prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — För att ge de många små och fattiga länderna ett större inflytande tilldelas varje medlemsland också ett visst antal röster, oberoen- 256 deav landets kapital- och bidragsandelar. Den senare gäller dock inte Prop.1990/91:100 IDB/FSO. De svenska andelarna framgår av tabellerna 5 och 6. har störst röststyrka i Afrikabankenoch-fonden resp. 50 %av röststyrkan och i IDB/FSO -. I /ochAsDB/ AsDF ligger motsvarande siffra för i intervallet 37 . Enligt en mer eller mindre uttalad regel harchefskapet i alltid tillfallit en amerikan, i AsDB alltid enjapan, i AfDB en och i IDB en latinamerikan. Barber Conable är chef förVäridsbanken , Babacar N'Diaye från är AfDB:s presidentsedan år 1985 och Kimimasa Tammizu tillträdde chefsposten i AsDB i november1989. Uruguayanen är president i IDB . Utvecklingsbankernasutlåningsverksamhet sker till helt övervägande del med medel upplånade på deninternationella kapitalmarknaden. Av medlemsländernas kapitalinsatserinbetalas endast en mindre del medan resterande andel utställs som garanti förutvecklingsbankernas upplåning. Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor bestämsi huvudsak av de upplåningsvillkor de kan uppnå. Tabell4: Utvecklingsbankernas utlåningsvilikor Skillnadeni löptid för enskilda lån beror på olikheter beträffande låntagar-ländernasutvecklingsnivå och/eller projektets karaktär. Tabell5: Utvecklingsbankernas tecknade kapital och utestående upplåning per den 31december 1989 (1) AfDB AsDB IDB (miljoner US dollar) 125 262 18 648 26 664 34 455 (procent) 7,1 11,7 12 Utestående medel- och långfristig upplåning (miljoner US dollar) 89 052 3 811 6 872 14 630 (procent) 1,44 1,45 0,15 0,16 (procent) 1,41 1,47 0,55 0,17 ' avser per . Till skillnad frånbankerna finansieras fondernas verksamhet genom gåvo- Prop. 1990/91: 100 bidragfrån i första hand i-ländernas regeringar. Sedan mitten av 1970-ta- Bil. 5 lethar också vissa OPEC-länder och andra rikare tillkommit sombidragsgivare. Bidragens storlek fastställs i samband med s. k. påfyllnadsförhandlingar.En påfyllnad sker genom en internationell överenskommelse, där bidragsgivarnagör en utfästelse för tre eller . har vidare under en rad årtillförts en del av vinst. AfDB lämnar bidrag till AfDF i samband medresurspåfyllnader. Utlåningen från fonderna sker på mycket förmånligavillkor. lämnar utvecklingskrediter med en löptid på 35 eller . 1 ochmed den åttonde påfyllnaden av (8) differentierades löptiderna så attde för de fattigaste , här definierat som de minst utvecklade länderna(MUL) plus de länder som enbart erhåller krediter från och ej lån frånVäridsbanken sänktes från till och för övriga länder till 35 år.lDA:s krediter är liksom tidigare räntefria med en administrationsavgift på0,. AfDF lämnar räntefria utvecklingskrediter med en löptid med enadministrationsavgift på . AsDF:s likaså räntefria utvecklingskrediterhar löpt för alla låntagarländer med en avgift på I %, men ioch med att en översyn av kreditvillkoren företogs i ljuset av IDA8-överenskommelsen gäller fortsatt för de länder som får låna både frånAsDB och AsDF. är amorteringsfria vid lån från , AfDF ochAsDF. Vid utlåning från IDB:s fond för särskild verksamhet gäller en ränta på I4 %, en administrationsavgift på , 20 löptid och enamorteringsfri period . Tabell6: Inbetalda bidrag till utvecklingsfonderna per (1) AfDF AsDF FSO Totalt inbetalda bidrag 54 628 6 071 11 680 8603 (miljoner US dollar) samlade bidrag 1 474 318 109 29(miljoner US dollar) bidragsandel 2,70 5,24 0,93 0,34(procent) röstandel 2,06 2,68 0,55 0,17 ' Avser per . Storlekenpå det tecknade kapitalet i respektive utvecklingsbank och på bidragen tillrespektive utvecklingsfond avspeglar deras utlåningskapacitet. Tabell7: Utvecklingsbankernas och -fondernas utlåningsvolym Prop.1990/91: 100 0. m. (mi1 joner US dollar) 186 662(1) 180(1) 58 222(1) 522(1) 244 884(1) 702(1) ' Avser per . Fördelningav utlåningen på länder Utvecklingsbankernaoch -fonderna riktar sig till mottagarländer som har olika utvecklingsnivå ochvarierande kreditvärdighet. Det finns dock en strävan att bistå de fattigareländerna, dvs. de med en lägre bruttonationalinkomst per capita, vilketsärskilt utmärker utvecklingsfonderna. Sålunda går av IDA:s utlåningtill länder med en BNI per capita (penningvärde).