prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Motdenna bakgmnd redovisas även ett scenario med en snabbare uppgång iproduktiviteten efter 1992. Den genomsnittliga produktivitetsökningen inäringslivet antes här vara 2,. Resultetet är atttillväxten i ökar till i genomsnitt . Åren 1994 och 1995stiger BNP så pass kraftigt som med ca 3,. Idette scenario blir industrins tillväxt hög. Industriproduktionen beräknas ökamed i genomsnitt 3,och investeringarna i industrin med 3,. Exportenstimuleras, men förbättringen av bytesbalansen motverkas av att tillväxten ihög grad koncentreras till de importtunga delama av ekonomin. Tabell 1.9 Försörjningsbalansen och vissa nyckeltal1990-1995. Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 1990/91:150 Bilaga1:1.1 -0,2 -0,3 -0,5 -1,8 -1,9 -0,7 -0,6 KPI (årsgenomsnitt) ' Förändring i procent av föregående års BNP. ' Procent av arbetskraften. * Miljarder kr. ' Procent av BNP. Denhögre produktiviteten ökar vinstema i näringslivet. Därmed kan också denominella lönema förväntes stiga något mer än i huvudkalkylen. Eftersomkostnadstrycket i ekonomin ändå dämpas blir inflationstakten långsammare. Denprivate konsumtionen kan tillätes växa snabbare, utan att densamhällsekonomiska balansen äventyras. Framtill mitten av 1970-telet utgjorde bmttosparandet i den svenska ekonomin mellan20 och av BNP. Därefter försämrades sparandet snabbt till följd avutvecklingen i den offentliga sektom. Under 1980-telet har utvecklingen väntoch den offentliga sektoms sparande har förbättrats kraftigt, men istellet haren nedgång skett för hushållen. Det totela sparandet har därför förblivit på enallt för låg nivå. Bytesbalansenär detsamma som skillnaden mellan bmttosparande och bmttoinvesteringar. Omsparandet är för lågt visar det sig bl.a. i att bytesbalansen uppvisar ettunderskott. Ett underskott i bytesbalansen behöver inte vara ett ekonomisktproblem om det är ett tecken på en hög investeringsnivå. Så är dock inte falleti . Kombinationen av låga investeringar och underskott ibytesbalansen innebär att vi intecknar framtida generationers utrymme förkonsumtion. Enligthuvudkalkylen fortsätter bmttosparandet att försämras ,for att sedan återhämte sig något. utgör sparandet 17,av BNP, vilket är lägre än bmttoinvesteringama. Bytesbalansen uppvisardärför ett underskott motsvarande 2,av BNP Prop. 1990/91:150 1995. Ikalkylen med en högre produktivitetstillväxt förbättras bmttospa- Bilaga1:1.1 randet till 18,1995. Även bmttoinvesteringama ökar något. Underskotteti bytesbalansen minskar därför till 1,av BNP. Diagram1:3 Bruttosparande, bruttoinvesteringar och bytesbalansens saldo 1950-1995.Huvudkalkylen 19501955 1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 Anm:Bytesbalansen och bruttosparandet inkl. återinvesterade vinstmedel. Liberaliseringenav de intemationella kapitelmarknaderaa har gjort det lättere att finansieraunderskott i bytesbalansen genom upplåning i utlandet. Under 1950- och1960-telen var de intemationella kapitelrörel-sema hårt reglerade inom bl.a.Bretton Woods-systemets ram. På allt bättre fungerande intemationella marknaderkan länder med underskott i bytesbalansen numera låna på kommersiella villkoroch överskottsländer göra räntebärande placeringar. Trotsde förbättrade möjlighetema att finansiera ett underskott i bytesbalansenspelar det inhemska sparandet fortfarande en viktig roll för den ekonomiskapolitiken. Det finns ett sterkt indirekt samband mellan sparandet och nivån påinvesteringama. Ett alltför lågt sparande - och därmed ett stort underskott ibytesbalansen - medför att det skapas förväntningar om framtidaväxelkursjusteringar. Långivare i utlandet kräver därför en riskpremie om delånar ut pengar i svensk valute och låntegama är medvetna om att de kan förlorapengar vid en eventuell devalvering om de lånar upp pengar i utländsk valute.Riskpremien medför att den svenska räntenivån blir högre än den intemationella.Därmed ökar kostnadema för investeringar, vilket i sin tur medför att färreinvesteringar