prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Risk för fortsatt hög inflation och stiganderäntor i omvärlden gör det i ett sådant läge är svårare att ytterligare sänkade amerikanska räntoma. Inte heller finansjxjiitiken kommer att kunnaanvändas för att stimulera ekonomin. Efter att budgetunderskottet hade ökatdramatiskt under försto hälften av 1990, kom administrationen och kongressen ioktober överens om att skära ned underskottet med 43 miljarder dollarinnevarande budgetår och den närmaste femårsperioden med sammantoget . Nedskämingama i budgeten innebär en viss åtstramning av fmanspolitiken 1991 och 1992. En omläggning av Prop. 1990/91:100budgetpolitiken i expansiv riktning skulle dessutom snarare kunna få en Bil.1.1 återhållande inverkan på ekonomin genom potentiellt negativa effekter påinflation och räntor. Det finns emellertid också positiva faktorer med ibilden som gör att ekonomin kan väntos undvika en lågkonjunkun För det förstohar det inte byggts upp ofrivilliga lager, vilket varit regel före tidigarelågkonjunkturer. För det andra fortsätter efterfrågan att expandera iomvärlden varför exporten kan väntos hålla uppe tillväxten. Försvagningen avdollam imder 1989,och framför allt 1990 innebär att de amerikanska producenternanu är mycket konkurrenskraftiga och därför kan väntos to marknadsandelar påandra länders bekostnad. Sammantoget väntos tillväxten uppgå till 1/i åroch 1 1/nästo ån Att nedgången väntas bli kortvarig innebär attinflationen fömtses förbli på en relativt hög nivå. Inflationen fömses stigatill 6 1/för att åter sjunka till 1992. BNPökade med i - den kraftigaste tillväxten sedan1973. Det var fortsatt den inhemska efterfrågan som bar upp tillväxten. Denlånga expansionsfesen har medfört att överhett-ningstendensema i ekonomintilltogit. Brist på arbetskraft har åtföljts av ett ökat löne- och pristryck.Inflationen steg till 1990. Inflationsimpulsema kommer inte enbart från detansträngda läget på arbetsmarknaden, utan beror även på en kraftig ökning avpenningmängden, högt kapacitetsutnyttjande samt höjda oljepriser. Penningpolitikenfortsatte att stramas åt och både de korto och långa räntoraa stegsamtidigt som yenen stärktes mot dollara. Exporten fortsatte att dämpas främstberoende på inhemska utbudsrestriktioner samt en ökad substitution av exporttill utlandsbaserad produktion. har den storka inhemska efterfråganlett till en kraftig importökning. Som ett resultot fortsattebytesbalansöverskottet att reduceras. De japanska myndigheteraa har klargjort att maninte kommer att lätto på p)ermingj>olitiken så länge inflationstrycket iekonomin består. Även finanspolitiken, som under en rad år varit inriktod påatt konsolidera de stotliga finansema, kan väntos förbli restriktiv. Även kan den inhemskaefterfrågan väntos utgöra motom i expansionen. Tyngdpunkten iefterfrågetillväxten förskjuts från investeringar till privat konsumtion, somstimuleras av en god löneutveckling och stigande sysselsättning.Investeringsenkäter visar på en relativt kraftig neddragning av investeringamaför i ån Orsaken till detto är att det högre ränteläget och de fellandeaktiekurseraa medfört att finansieringskostnaderaa för investeringar ökatkraftigt. Sammantoget fömtses tillväxten dämpas till 4 1/iår och 1992. De ökade oljepriseraa och fortsätto relativt högalöneökningar medverkar till att inflationen troligen stiger till ca 3,1991,för att därefter dämpas till 1992. 2 1990/91. Denstörsto risken i prognosen för den japanska ekonomin gäller Prop. 1990/91:100utvecklingen på aktiemarknaden samt för mark- och festighetspriseraa. 