prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — FörSveriges del skuUe Bonnkonventionen kunna ha betydelse bl.a. när det gäUer attbegränsa den jakt på flyttfåglar som bedrivs i . HittUls hardock Bonnkonventionen inte haft någon större praktisk betydelse, bl.a. därföratt ganska få länder har undertecknat den. Berakonventionenär överenskommelse om skydd för vUda djur och växter och derasnaturUga mUjö. Hertalet stater i har anslutit sig tUl konventionen. Destater som skrivit under konventionen åtar sig att göra vad som krävs för attbevara UvsmUjöer för artema i den vUda och faunan, särskUt för ettantal arter och grupper av arter som räknas upp i konventionen. Bland demfinns exempelvis samtUga rovfåglar, ugglor och hackspettar. Sjöar,vattendrag och grundwatten ' .110 Påwerkonpé sjéör och wattendrag 114 Haven rynt ■ 131 Beiastning på hewsiiiiljén 135 Övergödning ger syrebrist 139 Stabila organiska imnen 147 Metaiiutslippen hmr minskat 152 Olja från mango källor 160 ¥f attnet i våra sjöar,vattendrag och gmndvatten är en del av det globala kretsloppet. Vatten rör sigmycket långsamt genom marken och det kan därför ta innan en föroreningnår gmndvattnet och innan det förorenade gmndvattnet åter når vattendrag ochhav. I vattendrag och begränsade havsområden som byts vattenmassoma utsnabbt, men många sjöar med låg tUlrinning har en långsam vattenomsättning. Detsammagäller ett Umanhav som . De samlar på sig föroreningar år efter år.Det kan också ta innan effekterna av en förorening bUr synlig i denbiologiska näringskedjan - t.ex. i rovfiskar som har fått i sig föroreningarvia plankton, små kräftdjur och andra fiskar. Detkan därför ta flera decennier mnan effekterna av en förorening visar sig iekosystemet. Omvänt gäUer att åtgärder för att begränsa oUka förorenUigar iekosystemen ger resuUat först . "Bromssträckan är Uka lång somdet smygande förloppet innan effektema framträder", som professor har uttryckt det. Sföar,vattendrog och grundvatten Sverigeär i förhållande tiU många andra länder rikt på vatten. På gmnd av kUmat- ochmarkförhållanden är en stor del av landets sjöar och vattendrag känsliga förpåverkan av oUka föroreningar. Ett stort antal vattenområden har drabbats avförsuming och av höga kvicksilvernivåer i fisk. I områden med bördiga markerhar vattnen en större motståndskraft mot påverkan. I dessa områden äremeUertid markanvändningen som regel intensiv och befolknUigstätheten ofta storvUket medför hög belastnmg på vattenre-sursema. Därför är en stor del avlandets sjöar, vattendrag och gmndvatten mer eUer mindre allvarUgt påverkade avföroreningar och andra ingrepp. ►Försumingen framstår som detsvåraste mUjöproblemet för sjöar och vattendrag. Försumingen är utbredd ochpåverkar gmndläggande kemiska fömtsättrungar för många ekologiska system. Dessutommedför försumingen en utarmning av marken med effekter . ►Det näst största miljöproblemeti sjöar och vattendrag är övergödningen i de tättbefolkade områdena. Viktigavattensystem för vattentäkter och rekreation drabbas ofta av algblomning ochsyrebrist. Den geografiska omfattningen är betydande. Effektema är i många faUlångsiktiga genom att vattenområdena samlat på sig näring i sedUnenten.