genomförs. Ett lågt inhemskt sparande hämmar därmed tillväxten. Konkurrenskraft, löner ochpriser Prop. Ominvesteringama skall öka och bytesbalansen successivt förbättras krävs enåterhållsam konsumtionstillväxt. Produktionen måste i förste hand expanderainom den konkurrensutsatte sektom, som producerar varor och tjänster för exporteller för importkonkurrens. Delåga löneökningama i kombination med en något bättre produktivitetstillväxtmedför att industrins vinster stiger. De är vid slutet av femårsperioden inivå med . Företegen i den konkurrensutsatte sektom fömtsätts dock höjasina priser något långsammare än konkurrentema i utlandet. I huvudkalkylenminskar därför det svenska relativpriset med 0,efter 1992 och ikalkylen med en högre produktivitetstillväxt med 1,. Sjunkanderelativpriser medför att den svenska exporten kan öka något snabbare änvärldshandeln med bearbetede varor. Därmed stiger de svenska marknadsandelarna.Till skillnad från andra hälften av 1980-telet hindras inte den svenskaindustrins expansion av en inhemsk överhettning. Efterdevalveringama i början av 1980-telet har de svenska arbetskraftskostnadernaper producerad enhet ökat snabbare än i utlandet. Ändå finns det tecken somtyder på att industrins intemationella konkurrenskraft inte var sämre änden var 1973, eller före devalveringama under början av 1980-telet. Det telarför att det firms goda fömtsättningar för den konkurrensutsatte sektom attexpandera om löneökningama nu kan begränsas. Åren1975-1990 ökade de nominella timlönema i industrin med i genomsnitt 9,perår. ökade konsumentprisindex med i genomsnitt 8,per år.Reallönema, före skatt, ökade därför med endast 0,. , närden ekonomiska tillväxten ter ny fart, ökar de nominella timlönema med igenomsnitt 3,som konsumentprisindex ökar med2,. Det medför att reallönerna, före skatt, ökar med 1,. Endamöjligheten att erhålla en snabb ökning av de reala timlönema är attockså produktiviteten ökar snabbt. I altemativet med en högreproduktivitetstillväxt ökar de nominella timlönema efter 1992 med i genomsnitt4,. Konsumentprisindex beräknas då öka med 2,och reallönema,före skatt, kan därmed öka med 1,. Ihuvudkalkylen ökar hushållens faktorinkomster och inkomster fråntransfereringar i löpande priser med fram till 1995.Hushållens utgifter för direkte skatter ökar betydligt långsammare, med drygt2% . Den reala disponibla inkomsten beräknas därmed öka med i genomsnitt1,1990-1995. År1990 var den private konsumtionen lika hög som den disponibla inkomsten. Ihuvudkalkylen fömtsätts att nettosparandet ökar till 1,av den disponiblainkomsten 1995. Den private konsumtionen kan därmed öka med i genomsnitt 1,5%fram till 1995. I kalkylen med en högre produktivitetstillväxt ökar den realadisponibla inkomsten med 2 1990/91. 2,mellan 1990och 1995. Nettosparkvoten, dvs. sparandet i Prop. 1990/av dendisponibla inkomsten, antes öka något till 1,, Bilaga 1:1.1vilket ger utrymme för den private konsumtionen att öka med 1,. Detinnebär att hushållssparandet inte ökar så mycket att det räcker för att uppnåden nödvändiga förbättringen av det totela sparandet. Denoffentliga sektoras utveckling får stor betydelse bådeför möjligheterna att uppnå samhällsekonomisk balans och för att attupprätthålla sparandet i ekonomin. Under1980-telet skedde ett trendbrott i den offentliga sektoms expansion i och medatt de offentliga utgiftema ökade långsammare än BNP. Mellan 1982 och 1990reducerades den offentliga utgiftskvoten från till av BNP. Nedgångenförklaras dels av en långsammare konsumtionstillväxt, dels av ett förbättraträntenetto till följd av ett ökat offentligt sparande. Däremot fortsattetransfereringama till hushållen att växa snabbare än BNP. Underde närmaste två åren väntes de offentliga utgifterna öka ungefär i takt medBNP. Men , då det sker en återhämtning isamhällsekonomin med en snabbare tillväxt, beräknas den offentliga utgiftskvotenreduceras med ytterligare 2 1/. TU gmnd för derma beräkningligger ett antegande om att den stetliga konsumtionen