningar. är det havsområdesom är känsligast för arsenik. En kraftig förhöjning av arsenikmängdema ibottensedimentens övre lager speglar tidigare mycket stora utsläpp frånRönnskärsverken. Dessa utsläpp märks också i , där halten iytse-dimenten är fördubblad. Arsenikens giftighetförstärks i områden där fosfor är det som begränsar produktionen av alger ochplankton, vilket är fallet just i . Osäkerheteni fråga om bl.a. naturliga transporter av kvicksilver respektive nedfall avkvicksilver från luftföroreningar, försvårar bedömningen av lokala utsläppseffekter i miljön. Belastningen ökar från och södemt, men iströmming är kvicksilverhalterna högre i än södemt. Det kandelvis bero på att sedimenten där innehåller höga halter kvicksilver. Defiberbankar som fortfarande finns kvar utanför några skogsindustrier är ellerkan bli en källa till spridning av kvicksilver. Problem med högakvicksilverhalter i fisk till följd av läckage från fiberbankar finns bl.a.utanför , , , och . 1södra fjälltrakter och längs stora delar av Norrlands kustland finnsmånga allvarligt försurade sjöar och vattendrag. I kalkrika områden, t.ex. iöstra , är försumingsproblemen av ringa omfattning. Ett stråk med sjöar medhöga kvicksilverhalter i fisk, ibland /kg, finns längs . (Gränsen för svartlistning går vid kvicksilver per kg fisk.) Enjämförelse mellan de naturliga ni-våema och dagens situation visar, attkvicksilverkoncentrationen i fisk har ökat omkring 5 gånger i stora delar avSverige. Bara i den allra nordligaste delen är halten fortfarande i närheten avden naturliga. Pågmnd av förekommer höga halter av radioaktivt cesium i fisk,framför allt i näringsfattiga (och därmed ofta försurade) vatten iVästemorriands och . Vattenundersökningartyder på att försurningen av sjöar och vattendrag i Norrlands kustland ochinland i allmänhet inte har förändrats i någon större omfattning sedan mittenav . Däremot har försurningen ökat i den södra fjällregionen ävenunder . För områdena längst i norr saknas i allmänhet uppgifter omförsurningens utveckling. har kalkningen av sjöar varit av mindreomfattning i norra än i övriga landet. Deflesta stora vattendragen i har reglerats för att utnyttjavattenkraften, men fyra huvudälvar samt flera mindre älvar och älvsträckor ärskyddade mot utbyggnad. Många mindre vattendrag och sjöar är också regleradeeller har påverkats genom bl.a. dikning av skogsmark. Regleringama har medförtstora förändringar av de biologiska förhållandena i vattenmiljön. Kvävehalteni sjöar och vattendrag har ökat i , menökningen är inte lika markerad som i . Jordbmksmarken minskar stadigt i , liksom iskogsbygder i södra och . Ängsbmket har i princip upphört,liksom fäboddriften. Vallodlingen är dock fortfarande omfattande. Landskapetutarmas också genom markavvattningen och särskilt utsatta är sumpskogama. Dennordamerikanska tallen contorta planteras i viss omfattning. I vissaområden är också de fjällnära skogama en hotad naturtyp och beslut har därförtagits för att öka skyddet av dessa skogar. De mestomfattande skadorna på gran och tall finns på de äldre träden. De störstabarrförlusterna på gran finner man i inland, sannolikt beroende påhårt klimat och att en stor del av skogen är gammal. I genomsnitt vart femteträd har barrförluster på . 