Övergödningen av sjöar och vattendrag drabbar också Uidirekt havens ekosystem. ►Ett mUjöproblem som kan kommaatt öka är effektema av stabUa organiska ämnen, som är giftiga i småkoncentrationer. De organiska mUjögifter som uppmärksammats mest (PCB, DDT,dioxiner, m.fl.) är troUgen bara toppen av ett . Endast en bråkdel av deämnen som tUlförs mUjön har identifierats. Kunskapen om var organiskamUjögifter förekommer och vUka effekter de har är fortfarande begränsad. Deflesta stabUa organiska ämnen är fettlösUga och anrikas därför i levandeorganismer. eUer senare kommer de att medföra skador någonstans i ekosystemet.När effektema väl visat sig återstår ett tidskrävande arbete med att delsidentUiera vUka ämnen som förorsakat skadan, dels förhindra ytterUgare skador. ► RerametaUer ger skador vid halter som Ugger 2-5 gånger över de naturUga bak- gmndshaltema. VatteiUevande organis mer är dessutom mycket känsUgare än människan för metaUhalter i vatten. Detfinns inga undersökningar som vi- Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust sar att de halter avtungmetaUer, som vanUgen förekommer i svenska sjöar och vattendrag, är skadUgaför växter och djur. Däremot är kvicksilverhaftema i många sjöar så höga attfisk från dessa vatten kan medföra hälsoeffekter för människor, som äter mycketsådan fisk. I vatten som tar emot dUektutsläpp från gmvor, metaUindustrier ochUknande kan tungmetaUhaltema bU mycket höga och även medföra skador på djur. Högahalter av kvicksUver i fisk är ett av de aUvarUgaste problemen i våranå-ringsfattiga sjöar. I uppskattningsvis 10 000 svenska sjöar har fiskenkvicksU-verhafter kvicksUver per kg och får inte säljas. Sverigehar i aUmänhet relativt god kva-Utet på gmndvattnet jämfört med de flestaländer på kontinenten. av vattenförsörjningen i tätorter är base- radpå gmndvatten och av hushållen i använder gmndvatten dUekt frånenskUda bmnnar, utan behandUng. saknar med några få undantag riktigtstora sammanhängande gmnd-vattenförekomster. Sådana är vanUga i . ISverige är gmndvattenmaga-sinen oftast små. Föroreningar får därmed i aUmänhetbegränsad utbredning och sprids mte inom stora, sammanhängande magasin. Aandra sidan kan påverkan bU mycket intensiv mom utsatta områden. Medregn och snö faUer ca 325 miljarder m vatten över , främst medväst-Uga och sydvästUga luftströmmar. Ungefär hälften av nederbörden avdunstar.Resten avrinner med floder tUl omgivande hav, delvis efter att först ha bUdatgmndvatten. Bild5.1 Vattenomsättningen i . Kommunalt uttag" 1 1 km-=1 miljard m- Källa:SNV. Ej avlett vatten 172 kmVår avvattenomsättningen avleds tUl vattenlednmgsnäten. Den nederbörd som inteavdunstar bildar vatten i marken, gmndvatten samt avrinner till sjöar ochvattendrag i ett samspel meUan vatten, luft, mark och vegetation. Av dennederbörd som infiltreras i marken, fångas en del upp av växtemas rötter.Resten bUdar gmndvatten. YtUga gmndvattenma-gasin töms snabbt tUl lokalavattendrag. Landskapetär uppdelat i avrinningsområden som avgränsas genom vattendelare, dvs. bergoch andra höjder. AU avriniUng innanför vattendelaren samlas via ytUga ochunderjordiska dräneringssystem i rännilar, bäckar och åar tUl det vattendragsom awatt-nar hela området. består av 145större avrinnings-områden s.k. flodområden. Flertalet Ugger helt inom landetsgränser. Bild 5.2 Vattnets icretsiopp. lar vi älv och medNorge . I finns ca 85 000sjöar som sammanlagt upptar 8,av areal. av dessa haren yta på mer än . De fyra största sjöama (Vänem, , ochHjäUnaren) utgör en fjärdedel av den totala sjöarealen. Antalet sjöar harminskat successivt sedan istiden som följd av landhöjning, igenslamning,igenväxning och dränering. Reglering