prop · GE03197 · 1990-12-31 00:00:00 — Apoteksbolagetfinneratt läkemedel bör undantagas från produktskadelagen och konsumentskyddeti stället garanteras genom Läkemedelsförsäkringen, eventuellt lagstadgad ochvidareutvecklad. Apoteksbolagetvill vidare understryka det önskvärda i att svensk lagstiftning i möjligastemän står i samklang med annan europeisk lagstiftning för alt härigenom skapa sålikartade konkurrensvillkor och läkemedelskulturer som möjligt, eftersomläkemedelsmarknaden i högsta grad är internationell. Detta gäller ansvaretsomfattning, preskriptionslider etc. Föreningendelar uppfattningen att likt många länder i vär omvärld bör införa enlagstiftning på produktskadeomrädet. Särskilt vad gäller enskilda finns ettstarkt skyddsintresse all ta lill vara. Det skall emellertid betonas vikten av,dä lagen utformas, atl man väger olika intressen mot varandra och inte gär förlångt. Får lagen den konsekvensen att företag avstår från att tillverkaprodukter eller väljer all förlägga tillverkning till andra länder, med enliberalare lagstiftning, eller förlorar sin internationella konkurrenskraftanser föreningen att andra vägar alt tillgodose skadelidandes intressen börövervägas. I förslaget finns sådana farhågor varför föreningen intarståndpunkten att en reglering på 12 1990/91. 1 saml Nr 197 produktskadeomrädet böranpassas lill vad som gäller enligt EG- Prop. 1990/91:197 direktiv. tillstyrker införandet av en produktskadelag, som i huvudsakinnebär alt tillverkare, importörer och vissa andra oavsett vällande enligtskadeslåndsrällsliga grunder skall ersätta uppkomna personskador och sakskadorsom enskilda drabbas av. På några punkter bör förslaget dock jämkas ellerövervägas ytterligare. Förbundettillstyrker att produktansvaret regleras i lag och anser att del i promemorianframlagda förslaget är väl ägnat att ligga till grund för lagstiftning päområdet. Attbehovet av lagstiftning kan ifrägasälltas beror framför allt på utvecklingenutomlands, som innebär att de flesta länderna i vår omgivning har stiftat ellerinom en nära framtid kommer att stifta lagar om produktansvar. Ävennär det gäller lagstiftningens innehåll flnns det, främst av ekonomiska ochhandelspolitiska skäl, uppenbar anledning att eftersträva en harmonisering medlagstiftningen i våra grannländer och i övriga , En sädan strävan fårockså anses prägla promemorieförslaget, även om det på nägra punkter innehållermedvetna avvikelser. Åtminstone ett par av dessa kan ifrågasättas, nämligenförslagen att även s k utvecklingsskador skall omfattas av produktansvaret samtatl den yttersta preskriptionstiden för personskador skall vara . Deargument mot särreglering i dessa hänseenden som framförts från näringslivetoch försäkringsbranschen, och som närmare redovisas i promemorian, har enligtförbundets mening en avsevärd tyngd. När det främst gäller utvecklingsskadornaframstär en formell anpassning till EG-direktivet som sä mycket mer motiveradsom det enligt promemorian (s. 104) förhåller sig sä atl den föreslagna regelni de flesta fall inte skulle slå hårdare än lagar. Någoningående granskning av enskildheterna i förslaget har förbundet inlehaft möjlighet al genomföra. De synpunkter och förslag som framförs iden allmänna motiveringen i promemorian förefaller emellertid i Att det kommer alt uppkomma svåra gränsdragningsfrägoroch andra problem i rättstillämpningen torde dock Som ett exempel på ett område där promemorian inte gernämnvärd vägledning kan nämnas företeelsen "sjuka hus", som lär kommaatt behålla sin aktualitet framåt. produktenligt förslaget inte omfattar byggnad kan produktskadelagen väntasfä betydelse även i detta sammanhang, eftersom lagen kommer atl gällaför produkter som infogats i fastigheten. ä ena sidan tillverkareoch leverantörer av de i byggnaden använda Prop. 1990/91:197 materialen samtä andra sidan byggaren och husleverantören som valt och sammanställt materialenvore förtjänt av en särskild belysning. Eftersomharmoniseringen av de nationella