Även lBRD:s utlåning till denna grupp har blivit relativt sett större under detsenaste årtiondet, vilket bl. a. beror på en ökad utlåning till . Föratt förstärka resursbasen för väridsbanksgruppens utlåning till de fattigasteländerna i söder om upprättades 1987Väridsbankens särskilda Afrikafacilitet. Till denna fond, som administrerats avIDA, bidrog ett antal givarländer med totalt (motsvarande ). utfäste ett bidrag på 440milj. tog Väridsbanken initiativ till ett särskilt handlingsprogramför vilket man sökt givarnas stöd för de strukturanpassningsprogram som nupågår i ett drygt tjugotal skuldtyngda länder i söder om . Sverigehar lämnat bidrag till detta program. De fem största låntagarländernas andel av bankernasoch fondernas totala utlåning t. o. m. (som framgår i tabell 7)redovisas i tabell 8: Tabell 8:Utvecklingsbankernas och -fondernas fem största låntagarländer per den 31december 1989 (miljoner US dollar) Dessa länders procentuellaandel av totala utlåningen Bo 1 i v i a 1990/91:100 Bil.5 ' Avser per . ■ f. d. . Fördelningav utlåningen på sektorer Prop. Bil 5 Utvecklingsbankernas och -fondernas totalautlåning fördelad på olika sektorerframgår av tabell 9. Även här kan konstateras att utvecklingsfonderna har en klararefattigdomsinriktad profil på sin utlåning. De har strävat efter att låtautlåningen i första hand gå till sådana samhällssektorer där resurserna meradirekt kommer de fattigaste befolkningsgmpperna till godo. Detta har skettgenom satsning på jordbruks- och landsbygdsutveckling samt socialt inriktadeprojekt inom utbildning, hälsovård, befolkning, stadsutveckling ochvattenförsörjning. Satsningen på jordbruks- och landsbygdsutvecklingoch på socialt inriktade projekt grundas på insikten om dessa sektorersbetydelse för utvecklingen och att det inte föreligger en motsättning mellansatsningen på basbehov, som i hög grad tillfredställs genom sociala projekt,och ekonomisk tillväxt. För en allsidig utveckling krävs emellertid även ensatsning på ekonomisk och samhällelig infrastruktur såsom energi, transport,kommunikation och industri. Utvecklingsbankernas utlåning har koncentreratstill dessa sektorer. Traditionellt har den helt övervägande delen avlBRD:s/lDA:s utlåning inriktats på enskilda projekt. För att bistå vidgenomförandet av nödvändiga ekonomisk-politiska reformprogram har såväl IBRDsom dock starkt ökat långivningen till s. k.struktur- och sektoranpassning. Anpassningslånen svarade under verksamhetsåret1989/90 för av lBRD:s/IDA:s totala långivning. Även i AfDB/AfDFuppgick denna typ av utlåning till medan den i AsDB/AsDFbegränsades till . har även IDB börjat gesektoranpassningslån. Denna utlåning sker under de två inledande åren isamarbete med och får högst uppgå till av den årliga utlåningen.Struktur- och sektoranpassningslån är inte knutna till specifika projekt utanutformas så att de kan stödja låntagarlandets ekonomisk-politiska åtgärderinom ramen för ett avtalat ekonomiskt program som syftar till att åstadkommaekonomisk återhämtning och tillväxt. Utvecklingsbankerna har under senare delen av1980-talet ägnat miljöfrågor en allt större uppmärksamhet. Bankerna försöker isitt forskningsarbete utarbeta analyser och förslag på miljöområdet och inomVärldsbanken har man gjort ett sjuttiotal landspecifika miljöstudier. Samtligalån som förväntas ha effekter på miljön även strukturanpassningslån behandlas av bankens miljöavdelningar innan förslagen föreläggs styrelsen. har spelat en central roll för att, isamråd med enskilda , upprätta grupper för biståndssamverkan, s. k.konsortier och konsultativa grupper. Det finns ett tjugotalsådana grupper under ordförandeskap av representanter för . Sverigeär medlem