avvattenföringen har medfört stora ingrepp i naturen. Helt oreglerade sjöar ochvattendrag är säUsynta. Sötvattenanvänds tiU många ändamål. Med dryck och mat behöver en vuxen person få i sigca vatten . Vattenför-bmkningen för olika ändamål i hushåUen äri ca 200 Uter per person och dygn. InternationeUt sett har enhög vattenförbrukning. "7'! "li'l ///I III' fl nd vätte ny ta Grundvatten kan transporteras långa sträckori marken innan det kommer som ytvatten. av ytvattnet kommerfrån grundvatten. Källa: Vattnet i planering. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust vattenförbmkningenofta bara 15-20 Uter per person och dygn, dvs. en tiondel av förbmkningen isvenska hushåll. Det saknas jämförbara uppgifter om hur mycket vatten oUkaindustriländer använder i hushåll respektive inom industrin. Sammantagetanvänds i drygt 3000milj. m- , inklusive industrinsvat-tenförbmkning som är 2540 milj. m-'. Hushållen använder 575 milj. m-' ochjordbmket 171 milj. m-\ distribuerar vatten till av tätortshushåUen, omfattandedrygt sju miljoner människor. Drygt hälften av hushållens vattenförsörjning itätortema kommer från ytvatten, resten är naturligt eller filtreratgmndvatten. ÅrUgen behandlar kommunala vattenverk ca 975 mUj m- vatten, somanvänds i hushåll, industrier och inom servicenäringen. Glesbygdshushållmed 1,2 mUj. människor använder gmndvatten från egna bmnnar. Detsamma gällerfritidshushåll med 1,3 milj. personer. av dessa bmnnar har ett vattensom i olika avseenden är otUl-fredsställande. Detta beror i många fall pådåliga bmnnskonstmktioner och bristande underhåll men också på föroreningarsåsom förhöjda halter av mikroorganismer, nUrat, klorid och fluorid. Tabell5.1 Användningen av vatten i svenska hushålli tätorter. Detbehövs mte tUlstånd varken för att borra en bmnn eller för att förse enfastighet med vatten för husbehov, men uttaget skaU ske med hänsyn tiU andrasbehov och m-tressen. Det flesta vattentäkter saknar också skyddsområden, somskaU förhmdra att de förorenas. Uttag avvatten för annat än husbehov kräver tiUstånd, om det är uppenbart att uttagetstäUer tUl med problem. prövas bara ett fåtal uttag. avindustrin använder vatten från de kommunala ledningsnäten. De industrier, somhar den största vattenförbmkningen, har egna vattentäkter. Massa- ochpappers-bmken samt stålindustrin har störst vattenbehov. Vattenförbrukningeninom stålindustrin uppgick tiU ca 200 milj. m i slutet av 1980-talet.Sedan början av 1970-talet har förbrukningen av processvatten mer än halveratsgenom att vattnet återanvänds. Någradrastiska förändringar i behovet av vatten eUer konkurrensen om de svenskavattentiUgångama fömtses inte. Behovet för bevattning av jordbmksgrödor ochenergigrödor förväntas dock öka. Under torrår har vissa jordbmksbygder svårtatt få sitt vattenbehov täckt. Genom uttag av vatten utan tiUstånd förbevattning av jordbmk minskas vattenföringen kraftigt och ibland till och medtorrläggs vattendragen. Det har t.ex. inträffat i mindre vattendrag i ,och . Den minskade vattenföringen leder i vissa faU tillatt återstående vatten blir kraftigt förorenat genom att avloppsvattnet intespäds ut i tUlräcklig omfattning. Liter/person och dygn 8 Hur mår ? Påverkan på sjöar och vattendrag Miljösituationen i sjöar och vattendrag påverkas i höggrad av de rent fysiska förhåUandena i vattensystemen och deras omgivningar.Utdikningar, dämnUigar och vattenregleringar är därför den kanske mest