produktansvarslagarna i väsentliga avseendenkommer att medföra en för flera länder gemensam praxis, kommer förhoppningsvismänga av problemen att relativt snabbt fä sin lösning. Advokatsamfundetavstyrker förslaget till den del det innebär avvikelser från EG-direktivet vadavser utvecklingsskador, självrisk, jämkning vid personskada, den 25-ärigapreskriptionstiden och offentliga föreskrifters inverkan och tillstyrkerförslaget i övrigt. Advokatsamfundetdelar utredningens bedömning att behov föreligger av att införa en särskild lagom produktansvar. Som framgår av den allmänna motiveringen (sid. 62), ärsträvandena mot en västeuropeisk integration ett av motiven för det nuföreliggande lagförslaget. Det konstateras som en självklar utgångspunkt attden svenska produktskadelagen skall bygga pä samma principer som det av EGantagna direktivet för produktskador. , som delar dennauppfattning, anser att endast tungt vägande skäl bör föranleda en avvikelsefrån EG-direktivet. Sverigeär ett utsatt land med hänsyn till värt beroende av omvärlden för import ochexport. Även om lagförslaget är avsett att ge konsumenten ett starkare skydd,fär man inte försämra villkoren för svenskt näringsliv. Särskilt förslaget om25-ärig preskription och ansvar för utvecklingsskador kan leda till negativakonsekvenser för svenskt näringsliv utan motsvarande försvarbar nytta förkonsumenten. () tillstyrker lagförslaget men vill dock beträffande 2 §framhålla följande, se avsnitt 2. Villaägareförbundetär positivt till att regler om produktansvar nu föresläs. Produktansvaret ärför den enskilde konsumenten ett viktigt komplement till det köpsrättsligaansvar som bärs av säljaren. Förbundethar vid studier av promemorian funnit atl förslaget i allt väsentligt innebärökad trygghet för beställaren/köparen av produkter. Förbundet anser emellertidatt reglerna i vissa fall ytterligare bör skärpas till förmån förköparna/konsumenterna. Behovetav en säskild produktansvarslagstiftning har uppmärksammats under senare tidsäväl i som i andra länder. Av särskilt intresse har därvid varitarbetet med ett EG-direktiv om produktansvar. EG-direktivet som föreligger ärgivetvis av största intresse när svensk lagstiftning övervägs. EG-direktivetfär till följd att EGs medlemsländer anpassar sina rättssystem till detta. Vihar alltsä att räkna med en enhetlig europeisk produktansvarslagstiftning. Somgemensam uttolkare av denna lagstiftning och EG-direktivet finns EG-domstolensom med säkerhet även i detta sammanhang kommer att verka pådrivande pärättsutvecklingen inom EG. Denenhetliga lagstiftningen och rättstillämpningen inom EG kommer att leda tillöverskädlighet och förutsebarhet vilket innebär stora fördelar för producenteroch konsumenter. Motbakgrund härav och med hänsyn till uttalade ambition att sökaharmonisera sin lagstifning med för att underlätta handel etc,borde kunna förväntas att departementspromemorian i allt väsentligt skulleöverensstämma med EG-direktivet. Säär dock inte fallet. Pä en rad punkter har författaren av promemorian valtandra lösningar än EG-direklivet. Redan terminologin skiljer sig. EnligtEG-direktivet omfattar begreppet produkt även elektricitet, så ej ilagförslaget. Ett annat exempel är lagförslagets försök att förklara ■produktbegreppet med ett annat begrepp, "lös sak". Nägon motsvarighetfinns inte i EG-direktivet. Det kan för övrigt diskuteras i vad mån införandetav begreppet "lös sak" underlättar tolkningen av produktbegreppet. Andraexempel pä betydelsefulla skillnader mellan EG-direktivet och lagförslaget ärpreskriptionstiden för personskador, respektive , samt ansvaret förs k utvecklingsskador. Det svenska lagförslaget undantar inte utvecklingsskadorfrån produktansvaret till skillnad från vad som gäller enligt EG-direktivel. Sammanfattningsvismåste skillnaderna mellan departementspromemorians lagförslag ochEG-direktivet anses vara betydande. Yttrandetbegränsas till frågan om ansvaret för produktskador i ett hyresförhållande, dådetta inte har behandlats