i de grupper som berör länder som mottar svenskt bilateralt bistånd. (Jfr ovan UNDP:s rundabordsmöten). leder också den konsultativagmppen för internationell jordbruksforskning (CGIAR). Tabell9: Procentuella fördelningen av utvecklingsbankernas och -fondernas Prop.1990/91: 100 ackumulerande utlåning på sektorer per den Bil. Sektor (l) ( 1) Socialasektorer(2) Ekonomiskinfrastruktur (Energi, transporter, tele inkl. turism och tekniskt bistånd) Industri och nationella utvecklingsbolag ' Siffrorna avser per . ■ Avser här utbildning, hälsovård, befolkning, stadsutveckling, vattenförsörjning och offentlig sektor. och (miljö-IDB/FSO) (inkl vattenförsörjning. Prop.1990/91:100 Bil. Internationella finansieringsbolaget (IFC) Internationellafinansieringsbolaget, som upprättades . är medlem i Världsbanksgruppen.lFC:s syfte är att främja ekonomisk utveckling i genom att medverkatill upprättande av privata företag och främjandet av produktiva privatainvesteringar i . För medlemskap i krävs att man är medlem iVärldsbanken (). IFC har 139 medlemsländer. Guvernörs-ochdirektörsstyrelserna är organiserade på samma sätt för IFC som förVärldsbanken. chef fungerar som ordförande också i lFC:sdirektörsstyrelse. Verksamheten leds av en verkställande vice-president, förnärvarande engelsmannen . Antalet anställda uppgår till nära600. Rösträtten är liksom i vägd i förhållande till andelentecknat kapital. Efter beslut om en fördubbling avlFC:s kapital till uppgår det av medlemsländernatecknade kapitalet till f n . kapitalandelutgör och uppgår till . Förutom av kapitaletfinansieras IFC:s verksamhet genom ackumulerade vinster och genom lån frånIBRD. lFC:s investeringar sker i allmänhet i form av enkombination av aktieteckning och långfristiga lån. Investeringsobjekt skallenligt stadgan vara privata företag. Statligt delägande utesluts inte menföretaget skall drivas affärsmässigt och inte vara regeringskontrollerat. Varjeinvestering måste uppfylla de två grundläggande kraven att bidra tillutvecklingen av ekonomin i mottagariandet samt att med hög sannolikhet varavinstgivande. /90 godkände IFC sammanlagt 122investeringar i 38 länder, till ett värde av . De totalakostnaderna för de investeringar i vilka IFC deltog uppgick till 9,4 miljarderUS dollar, varav de resterande medlen kom från andra finansieringskällor, iförsta hand privata banker. Under /90 har framträttsom ett område av allt större betydelse i IFC:s aktiviteter, men tyngdpunkten iinvesteringsvolymen ligger fortfarande i och . Av den totalavolymen utgör investeringar i låginkomstländer . Investeringsobjekten återfinnsinom snart sagt alla produktiva sektorer. IFC arbetar för övrigt aktivt med attsöka uppnå hög grad av diversifiering såväl vad gäller land- somsektorfördelning. Någon motsvarighet till IFC finns inte i Afrikanskaresp. AsDB kan emellertid i begränsad omfattning medver ka i investeringar med riskvilligt kapital inom ramen för den ordinarie utlåningen. Förutom denna verksamhet för att stödja den privata sektorn inom bankens ram ingår AsDB som större aktieägare i and () som upprättades . ägs i övrigt av ett konsortium av privata affärsbanker från , , 263 19 1990/91. ,, , Nederiänderna m. fl. AfDB:s verksamhet vad Prop. gällerstödet till den privata sektorn är ännu av mycket begränsad omfatt- Bil. Inom ramen för IDB skapades 1988 () efter mönster av IFC. Tillsammans med privatkapital ska IIC medverka till etablering, expansion och modernisering avprivata företag, bl. a. genom tillskjutande av aktiekapital. Man ska ocksåbistå företag med teknisk och administrativ rådgivning. IIC ingår i lDB:sstruktur men är ett självständigt organ med separat kapitaltäckning ochadministration. De nordiska länderna är inte medlemmar i . Detmultilaterala investeringsorganet (MIGA) inledde sin verksamhet under år 1988.MIGA är medlem i väridsbanksgruppen. Guvernörs- och direktörsstyrelserna ärorganiserade på samma sätt för MIGA som för och . Väridsbankenschef fungerar som ordförande också i . MlGA:s totala