genomgripandepåverkan som våra vatten utsatts för. Effekten av sådana förändringar präglari hög grad vattenmUjön. finns registrerade genom attstaten genom lån och bidrag började understödja torrläggningsföretag.På 1930-talet ingick arbeten med sjösänkningar i arbetsmarknadspoUtiken. Ävenskogsdikning användes som kristidsarbete . Någon samlad bUd av effektema av dUc-ning och sjösänkningfinns ej, men samman-stäUningar för enskilda områden visar på dramatiskaändringar i landskapsbUden och tUlgången på vatten. I många fall har brist påvatten uppkommit i jordbmksområden som var rika på sjöar och vattendrag.Klassiska exempel är KävUngeåns vattensystem i och Kvismaredalen iNärke. Även i Mälarlandskapen och på har framväxten av ett intensivtjordbmk inneburit att dUaUngsföretag förvandlat merparten av vattendragen tiUkanaler och diken samt torrlagt sjöar och våtmarker. Avledning av vattendrag har också en rad andra effekter påfunktionen hos vattensystemen. TUlskott av sedunent och näringsämnen frånutdikad mark leder tiU att vattenområden bUr gmndare och växer igen.Vattensystemens magasineringsförmåga har minskat starkt som avrinningenblivU snabbare. Genom dikningen har skogsbmket torrlagt drygt 1,5 mUj.hektar mark. I jordbmkslandskapet har av våtmarkema försvunnit.Våtmarker är viktiga för såväl skogens som odUngslandskapets växter och djur.Våtmarker kan dessutom fånga upp kväve och minska kväveläckaget tUl sjöar (Se även Kapitel 4, s.80.) Markavvattningen,framför aUt inom skogsbmket, ökade starkt , minskade under1940-talet men har sedan ökat kraftigt igen (se Bild 4.12). All markavvattningkräver tUlstånd med undantag för skyddsdikning som bedöms vara en skogsvårdsåtgärd.Över 10000 hektar dikas . DärtUl kommer ca somskyddsdikas. EnUgt lantbmksuniversitetet är minst en tredjedel avskyddsdikningen markawattiUng. Utöverden direkta torrläggningen av våtmarker, påverkar diknmgen nedströms Uggandevattenområden. DUcesvattnet är ofta bemängt med humus och jäm, vUket ledertill att växter och organismer i små vattendrag slås ut genom beläggning avbottnar och minskad IjustUlgång. Dikningama påverkar också avrinningen så attflödestopparna bUr kraftigare och mer kortvariga. Byggandetav kraftstationer och anläggning av kraftverksdammar för reglering avvattenföring har också mneburit stora ingrepp i naturen. I landets södra delarär oreglerade sjöar och åar säUsynta. I norra har vattenkraftensuccessivt byggts ut . De stora norrländska äl-vama svarar för80% av landets vattenkrafts-produktion. Fyra är helt outbyggda,, PUe älv, och älv. DärtUl kommer flera skyddadeälvsträckor (se även Kapitel 4, s.l05). I de flesta faU är de biologiska konsekvensema av små ochstora kraftverk Ukar-tade. Räknat per energi- eUer effektenhet är skadomastörre av minikraftverk än av stora kraftverk. Korttidsreglering medförpulserande vattenföring, som direkt påverkar vattenhastigheten och direktmverkar på både djurUv, erosion, temperatur, slam-transport och isförhåUanden.I länsstyrelsemas regionala mUjöanalyser anser flera länsstyrelser attvattendomstolama inte tar hänsyn tiU miljövårdsintressena på det sått som krävsenUgt naturresurslagen. Särskilda problem utgör vattendammar, som inte längreanvänds, och gamla vatten- Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust domar,som hindrar restaurering av vattendrag. Försurningen av svenska sjöar och vattendrag är tUl endel en naturUg process, som har ett långsamt