närmare i promemorian. Vid uppförandet av byggnaderanvänds i allt större utsträckning nya, industriellt framställda produkter.Kunskap om dessa produkter, vad avser sammansättning och egenskaper, saknas hoshusproducenter och andra användare. Konsekvensen av detta ser vi i formav hus som är skadliga att vistas i. Vi har fått s k sjuka hus, som inte sällanhar sin grund i valet av byggnadsmaterial, något som enligt förbundets meningär oacceptabelt. Åtgärder måste därför vidtas för att förhindra att produkter som kan medföra skadorsaluförs på byggmarknaden. anser attutredningens lagförslag innebär ett steg i rätt HSBhar endast bedömt promemorieförslagets betydelse för den svenska byggmarknaden. HSBinstämmer i att det kan finnas behov att utöver den reglering som redan finnsgenomskadeståndslagen och annan spedallagstiftningjämie rättspraxis särskiltlagstifta om produktansvar. Inte minst med hänsyn till att produktskador oftaleder till personskador samt att såväl personskador som sakskador orsakade avbristfälliga produkter ofta drabbar konsumenter finns det särskild anledningtill ett bättre och mer heltäckande skydd än vad som uppnås enligt gällanderätt. Mot denna bakgrund tillstyrker HSB att en lagstiftning genomförs pågrundval av promemorieförslaget. Viser positivt till förslaget att en produktskadelag införs för att förbättra denenskildes möjlighet lill skadestånd samt att det är näringsidkaren som harstrikt ansvar med regressrätt. HusmodersförbundetHem och Samhälle instämmer helt i utredarnas bedömningar och tillstyrkerförslaget til| Produktskadelag och atl den träder i kraft den 1 januari 1991.Produktskador kan i allmänhet inte förutses av konsumenten p.g.a. den komplexasammmansättning många produkter har. Enligt utredningensolycksfallsbeskrivningar av produkt-skadeverkningar ger dessa allvarligapersonskador eller kan ästadkomma andra mer eller mindre allvarliga olägenheterför ekonomi, egendom, liv och hälsa. Dettaskapar givetvis stor otrygghet för konsumenten - människan. Många åtgärder hari vårt land vidtagits för att förebygga produktskador, vilket väl beskrivits ikapitel 2.2. Detta har dock visat sig icke vara tillfyllest varför vi i likhetmed utredningen anser det nödvändigt med strikt produktansvar och därmed störresäkerhet och trygghet för konsumenten vid inköp av olika produkter. I ettsenare skede inför en större marknad inom EG kan ovanstående ha ännu störrebetydelse. HusmodersförbundetHem och Samhälle som aktivt arbetar med konsumentfrågor hälsar med positivtillfredsställelse den föreslagna lagen med förstärkning av den nyakonsumentköplagen välkommen. Dessa båda lagar borde i en framlid ge enbetydligt större säkerhet som är nödvändig för konsumenterna. 2.Tillämpningsområdet för en produktskadelag Prop.1990/91:197 Liksomi produktansvarskommitténs betänkande, föresläs i promemorian att produkt skalldefinieras som lös sak. Även om begreppet lös sak inte i sig närmare finnsbeskrivet i lagstiftningen i övrigt har tingsrätten ingen erinran mot dennadefinition. Dock bör framhållas att begreppet produkt inte är definierat pädetta sätt i vare sig marknadsföringslagen eller produktsäkerhetslagen. I dessalagar talas sålunda endast om "vara" (och tjänst). Mot bakgrund avdet nära samband som kommer att råda mellan dessa båda lagar och enproduktskadelag, vore det av värde om man tillämpade samma begrepp. Medhänsyn till att säväl EGdirektivet som Europarådskonvenlionen vid reglering avproduktansvar utesluter skador som vällas av fast egendom, är det naturligt attså sker även i den svenska lagstiftningen. I konsekvens härmed, vilket ävenföljer av den i promemorian föreslagna definitionen pä produkt, kommer inteheller lös egendom i form av byggnad att omfattas av ansvarsreglerna. Härvidvill tingsrätten påpeka att, i de fall hus säljs "nyckelfärdiga",själva huset inte kommer att betraktas som en produkt. Bristfälligakonstruktioner, som inte beror pä någon enstaka defekt produkt i byggsatsen,kommer därmed inte att föranleda