prop · GE03120 · 1990-12-31 00:00:00 — Detta kanbäst uppnås genom att - liksom - utnyttja två avdelningar (26vårdplatser) på Stockholmskliniken och en avdehiing (12 vårdplatser) på Göteborgskliniken.Härigenom skapas - tillsammans med de engagerade sjukvårdshuvudmännen - enregional balans i undersökningsverksamheten. Vidare gäller för båda klinikemaatt ungefär hälften av den totala vårdplatskapaci- teten har hyrts ut tillStockholms läns landstingskommun respektive till Prop. 1990/91:120 Göteborgskommun för psykiatrisk vård. Detta innebär att det skapats Bilaga 1 fömtsättningarför viss samordning mellan undersökningsverksamheten vid dessa enheter och denpsykiatriska vården med de fördelar som detta innebär. Omde statliga enhetema i och skall kuima uppnå den önskadekapaciteten med nuvarande vårdplatsantal fömtsätter detta en avsevärt högreproduktivitet än vad som är fallet . Denna effektivitetshöj ningkan åstadkommas om enhetema ges nya fömtsättningar för verksamheten. Deregler om fast ersättning per undersökning som gäller för berördasjukvårdshuvudmän borde kunna gälla även för de statliga enhetema. Detta börbidra till att pressa ner undersökningstiderna. Enhetemamåste också fä betydligt stöne möjligheter att upphandlaundersökningsresurser (läkare, psykologer, etc.) av såväl privata intressentersom av sjukvårdshuvudmän. Motbakgrund av rådande osäkerhet om behovet av undersökningar börhuvuddelen av undersökningarna vid de statliga enhetema utföras med hjälp avköpta tjänster. Detta leder till en effektivare och mer flexibel organisationsom med relativt kort varsel kan anpassa sig till förändringar i efterfråganpå undersökningar. Ensådan utveckling skulle leda till att staten på egen enhet huvudsakligenskulle svara för kost och logi samt bevakning av de intagna, medan undersökningsresursemaupphandlades genom avtal med olika entreprenörer. Upphandlingav imdersökningsresurser skapar intressanta möjligheter att bedriva konkunerandeverksamhet i statlig, och privat regi. Dennalösning skulle innebära att verksamheten vid de nuvarande klinikema i Uppsalaoch avvecklas. Lundakliniken bör avvecklas omgående medan det kanövervägas om avvecklingen av Uppsalakliniken kan anstå till /93för att säkerställa viss ytterligare reservkapacitet i samband med övergångentill den nya organisationen. Fördelarmed den föreslagna lösningen - samordning med den psykiatriska värden, - regional balans, - flexibel organisation, - minskad sårbarhet, - maximalt utnyttjande av de statliga lokaler somanvänds i verksamheten, - konkunens kan prövas mellan sjukvårdshuvudmän ochstat och med eller utan privata inslag. Jagvill starkt imderstryka att den föreslagna lösningen inte på något sätt utgörhinder mot att sjukvårdshuvudmännen helt tar över driftansvaret förden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten. Idet följande redovisas ett försök till uppskattning av statens kostnader om denföreslagna organisationslösningen förverkligas. Statensnettokostnader för den rättspsykiatriska verksamheten budgetåret 1989/90uppgick - som tidigare redovisats - till . Deuppskattningar som redovisas i det följande baseras på kostnadsläget Bilaga1 . För att erhålla jämförbarhet uppräknas statens nuvarande nettokostnadertill detta kostnadsläge. Jag uppskattar således statens nettokostnader för denrättspsykiatriska verksamheten till lägst kostnadsläge. Avtalenmed de tre sjukvårdshuvudmännen Omrespektive sjukvårdshuvudman utför maximalt antal undersökningar enligt avtaluppgår statens kostnader till . Kostnademaför Stockholmskliniken (inkl. reducerad hyra p.g.a. uthyrning) /90 till ca , medan motsvarande kostnader förGöteborgskliniken (exkl. den uthyrda avd. 19) uppgick till ca . Dettamotsvarar en kostnad för båda enhetema om ca kostnadsläge. Skulleden beräknade produktionen vid de statliga enheterna ersättas enligtden taxa som avtalats med sjukvårdshuvudmännen skulle statens kostnader kunnauppskattas till . Medde förslag till åtgärder som jag redovisar i denna rapport bedömer jag att