1.1Aktiekurseraa föll med . En eventuell ytterligarepenningpolitisk åtstramning med åtföljande fellande aktiekurser skulle kunnaleda till en drastisk neddragning av företogens investeringar. Om mark- ochfestighetspriseraa - som var relativt stobila - skulle sjunkakraftigt, kan det leda till allvarliga konsekvenser för de japanska bankeraasom har stora utestående krediter med säkerhet i mycket högt värderadetillgångar av detto slag. En sådan utveckling skulle inte enbart riskera attleda till en kraftig kreditåtstramning på hemmamarknaden med åtföljande lägretillväxt, uton kunde även försvåra för de stora japanska bankeraa attfortsättningsvis bidra till finansieringen av det amerikanskabudgetunderskottet. BNP-tillväxteni uppgick till 1990. fortsätter att fungera sommotor i den europeiska konjunkturen. Den fortsätto ekonomiska utvecklingen iVästeuropa stimuleras även av förverkligandet av EGs inre marknad och denvidare integrationen mellan EFTA och EG. Särskilt investeringaraa kommer därvidatt vara en viktig drivkraft. De ekonomiska fömtsättningama för påverkasockså av återföreningen mellan de båda tyska stotema. Systemskiftet i dettidigare koinmer på kort sikt att leda till en minskad produktionoch sysselsättning. kan emellertid den samlade efterfrågan - försåväl konsumtions- som investeringsändamål - förväntos öka kraftigt. Dettokoinmer särskilt den västra delen av tillgodo, men kan även gynnaövriga europeiska länder. I * fortsatte produktionen att öka i ensnabb tokt . beräknas den ekonomiska tillväxten hauppgått till ca 4 1/. Detto innebär att 1990 var det åttonde året av obmtenexpansion. Det är f.n. den inhemska efterfrågan som driver på tillväxten. Denprivato konsumtionen har stimulerats av de skattesänkningar som ägde mm ibörjan av 1990, men även den storka efterfrågan från östra delen av landet harbidragit. Trots en kraftig invandring från det foraa , samtÖsteuropa i övrigt, har arbetslösheten fortsatt att sjunka. uppgickden till , vilket är den lägsto siffran . Inflationen var fram mycket lågtock vare pressade råvampriser och en uppvärderad D-mark. Oljeprishöjningentillsammans med högre löner spädde emellertid på inflationen . Importen ökade , vilket tillsammans meden vikande export till viktiga länder som Förento stotema och Storbritonnien,medförde att bytesbalansöverskottet minskade väsentligt. Det uppgick för 1990till motsvarande av BNP. ' Nedanstående prognos är för det tidigare Västtyskland.Siffror för bytesbalans samt budget representerar emellertid hela . Konjunkturindikatorerför senare delen av 1990 pekar på att expan- Prop. 1990/91:100 sionen kommeratt hålla i sig i . Industriproduktionen har Bil. 1.1 fortsattatt öka i en snabb takt och kapacitetsutnyttjandet är det högsto på 20 år.Företogens förväntningar om framtiden är fortferande positiva. Penningpolitiken har varit inriktod påatt förhindra en ökning av inflationen. ledde diskussionema omvalutounionen mellan de båda tyska steteraa till att inflationsförväntningarnasteg. bidrog till en ökning av de långa räntoma. Även de korte räntomahar stigit under de senaste månadema, och höjdeBundesbank Lombard-räntan till . Delvis som ett resultet av den stramapenningpolitiken i är D-marken nu en av de sterkaste valutoma inom deteuropeiska monetära systemet (EMS). Den tyska återföreningen har budgetmässigt visatsig bli betydligt dyrare än vad regeringen i räknade med från början. Dettotela offentliga kreditbehovet i beräknas bli 140 miljarder DM.Som ett resultet av detto väntos penningpolitiken förbli stram underprognosperioden. En finanspolitisk åtstramning i syfte att begränsaupplåningsbehovet kan inte uteslutos. Den ekonomiska tillväxten väntos måttos av till ca3% 1991 och något lägre 1992. fömtses fräinst deninhemska efterfrågan driva på BNP-tillväxten. Den storka efterfrågan från östraTyskland riktas även fortsättningsvis mot fräinst det foraa Västtyskland.Inflationstokten koinmer sannolikt att tillto något . Detstorka efterfrågetrycket samt ett fortsatt högt kapacitetsutnyttjande i västraTyskland väntos hålla i sig. Konsumentprisema fömtses öka med inte ftillt 4%både 1991 och 1992. Tillväxten i dämpades 1990 och uppgicktill drygt 2,. Det är främst exporten som bidragit till avmattningen.Inhemska efterfrågan ökade snabbare än BNP, vilket medverkade till en storkuppgång av importen. Det är särskilt en fortsatt hög investeringstakt