förlopp. NedfaU av försurandeämnen från luftföroreningar har emeUertid medfört att förloppets hastighetsnabbt har ökat. blev små sjöar och vattendrag påvästkusten försurade på gmnd av luftföroreningar. har ocksåmånga fiskarter för-svunrUt eUer bUvft färre i många sjöar och vattendrag. och särskUt under 1970-taletsförsta hälft ökade försurningen av ytvattnen kraftigt i . Rervattenområden påverkades och försumingen spreds östemt och normt i ochSvealand samt längs och slutUgen även tUl fjäUtraktema. Frånmitten av fram tiU har en omfattande kalkning medfört attförsumingen av sjöar och vattendrag inte har förändrats så mycket i stora delarav landet. I fjäUen och de fjällnära traktema däremot harförsumingen förvärrats . Försurningsskadorna har ökatbetydUgt i mindre vattendrag i den södra fjälUegionen Uksom i de södra delamaav de fjäUnära områdena. Jäm, aluminium och mangan har lösts ut i ökadomfattning. Fisk och många bottenlevande smådjur har nUns-kat i antal. Försumingen av sjöar och vattendrag hänger främst Uiop medatt marken i tUUin-ningsområdet försuras. av sjöar med mindre än 1 kmyta är aUvarUgt försurade. Däremot är av sjöar större än 1 kmskadade och knappast någon av de sjöar som har en yta . Detta innebäratt Vänem, Vättem, , Hjäbnaren, och SUjan ännu mte ärförsurade. var 16 000 av ca 85 000sjöar så aUvarUgt skadade av försuming att känsUga arter kraftigt mins- kat i antal eUer försvunnit. I närmare 6 000 av dessa sjöarhar situationen förbättrats påtagUgt genom försök att återstäUa de naturligaförhåUandena genom kaUaung. Försumingssituationenför svenska vattendrag är mindre väl känd. Bild5.3 Försurningsskadade sjöar. Områden dör av alla sjöar och vattendrag är allvaHigt försurningsskadade. Källa: SNV Rapport 3762. nmgar som gjorts tyder påatt åtminstone en fjärdedel av den totala sträckningen av vattendragen skuUevara allvarUgt försurningsskadad om vattendragen Uite kalkades. Det är bara några områdeni som praktiskt taget saknar starkt försurade sjöar ochvattendrag trots ett stort luft-nedfaU av försurande ämnen. Det är slättbygdermed kalkrika och buffertstarka jordar i , , ochUppland samt på och . Även i norra finns några större områdenutan allvarUga försunUngsskador i vattnen, tiU exempel de kalkrika områdena iöstra samt stora delar av . Övrigadelar av landet har allvarligt försurade sjöar och vattendrag. Värst utsattför ytvattenförsurning är och samt ,, och län och . I dessa län är avaUa sjöar och vattendrag allvariigt försurade. Större områden med omfattandeförsurningsskador finns även i stora delar av , södra och iNorrlands kustland. Kvicksilverhaftemai fisk i försurade svenska sjöar och vattendrag är ofta så höga att fisken intefår säljas (se s.l23). Skador på djur och växter på gmnd av högaalumi-niumhalter förekommer också i försurade vatten. Fiskamas gälar skadas avalummium-föreningar så att andningen och konditionen försämras. Massdöd avfisk kan inträffa. Aluminium kan också slå ut insektslarver och kräftdjur samtpåverkar även vissa alger. sjöar och vattendrag är endast försurade av året, vanligennågra dagar eller veckor i samband med kraftig snösmältning ochförsommaren. I vissa fall kan Uknande situationer uppkomma medkraftiga höstregn. Dessa perioder med s.k. surstötar utgör ett specielltstort problem i mindre sjöar och vattendrag i fjäUregionen. FörhåUandeviskortvariga surstötar kan ge upphov tUl Uka stora biologiska skador som omvattnet hade varit försurat