prop · GE03175 · 1990-12-31 00:00:00 — De länsvisa arbetslivsfonderaa som sammanlagt förfogar över15 miljarder kronor kan därvid medverka till att olika företag vidtar åtgärderför att förbättra sin arbetsmiljö och för att rehabilitera personal somdrabbats av skador eller sjukdom. Sverigehar i ett intemationellt perspektiv en mycket låg arbetslöshet och ett välutbyggt ekonomiskt trygghetssystem när arbetslösheten ändå inträffar. Detta ärpositivt från hälsosynpunkt. vet vi att de som trots allt ärarbetslösa i känner sig mer försatta ut i marginalen, jämfört medländer och regioner där man delar ödet att vara arbetslös med många andra. Riskenatt bli arbetslös varierar dock kraftigt mellan olika gmpper i samhället.Kvinnor löper större risk än män. Det gör också de med kort utbildning och desom är invandrare. Småbarasföräldrar drabbas oftare än övriga. Under enfemårsperiod är det dubbelt så vanligt bland arbetare som bland tjänstemän attha varit arbetslös. Bland icke facklärda arbetare var det en så hög andel somen femtedel som varit arbetslös. Arbetslöshetinnebär en psykisk påfrestning för människan. Självkänslan och upplevelsen avmening med tillvaron kan ofta mbbas. Detta leder till stressreaktioner som isin tur ökar risken för vissa sjukdomar. Sjuklighet innebärsamtidigt ökad risk för arbetslöshet. I vissa yrken Prop. 1990/91:175uppställs det medicinska krav för anställning. Sjukdom är dock enligt lagen(1982:80) om anställningsskydd ingen saklig grund för uppsägning. Sedanlänge vet vi att självmordsfrekvensen ökar i perioder av ekonomisk nedgång ochminskar när konjunkturen går uppåt. Självmord, självmordsförsök ochdepressioner är mycket vanligare bland arbetslösa än bland dem som har arbete. Konsumtionenav alkohol är större bland arbetslösa och dem som hotas av arbetslöshet. Någontydlig koppling mellan utveckling av alkoholism och arbetslöshet finns dockinte. Medviss tidsförskjutning brukar en arbetslöshetstopp följas av ökad dödlighet ihjärt- och kärlsjukdomar . Risken att insjukna i diabetes ökarockså. Psykosomatiskasymptom, som mag- och tarmbesvär, huvudvärk, ryggvärk, ledbesvär och vissatyper av håravfall, är vanligare bland arbetslösa. Som en följd av detta ärockså sjukvårdskontakter och konsumtion av läkemedel högre i denna grapp. Ävenfamiljen utsätts för påfrestningar när någon blir arbetslös.Familjekonflikteraa ökar. Baraen drabbas ofta särskilt hårt. Bland skol-baranoteras ökad skolkfrekvens, ökad sjukfrånvaro, skriv- och lässvårigheter ochfler kontakter med skolpsykolog. Barnens skolprestationer försämras, vilket kanha betydelse på lång sikt. Baramisshandel är också vanligare i familjer därnågon är arbetslös. Mannens arbetslöshet tycks ofta också ha en inverkan påkvinnans hälsotillstånd, även om hon inte själv är arbetslös. Störstrisk för att drabbas av ohälsa på grand av arbetslöshet löper de som har densvagaste positionen på arbetsmarknaden. Genomberedskapsarbeten, särskilda åtgärder för ungdomar, arbetsmarknadsutbildning,flyttbidragm.m. bringas arbetslösheten ned. har under 1980-taletgenomgått en stark strakturomvandling, och arbetsmarknadsutbildningen harspelat en viktig roll för att människorna skall kunna få nytt arbete.Arbetslöshetsfallen är vanligare bland den yngre arbetskraften, menarbetslöshetsperioderna är längre för de äldre. När arbetstillfållenaförsvunnit från bostadsorten är det också svårare för de äldre att flytta tillarbetstillfållena. Alteraativet har i hög utsträckning därför blivitförtidspensionering. Undersenare år har strävan inriktats på vidareutbildning och rehabilitering så attden enskilde skall kunna återinträda på arbetsmarknaden. Insikten om att densom arbetar vanligtvis mår bättre förringar naturligtvis inte att produktivtarbete också är bra för samhällsekonomin. Arbetslinjen har således såvälhälsopolitiska som samhällsekonomiska motiv. 