inäringslivet och en stork ökning av privat konsumtion som bidrar tillefterfrågetillväxten. Konsumentpriseraa steg med , och arbetslöshetenuppgick till . Penningpolitiken var fortsatt stram under 1990medan finanspolitiken var neutral. Inga större förändringar väntos i denekonomiska politiken . Den ekonomiska tillväxten beräknas uppgå till ca 21/både 1991 och 1992. Reallöneraa och sysselsättningen fömtses fortsätto attöka om än i avtogande takt. väntos hushållens sparkvot sjunka. Privatkonsumtion tillsammans med näringlivets investeringar bedöms också under 1991och 1992 bära upp efterfrågetillväxten. Industrin kan fåproblem med konkurrenskraften med förluster av marknadsandelar som konsekvens.Utrikeshandeln fömtses därför inverka negativt på BNP-tillväxten. Som en följd av oljeprisuppgången beräknaskonsumentpriserna öka med 1991. Nästo år väntos inflationen uppgåtill . Den ekonomiska tillväxten i dämpadesunder 1990, och uppgick för helåret till ca 1,. Under försto halvåret i fjolvar tillväxten alltjämt hög, främst tillföljd av en stork ökning av exporten och den Prop. Denavmattning som inträdde och Bil. framför allt ,hänger samman med den strama penningpolitik som förts isyfte att fä ned inflationen. steg med 1990.Arbetslösheten ökade något under senare delen av och uppgickunder hösten till . Sedan spekulationer om ett brittiskt inträde iväxelkursmekanismen i EMS togit fert apprecierades pundetkraftigt. Tillsammans med en fortsatt snabb uppgång av enhetsarbetskostnadema,höga räntor och oljeprisstegringaraa bidrog detto till att den samladeproduktionen föll . På efterfrågesidan var nedgången iprivato investeringar och lagren mest markerad. Det störsto fellet iinvesteringar skedde inom byggsektora. Peimingmängdstillväxten avtog under 1990.Såväl handels- som bytesbalansunderskottet reducerades tock vareen kraftig ökning av exporten som bytesförhållandet utveckladesgynnsamt. var penningpolitiken stram även ombasräntan sänktes med en procentenhet, till , i samband medpundets inträde i växelkursmekanismen i EMS. Finanspolitiken var i stort settneutral. Inga större förändringar i den ekonomiska politiken förväntos skeunder prognosperioden. Ledande konjunkturindikatorer pekar på en fortsattsvag utveckling i ekonomin . Tillväxten kan dock - fräinstgenom ökad export och stigande investeringar - beräknas skjuto fart undersenare delen av 1991 och . Sammantoget bedöms BNP öka med 1991och 1992. Inflationen väntos uppgå till 7 respektive 6 1/de bådaåren. Händelseraai Öst- och och vintera 1989-1990 utgör gmnden för enny ekonomisk era. torde systemskiftet i regionen medföra en betydandekälla till ekonomisk tillväxt och expansion i västvärldens ekonomier, särskiltde eurojjeiska. har demokratiska val hållits i flertoletav de foraa konmiuniststotema, med undantog av och . Denpolitiska situationen ar emellertid fortferande labil, att döma av detförändrade läget i och . Alla stoter har dock uttolat sig för enövergång till ett marknadsekonomiskt system. De initiala stegen i reformeringenav Öst-och har också inletts . Viktiga inslag i dennaprocess är makroekonomisk stobilisering i samband med pris-, handels- ochvalutoliberalisering. Omfettonde program för decentraliserat beslutsfettandeoch privatisering av såväl små som stora företog har i några fell påbörjats. Deekonomiska utsiktema är emellertid fortsatt mörka. BNP föll markant i Öst- och under1990. Preliminära siffror tyder på en nedgång med 10, 15 och i ,respektive . Nedgången har varit mindre i och BNP i dessa länderföll med . Den ekonomiska tillbaka- Prop. 1990/91:100 gången väntosfortsätto även , dock inte lika kraftigt som 1990. l.l Osäkerhetenom utvecklingen i är stor, men sannolikt kommer nedgången ligga iskiktet mellan ovanstående gmpper. Det främsto hotet mot dessa ekonomier - undantogetSovjetunionen -är på kort sikt effektema av ändrade handelsarrangemang inomSEV-området och högre världsmarknadspriser på olja. Övergången till handel ikonvertibel valuto innebär