aktiekapital skall uppgå till 1,082miljarder US dollar. Den svenska kapitalandelen är ,varav enligt stadgarna har inbetalats och lagts i ett skuldbevisutfärdat av på MIGA. Återstoden av kapitalandelen är engarantidel som utbetalas endast om så behövs för att MIGA skall kunna uppfyllasina förpliktelser. MIGA:suppgift är att utfärda garantier mot icke-kommersiella risker för investering iu-länder och därigenom stimulera flödet av resurser för produktiva ändamål tilldessa länder. INTERNATIONALFUND FOR AGRICULIUFlAU DEVELOPMENT Internationella jordbruksutvecklingsfonden () Deninternationella jordbruksutvecklingsfonden () är ett FN-organ och upprättades efter en rekommendation antagen av världslivs- medelskonferensen . uppgift är att stödja projekt och utvecklingsprogram för livsmedelsproduktion och livsmedelshantering i u-ländema. I synnerhet uppmärksammas de fattigaste med livsmedelsbrist och med goda förutsättningar att öka livsmedels produktionen. Särskild vikt skall läggas vid näringsstandard och livsvillkor för de fattigaste befolkningsgrupperna. Underåren 1978-1988 beviljade 245 lån till 91 länder på samman- ' ' lagtomkring 2 238 miljoner SDR (Special Drawing Rights). Av dessa lån gavs påsynnerligen mjuka villkor till de fattigaste . Räntan på dessa lånär och amorteringstiden , varav äramorteringsfria. Av de lån som har givits på de mest gynnsamma villkoren harhuvuddelen gått till länder med en per capita-inkomst-på ellermindre priser. av lFAD:s resurser gick till kategorinminst utvecklade länder. Av de totala resurserna har gått tillasiatiska . till afrikanska, till latinamerikanska länder och17 % till länder i och . Under det särskildaAfrikaprogrammet, som inleddes , har beviljat lån ochbidrag om sammanlagt 120 milj. SDR till 16 länder. Utöver lån lämnar äventekniskt bistånd som uppgått till ca 115 milj. SDR. Av lFAD:s projekthar utarbetats av fonden, medan övriga utarbetats i samarbete med andrainternationella utvecklingsorgan, främst Internationalla utvecklingsfondenIDA. 143 är indelade i tre kategorier: ,OPEC-länder och mottagarländer. Samtliga länder ingår i en styrande församling.Varje kategori har 600 röster. Inom de bidrags-givande kategorierna fördelasrösträtten i huvudsak i relation till bidragsandel. består av 18 medlemmar, 6 frånvarje kategori. är fr. o. m. år 1990ordinarie styrelsemedlem för de nordiska ländema med som suppleant.Sekretariatet, som har knappt 200 anställda, leds av IdrissJazairy, . Fondenhade för sin första verksamhetsperiod (1977 1981) 1 061 miljoner US dollartill sitt förfogande, varav kom från och frånOPEC-länderna. bidrag uppgick till sammanlagt 115 milj.kr. Detta utgjorde av den totala summan. Den första påfyllnaden om 1 100 miljoner US dollaromfattade . bidrag under påfyllnadenvar , OPEC-ländcrnas medan övrigau-länder på frivillig basis svarade för . bidrogunder perioden med 148,3 milj. kr. vilket var av det totalapåfyilnadsbeloppet. Inbetalningen till den första påfyllnaden gick långsammareän väntat och har därför tvingats att skära ned utlåningen alltsedan är1981. Den andra påfyllnaden för perioden 19851987innebar att bördeför delningen förändrades mellan de båda bidragsgivande kategorierna från till . Somen följd av svåra situation utarbetade ett Prop.1990/91:100 särskilt program för länder i söder om , vilkadrabbats av Bil. 5 torka och ökenutbredning. Programmet syftar till attförbättra jordbruksproduktionen genom att främja traditionella grödor,förbättra småskaliga bevattningsanläggningar och vidta miljövårdande åtgärder.Drygt 300 miljoner US dollar inbetalades för perioden 19861988. Sverigesbidrag uppgick till 131,7 milj. kr. för hela perioden. Överenskommelse om den tredje påfyllnaden av lFAD:sfinansiella resurser för tvåårsperioden 19901992 nåddes . Denuppgår till varav svarar för 375 miljonerUS dollar, OPEC-länderna för endast och, som en nyhetdenna gång, för . Därmed har bördefördelningenmellan de två traditionella givarkategorierna i praktiken förändrats i änhögre grad än vid