produktansvar, trots att sädanakonstruktioner kan leda till mögelskador med åtföljande allergier hos dem sombor i huset. Såväli produktansvarskommitténs betänkande som i promemorian har föreslagits attproduktansvaret skall utsträckas till att gälla även om den defekta produktenhar infogats i annan egendom. Det sätt som detta kommit till uttryck ipromemorians lagförslag är emellertid mindre lyckat. Lagtextens 1 § inleds medtvä stycken, av vilka det första fastslår att skadestånd utgär för personskadasom en produkt har orsakat och del andra att skadestånd utgär föregendomsskador. Härmed har reglerats vilka skador som är ersättningsgilla. Attdärefter i tredje stycket ange att lagen gäller skada som en produkt harorsakat, även om produkten har infogats i annan lös eller fast egendom, ärendast en upprepning av atl skadeständ utges för skada, orsakad av en produkt.Vad som egentligen avses torde vara att, som produktansvarskommittén uttrycktedel: "Produkt, som ingär som beståndsdel i annan egendom, utgör del oaktaten produkt för sig i denna lags mening". Tingsrätten förordar attproduktansvarskommilléns förslag i denna del läggs till grund för en kommandelagstiftning. Attbegreppet produkt skall omfatta säväl industriellt tillverkade produkter ochhantverksprodukter som naturprodukter faller sig naturligt. Eftersomobearbetade naturalster knappast innefattas i vad man i dagligt tal menar medprodukt, bör i lagtexten uttryckligen anges att även sädana varor omfattas av lagen.Produktansvarskommitténs förslag kan också Prop. 1990/91:197 härvid tjänasom förebild. Detövergripande syftet med en produktansvarslag mäste vara att tillskapa ettregelverk, som skyddar enskilda konsumenter från skador av vad som i normaltspråkbruk avses med farliga produkter. En illustration härav ger de mängarättsfall som avgjorts av : elektriska apparater,arbetsredskap, djurfoder etc. I den mån det här inte föreligger några garantiförpliktelseroch inte heller någon vårdslöshet är för handen, saknas möjlighet för denskadelidande att få ersättning. Denna lucka i lagstiftningen bör, somtingsrätten har anfört, täppas till. Utanför detta omräde finnsemellertid lagstiftning som föreskriver ett strikt ansvar vid skada, sominträffar till följd av farliga verksamheter av de mest skilda slag, t.ex.drift av kärnkraftverk, distribution av elektrisk ström, järnvägsdrift,biltrafik, sjöfart och flygtrafik. Såvitt framgår av det material sompresenterats i promemorian och i produktansvarskommitténs betänkande finnsingen kritik att rikta mot det sätt som denna lagstiftning har fungerat pä.Nägot behov av att nu skapa ett ytterligare skyddsnät i form av enproduktansvarslag för detta slag av skador kan därför inte rimligen föreligga.Detta skulle innebära att skadeståndsfrågorna i sådana fall skulle lösas enligtparallella lagar med i väsentliga avseenden skilda bestämmelser. En sädanordning skulle, vilket även produktansvarskommittén påpekade, leda till atträttssystemet blev onödigt komplicerat. Överblicken av skadeståndsrätten skullesannolikt gå förlorad, och tillämpningssvårigheterna skulle bli avsevärda. Manmåste t.ex. med rätta fråga sig vilka preskriptionsregler och bestämmelser omansvarsbegränsningar som skulle tillämpas, produktskadelagens ellerspeciallagstiftningens. En utmärkt illustration av dessa problem ges i avsnitt3.10. Medhänsyn till det nu sagda avstyrker tingsrätten förslaget om atl produktansvaretskulle gälla skador inom samtliga specialreglerade verksamheter utom de somfaller under atomansvarighetslagen, trafikskadelagen och lagen ommotortävlingsförsäkring. För övrigt är argumenten för att just dessaverksamheter skulle undantas föga övertygande. I stället bör konflikten mellande olika regelsystemen lösas i huvudsak enligt produktansvarskommitténs förslagoch den norska lagstiftningen på området. Produktskadelagen bör alltså så långtdet är möjligt begränsas till atl avse produktskador som inle faller underspeciallagstiftning. Vadhärefter gäller frågan