minskar något, medan denkommunala konsumtionen växer med 1/. Det innebär en markantuppbromsning för den kommunala konsumtionen, som under 1980-telet visserligenexpanderade i en successivt allt långsammare takt men under de senaste fem årenändå ökat med i genomsnitt 1 1/. Derma har sin gmnd i överväganden omvad som krävs dels för att ge utrymme för den konkurrensutsatte sektom attexpandera, dels för att den kommunala sektoms fmanser inte skall försämras. Skattekvoten,dvs skatter och avgifter som andel av BNP, steg under 1980-telet till 56 1/2%.Riksdag och regering har uttelat ambitionen att skattetrycket inte skall attfortsatte stiga och bör reduceras. Det har gjorts mot bakgmnd av desamhällsekonomiska kostnader som följer av höga skatter och den ökadeintemationaliseringen, som gör det svårare för att avvika från deskattesatser som gäller i andra länder. beräknasskattekvoten reduceras ytterligare, dels till följd av förändringar iskattereglema, dels som en effekt av att kapitelbildningen, som beskattes lägreän konsumtionen, ger ett större bidrag till BNP-tillväxten. Kombinationenav en reducerad utgiftsandel och en ökad skattekvot har lett till ett kraftigtomslag i det offentliga sparandet, från ett underskott 1982 motsvarande avBNP till ett överskott som uppgick till av BNP. Den svagaekonomiska utvecklingen och näste år leder till att den offentliga sektomsinkomster växer långsamt, medan utgiftema, bl.a. till följd av en ökadarbetslöshet och eftersläpningseffekter p.g.a. basbeloppets konstmktion, ökar snabbt. sparandet reduceras därförde närmaste åren. Mot slutet av kalkylperio- Prop. 1990/91:150 den beräknasdet emellertid ske en markant förbättring av de offentliga Bilaga 1:1.1finansema beroende på att skattebasema ökar snabbare då tillväxten tillter ochatt den offentliga konsumtionen antegits stiga långsammare än BNP. År 1995motsvarar enligt kalkylema den offentliga sektoms finansiella sparande avBNP. Helasparandeförbättringen sker inom steten. För kommunema beräknas däremot utgiftema,trots den svaga tillväxten i konsumtion, överstiga inkomstemamed nära . Det kommer således att finnas en sparandeobalans inomden offentliga sektom. Motbakgmnd av att det totela sparandet i ekonomin är för lågt för att fmansiera deinvesteringar som behövs för att höja tillväxttakten, är det viktigt att denoffentliga sektom bibehåller ett högt sparande. Det överskott som genereras,fr.a. inom ATP-systemet, kan därför inte användas för att finansiera ensnabbare expansion i andra delar av den offentliga verksamheten. måsteäven det private sparandet försterkas. kan bl.a. ske genom att förändrapensionssystemet i en riktning som innebär både ett ökat individuellt sparandeoch ett reducerat skattetryck. 2 Den internationella utvecklingen 2.1 Allmän översikt Efteren mycket gynnsam utveckling av den intemationella ekonomin under större delenav 1980-telet har produktionstillväxten dämpats sedan andra halvåret 1988.Avmattningen var särskilt markerad . För de störreländema har skillnaden i tillväxt mellan å ena sidan och - somfortfarande är i ett expansivt skede -och å andra sidan Förente stetema, Canadaoch - som under senare delen av kunde notera minskadproduktion - ökat. Även i ett flertel kontinenteleuropeiska länder somFrankrike och Itelien mattedes aktiviteten av markant i slutet av förra året.Den svaga utvecklingen av den intemationella ekonomin har fortsatt underinledningen av 1991. För OECD-ländema sammantegna uppgick tillväxten till 2,6%1990. Den intemationella konjunkturavmattningen väntes emellertid bli relativtmåttlig och kortvarig. Tillväxten förväntes dämpas ytterligare till iår för att därefter öka till ca 2 3/1992. Tabell2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 De sju stora länderna 2 3/4 3 3/4 4 1/4 2 3/4 2 1/2 1 1/2 2 1/4 - 1 1/2 1 3/4 1 1/4 2 1/2 - 1/2 1 1/4 1 3/4 - 1 1/2 2 1/2 - 1/4 1 3/4 1 1/4 2 1/4 2 3/4 Källor: ochfmansdepartementet. Avmattningen avproduktionstillväxten hänger delvis ihop med den anti-inflationspolitik