de tidigare påfyllnaderna. De svåra påfyllnadsförhandlingarnaom finansiering har lett till att diskussioner påbörjats om vilkenfinansieringsmodell som bäst kan tillföra medel. andel ökade till av den totalapåfyllnaden. Den uppgår därmed till 143,9 milj. kr. Internationellt livsmedelsbistånd Prop. i990/9i: lOO FN:s/(WFP) Underårtiondena efter använde vissa länder, främst . sinastora spannmålsöverskott för bilateral livsmedelshjälp i vida Större omfattningän . Efterhand växte krav fram på ett internationellt komplementtill den bilaterala hjälpen. inrättades WFP som en multilateral kanalför livsmedelshjälp, underställd FN och FAO. WFPlämnar bistånd i form av livsmedel främst till jordbruksutvecklingsprojekt,där matransoner delas ut till de anställda vid anläggningsarbeten, s. k.Food-for-Work-projekt. WFP ger också hjälp till från näringssynpunkt särskiltbehövande grupper, t. ex. kvinnor, spädbarn, skolbarn och flyktingar. Vidareanvänds ungefär en tredjedel av WFP:s totala resurser för katastroföistånd. Verksamheten är inriktad på de allra fattigasteu-länderna, som mottar av WFP:s utvecklingshjälp. WFP:sstyrande organ () består av 30medlemsländer, varav hälften . Kommittén sammanträder två gånger per åri . där WFP har sitt högkvarter. CFA skall, utöver sin styrelsefunktion förWFP, vara ett forum för debatt och ge rekommendationer om biståndsmetoder ochbiståndspolitik på livsmedelsområdet. I 82 mottagarländer finns omkring 200WFP-handläggare och drygt 800 lokalt anställda. Vid huvudkontoret i arbetar160 handläggare och 250 övrig personal. Chef för programmet är . Ingram.Australien. WFPfinansieras med frivilliga bidrag, dels i form av livsmedel, dels i form avkontantbidrag avsedda att täcka kostnader för administration, frakter ochförsäkringar. Bidragsmålet för WFP:s reguljära resurser är för . Därtill kommer bidragen, vilka redovisas närmarenedan, till det inter nationella beredskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser Internatio nal Reserve (lEFR). Slutligen kanaliseras en mindre del 267 avde spannmålsgåvor som omfattas av livsmedelshjälpskonventionen Prop. 1990/91:100 Food Aid Convention (FAC) genom WFP. WFP förmedlar också alltmer livsmedelshjälp frånbilaterala givare. Inte minst utnyttjas WFP i s. k. triangelaffarer, där ettgivarland begär WFP:s hjälp att köpa upp livsmedel i ett u-land för gåva tillett annat, ofta närbeläget, mottagariand. förmedlade WFP 880 000 tonbilateral livsmedelshjälp till ett värde av . WFP har levererat ca 2miljoner ton livsmedel, dvs. av den globala livsmedelshjälpen.År 1988 omfattade dock WFP:s totala leveranser , en ökning med28 % jämfört med , som också var ett rekordår. Av dessa 3.1 miljoner tongick omkring till utvecklingsbistånd. Resterande 0,8 miljonerton gick till katastrofinsatser, vilket är i stort sett oförändrat jämfört medår 1987. uppgick kontantbidragen till 214 miljonerUS dollar. Huvuddelen av dessa medel förbrukades för transportkostnader. Under budgetåren 1988/89 och 1989/90 har Sverigelämnat ett åriigt reguljärt bidrag på 93 milj. kr. Den svenska andelen av dereguljära WFP-medlen uppgår till . De största bidragsgivarna är ochCanada. Det svenska bidraget har till två tredjedelar givits för upphandling iSverige. Bland erbjudna svenska livsmedel har WFP nästanuteslutande valt leveranser av vegetabilisk olja. Därutöver har underde senaste budgetåren ställt medel till WFP:s förfogande (22 milj. /90) för att täcka vissa andra kostnader i samband medWFP-projekt. Dessa bidrag har till största delen använts för upphandling avtransportmedel i . Internationella beredskapslagret av livsmedel förkatastrofinsatser (lEFR) och långvariga flyktingsituationer (PRO) FN:sgeneralförsamlings sjunde extra möte antog en resolution, varimedlemsländerna uppmanas att ställa finansiella medel eller livsmedel tillWFP:s förfogande för att användas till katastrofinsatser i . Måletsattes vid en reserv på spannmål. Det internationellaberedskapsiagret (lEFR) upprättades . har beredskapslagreten