kostnademaför de två statliga enhetema bör kunna reduceras till den nivå som enligt taxagäller för sj ukvårdshuvudmännen. Staten kommer dock övergångsvis att få vissamerkostnader för sina enheter, bl.a. i avvaktan på att personalstyrkan och desssammansättning kan anpassas till de nya fömtsättningar som kommer att gälla förenheterna. Enavveckling av klinikema i och innebär att staten får möjlighet attavyttra klinikfastighetema på dessa orter. Intäktema vid en sådan försäljningtorde minst täcka kostnadema för att avveckla klinikerna. Av detta skäl kanman bortse från dessa kostnader/intäkter. Sammantagetiimebär detta - jämfört med nuvarande kostnader, som kostnadslägeuppskattas till lägst - att statens kostnader för den rättspsykiatriskaverksamheten - bortsett från nämnda avvecklings-kostnader - på kort sikt börkunna reduceras med . Regeringen har antagit ett program attminska kostnadema i den statliga förvaltningen under tre år.Föreslagna stmkturföränd-ringar bör minska statens kostnader med ytterligare5-10 mkr i detta treårsperspektiv. 5.2 Ledningen av den rättspsykiatriska verksamheten Dennuvarande rättspsykiatriska organisationen består, som tidigare framgått, avfyra kliniker och två stationer. Var och en av dessa enheter är egnamyndigheter även om de har en gemensam instmktion. Dessa myndigheter hållssamman av som chefsmyndighet. Sammanblandningenav tillsynsansvaret och rollen som ansvarig myndig- Prop. 1990/91:120 het förverksamheten är en av anledningama till problem Bilaga 1 medatt styra verksamheten. Styrelsen bör därför befrias från sitt uppdrag somchefsmyndighet för att endast ha kvar tillsynsansvaret. Behovet av att hållasamman verksamheten kvarstår dock oavsett vilken organisationsform som kommeratt tillämpas för själva undersökningsförfarandet. En viss statligledningsfunktion för den rättspsykiatriska verksamheten måste därför kvarstå. Regeringenhar beslutat att till överlämna en propositionmed förslag om att en ny självständig myndighet inrättas för deuppgifter som rättsläkarstationema och statens rättskemiska laboratorium nusvarar för. I och med att den nya myndigheten bildas upphör statensrättsläkarstationer och den kemiska avdelningen vid statens rättskemiskalaboratorium samt uppgift som chefsmyndighet för dessaverksamheter. Ävenden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten bör inordnas i denna nyamyndighet. Något närmare samband mellan undersökningsverksamheten och denrättsmedicinska verksamheten föreligger visserligen inte. Den rättsmedicinskaverksamheten har visst samband med sjukvårdsorganisationen vad avserkompetens, metoder, utmstning och lokaler men saknar den anknytning till deinslag av vård och behandling, som finns inom den rättspsykiatriskaverksamheten. De rättsliga verksamhetssambanden är dock påtagliga i båda verksamhetema. Vadsom i första hand talar för en sådan sammanhållen myndighet är ledningsfunktionellaskäl. I regeringens proposition 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvärd, m.m.framhålls att en undersökning inte skall göras mer omfattande eller bedrivasunder än vad som krävs för att domstolen skall kimna fä de frågorbesvarade, som den begärt. Bedömningar och utredningsarbete, som enbart avserden misstänktes behandling, skall anstå tills dess vård kommer till stånd. Omden misstänkte är häktad skall utlåtande avges inom lyra veckor. Mot bakgmnd avbl.a. de svårigheter som finns att klara nuvarande tidsgräns för imdersökningarframstår kravet på en effektiv ledningsfunktion som uppenbart. En ny myndighetför respektive den nuvarande rättsmedicinska verksamheten och den rättspsykiatriskaverksamheten skulle var för sig ge etl alltför svagt underlag för atttillskapa en effektiv ledningsfunktion med tillräcklig kompetens. Denuvarande rättspsykiatriska klinikema och stationema avger sina utlåtandensjälvständigt. Enhetema i den nya organisationen oavsett om de drivs i statligeller i landstingskommunal regi genom entreprenadavtal, bör ha samma ansvar förutlåtandet i det enskilda fallet. Detta