en kraftig försämring avbytesförhållandet för de östeuropeiska länderaa gentemot . Dethögre oljepriset till följd av konflikten vid fördyrar dessutomenergiimporten till de energi intensiva östeuropeiska länderaa. Detto kommeratt medföra stora påfrestningar på bytesbalanseraa -uppskattningsvis krävs10-13 miljarder dollar för att täcka underskotten i ån Denekonomiska utvecklingen i de nordiska ländema har präglatsav lägre tillväxt än i övrigt. förstärks dennatendens, och BNP-tillväxten i väntos bli knappt hälften av EG:s. Tvåolika förlopp kan särskiljas inom , mellan å ena sidan och Norge- med låg men stigande tillväxt, låg inflation samt förbättrad extembalans -och å andra sidan och med dämpad tillväxt, hög inflation ochförsämrad bytesbalans. av svag eller fellande privatkonsumtion och investeringsutveckling i och finns nu tecken påen viss ökning av den inhemska efterfrågan. BNP-tillväxten stormade förra åretpå 3/i och 1 1/i . I båda ländema bidrar utrikeshandelnpositivt till produktionsutvecklingen. Tillväxten fömtses öka något i bådaländema men arbetslösheten förblir oförändrat hög. 1 inträffede en kraftig dämpningav den storka investeringsledda tillväxten. En viktig förklaring till dennautveckling är att de höga räntoraa fått större effekt än väntot. Tyngdpunkten iefter-frågeutvecklingen förskjuts till exporten. Dentidigare storka exportutvecklingen kan emellertid fömtses maltos av.BNP väntos stognera 1991 efter att ha ökat med 1990. Arbetslöshetenfömtses stiga till 4,. Prisutvecklingen har varit gynnsam i ochNorge, med konsumentprisökningar på 1990. En viktig orsak till detto ärlåga lönekostnadsökningar, och för del även en stigande effektivkronkurs och sänkto avgifter. Resultotet är en förbättring av den internationellakonkurrenskraften såväl som . I har priser och löner de senaste årenstigit snabbare än i konkurrentländema, vilket bidragit till att försämraindustrins konkurrenskraft. Den finska inflationstakten har dock stobiliseratssom en följd av dämpad efterfrågan och fellande bostedspriser. öka med i år.Lönekostnadsutvecklingen begränsas av det tvååriga . 1990/91:100 s.k.Kallio-avtolet, som innebär låga nominella löneökningar fram t.o.m. Bil. steg lönekostnadema , vilket försämrade landetskonkunienskraft. väntos emellertid en förbättring då effekteraa avstobiliseringsavtolet slår igenom. I de nordiska ländema har genomgående förts enstram ekonoinisk politik. I och får fmanspolitiken en vissexpansiv effekt, medan det i fortsatt bedrivs en stram fmanspolitik föratt förbättra extembalansen. En viktig målsättning för att på lösalandets balansproblem är att hålla kostnadsutvecklingen i lägre än iomvärlden. För att fä ner arbetslösheten eftersträvas dessutom stmkturellaförbättringar på arbetsmarknaden. I innebär det revideradebudgetförslaget att fmanspolitiken ges en mer expansiv prägel. Ensänkning av arbetslösheten är ett huvudmål för arbeiderpartiregeringensekonomiska politik. Satsningen på sysselsättningen ska dock ske utan enförsämring för den konkurrensutsatto industrin. För att ytteriigare betona vikten av en fortsattlåg pris- och kostnadsutveckling har den norska kronan ensidigt knutits ecu-korg, i förhållande till vilken kursen tillåts avvika med +1- 2,. Dennorska valutopolitiken har därigenom givits likartade tekniska fömtsättningarsom den danska, men uton de stödordningar som medlemskap i ger. I har förts en stramekonomisk politik i syfte att bromsa underskottet i bytesbalansen, begränsainflationen och öka sparandet. Finanspolitiken har skapat ett betydandeöverskott i stotsfinansema, och budgetpolitiken kan väntos förbli restriktiväven och nästo år. Penningpolitiken har sedan revalveringen och räntehöjningen1989 präglats av stramhet. Den vändning till ett svagt överskott ibytesbalansen som uppnådde 1989 förstärktes till ett överskott på 16mdr NOK genom en fortsatt gynnsam utveckling av exporten av traditionella varorsamt av det förbättrade bytesförhållandet som blivit följden av de höjda oljepriseraa.