året om. OmtillförseUi av försurande ämnen minskar med omkring 50%fram till början av 2000-talet skuUe mer än hälften av alla försurade sjöar isödra och meUersta återfå ett pH-värde (som krävs för mångaarter) omkring . För att få samma effekt i och längsvästkusten krävs en minskning av belastningen med åtminstone under1990-talet. Effektema av de intemationeUa överenskommelser som finns om attbegränsa utsläppen, bedöms inte påtagUgt förändra försumingsläget i sjöar ochvattendrag i större delen av . Prognosema förförsunUngsläget innebär att kalkningen av svenska sjöar och vattendragbehöver fortsätta under åtskilUga decennier även om utsläppen av försurandesvavel- och kväveföreningar i länder skuUe minska betydUgt underkommande år. I inland och fjäUtrakter kommer sjöarnas djur- ochväxtUv att utarmas ytterUgare om inte kaUaung utförs i dessa områden. Kalkningav sjöar minskar också kvicksilverhaUen i fisk. HaUema i småab-borre kanminskas med , medan det tar att förändrakvick-sUverhalterna i gädda. Alltförhög tiUförsel av näringsämnen leder tiU övergödning med kraftiga algblomningar,syrebrist och igenväxning. I sjöar och vattendrag är det framför aUt fosforsom orsakar övergödnUig. Omsättningen av näringsämnen påverkas också avtidigare utsläpp som medfört ett upplag av näringsämnen i bottensedimenten. Imånga faU har sjösänkningar och utdUming eUer kanaUsering av våtmarker ochvattendrag starkt bidragit tUl övergödningen. Flertaletsjöar och vattendrag inom tättbebyggda eller uppodlade delar av visarmer eller mindre uttalade symptom på övergödning. Höga eUer mycket höga fosforhalterär allmänt förekommande i de delar Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust avSyd- och MeUansverige som dommeras av jordbmksmark. mer renodlade skogslänen är problem med övergödning av lokal karaktär. Utbyggnadenav kommunala reiungsverk bröt trend av tiUta-gandefosforbelastning av sjöar och vattendrag. Positiva effekter märktes i mångasjöar och vattendrag efter att tiUförseUi av näringsämnen muiskat, men i andrahar belast-nUigen legat kvar på en aUtför hög nivå, bl.a. på gmnd av det storabidraget från odlad mark och från enskUda avlopp i glesbygden. Fosforhalternahar i redan tidigare relativt fosforfattiga sjöar som Vänem och Vättem,sänkts tiU en nivå som gör att sjöama är att betrakta som näringsfattiga (5-10mikrogram fosfor/1). Vissa vikar i Vänem är dock övergödda. IVänem har den minskade fosfortUUör-seln medfört att de kvävemängder som förs utmed har ökat, eftersom mindre kväve binds i alger och plankton närfosfor-tiUgången minskar. I Vättem har minskningenav näringsämnen medfört att siktdjupet har förbättrats. Haltema av stabUaorganiska ämnen som PCB och DDT i oUka organismer har minskat betydUgt sedan1960-talet, men förhållandevis höga halter av dioxiner har påträffats undersenare år. Bottensedimenten innehåUer fortfarande stora mängder metaUer och, ivissa områden, även klororganiska föreningar. I harfosforhaltema i stort sett halverats , då reningsanläggningarUistaUerades både för in-dustrieUa och kommunala avlopp och betydande mängderavloppsvatten från Stock-hohnsområdet leddes över tUl . äremeUertid fortfarande över-gödd med förhåUandevis höga fosforhalter (30-60mikrogram/1). Förekomsten av växt-plankton har minskat paraUeUt med sjunkandefosforhalter. Trots detta kvarstår problem med massutveckling avbl.a. blågrönaalger i delar av samt smak- och luktproblem hos