innebär dock krav på att det finnsklara och operationella mål för verksamheten. Det bör ankomma på den nyamyndigheten att fastställa sådana mål och krav gmndade på domstolamas behov ienlighet med kommande lagstiftning. Dennya myndigheten bör även ha ansvaret att säkerställa en enhetlig undersöknings-och rättspraxis. För att detta skall kunna ske är det angeläget att personaleninom den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten erbjuds vidareutbildning.Detta har varit ett eftersatt område och Prop. 1990/91:120 den nyamyndigheten har en viktig uppgift, när det gäller att utveckla och Bilaga 1samordna sådan utbildning. Detta är angeläget såväl från personalutvecklings-som rättssäkerhetssynpunkt. Föratt uppfylla samhällets krav på den rättspsykiatriska undersökningsverksamhetenmåste forsknings- och utvecklingsarbetet förstärkas. Det finns ett stort behovav att sammanfoga kunskaper och erfarenheter inom sjukvården, kriminalvårdenoch särskilt vad gäller tidigt psykiskt störda personer. Attinitiera, bevaka och stödja forsknings-och utvecklingsarbetet inom området ärockså en angelägen uppgift för den nya myndigheten. Dennya myndighetens uppgifter gäller dock inte bara verksamhetens innehåll.Ytterligare en viktig uppgift är att vidareutveckla undersökningsverksamhetensorganisation och samverkan med den psykiatriska värden. Det bör därför ingå imyndighetens uppgifter att - i den utsträckning det är möjligt och lämpligt -träffa entreprenadavtal med andra huvudmän, både landstingskommunala ochprivata entreprenörer. Myndighetenbör också ha det ekonomiska ansvaret för verksamheten. Till detta ansvar höratt utarbeta anlagsframställningar och andra gemensamma budgetfrågor.Kostnadsanalyser ochkostnadsuppfölj ning ingår som en löpande och viktig del imyndighetens ansvar för att vidareutveckla och effektivisera imdersökningsverksamheten. avtal som träffats med vissa sjukvårdshuvudmän är staten och huvudmännen bl.a.ense om att gemensamt följa utvecklingen av den rättspsykiatriska verksamheteni syfte att skapa sädana fömtsättningar att den kan bedrivas effektivt. Det börankomma på den nya myndigheten att från statens sida initiera detta samarbetemed huvudmännen. Idiskussionema om sjukvårdshuvudmännens övertagande av driftansvaret förundersökningsverksamheten har det urspmngligen fömtsätts att varje huvudmanskall svara för behovet av undersökningar inom "sitt"upptagningsområde. Detta är både logiskt och möjligt i det fall all undersökningsverksamhetutförs av sjukvårdshuvudmän. I en organisationsform där verksamheten bedrivssåväl av staten som vissa sjukvårdshuvudmän är en sådan uppdelning inte likasjälvklar. Det torde också vara en fördel för domstolama att i en sådanorganisationsform bara ha en instans att vända sig till, när en undersökning äraktuell. Den nya myndighet som inrättas med bl.a. det övergripande ansvaret förden rättspsykiatriska verksamheten i landet, kan även ges ett "clearingansvar"mellan domstolama och respektive undersökningsenhet. Domstolama kan anmäla behovetav imdersökningar till myndigheten, som anvisar plats på en enhet medtillgänglig kapacitet. En sådan central styrning borde underlätta ett effektivtutnyttjande av undersökningskapaciteten vid de olika enheterna. Avtalsmässigtinnebär detta att berörda sjukvårdshuvudmän ospecificerat åtar sig att utföraett visst antal undersökningar oavsett den misstänktes hemort.Självfallet skall dock en regional indelning vara vägledande vid fördelningenav undersökningsfallen. Vidare är det ett oavvisligt krav att den lösning somväljs för hur fördelningen av under- sökningsfall skall gå tillinte leder till en fördröjning av undersöknings- Prop. 1990/91:120 arbetet så att frihetsberövandet för den som är häktad förlängs. Domstolkan förordna om läkarintyg enligt 7 § lagen om personundersökning i brottmål.Drygt 2 000 sädana intyg utfärdas per är, varav ca hälften utfärdas av läkareinom den rättspsykiatriska organisationen. Det finns ingensärskild administrafion för samordning av behovet