somförts . i kombination med sänkt lönsamhet i näringslivetoch en viss kreditetstramning från bankema har medfört att investeringamadämpats i ett flertel industriländer. Även den private konsumtionen har saktetav beroende på en långsammare sysselsättningstillväxt och stigande inflation.Till skillnad från de anglosaxiska ländema motiverades inte penningpolitikens Prop. inriktning i dekontinenteleuropeiska ländema primärt av ett tilltegande Bilaga 1:1.1 inhemskt inflationstryck,utan i stellet av den strama penningpolitik som har förts i . Deländer som är anslutna till växelkurssamarbetet inom europeiska moneterasystemet har tvingats att följa med i denna ränteuppgång, trots teckenpå en svagare ekonomisk aktivitet. ländema har inte bara fåttvidkännas en avmattning av den inhemska efterfrågan utan också endämpning av exporten p.g.a. appreciering av valutoma mot dollam ochyenen. Efterfrågedämpningeni OECD-området försterktes av de stigandeoljeprisema till följd av Gulf-krisen. medförde inte enbart försämraderealinkomster utan påverkade aktiviteten kanske främst genom en dramatiskförsämring av hushållens och företegens förtroende och förväntningar. Detteledde till ytterligare nedragningar av konsumtionen och uppskjutnaföretegsinvesteringar. Efterfrågebortfallet i kombination med ökadetransportrisker medförde att världshandeln dämpades . Inflationeni OECD-området steg - främst p.g.a. att det högreoljepriset började slå igenom i konsumentledet. I och en radkontinenteleuropeiska länder dämpades dock en stor del av prisuppgången genomapprecieringen av valutoma mot dollam. Även den underliggande inflationen,d.v.s. exklusive energi- och matpriser, ökade. stebiliseradesdock den underliggande inflationen på , som de fallandeoljeprisema resulterade i en avtegande registrerad prisökningstakt. Finanspolitiken,som i flertelet länder varit inrikted på budgetkonsolidering,varunder 1990 ungefär neutral. Ett viktigt undanteg utgjorde dock , därbetydande utgiftsökningar till följd av återföreningen innebar en expansivbudgetpolitik. Den skiljaktiga utvecklingen av konjunkturen i å ena sidanFörente stetema och å andra sidan och har återspeglats iinriktningen av penningpolitiken. Den korte räntan i Förente stetema hardärför varit lägre än räntan i och , vilketbidragit till en försvagning av dollam . Sedan krigsslutet i febmari hardock dollam sterkts. FörOECD-området som helhet väntes konjunkturen återhämtes relativt snart.BNP-tillväxten blir sannolikt fortsatt svag i de anglosaxiska ländema underförste halvåret , för att därefter öka. I Kontinenteleuropa väntesåterhämtningen inträffa något . och fortsätter attfiingera som motorer i den intemationella ekonomin, även om en viss dämpning avtillväxten väntes också i dessa länder . Tillväxten i de nordiskaländema förväntes fortsatte vara svag. Enviktig faktor som talar för en snar vändning i konjunkturen är de lägreoljeprisema till följd av upplösning. Mycket telar för attoljepriset förblir på de nivåer som nåddes under förstekvartelet , d.v.s. per fat. Efterfrågan i industriländemaväntes vara fortsatt svag under förste hälften av 1991 för att därefter ökaalltefter som tillväxten återhämtes i OECD-området. utbudssidankan en viss eftersläpning av produktionsneddragningar i Prop. 1990/91:150OPEC-ländema inträffa när produktionen från och successivt Bilaga 1:1.1 återkommer på marknaden. Till dette ska läggas att en förvänted lagemeddragning av olja ytterligare späder på utbudet. Diagram2:1 BNP-tillväxt i Förente Stetema, och , 1989-1992. Krigsslutetvid och det lägre oljepriset kommer inte enbart ge positivaeffekter på realinkomster, räntor och prisutvecklingen, utan väntes ocksåmedföra en återhämtning av konsumentemas och näringslivets förtroende.Ytterligare en faktor som telar för en snar återhämtning är att företegen -till skillnad från tidigare nedgångar - inte genomfört stora lagemppbyggnader.Dette innebär att produktionen mycket snabbare än vid tidigare avmattningar kanskjute fart när efterfrågan