om olika försäkringsformers betydelse för ansvar enligten produktskadelag, bör utgångspunkten vara atl en ev försäkring på denskadelidandes sida inte bör påverka hans rätt till skadestånd. Detta är envedertagen princip inom skadeständsrätten. Undantag bör här i princip inlegöras i vidare omfattning än vad som följer av bestämmelserna i 5 kap. 3 §skadeståndslagen. Ifråga om andra typer av försäkringar kan saken emellertid ställa sig någotannorlunda. Det gäller här läkemedelsförsäkringen och patientför-säkrngen samltrygghetsförsäkringen. I dessa fall garanteras den skadelidande ersättninggenom försäkringar som tecknas av samhällets offentliga organ eller genomkollektivavtal och som har drag av ansvarsförsäkringar. 1990/91:197 anförde skulle endast marginella förbättringar uppståför den skadelidande, om en produktskadelag kom au omfatta även skador somläcks av dessa försäkringar. Enligt tingsrättens mening kan dessaersättningsformer i stort likställas med den lagreglering som finns inomtrafikskadeområdet m.m. Samma synpunkter kan därför anföras i dessa fall somredovisats ovan i det sammanhanget. Tingsrätten anser sålunda att, somproduktansvarskommittén föreslog, skador som faller inomläkemedelsförsäkringens ansvarsområde skall undantas frän produktskadelagen,liksom skador som annars uppkommit i direkt samband med hälso och sjukvård. Inspektionenanser att nägra andra undantag frän lagens tillämpningsområde utöver dem somföreslås i promemorian inte bör göras. Promemorianslagförslag innebär avvikelser från EG-direktivel på en rad punkter. mening har i de flesta fall inte anförts tillräckligt starkaskäl för de förslagna avvikelserna. I det följande ges exempel pä sådanaavvikelser. EnligtEG-direktivet omfattas elektricitet av direktivet. I promemorian konstaterasutan närmare motivering att "de situationer som den här aktuellalagstiftningen tar sikte på är av annat slag och föranleder andra övervägandenän sädana fall där elektricitet som sädan orsakar skada". Inte hellerberörs vilket produktansvar eller motsvarande som föreligger enligt lagen (1902:71s 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar, till vilkenlag det hänvisas i promemorian. För det fall dennna lag ger den skadelidandesämre rättigheter än produktskadelagen innebär detta en avvikelse fränEG-direktivet. EGdirektivetsartikel 13 (s. 75 f) Ipromemorian anges rubricerade artikel innebära att direktivet inte berör"sådana särskilda skadeståndsregler som gäller då direktivetmeddelas". Mot bakgrund av artikelns ordalydelse ("This Directiveshall not affect any rights which an injured person may have...") synesdock artikel 13 inte avse sådana särskilda skadeståndsregler som är mindrefördelaktiga för den skadelidande än vad som följer av det aktuella direktivet. Konsumentverketinstämmer i promemorians grundläggande synsätt att reglerna om ett strängareskadeståndsansvar bör ha vidsträckt giltighet och bygga på en generelltutformad definition av begreppet produkt. denna bakgrund är det anmärkningsvärt att elektricitet undantas frånden föreslagna lagens tillämpningsomräde. dessutomfrån EGdirektivet utan att några övertygande skäl anförts för Personer som skadasav elektrisk ström hänvisas lill att begära skadeståndmed stöd av en lag . Det gäller också beträffande sakskador.Denna lag innehåller dock en del begränsningar som inle skullevara aktuella vid en tillämpning av produktskadelagen. Ettexempel: Av 4 § andra stycket ellagen framgår att den elektriska anläggningensägare inte blir skadeständsansvarig, om "skadan tillkommit genom händelseav högre hand" och ägaren inte kunnat avvärja skadan "genomiakttagande av föreskrivna skyddsåtgärder". Delkan ifrågasättas om ellagens synsätt i fräga om offentliga säkerhetsföreskriftersinverkan på skadeståndsansvaret står i samklang med vad som föresläs ibetänkandet (se särskilt s. 264 f). Enligt promemorian skall näringsidkaren haett självständigt ansvar för sin produkt. Del innebär bl.a. att han måste hällasig underrättad