råvattnet, dvs. det vattensom används för beredning av dricksvatten. Vissa blågröna alger kan också bUdagUtiga ämnen som kan ge aUergiska reaktioner, magproblem och leverskador hos Bild5.4 Övergödda sjöar. Inom de markerade områdenaär flertalet sjöar mycket starkt påverkade av övergödning. Källa: Regionala Miljöanalyser, SNV. människor.Hundar och boskap som dricker av vattnet kan förgtftas. Totalt tUUörs sjöar ochvattendrag mnt fosfor . av denna fosfor har förstpasserat marken, dvs. kommer från skogsmark och jordbmk. Övrigt kommer fråntätorter, enskUda avlopp samt jordbrukets mjölkmm och gödselvårdsanläggningar. Skogsmarken är den störstaenskilda fos-forkäUan i medan jordbmket, avlopp i glesbebyggelse ochkommunala reningsverk är de stora käUoma i och . Variationer ivattenföringen har stor betydelse för fosfortUUörseUi. Effektema avfosforrening i kommunala reningsverk kan därför bara avläsas på lång sUit.Teoretiskt anses en minsknmg av fosfortUlförseUi tUl sjöar och vattendrag på20% på sUct vara möjUg för landet som helhet, men möjUghetema varierarkraftigt beroende på förhållandena inom enskUda avrinningsområden. Kvävetär av mindre betydelse som begränsande ämne för algproduktionen i Uilands- Bild5.5 Fosfor tili sjöar och vattendrag. Beräknad tillförsel av fosfor till sjöar och vattendrag ,fördelad på olika källor.Genomsnitt för . 'i/i Källa: SNV Rapport 3692. Kapitel5 Vatten, sjöar, hav och kust vattnen jämfört med ihaven. utgör kvävetillförseln tUl sjöar och vattendrag främstett problem när vattnet förs ut tUl havsområdena. Kvävet i sjöar ochvattendrag kan dock bU begränsande för växter vid höga fosforhalter, ochbalansen meUan kväve och fosfor kan ha betydelse för utveckUngen av olUcaalgarter. Sedan början av 1970-talethar kvävehalten i svenska sjöar och vattendrag ökat, främst i ,men ökrdngstakten har avtagit . I många faU har haltenökat sedan början av 1970-talet.Samtidigt har obalansen meUan näringsämnena ökat genom att stora åtgärder harsatts in för att rena avloppsvatten från fosfor. Ökat kvävenedfaU ochändrad markanvändningen bidrar tUl utveckUngen. Den höga kvävetUlförseln tUluUandsvatten kan vara ett tecken på störningar i skogamas ekosystem i delar avSydsverige. Den kan också vara ett resultat av fosforreningen vidavloppsreningsverken i inlandet, genom att kväve därmed mte bmds i orgaiUsktmaterial i samma utsträckning som . Enannan viktig faktor för kvävetUftör- Bild 5.6 Kväve till sjöar och vattendrag. Beräknad tillförsel av kvävetill sjöar och vattendrag , fördelat på olika källor.Genomsnitt för perioden 1 9821 987. 50000.... ... ■ ■ .,..,...................... -O :0 O 'tn 0 Q. _c 'c ro ro ■a c o a> Källa: SNVRapport 3692. seln är vattenmängden.Under senare delen av 1980-talet har vattenflödet varit ovanUgt stort. Äkermark är den störstaenskilda kvävekällan i och , medan skogs-, myr- och s.k.övrig mark är den stora käUan i . Det naturUga kväveläckaget svararför en stor andel. Olika åtgärder för att minska kvävetiUförseln från bl.a.avloppsvatten och gödningsmedel anses tiUsammans med effekter av jordbmketsomställning medföra att kvävetUUörseln från oUka verksamheter kan minska medomkring . Utsläppav organiskt material från avloppsvatten och skogsindustrier var tidigare envanUg orsak tiU syrebrist i sjöar och vattendrag. Syrebrist förekommer fortfarandei vattenområden som är överbelastade genom nuvarande eUer tidigare utsläpp,men problemen har minskat i omfattning.