ökar. Avstor vikt för den intemationella konjunkturen är att vändpunkten i denamerikanska ekonomin sannolikt nås . Exporten gyimas av såväl densvaga dollam som sterk efterfrågan i och . Även den inhemskaefterfrågan väntes återhämtes, stimulerad av dels den lättnad ipeimingpolitiken som genomförts , dels av en återhämtning avförtroendet till följd av krigsslutet. Äveni Kontinenteleuropa väntes konjunkturdämpningen bli relativt måttlig.Tillväxten avter ytterligare för att åter öka 1992, stimulerad av enfortsatt sterk efterfrågan från samt tilltegande efterfrågan frånNordamerika. Till dette ska läggas att de skattehöjningar som planeras iTyskland kommer att bidra till en bättre balans mellan finans-ochpenningpolitiken. Därigenom skapas fömtsättningar för ett minskat tryck påräntesidan, vilket gynnar också en rad övriga kontinenteleuropeiska länder. Enviktig fömtsättning för en gynnsam utveckling i världsekonomin de Prop.1990/91:150 närmaste två åren är en fortsatt god tillväxt i och Tyskland.I Bilaga 1:1.1 verkar f.n. penningpolitiken återhållande på tillväxten,främst genom dämpade investeringar. Motom i expansionen kommer även under 1991och 1992 vara inhemsk efterfrågan, men tyngdpunkten förskjuts fråninvesteringar till privat konsumtion. Även i driver den inhemskaefterfrågan på tillväxten. Expansionen förväntes dock av bl.a. som enföljd av en stramare ekonomisk politik som förs för att begränsainflationstrycket i ekonomin. Denfömtsedda återhämtingen av tillväxten i OECD-området kommer tillsammans medminskade transportrisker till följd av upplösning samtåtemppbyggnaden av och stimulera den intemationella handeln. Ävenen sterk investeringsefterfrågan i telar för en gynnsamhandelsutveckling. Delägre oljeprisema samt en förvänted lugn utveckling på övriga råvammarknader ikombination med dämpningen av den intemationella konjunkturen telar för attinflationen faller tillbaka från 1990 till 4,1991 och 1992. Tabell2:2 Konsumentprisernas utveckling i vissa De u stora länderna 4 1/2 2 1/2 3 1/2 2 3/4 2 3/4 6 1/2 6 1/2 5 3/4 4 1/2 4 1/2 4 1/2 9 1/2 3 1/4 3 3/4 4 3/4 4 1/2 ExklusiveSverige Källor: och fmansdepartementet Givetviskan man inte uteslute att utvecklingen kan bli mindre gynnsam än vad somantegits ovan. Det är t.ex. möjligt att inte hela effekten av den stramapenningpolitik som förts i en rad kontinenteleuropeiska länder ännu slagitigenom fullt ut. Vidare skulle ytterligare - icke nu fömtsedda - kostnader isamband med den tyska återföreningen kunna leda till att penningpolitiken iTyskland stramas åt ytterligare, vilket tvingar övriga EMS-länder att följa medi en ränteuppgång. skulle kunna leda till att avmattningen i dekontinenteleuropeiska ländema blev djupare och längre. Ytterligareett osäkerhetsmoment rör svagheter i det finansiella Prop. 1990/91:150 systemeti Förente stetema och . I dessa länder har det funnits Bilaga 1:1.1 farhågorför att en alltför restriktiv kreditgivning från bankemas sida skulle kurmaleda till en nedåtgående spiral för ekonomiema. I Förente stetema verkar dockminskningen av kreditgivningen i förste hand vara en naturlig följd avlågkonjunkturen, snarare än uttryck för en överdriven försiktighet frånbankemas sida beroende på svagheter i banksystemet. Ettannat osäkerhetsmoment är att det globala sparandet kan visasig vara för litet för de investeringsbehov som föreligger. En mer utdragen ochkostsam omstmktureringsprocess i kan leda till ökad efterfrågan påkapitel. Även åtemppbyggnaden av och leder till ökatfinansieringsbehov. minskar de tyska och japanskasparandeöverskotten. Risk finns därför att det globala sparandet inte kan matesig med efterfrågan på kapitel. kan leda till stigande realräntor ochdärmed begränsa investeringsaktiviteten. Expansioneni den amerikanska ekonomin har gradvis dämpats . I slutetav Qolåret föll totelproduktionen. Mätt mellan årsgenomsnitten 1989 och 1990uppgick tillväxten till . steg inflationen successivt till drygt6% . Ävenunder förste kvartelet föll produktion och efterfrågan, och