1 desödra delama av har skogsmarken försurats kraftigt . I norra har man ännu inte kunnat konstatera någon markförsurningtill följd av luftföroreningar. Utlakningen av nitrat från skogsmark i norraSverige har inte heller ökat under de . Inventeringar visaratt skogsmarken är minst sur i norra . Av de ca 450 0(X) hektar marksom har pH-värden lägre än finns i , Västerbottensoch . Detnuvarande kvävenedfallet bedöms inte leda till kvävemättnad av marken i norraSverige. Cesiumnedfalletefter kämkraftverks-olyckan i Tjemobyl har varit detallvarligaste föroreningsproblemet i delar av . De högsta koncentrationemahar uppmätts i delar av , och medutlöpare in i . Gränsvärdet för cesium i fisk överskrids t.ex. iflertalet sjöar i . I vissakalkfattiga kustkommuner är gmnda bmnnar försumingspåverkade. Detförekommer också korrosionsskador på vattenledningar i delar av . De områden som har mest luftföroreningar i norra enligt länsstyrelsema Sundsvalls-, Skellefteå- och Luleåregionerna.Luftföroreningama har minskat påtagligt . T.ex. harmedelvärdena för svaveldioxid i minskat från 140mikrogram/m (ovan tak) 1970//m'' 1988/89. Riktvärdet förkvävedioxid överskrids dock fortfarande för vissa stadsdelar. Norrlandslänenstätorter har högre halter föroreningar än tätorter avmotsvarande storlek i övriga . Det beror bl.a. på att solen under vinterhalvåretstår mycket lågt vilket ger upphov till markinversion, dvs. temperaturskiktningarsom minskar luftväxlingen nära marken. Städer som som är lokaliseradei dalgångar kan därvid få speciella problem. Varuproduktion, kemikalier, avfall Snabb ökning aw kemikalier 198 Awfaii och återwimiing 206 L Kk iljöarbetet harhittills hu-H j|M| vudsakligen inriktats på att mMmSWm ' utsläppen från am vVK s.k. punktkällor, dvs. i hu-M m WB vudsak industrier, energianläggningaroch avloppsnät. De stora anläggningamas utsläpp har tydligt kunnat uppfattatssom stömingar, inte minst av kringboende. Det har också ofta varit lätt attinse sambanden - dvs. att det som släpps ut genom skorstenar och avloppsrör hamnari naturen och orsakar skador. Ätgärdema mot punktutsläppi har i många fall varit framgångsrika. En rad föroreningar har medhjälp av reningsutmstning, processförbättringar eller förändrad produktionminskat påtagligt. I stort sett kan man säga att de 1000 största och mestförorenande industriema har minskat sina utsläpp med under 1970-och 1980-talen. I många fall betyder detta att dagens utsläpp ligger påen nivå som är lägre än 1950-talets. Därmed har punktutsläpp minskat sommiljöproblem. Andra källor spelar i stället en relativt sett större roll förmiljön. somåtgärder för att minska de stora punktutsläppen genomförts, har mångamiljöproblem ändå förvärrats. Att miljösituationen i i hög grad berorpå utsläpp från andra länder har redovisats i tidigare kapitel. En annanviktig orsak är att alla de varor vi använder leder till många små och spriddautsläpp, som sammantaget kan få stora miljöeffekter. Vissa ämnen är ocksådirekt giftiga för människor och kan skada hälsan, t.ex. lösningsmedel i limoch färger. Det går inte att påett systematiskt sätt beskriva olika varors potentiella miljöfarlighet. Skälenär flera; den nästan oöver-blickbara mängden varor är ett, varomas allt Bild7.1 Miljöpåverkan av både varor och utsläpp. Miljöarbetet har till stor delinriktats på att minska utsläppen frånindustriprocessema under det att varornas miljöpåverkan uppmärksammats förstpå senare år. Kapitel7 Varuproduktion, Icemikalier, avfall störregrad av komplexitet är ett annat. Till detta kommer att andelen importerade ochofullständigt kända varor på den svenska marknaden är mycket stor. Miljöpåverkankan uppstå i olika led av en varas hela livscykel - vid utvinning av råvaror,produktion, transporter, konsumtion och avfallshantering. De ämnen som ingår ifärdiga produkter kan i vissa fall läcka ut när varoma används. I de flesta faOuppkommer miljöproblem först i avfallsledet, t.ex. vid sopförbränning. Problemethar dessutom en tidsdimension. En