3.6 Miljö och hälsa Prop. Medvetenhetenom olika miljöfaktorers betydelse för hälsan har ökat väsentligt de senasteårtiondena. Ökad välfård har generellt sett medfört ett förbättrathälsotillstånd som utvecklingen har medfört ökade hälsorisker påvissa områden. Till hälsorisker i arbetsmiljön, som behandlas i föregåendeavsnitt kommer riskfaktorer i den yttre miljön, inomhus-luften och hanteringenav kemikalier och varor. Situationenvarierar kraftigt mellan olika länder. I u-länderaa är tillgången till rentvatten den viktigaste miljöfaktora för folkhälsan. I och många andraindustriländer har förekomsten av skadliga. luftföroreningar störst betydelseför folkhälsan. Det gäller både inomhus-luften och luftföroreningar i tätorter. Kunskaperaaom sambanden mellan miljö och hälsa är bristfålliga. Det är i allmänhet svårtatt isolera en enskild riskfaktor och det kan gå från det att en människautsätts för en hälsorisk till dess att skadan uppträder. Vi kan peka uten del risker för hälsoeffekter , men det går inte att nu uppskattaomfattningen av dessa risker. Det går inte heller att kvantitativt uppskattapositiva hälsoeffekter och ökat välbefinnande på grand av en god fysisk miljömed väl planerade bostads-och arbetsoDoråden samt tillgång till natur förrekreation och friluftsliv. Föratt stärka miljö- och hälsoaspektema i samhällsplaneringen har regeringen ipropositionen En god livsmiljö (prop. 1990/91:90) bl.a. föreslagit krav påmiljökonsekvensbeskrivningar som skall ge en samlad bedömning av en planeradanläggnings eller verksamhets inverkan på miljö och hälsa samt på hushållningenmed naturresurser. Det föreslås att reglerom detta förs in bl.a. i lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. och miljöskyddslagen(1969:387). Hälsoriskersom kan kopplas till dagens miljösituation i är: "Sjukahus" är en samlad beteckning för flera olika hälsorisker i bostäder.Brister i ventilationsanläggningar och byggmaterial kan leda till mögel ochstora mängder kvalster som i sin tur ger upphov till allergier, irriteradeslemhinnor och dålig lukt. Detsamma gäller byggnadsmaterial som avger lösningsmedel(t.ex. formaldehyd) eller andra ämnen som ingår i golvmaterial, läcker, spackelm.m. och som ger allergier eller irriterar slemhinnorna. Ettsärskilt problem är strålningsrisker från radon i bosfåder, dels frånbyggnadsmaterial, dels från marken i vissa områden. Radon är dessutom ettarbetsmiljöproblem i gmvor. Radon i bostäder beräknas, enligt olikaforskningsrapporter, orsaka mellan 300 och 1 100 fall av lungcancer iSverige. Anledningen är att radon sönderfaller till s.k. radondöttrar som fastnari lungorna. För att minska deruia risk beslutade regeringen att sänkagränsvärdet för radon i bosfåder från 400 till 200 bec- Prop. 1990/91:175querel av radondöttrar per kubikmeter luft och till 70 bequerel i nya bosfåder. Astmaoch allergier är vanligare i sfådema än på landsbygden. Både bilavgaser ochluftföroreningar från förbränning av olja, kol, ved och gas innehåller ämnensom påverkar slemhinnoraa och kan ge upphov till allergier. Det gäller t.ex. kväveoxider,svaveloxider, ozon, partiklar och flyktiga organiska ämnen. Kväveoxider ochkolmonoxid från bilavgaser i fåtortsluften misstänks också ha ett samband medhjärt- och kärlsjukdomar. Luftföroreningarnaberäknas orsaka mellan 300 och 2 000 fall av cancer i fåtorteraa per år.Uppskattningaraa är osäkra och sannolikt handlar det om ca 800 fall ,enligt bedömning. Blyoch kolväten är exempel på ämnen i fåtortsluft som i höga koncentrationerpåverkar det centrala nervsystemet. Desenaste årtiondena har halteraa av svaveldioxid och bly i fåtortsluftenminskat