om möjliga skadeverkningar av sina varor och ta hänsyn lillkrav pä förbättringar som ännu inte föranlett nya anvisningar, överfört päelomrädet innebär det all ägaren av den elektriska anläggningen skulle kunnabli ersättningsskyldig för skador som elström orsakat efter åsknedslag, omägaren underlätit att la hänsyn till kända skadeskyddsförbättringar som ännuinte föranlett nya säkerhetsföreskrifter. Detär dock tveksamt om ellagen medger ersättning för denna typ av skador. Härföreligger en lucka i skyddet mot produktskador. Därför talar enligtKonsumentverkets mening starka skäl för att produktskadelagens produktbegreppäven skall omfatta elektricitet. alternativ som dock ter sig mindretilltalande kan vara att vid den översyn av ellagen som pågårinom införa produktskaderegler som motsvarar de nuföreslagna. Delkan i mänga fall vara mycket svårt att bevisa vad som varit orsak lill enskada. Om näringsidkaren gör gällande att skadan inte beror på den aktuellaproduktens beskaffenhet utan pä ett fel i den tjänst vari produkten ingåtttorde han ofta kunna undgå det strikta ansvaret. De skadelidandes möjligheteratt få ersättning är då i praktiken små. Konsumentverketanser därför att starka skäl talar för all utifrån den föreslagna regleringenav produktskador en likartad reglering av skador inom tjänsteområdet övervägs.Under dessa överväganden finns del anledning alt bevaka EGs arbete med reglerför ersättning för skador orsakade av farliga tjänster ("defectiveservices"). Konsumentverkettillstyrker förslaget att produktskadelagen skall vara tillämpligpå såväl obearbetade som bearbetade naturprodukter. Särskilda undantag Prop. Deföreslagna undantagen från produktskadelagens tillämpningsområde förefallervara väl motiverade och föranleder därför ingen erinran. Det ärtillfredsställande att den som är missnöjd med ersättning frånläkemedels-respeklive patientförsäkringen även fortsättningsvis skall kunnakräva ersättning vid domstol, nu med stöd av den nya produktskadelagen. Inledande bestänuneber,1-3 §§ Enligtspecialmotiveringen omfattar begreppet produkt även levande djur. Nämnden haringen invändning mot regleringen i sak, men anser att det inle är förenligt mednormalt språkbruk att inbegripa levande djur i uttrycket produkt. Nämndenföreslär att levande djur särskilt omnämns i lagtexten. Tillskillnad mot vad som gäller enligt EG:s direktiv avseende produktskadorföreslås i promemorian att skador orsakade av elektricitet inte skall omfattasav lagen. Nämnden finner inte skälen för denna lösning övertygande ochifrågasätter om ett sådant undantag behövs. Genom förslaget accepteras redan ivissa andra fall en dubbelreglering (överlappning). Detta kunde vara lämpligtäven när det gäller elektricitetsskador. En överensstämmelse med EGdirektivenskulle därmed uppnås. I sak skulle man ocksä undanröja risken för att lagen(1902:71 s.l) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar intepä ett fullständigt sätt täcker framtida skador som kan ha samband medproduktion/leverans av elektricitet. Nämndenansluter sig i övrigt till förslaget. Lagens giltighet ifräga om arbetsskador Styrelsenvill mycket bestämt avstyrka det undantag från lagens tillämplighet somföreslås i 2 § 3. Undantaget innebär att lagen inte skall gälla för arbetsskadasom omfattas av kollektivavtalsgrundad försäkring. Enligt styrelsensuppfattning finns det ett flertal skäl som starkt talar mot ett sådantundantag. Detär redan ur principiell synpunkt egendomligt att låta innehållet i frivilligaavtal mellan privata rättssubjekt styra omfattningen av ett grundläggandecivilrättsligt ansvar. Det finns givelvis i och för sig inga invändningar mot försäkringsavtal,som fördelar de ekonomiska bördor som kan bli följden av ett produktansvar. Denrätta ordningen måste dock vara att statsmakterna först bestämmer omfattningenav del ansvar som skall gälla. Det står därefter de berörda fritt att efter egetval träffa de försäkringsavtal som de flnner att lagstiftningen ger anledningtill.