av dessa intyg, vilketmedfört att domstolama ofta har svårigheter att hitta läkare som är villiga attäta sig denna typ av undersökningar. Det nära sambandet mellanrättspsykiatriska undersökningar och s.k § 7-intyg gör det naturligt att dennya myndigheten även fär ett ansvar för dessa intyg. Enligtde avtal som träffats med och läns landstingskommunersamt med kommun, åtar sig dessa huvudmän att tillse att det finns läkaresom är beredda att utfärda s.k. § 7-intyg. För att underlätta domstolamasmöjligheter att få tillgäng till läkare för § 7-intyg även i andra delar avlandet bör det ankomma på den nya myndigheten att finna flexibla lösningar isamarbete med sjukvårdshuvudmän och privata entreprenörer. Ansvaretatt genomföra den nya organisationen av undersökningsverksamheten kan åläggasden nya myndigheten eller t.ex. en särskilt tillsatt organisationskommitté. Enviktig uppgift i samband med genomförandet är att svara for avvecklingen av destatliga klinikema i och . Jag fömtsätter att - så snart beslut omavveckling föreligger - alla tänkbara åtgärder vidtas för att avvecklingen avpersonalen skall ske i former som är tillfredsställande för de berörda.Särskilt angeläget anser jag det vara att man i möjligaste mån försöker ta tillvara den kompetens som personalen besitter , bl.a. då det gäller att ta hand ompsykiskt sjuka människor med kriminell bakgrund. 5.3 Åtgärder för att utveckla kvaliteten ocheffektivisera undersökningsverksamheten Föratt den framtida imdersökningsverksamheten skall kunna drivas kostnadseffektivtoch inom de tidsramar som anges i kommande lagstiftning bör följande åtgärdervidtas. - Incitament som minskar undersökningstidens längd Undersökningstidenmåste förkortas så att undersökningarna avslutas inom den ram om fyra veckorför häktade som föresläs i den nya lagen. Den prissättning som införs börstimulera en sådan utveckling. Ett enhetspris per undersökning bör innebära enpress på entreprenören att hålla sig . Ettannat sätt är att i mycket hög utsträckning låta undersökningarna göras avpersonal som inte är anställda av enheten utan gör undersökningen påkonsultbasis. Dessa konsulter bör också ersättas med ett enhetspris som äroberoende av undersökningens längd. endast utgå i de fallkonsulten häller sig inom givna tidsramar. Detvå nämnda åtgärdema bör kombineras för att få så stor effekt som Bilaga 1möjligt. - Höjdavgift för färdigutredda patienter Idagfinns en avgift per vårddag för dömda patienter som inte tas över av detsjukhus där patienten skall värdas enligt placeringsbeslut. Avgiften betalastill staten av den sjukvårdshuvudman på vars sjukhus patienten skall varaplacerad. Avgiften för är fastställd till . per värddag enligtett avtal mellan staten och . Denna avgift debiteras denmisstänktes hemlandsting från och med den dag domen vunnit laga kraft ochsocialstyrelsen beslutat om sjukhusplacering. Enligtdet nämnda lagförslaget kommer det att ankomma på hemlandstinget att beslutaom placering. Avtaletmellan staten och gäller inte undersökningsenheter somdrivs av sjukvårdshuvudmän. Det är därför av yttersta vikt attsjukvårdshuvudmännen sinsemellan inför regler som gör det möjligt för dehuvudmän som driver rättspsykiatrisk undersökningsverksamhet att ta ut enavgift av hemlandstinget för misstänkta personer som är i behov av värd och somär kvar pä undersökningsenheten efter avslutad undersökning. Problemetmed kvarvarande färdigutredda personer är speciellt besvärande för en statligundersökningsenhet som saknar altemativa placerings-möjligheter. Resultatetblir omgående en minskad intagningskapacitet för nya undersökningsfall. För attuppnå önskad effekt bör nivån på avgiften för kvarvarande patienter inom denstatliga verksamheten ligga avsevärt högre . Jag föreslär att avgiftenfastställs till per dag . Men dennaavgiftsnivå vill jag markera vikten av att dessa patienter så snabbt sommöjligt får den vård de behöver. Betalningsansvaret för hemlandstingetföreslås inträda - lördagarsamt helgdagar och likställda dagar oräknade - efter