betydligt som följd av krav på svavelfattiga bränslen, sänkt blyhalt ibensin och införande av bensin utan blytillsatser. Effekterna av skärpta kravpå avgasrening har ännu inte kunnat avläsas. Ultraviolettstrålning från solen ökar risken för hudcancer - den cancerform som ökar mesti . Intensivt solbadande - både utomhus och i solarier - ochutomhusarbete i solen utan solskydd bör undvikas, i synnerhet av personer medmycket ljus hy. Ca 3 000 sjukdomsfall och 300 dödsfall tillskrivsultraviolett strålning. Till riskeraa på lång sikt hör ökad ultraviolettstrålning som följd av uttunningen av ozonskiktet på grand av utsläpp avozonförstörande gaser som CFC (t.ex. freo-ner). I propositionen En godlivsmiljö har regeringen föreslagit ett utökat program för avveckling avanvändningen av ozonförstörande ämnen. Hanteringenav kemikalier och varor, t.ex. lösningsmedel medför hälsorisker framför allt iarbetsmiljön. Hushållens kemikalieanvändning och övrig kemikaliehantering kanockså medföra hälsorisker. Hälsorisker i arbetsmiljön är relativt väl kända,men kunskaperaa om direkta samband mellan sjukdom och hantering av skadligaämnen i hemmen och i den yttre miljön saknas ofta. Det kan gälla allt frånflyktiga organiska ämnen vid bensinhantering till mycket små mängder av ytterstgiftiga ämnen som dioxiner, som enligt resultat från djurexperiment ärcancerframkallande samt påverkar immunförsvaret och fortplantningsförmågan. Föratt minska både miljö- och hälsoriskeraa har regeringen i proposi- Prop.1990/91:175 tionen En god livsmiljö presenterat planer för avveckling ellerkraftigt minskad användning av en rad skadliga ämnen, bl.a. klorerade lösningsmedel,klorparaffiner, kvicksilver, bly och kadmium. Minskad användning avbekämpningsmedel och en ökad kontroll av främmande ämnen i livsmedel ingårockså bland åtgärderaa för att minska hälsorisker med hanteringen av kemikalieroch varor. Tidigareanvändning av kvicksilver i massaindustrin och inom jordbmket har medfört attfisken i många sjöar, samt även några kustavsnitt, innehållerkvicksilverhalter som gör att fisken inte får säljas. Oorganiskt kvicksilveromvandlas till metylkvicksilver som skadar nervsystemet. Gravida kviimorrekommenderas att avsfå från insjöfisk för att minska risken för fosterskador.Trots att kvicksilveratsläppen från industrier har minskat dramatiskt ochanvändningen av kvicksilver i bekämpningsmedel har upphört, ökar förekomsten avkvicksilver i fisk i inånga sjöar. En stor del av kvicksilveraedfallet iSverige kommer från andra länder. Bullerorsakar hörselskador, stress och sömnstörningar. De största bullerproblemenfiims i arbetsmiljön, men även trafikbullret påverkar välbefinnandet. Desenaste tjugo åren har bullernivåeraa utomhus ökat i hela västvärlden. Mellanen och tre miljoner människor i anser att de störs av trafikbuller ochtre miljoner människor har utanför sin bostad bulleraivåer som överstigerriktvärdet för buller vid planering av nya bostadsområden. Tilldetta kommer de hälsorisker som kan befaras om vi inte bemästrar miljöproblemenoch de hälsorisker där påverkan på hälsan ännu inte är klarlagd. Det gäller bl.a.: Spridningav miljöfarliga ämnen som ackumuleras - framför allt tungmetaller och stabilaorganiska ämnen - är föremål för stort intresse. När det t.ex. gäller kadmiumär skillnaden mellan de mängder kadmium som vi nu utsätts för och den mängd somorsakar njurskador hos känsliga personer liten (en faktor 2,5 - 5). När detgäller stabila organiska föreningar - som dioxiner och PCB - vet vi att de ärytterst hälsofarliga och anrikas i miljön. 