ekonomin är nuinne i en regelrätt lågkonjunktur. För enskilda konjunkturindikatorer såsomindustriproduktion, sysselsättning, påbörjade husbyggen och ledandeindikatorer var utvecklingen negativ under förste kvartelet. Trotsatt den nedåtgående trenden i ekonomin ännu inte bmtits är det flera faktorersom telar för att vändpunkten nås relativt snart. Mot bakgmnd av att krisen iGulfen var en viktig orsak till det kraftiga fallet i konsumentemasframtidstro, kan de allierades snabba seger i kriget ge upphov till en likadramatisk återhämtning av förtroendet. Dessutom bidrar den nedgång ioljeprisema som skett till att höja realinkomstema, vilket ger en positivimpuls till den private konsumtionen. Densammantegna effekten av penning- och finanspolitiken telar också för attlågkonjunkturen snart ska vara överstånden. Det rekordstora underskottet i denfederala budgeten förhindrar visserligen finanspolitiska åtgärder i syfte attgenerellt stimulera efterfrågan. Finanspolitiken väntes få en viss kontraktiveffekt både och näste år. Trots nedskärningarna i de offentliga utgiftemaväntes dock dessa totelt sett fortsatte att växa, eftersom en stor del av demregleras automatiskt utan att nya beslut behöver fattes. Det federalabudgetunderskottet beräknas sålunda öka till (5,av BNP)irmevarande budgeter, att jämföra med ett underskott på 220 miljarderföregående budgeter. Från och med näste budgeter väntes underskottet kunnareduceras. Penningpolitikendäremot har en expansiv inriktning. Federal Reserve genomförti olika steg har tillsammans Prop. 1990/91:150 medavmattningen i efterfrågan på krediter lett till att realräntan numera Bilaga 1:1.1 är mycket låg. borde få positiva effekter på deräntekänsliga delama av ekonomin såsom företegens investeringar,hushållens köp av varaktiga varor samt bostedsbyggande. Bostedsbyggandetligger för övrigt på en historiskt niycket låg nivå. Denskiljaktiga peimingpolitiska inriktningen mellan å ena sidan och å andrasidan och har lett till att den tidigare positivaräntemarginalen till dollams fördel har blivit kraftigt negativ. harbidragit till en gradvis depreciering av dollam , vilket har gjortamerikanska varor mycket konkurrenskraftiga både på export- och hemmamarknaden.Då dessutom efte/frågan fortsatt expanderar i framför allt och ,kan den amerikanska nettoexporten väntes fortsatte att bidra sterkt till tillväxten. Ettannat viktigt skäl till att konjunkturen troligen snart vänder uppåt är attföretegen - till skillnad från tidigare nedgångar - gradvis har avvecklat sinalager i förväntning om att efterfrågan skulle dämpas. Det innebär attproduktionen tidigt kan väntes te fart igen när orderingången förbättras. Sammantegetfömtses sålunda den amerikanska konjunkturen vända uppåt ganska snart.Tillväxten väntes gradvis tillte och näste år. Mättmellan årsgenomsnitten innebär det en ungefär oförändrad totelproduktion i åroch en tillväxt på ca 2 3/näste år. Inflationen väntes dämpas till i åroch 4 1/näste år. Den viktigaste förklaringen till att inflationsutsiktemaser ljusare ut nu än är nedgången i oljeprisema. Produktionstillväxteni var fortsatt mycket sterk 1990. Preliminärt ökade BNP med ca 5 1/. Defrämste drivkrafterna bakom expansionen var den private konsumtionen ochföretegens investeringar. kom ekonomin in i enlugnare konjunkturfas, men tillväxten fömtses åter tillte 1992. Denlånga och kraftiga expansionen har medfört tendenser tillöverhettning i ekonomin. Det är framför allt bristen på arbetskraft som utgörden viktigaste flaskhalsen. Det ansträngda läget på arbetsmarknaden, ikombination med en kraftig penningmängdsökning samt ett högtkapacitetsutnyttjande, bidrog till att inflationen steg till 3%.Penningpolitiken är mot denna bakgmnd fortsatt stram, vilket under 1990resulterade i stigande räntor och en appreciering av yenen mot dollam.Oljeprisökningama spädde på prisökningarna endast marginellt,eftersom de till stor del kompenserades av yenens appreciering. Detjapanska bytesbalansöverskottet fortsatte att reduceras .