det att enheten till hemlandstinget anmält att undersökningen slutförts och att den misstänkte befunnits vara i behov av vård. Konkunensinom verksamheten mellan olika entreprenörer skulle skapa både en prispress ochen möjlighet att byta ut enheter som inte förmår upprätthälla kraven päeffektivitet och kvalitet. Detta kräver att målen för verksamheten ärpreciserade i form av krav pä undersökning, utlåtande, m.m. Konkunensförhällandetkan utformas i tvä nivåer. Dels kan staten ha flera entreprenörer som ansvararför drift av undersökningsenheter med hela spektrat av tjänster som förekommeri verksamheten. Dels kan dessa entreprenörer själva köpa tjänster i form av t.exen viss sorts undersökning eller en jourlinje. Förden del av undersökningsverksamheten som skall drivas i statlig regi ärmöjligheten att köpa tjänster utifrån av stor betydelse för att kunna Prop.1990/91:120 konkunera på lika villkor med sjukvårdshuvudmän. Iflertalet fall har det mycket liten betydelse för undersökningen att denmisstänkte vistas på undersökningsenheten . är det justkravet pä förvaring som bidrar till den nuvarande undersökningsverksamhetenshöga kostnader. Enverksamhet där den misstänkte vistas på en undersökningsenhet ochpå häkte skulle innebära inånga fördelar. Dock fär avståndet mellanhäktet och undersökningsenheten inte vara så stort att det uppstår påtagligatransportproblem. En sådan metodik borde med fördel kunna tillämpas påStockholmsenheten med många undersökningsfall inom ett relativt begränsatgeografiskt område. Flerundersökningar på häkte kan avsevärt förändra såväl de ekonomiska somorganisatoriska fömtsättningama för den rättspsykiatriska verksamheten. Jagföreslår därför att ges i uppdrag att närmare belysa fömtsättningamaatt i stöne utsträckning än utförarättspsykiatriska undersökningar på häkte. De intemationella erfarenheternabör härvid uppmärksammas särskilt. - Klaraoch operationella mål anges Domstolamasbehov i enlighet med den nya lagstiftningen definieras i form av krav på imdersökning,utlåtande och förvaring både vad gäller kvalitet och innehåll. Det ärnödvändigt att fastställa sådana krav om verksamheten skall kunna utföras päentreprenad för statens räkning av sjukvårdshuvudmän och privata entreprenörer.Dessa mål eller krav är ett av de viktigaste styrinstmmenten för huvudmannenstaten att säkerställa en hög kvalitet och en lika rättspraxis. Enav fömtsättningama för att kunna uppfylla samhällets krav på verksamhetenskvalitet är att forskningen och framförallt utbildningen av all personalförstärks. För att verksamheten skall utvecklas i takt med samhället i övrigtoch psykiatrin i synnerhet krävs att forskningen inom området fär ett ökatutrymme. I reala termer betyder detta att de totala resursema för verksamheteninte skall öka. Relativt sätt bör dock forskning och utbildning få enbetydligt stöne tyngd inom verksamheten än vad som gäller för närvarande.Mycket talar t.ex. för att insatsen av psykologer och kuratorer kan minskasväsentligt i många undersökningsfall. Protokoll, fört vid förhandlingar pp- i990/9i:i20 1990 mellan svenska staten, företrädd av ' departementsrådet , och företrädare förÖstergötlands läns landstingskommun om samarbete angående rättspsykiatriskverksamhet Närvarande: Försvenska staten FörÖstergötlands läns landstingskommun Landstingsdirektören direktören attregeringen har uppdragit ät departementsrådet att med företrädare för berörda sjukvårdshuvudmän förhandla och -under fömtsättning av godtagbara ekonomiska villkor - träffa avtal om denrättspsykiatriska verksamheten, attregeringen i prop. 