3-Riksdagen 1990/91. Konsekvenseraaav en fortsatt försurning av mark och vatten kan bli allvarliga. Hälsoriskeruppsfår bl.a. genom att tungmetaller kan lakas ut vid försurningen och påverkadricksvattnet. Dricksvatten kan också få förhöjda metallhalter på grond avkorrosion i vattenledningar. Det finns t.ex. misstankar om att vatten sominnehåller höga halter av koppar kan orsaka diarréer hos spädbara. Elektromagnetiskstrålning förekommer vid kraftledningar, bildskärmar och i en delarbetsmiljöer, t.ex. vid sfålugnar. Allt fler studier talar för att det finnsett samband mellan bildskärmsarbete och elallergier. Omfattande undersökningarpågår för att klarlägga om elektromagnetiska fålt kring kraftledningar kanpåverka mäimiskor som bor i närheten. Bl.a. finns det misstankar om ökad riskför leukemi hos bam, men kunskaperna är fortfarande otillräckliga. Klimatförändringarkan uppsfå till följd av ökade utsläpp av växthusgaser, framför allt koldioxidoch CFC-föreningar. Hur en eventuell klimatförändring kan påverkahälsoriskeraa i går inte att fömtse med nuvarande kunskapsnivå. Familj,anhöriga och vänner har stor betydelse för hälsan. Det sociala stödet antaspåverka levnadsvanor som rökning, alkoholkonsumtion samt kost- ochmotionsvanor. Dessa faktorer påverkar i sin tur bl.a. blodtryck och blodfetter.Ensamhet kan från hälsosynpunkt utvecklas till en negativ spiral: med sämrehälsa kan man ha svårighet att skapa och vidmakthålla ett kontaktnät. Enrelativt liten del av befolkningen - - kan definieras som socialtisolerade. har denna grapp dessutom i det närmaste halverats.Social isolering är vanligast i de högre åldraraa, där döden ryckt bortanhöriga och vänner. Den förekommer såväl bland förtidspensionerade ochhandikappade som i groppen ensamsfående män i medelåldern, inom vilken grapp enså stor andel som betraktas som socialt isolerade. Företeelsen ärvanligare i storsfåderaa, framför allt i de centrala citykäraoraa. Ensamsfåendeär mer sjuka än andra. Inom den gmppen är skilda, änkor och änklingar mer sjukaän vad ogifta är. Detta gäller även om man tar hänsyn till den skildaåldersfördelningen i dessa gmpper. Dödligheten bland frånskilda är i detnärmaste dubbelt så hög som bland gifta. Hushållsstoriekenhar minskat kraftigt - från 3,1 Prop. 1990/91:175personer per hushåll till 2,2. Av alla svenskar mellan 16 och 74 är bor 19 %helt ensamma. Detär framför allt de allra äldsta som bor ensamma - en tredjedel av männen ochtvå tredjedelar av kvinnoraa . fanns det 455 000änkor och 116 000 änklingar i . Ävenom äktenskapet kanske minskat i betydelse i vårt samhälle, så har för den skullfamiljebanden inte upplösts. Ingen tidigare generation har haft så mångasläktingar i livet som den nuvarande, och så lätt att hålla kontakt med dem. Särskiltmannen tycks löpa större risk för ohälsa efter skilsmässa. Han förlorar oftasin enda nära förtrogna, medan kvinnor däremot har ett uppbyggtnätverk av vänner att ty sig till när kris uppsfår. Förbaraen innebär skilsmässan en kris och stor sorg, men hur bamen påverkas påsikt beror bland mycket annat på hur gamla de är, om det finns syskon och hurkontaktema upprätthålls med den andra föräldera efteråt. Skilsmässofrekvensenhar fyrdubblats i . Då redovisas inte de uppbrottsom sker från samboförhållanden, där uppbrott är vanligare än från äktenskap.Risken för att en barafamilj med samboföräldrar upplöses har beräknats varafyra gånger större än för en barafamilj med gifta föräldrar. Familjeraa ärinstabilare i sfåderaa och i synnerhet i storsfåderaa. Många bam råkar ut förtvå eller flera familje-upplösningar . av alla bam leverdock samman med båda sina föräldrar under hela uppväxten. Pensioneringeninnebär att man förlorar sitt arbete och får en ny social roll. De flestaupplever pensioneringen positivt. För den som är ensam kan dock pensioneringeninnebära en förlust av det enda nätverk som finns. År1979 sade sig var fjärde person sakna en nära vän och