Även har till följd av förbättrad konkurrenskraft en positiv utvecklingav handels- och bytesbalansen. I försämras bytesförhållandet, tillföljd av oförmånlig prisutveckling på olja och skogsprodukter, somden tidigare omfettande handeln med fortsätter att minska. Dettoleder sammantoget till att bytesbalansunderskottet stobiliseras kring 4 1/avBNP . förväntes och få en fortsattpositiv utveckling av inhemsk efterfrågan och en gynnsam prisutveckling. Engod exporttillväxt bidrar till en BNP-tillväxt på 1 3/i , medanförsvagad nettoexport dämpar tillväxten i till . I Finlandväntes inflationen sjunka till 1992, och landet fömtses få en måtflig,exportledd återhämtning av tillväxten. 3 Utrikeshandeln Prop. 1990/91 :ioo Under1989 böljade den ovanligt långa perioden av högkonjunktur i omvärlden dämpas.Därmed påverkades också exportmarknadstillväxt. Under de två senasteåren har importökningen av bearbetode varor till 14 viktigasteexportmarknader sammanlagt minskat i volym.Tillväxttakten beräknas fella ytterligare, till 4,. Ökningstakten äremellertid fortferande stork jämfört med låg-konjunkturåren 1981-1982, dåmarknaden växte med . mattodes tillväxten i ochStorbritannien och den väntas bli ännu svagare fram till 1992.Under 1990 vek konjunkturen också i och var relativt svag i . Entredjedel av totola vamexport går till ovan nämnda länder. En fortsattgod efterfrågan i f.d. samt från övriga viktiga exportmarknadersom , , , och sydostasiatiska länder inklusiveJapan, motverkar en kraftigare försämring av exportmarknadstillväxt.Nya konkurrenter har emellertid ökat sina andelar på dessa marknader, vilketockså gör att svenska företeg fått allt svårare att hävda sig. Tabell3:1 Exportmarknadstillväxt, relativa priser, marknadsandelar och export avbearbetode varor importpriser, SEK Svenska exportpriser Relativpris 2,5 -0,3 3,2 -0,9 3,8 -0,3 3,3 -0,6 3,6 -0,3 -4,1 -3,5 -5,1 -4,8 -3,8 -4,8 -2,0 -2,3 -2,9 -3,1 -2,3 -2,0 -3,2 -2,7 Anm: Exportmarknadstillväxt avser en sammanvägning avimportökningen av bearbetade varor i olika länder. Som vikter har använtsländernas andelar som mottagare av svensk export av bearbetade varor.OECD-ländernas importpriser vägs samman på motsvarande sätt. Källor: ,och . Konflikten vid , och de högreoljepriser den medfört, fördjupar konjunktumedgången i de oljeimporterandeindustriländeraa. Osäkerheten om konfliktens varaktighet är stor, och enkrigssituation skulle allvarligt förvärra konjunkturläget i omvärlden.Föreliggande bedömning bygger inte på ett sådant antogande. Enprognosfömtsättning är att världskonjunkturen börjar vända uppåt redan undersenare delen av 1991. Denförsvagade tillväxten på viktiga exportmarknader förklarar till stor del varförsvensk export av bearbetode varor mattodes imder 1990. Exportensvamsammansättning var dessutom ogynnsam. Efterfrågan på bl.a. transportmedeloch stål dämpades markant. Dessa varor utgör av totolavamexport. Råvamexporten utvecklades också svagt. För pappersmassa min.skadeexporten både i värde och volym. Diagram3:1 Marknadsandel och relativpris för export av bearbetode varor till14 1990/91:100 Bil. 1980 19S2 1984 1986 1988 Källor: och . Under1990 steg de viktigaste konkurrentländemas exportpriser i ungefär samma taktsom de svenska räknat i gemensam valuto, ca 2 1/. Förutom en medvetenstrategi att hålla tillbaka exportpriseraa för att stärka sin konkurrenskraftgynnades de svenska exportföretogen av växelkursutvecklingen. Den svenskakronan deprecierades konkurrentvägt med till följd av,i försto hand, dollaras nedgång och D-markens uppgång. Däremot ledderelativprisökningaraa till växandemarknadsandelsförluster, som är svåra att åter-vinna på kort sikt. Högre priserän konkurrenteraa får effekt under en följd av år. Industrins konkurrenskraftmäts vanligen med hjälp av timlönekostnaden dividerad med produktion pertimme, d.v.s. arbetskostnaden per producerad enhet (ULC = Unit Labour Cost).Vid jämförelser med and- raländema mäts industrins ULC i gemensam valuto för att även to hänsyn tillväxelkurseraas effekt på konkurrenskraften. Industrins relativa ULC mätt isvenska kronor minskade kraftigt i samband med devalve-ringaraa 1981 och 1982.Redan fr.o.m. 1984 steg emellertid de relativa enhetsarbetskostnaderaa, bådetill följd av snabbare löneökningstakt än i jämförelseländeraa och enlångsammare produktivitetsökning, se diagram 3:2. Ett undantog var 1986 dåkronans växelkurs effektivt deprecierades med , vilket sterkt bidrogtill förbättringen av konkurrenskraften. 