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård, m.m.har föreslagit bl.a. en ny lag om rättspsykiatrisk vård, en ny lag om rättspsykiatriskundersökning och ändringar i lagen (1964:542) om personundersökning i brottmål,som skall träda i kraft , attstaten och läns landstingskommun (LiÖ) denna dag träffar avtal omarbetstagare m.m. vid statens rättspsykiatriska station i . Partemaär ense om att 1rättspsykiatriska undersökningar är en angelägenhet för rättsväsendet men attuppgiften att utföra dessa undersökningar bäst främjas genom att undersökningsverksamhetensamordnas med den allmänna psykiatriska verksamheten, 2gemensamt följa utvecklingen av den rättspsykiatriska verksamheten i syfte attskapa sädana förutsättningar att den kan bedrivas effektivt. Motdenna bakgrund enas partema om följande. Bilaga2 LiÖ åtar sig för statens räkning att svaraför att rättspsykiatriska undersökningar enligt bestämmelsema i den föreslagnalagen om rättspsykiatrisk undersökning utförs samt att läkarintyg enligt debestämmelser i lagen om personundersökning i brottmål som då föreslås gällaavges. Anmärkning:Enligt 2 § avtal denna dag om arbetstagare m.m. vid statens rättspsykiatriskastation i inträder LiÖ i statens rättigheter och skyldigheter vadgäller stationens joumalhandlingar. LiÖ:såtaganden enligt 1 § innebär följande. 1 LiÖsvarar för att rättspsykiatrisk undersökning utförs på misstänkt person som anvisas av staten. LiÖ:såtagande omfattar - om inte annat överenskommes - högst 80 rättspsykiatriskaundersökningar . Anmärkningar:Staten avser att eftersträva en jämn arbetsbelastning mellan de berördahuvudmännens undersökningsverksamheter. Vidfördelningen av undersökningsfall avser staten att till LiÖ i första handanvisa - om inte särskilda skäl talar däremot - misstänkta personer som ärbosatta eller stadigvarande vistas i , , ochÖrebro län. 2 LiÖsvarar för att läkare åtar sig att avge läkarintyg enligt 7 § lagen om personundersökning i brottmål beträffande misstänkt person som anvisas av staten. FörLiÖ:s åtaganden utgår ersättning från staten enligt särskild överenskommelse(bilaga). LiÖskall erhålla en engångsersättning om . Ersättningenutbetalas efter rekvisition med halva beloppet före och medåterstående hälft före . Dennaöverenskommelse träder i kraft och gäller tills vidare meden uppsägningstid av per . Bilaga2 Vad som överenskommits i detta protokoll jämte bilaga skall godkännas avregeringen samt av läns landstingskommun genom beslut somvinner laga kraft. Det överenskomna blir dock gällande först sedan avtaldenna dag om arbetstagare m.m. vid statens rättspsykiatriska station iLinköping blivit vederbörligen godkänt av partema. Dettaprotokoll är upprättat i två exemplar, av vilka partema tagit var sitt. överenskommelse om ersättning för rättspsykiatriska undersökningarm.m. 1990/91:120 Bilaga2:1 mellanstaten och Östergöflands läns landstingskommun om ersättning för rättspsykiatriskaundersökningar m.m. Enligtprotokoll fört vid förhandlingar denna dag mellan partema har överenskommelseträffats om att läns landstingskommun (LiÖ) åtar sig för statensräkning att frän och med svara för att rättspsykiatriskaundersökningar enligt bestämmelsema i den föreslagna lagen om rättspsykiatriskundersökning utförs samt att läkarintyg enligt de bestämmelser i lagen ompersonundersökning i brottmål som då föreslås gälla avges. För LiÖ:s åtagandenskall staten erlägga ersättning enligt särskild överenskommelse. 1 För LiÖ:s åtagandenutgår ersättning från staten enligt följande. - intagen person på häkte samt - person på fri fot BRättspsykiatrisk imdersökning inkl. kost och logi samt bevakning av - häktad person som är intagen på enhet hos LiÖ samt - person på fri fot som är intagen på enhet hos LiÖmed stöd av 10 § lagen om rättspsykiatrisk undersökning CLäkarintyg enligt 7 § lagen om personundersökning i brottmål - läkarintyg som skall innehålla uttalanden i defrågor som avses i 7 § första stycket andra meningen ovan nämnda lag Beträffande rättspsykiatriskundersökning typ B omfattar LiÖ: s åtagande Prop. - om inte annat överenskommes- högst 55 undersökningar per kalender- Bilaga 2:1 Ersättningper undersökning/intyg utbetalas efter rekvisition kvartalsvis sedan utlåtandeöver undersökning eller intyg inkommit till rätten. OmLiÖ under ett kalenderår anvisats undersökningsfall av typ B i en omfattningsom innebär att antalet slutförda undersökningar understiger 35,skall ersättning ändå utgå för 35 undersökningar.