var fjärde vuxen iSverige sakna grannkontakter. Grannkonfåkteraa har dock blivit fler under desenaste tio åren. Det har blivit särskilt mycket bättre i storstadsområdena,där grannkontakteraa dock är sämre än i övriga landet.Grannkontakteraa är sämst i storsfåderaas centralt belägna bostadsrättslägenheter,däraäst bland dem som bor i hyresrättslägenheter i centram eller närförort.Bästa grannkontakten redovisas i förortemas småhusonnråden. Kvinnoraasförvärvsfrekvens har ökat kraftigt under de . Detto hargivit dem ett större nätverk . har traditionella kviimligaomsorgsuppgifter, bara- och äldreomsorg, pro-fessionaliserats och minskatberoendet av familjen. 4 NÅGRA STORA FOLKSJUKDOMAR Sammanfattning:Folkhälsoarbetet fokuserar på sjukdomar som tar liv och hälsa , har enojämn fördelning socioekonomiskt, yrkes- eller könsmässigt och som är möjligaatt förebygga. Det är viktigt att stora ansträngningar görs för att minska desjukdomar och symptom som vållar mest lidande. Ur samhällsekonomisk synpunkt arpsykisk ohälsa, rörelseorganens sjukdomar, hjärt-kärlsjukdom, olycksfallskadoroch cancer de mest kostsamma. Under1980-talet har hälsan generellt sett blivit bättre. Några oroande tendenserfinns dock. Således noteras en stark ökning av sjukdomar i rörelseorganen,malignt melanom och limgcancer bland kvinnor. Allergier och överkänslighet ökarlikaså. Detfinns flera olika indikatorer och mått för att utifrån ett folkhälsoperspektivbedöma den relativa betydelsen av olika sjukdomar och därmed kunna bedömavilka åkommor som har karakfåren av "folksjukdom". En sjukdom som ärbetydelsefull ur ett perspektiv, t.ex. på gmnd av en hög dödlighet, kanske inteär det ur ett annat - t.ex. vad gäller sjukskrivningsfrekvens. Man måstealltså väga samman olika faktorer för att kunna fastsfålla vilka som är deaktuella folksjukdomarna. Viddenna sammanvägning bör inte omfattningen av sjukdomen eller hur många nya fallsom inträffar vara helt avgörande. I ett folkhälsoperspektiv är detockså viktigt att ta hänsyn till i vilka åldersgmpper som sjukdomen uppträder. Ökadjämlikhet vad gäller hälsan är ett viktigt mål vid prioriteringar inomfolkhälsoarbetet. Viktiga indikatorer är således sjuklighetens fördelning,socioekonomiskt och yrkesmässigt. Ojämlikheten i hälsa är vidare en strategiskindikator, eftersom den visar hur mycket hälsan potentiellt skulle kurmaförbättras, om de sämst ställda hade samma villkor som de mest gynnade. Ettannat viktigt mål för folkhälsoarbetet är möjligheten att förebygga sjukdomgenom samhälleliga eller individuella insatser. Defolkhälsoproblem som fås upp i det följande ansluter till en hälsopolitisktradition från WHOs Hälsa 2000. Det finns dock flera ohälsoproblemsom inte behandlas där men som kan behöva belysas för framtiden. Enmer omfattande beskrivning av folksjukdomaraa finns dels i 1991 årsfolkhälsorapport, som har överlämnat i en preliminär version,dels i bakgmndsdokument till Folkhälsogroppens s.k. strategiprojekt(Folkhälsogroppens skriftserie nr 1 är 1989). Bakomstatistiken om ohälsan döljer sig mycket mänskligt lidande. Det är viktigt attstora ansträngningar görs för att försöka minska de sjukdomar eller symptomsom medför mest lidande. En samhällsekonomisk bedömning av de storafolkhälsoproblemen kan dämtöver ge en antydan om hur stora kostnadema är tillföljd av ohälsa. Om man räknar ihop vårdkostnaderoch kostnader för produktionsbortfall till följd av dödsfall Prop. 1990/91:175före eller till följd av sjukfrånvaro och förtidspensionering,finner man att psykisk ohälsa samt sjukdomar och besvär i rörelseorganen är detvå mest kostnadskrävande folkhälsoproblemen. Därefter kommerhjärt-kärlsjukdomar, olycksfallsskador och cancer som har betydandevårdkostnader, men också är de främsta