mera permanent karaktär med årliga påfyllnader. Utfästelsernatill lEFR är frivilliga. Enskilda länder åtar sig att lämna bidrag motsvarande en viss kvantitet livsmedel som med kort varsel kan användas i katastrofinsatser. uppgick bidragen till lEFR till 268 livsmedel, vilket motsvarade ett beräknat värde av 254 miljö- Prop.1990/91: 100 ner US dollar. var en av initiativtagarna till lEFR ochhar stött lagret tillkomst. Det svenska åtagandet /90 av vete eller vetemjöl, matolja, samtmedel för att täcka fraktkostnader. Från och med /91 ställs medeltill WFP:s förfogande, vilka i första hand skall användas för uppköp avspannmål regionalt i med exportproduktion. I andra hand skall inköp iSverige ske, och om WFP så önskar med assistans av SIDA. CFA, har beslutat om nyaprocedurer för stora delar av den livsmedelshjälp som omfattas av lEFR.WFP skall använda dessa medel för hjälp i långvariga flyktingsituationer(Protracted Refugee Operations. livsmedelshjälpskonvention (FAC) LivsmedelshjälpskonventionenFood Aid Convention (FAC) är en del av det gällande internationellaveteavtalet. Konventionen tillkom för att komplettera detta avtal med ettbidrag till livsmedelstrygghet genom en särskild biståndskonventionmed åtaganden om livsmedelshjälp. Den tidigare överenskommelsen från år 1980förlängdes i flera omgångar, men har ersatts av konvention somefter förlängning löper fram . Syftet med konvention är liksom tidigareatt bidra till att nå det mål pä spannmålsbistånd , somuppställdes av väridslivsmedelskonferens. De11 medlemmarna, varav EG är en, har åtagit sig att års konventiongöra utfästelser motsvarande . De störstaandelarna faller på , , . och vilka tillsammanssvarar för nära tre fjärdedelar av de totala åtagandena. har utfästett årligt bidrag motsvarande samt transportkostnader förleveranserna. Bidragen utgår i form av livsmedelsleveranser,främst spannmål eller kontantbidrag, omräknade efter världsmarknadspris.Leveranserna sker som gåva eller med förmånliga lånevillkor, bilateralt ellermultilateralt enligt givarens bestämmande. Det svenska bidraget kanaliseras i sin helhet genomWFP (som även får fraktbidrag) enligt samma principer som för lEFR enligt ovan, det vill säga kontantbidrag för uppköp företrädesvis i med exportproduktion. Styrande organ Prop. 1990/91: 100 Bil 5 Det Internationella veterådets sekretariatoch en under konventionen upprättad kommitté för livsmedelshjälp (Food AidCommittee) är ansvariga för konventionens tillämpning. Alla elvamedlemmar/givare ingår i kommittén. övrigaorganisationer pp- 1990/91: lOO FN:s flyktingkommissarie () FN:sflyktingkommissarie inledde sin verksamhet . UNHCR:s uppgift är att gerättsligt skydd och bistånd åt flyktingar enligt av1951 och tilläggsprotokoll. Definitionen av flyktingar har breddatstill att omfatta de som flyr på grund av konflikter som inte nödvändigtvis ärriktade mot den enskilda personen i och . En viktig del avUNHCR:s arbete är inriktat på att genom internationella avtal och nationelllagstiftning främja flyktingars rättigheter, samt övervaka att dessa tillämpasav de enskilda staterna. Enligt FN:s uppgifter finns ca 15 miljonerflyktingar utöver 2,3 miljoner under mandatet för förpalestinaflyktingar (UNRWA). Som en följd av kraftigt ökade flyktingströmmarvärlden runt, i synnerhet mellan , harUNHCR:s verksamhet haft en mycket snabb tillväxt och kommit att domineras avstora biståndsprogram. 1 en akut massflyktingsituation söker UNHCR iförsta hand tillhandahålla hjälp för överievnad. Hjälpen kan omfatta i förstahand livsmedel, i nära samarbete med WFP, vattenförsörjning, hälsovård,utbildning och bostäder. Redan på ett tidigt stadium söker UNHCR finnavaraktiga lösningar för flyktingarna. Frivillig repatriering till hemlandet ärden bästa lösningen. Alternativt kan lokal integration i regionen ochomplacering i tredje land komma ifråga. har antalet flyktingarökat från 8,5 miljoner till 15 miljoner. Trots det är de samlade resurserna somställs till UNHCR:s förfogande på samma nivå , som .