del ämnen kan komma ut i miljön ganska korttid efter att varan använts eller kasserats, medan det för andra kan dröjamycket . Jämför t.ex. så olika produkter som schampo, TV-apparater ochhus. Enmiljöfarlig beståndsdel kan också utgöra en förhållandevis liten del i envara, men ändå medföra stora problem genom att varan sprids i stor omfattning. Det är ofta stor skillnadmellan utsläpp vid produktionstillfället och utsläpp som uppkommer vidkonsumtion och hantering av varor. Följande exempel - färger och lack, krom,bly och kadmium - visar detta. 1)Färger och lack . Detfinns ca 50 anläggningar som tillverkar färger och lack i . TabeU7.1 Utsläpp av lösningsmedel fråntillverkning respektive användning av färger och läcker.Ton . duktionsanläggningamatotalt ut lösningsmedel. Siffran kan jämföras med utsläpp avlösningsmedel vid användning av färger och läcker, sammanlagt . Storspridning av krom sker på ett liknande sätt via varor. Viktigast i sammanhangetär olika stålprodukter, där krom ingår som en legeringsmetall - exempelvis irostfritt stål, kuUagerstål och verktygsstål. Krom förekommer också ilädervaror som skor och i färger, träkonserveringsmedel och förkro-madeprodukter. Kromexponering kan hos människor bl.a. ge upphov till allergiskakontakteksem. Universiteteti har byggt upp en flödesbild av kromets kretslopp i det Bild7.2 Kromutsläpp från produktion och konsumtion. Krom, ton/år Lackering inom trävaru- och Utsläpp av krom från produktionen och från konsumtionen av varor som innehållerkrom, inklusive sopförbränning och läckage från avfallstippar. Källa:Ulrik Lohm, Ambio nr.4, 1989. Den visar tydligt hur produktionsutsläppen har minskat som en följdav regleringar enligt miljöskyddslagen och förändringar i industrin. Samtidigtsprids krom från avfall. En beräkning visar att halten av krom i storstadsområdenaom kan vara i nivå med den som finns kring ferrokromindustrin iTroUehätteområdet (krom /km). Det beror framför allt på de många, små ochspridda källorna, dvs. spridning från olika varor. T.ex. har den stora mängdenkrom-garvade skor betydelse. Enliknande analys av bly ger en betydligt mera sammansatt bild. Bly har delsanvänts än krom, dels är användningen mer komplex. Bild 7.3 visarblyutsläppen i Sve- Bild7.3 Utsläpp av bly under . rigeunder , 1880 - 1980. Utsläppen har minskat kraftigt sedan slutet av1960-talet och har fortsatt att minska efter 1990, framför allt genom minskadanvändning av bly i bensin. Framtill har uppskattningsvis bly lagrats i den svenskamiljön. Trots att utsläppen totalt sett minskar, kommer denna upplagring attfortsätta i takt med att blyhaltiga varor kasseras och blyet därigenom såsmåningom kommer ut i miljön. Kadmiumanvändningeninom många områden har minskat, men det sker alltjämt en betydande tillförselav kadmium - huvudsakligen via varor av olika slag. är det iSverige förbjudet att använda kadmium för ytbehandling, som stabilisator iPVC-plast (polyvinylklorid) och som färgämne, men det finns vissa tidsbegränsadeundantag. Förbudet omfattar också import av varor där kadmium använts på dessasätt. Vid ingången till 1980 svarade dessa tre användningsområden för ca 75 %av den totala kadmiumanvändningen. Tabell7.2 Användningsområden för inmonterade nickelkadmiumbatterier 1985, iprocent av batteriernas sammanlagda vikt. Utsläpp av bly i resp. 1880-1988, fördelat påolika t/per av källor. Källa:Anderberg,Bergbäck,Lohm, Kemi Report No 12/90. Källa: SOU 1990:59. Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall Undersenare år märks en tydlig förändring av bmket av kadmium i . Sedankadmiumförbudet 1982 har den årliga net-totillförsehi inom"förbudsområden" minskat från ca till ca och väntasminska med ytterligare fram tiU 1992. Kadmiuminnehålleti batterier omfattas inte av förbudet och användningen av nickelkadmiumbatterierökar kraftigt. Kadmiummängdeni dessa uppgår till . Problemet kanlösas genom insamling av sådana batterier. har bara av dessasamlats in. Närdet gäller punktutsläpp av kadmium till luft och vatten från fabriker m.m. haren tydlig minskning skett. I början av 1970-ta- Kadmium ton/år let låg dessa kring 50 tonkadmium . är de ca . beslutade1988 att de direkta utsläppen av kadmium skulle halveras från 1985 till 1995.De fakta som finns tillgängliga pekar på att detta mål kommer att uppnås. Kadmiumtillförs också åkerjorden från kadmiumhaltigt fosforgödsel och som nedfall frånluften. Bidraget från fosforgödsel har minskat som en följd av renarefosforgödselmedel - från att tidigare ha legat på mnt till dennuvarande nivån på ca . Uppskattningsvis ärnedfallet av kadmium över . Det är framför allt utländskakällor som är upphovet till detta. Nedfallet minskar dock - sannolikt som enföljd av skärpta miljöskyddskrav för kadmium också i andra länder. Beräkningarvisar att i har kadmium ansamlats i varor ochkonstmktioner . Detta motsvarar en fjärdedel av denkadmiummängd som naturhgt finns i hela marker. Bild7.5 Utsläpp av kadmium frånpunktkällor 1970-1988. Kadmium ton/år Legeringar m.m. En uppskattning av nettotillförseln av kad mium till via varor, etc. . ;: Källa:Monitor 1987, , . Detta betyder att denkadmiummängd som finns i olika varor är så stor att även små andelar av den kankomma att orsaka allvarliga miljöstörningar när och om de når den yttremiljön. Problemet förstärks av att vi inte vet hur det kan dröja innaneffekter uppdagas. Troligen dröjer det hundratals år innan allt kadmium somfinns inbyggt i dagens samhälle når miljön. Kadmium är giftigt även ismå doser. Människor kan drabbas såväl av akut kadmiumförgiftning som enlångsam inlagring, främst i skelett och njurar. (Se Kapitel 3, s. 49, ochKapitel 5, s. |||[|U3fl*|||f5;|nn0f| Underden senaste tjugoårsperioden har utsläppen från den svenska industrin minskatkraftigt. Äldre anläggningar har successivt modemiserats eller lagts ner ochersatts av nya som anpassats till de miljökrav som ställts, framför allt genomtillståndsprövning enligt miljöskyddslagen. Nya och ändrade processer, liksomen strävan till energibesparingar, har krävt installation av ny teknik.Miljökrav har också bidragit till såväl process- som teknikförändringar. Dagensindustrier ser i många avseenden helt annorlunda ut än 1960-talets. De rykandeskorstenarna har till stor del försvunnit. Detta betyder inte att industrinsalla miljöproblem är lösta, men förändringama har medfört att många utsläpp avföroreningar har minskat. Vissa branscher har dessutom kommit förhållandevislångt i arbetet att bli en "ren industri". Dit hör t. ex.sockerindustrin, som tidigare stod för stora lokala föroreningar. harsockerindustrin installerat slutna system, vilket resulterat i att man intelängre behöver utnyttja stora mängder färskvatten till produktionen. UtsläppentiU omgivande vattendrag av process- och spillvatten har i stort sett upphört. Skogsindustrinsutsläpp av organiska klorföreningar har mer än halverats sedan mitten av menutgör trots detta fortfarande den i särklass största enskilda källan till dessaföroreningar. (Se Kapitel 5, S.151) Statistiskacentralbyrån och har gjort en bedömning av vilka industriersom har störst miljöpåverkan. Den utgår framförallt från störningar i form avutsläpp till luft och vatten. Bedömningen baseras på den miljöstörningbranschen som helhet utövar.