1990 passerades nivå irelativ ULC. Diagram3:2 Industrins relativa arbetskraftskostnad per producerad enhet och relativaproduktivitet 1990/91:100 Bil. Källor: , ochfinansdepartementet. steg industrins lönekostnad (timlöninkl. sociala avgifter) med drygt 10 1/och produktiviteten med 1/. Densvenska kronans effektiva depreciering, med , medförde emellertid attden relativa kostnadsutvecklingen begränsades till gentemot de viktigastekonkurrentländema. Under1991 beräknas skillnaden i kostnadsutveckling mot konkurrentländema minska.Produktiviteten ökar emellertid lika långsamt som året innan, med 1/. Framförallt minskar kostnadsskillnaden enligt prog-nosalteraativ I, till knappt 2procentenheter. Enligt altemativ 2 blir differensen dubbelt så stor. Densnabbare kostnadsutvecklingen medför att företegens lönsamhetsnedgång djupare,eftersom de väntes fortsatte att hålla nere sina prisökningar för att försvarasin konkurrenskraft, se vidare kapitel 4.2. Under1992 väntes industrins negativa kostnadsutveckling relativt omvärldendefinitivt brytes. Produktiviteten beräknas öka ungefar lika snabbt som förkonkurrentländema, medan de svenska lönekostnadema stiger något långsammare ibåda alteraativen, respektive . Jämförelrelseländeraas ULC förindustrin beräknas i gemensam valute stiga med 1992 mot förindustrin i , alteraativt ca 2 1/. Medanexportpriseraa hålls nere för att försvara marknadsandelaraa utomlands slår densvenska kostnadsutvecklingen istället igenom på hem-mamarknadspriseraa. Dessahar ökat märkbart snabbare än exportpriserna. Hemmamarknadspriset förbearbetede varor steg med i års-takt mot förimportpriseraa (enligt producentpris-index). Industrins orderingång frånhemmamarknaden minskade relativt kraftigt under andra och tredje kvartalet.Importens andel av inhemsk vamtillförsel växte svagt imder försto till tredjekvartalet 1990 jämfört med . 1990/91:100 Bil. Världsmarknadenför bearbetode varor växte med 1989, medan svensk export av dessa varorökade med . Därmed toppade av sina andelar avvärldsmarknaden. var andelsförlustema fortfarande stora, menberäknas minska markant , främst till följd av dengynnsammare relativprisutvecklingen. räknar vi dessutom med attkonjunkturen vänder i omvärlden, och efterfrågan på för viktigaexportvaror återhämtor sig. Den totola vamexporten stognerade mätt i festopriser . Volymen beräknas 1991 öka med 1,i altemativ Ioch med bara 1 %i altemativ 2. I altemativ 1 gynnas exporten ytterligare av relativt låga prisstegringar, som medför en exportökning för varor med i volym. 1 höglönealteraativet växer exporten istället med ca 2 1/2%i festo priser. Exporten av pappersmassa minskade i både volym ochvärde . Exporten av papper steg svagt i värde, men var så gott somoförändrad i volym. Dessa produkter svarar för av vamexportoch har därmed stor betydelse för de totola exportintäktema. Exportpriset påpappersmassa minskade med 1990 men steg svagt, med , förpapper och papp. Konkurrensen från främst de nordamerikanska producentema ökadepå huvudmarknaden för dessa varor. Exportörerna från främst Förentostotema har stärkt sin konkurrenskraft till följd av dollarkursens nedgångunder året. Volymutveckling procent per är -11,5 -6,4 -6,4 -6,0 -4,8 -4,8 1,8 -2,4 -2,4 -1,2 2,3 -1,2 2,3 -2,4 -2,8 -2,8 -6,3 -6,3 Källor: , ochfinansdepartementet. Exportenav jära- och stål minskade också i både värde och volym Prop. 1990/91:100under 1990. Priset på dessa produkter föll med från en ökning Bil.1.1 med året innan.