orsakema till dödsfall i yrkesverksamålder. Infektionssjukdomar utgör fortfarande en viktig orsak till sjukfrånvaro.Till detta måste också läggas de värdkostnader som följer av sjukdomar hos detökande antalet äldre. TABELL2: Sjukdomskostnader i miUarder kronor för de fem största diagnos-grupperna (Ar1983) Källa:SCB; Hälsostatistisk årsbok Psykiskohälsa blir enligt detta sätt att räkna det största folkhälsoproblemet. Förpsykiska sjukdomar är vårdkostnaderaa höga då en stor del av de människor somdrabbas av åldersdemens och psykoser vistas på institutioner.Rörelseorganens sjukdomars stora andel av kostnaderaa beror framför allt på attett stort och ökande antal långvariga sjukfall och förtidspensioneringarklassificeras under denna diagnosgrapp, även om orsakeraa ofta är merakomplexa. Befolkningens sjukdomsmönster är emellertid ständigt i förändring. Psykiskohälsa omfattar dels långvariga, allvarliga sjukdomstillstånd, såsom psykoser,neuroser, personlighetsstöraingar och psykisk utveck-lingsstöraing, dels mervanliga symptom som oro, ångest och sömnbesvär m.m. som de flesta människorupplever då och då. Densociala uppväxtmiljön är av stor betydelse för den psykiska utvecklingen ochhälsan. God psykisk hälsa växer fram ur individeraas möjligheter att göra godaerfarenheter i livet där balans måste fitmas mellan att tillgodose egna inrebehov och att vara betydelsefull för andra. Direktamått på psykisk ohälsa visar att den minskar och att utvecklingen i fleraavseenden är positiv, men har förekomsten av olika värktillstånd, somäven tycks avspegla vissa psykosociala förhållanden, ökat. Andelen ibefolkningen som besväras av ängslan, oro och ångest har under 1980-taletminskat från till . Därmed har den tendens som konstaterades på1970-talet fortsatt. Besvär av denna typ är betydligtvanligare bland kvinnor än bland män; av kvinnoraa sade Prop. 1990/91:175sig uppleva ängslan, oro eller ångest mot bland männen. Dessa indikatorerpå psykisk ohälsa rapporteras förekomma oftare - både hos kvinnor och män -bland arbetare än inom andra socioekonomiska gropper. De högsta andelaraa medsymptom på psykisk ohälsa rapporteras bland förtidspensionärer ochlångtidsarbetslösa. Ävenantalet registrerade självmord, som ökade under inånga år, har sedan början av1970-talet hållit sig på en oförändrad nivå och t.o.m. sakta börjat minska -. Den sjunkandealkoholkonsumtionen och låga arbetslösheten anses här ha haft viss betydelse.Att det inte är frågan om en allmänt minskad självmordsbenägenhet visaremellertid det förhållandet att antalet självmordsförsök som kommer tillsjukvårdens kännedom har ökat. Minskningen av självmorden hardessutom begränsat sig till fall som sker genom förgiftning genom läkemedelutskrivna inom sjukvården. Denpsykosociala arbetsmiljön är naturligtvis av stor betydelse för den psykiskahälsan. Arbetsmiljöer som karakfåriseras av hög arbetstakt, liten egenkontrolloch brist på stimulans och socialt stöd har särskilt uppmärksammats somskadliga. Alkoholmissbrokkan både bidra till psykisk ohälsa och vara en konsekvens av dessa problem.Alkohol är utan tvekan en av de största enskilda sj ukdomsorsakeraa. samlade bilden av möjliga orsaker till den psykiska ohälsan spelar en radpsykosociala förhållanden en betydelsefull roll. Viktiga skyddsfaktorer ärtillgång till socialt nätverk och arbete samt individens upplevelse av meningoch sammanhang i samhället. Till dessa psykosociala faktorer finns rikamöjligheter att knyta insatser med primärpreventiv effekt på den psykiskaohälsan. Rörelseorganenssjukdomar, som domineras av värktillstånd i muskler och leder, är densjukdomstyp som dominerar sjukförsäkringsstatistiken som endast enrelativt liten del av vårdkostnaderaa kan hänföras till denna grapp (setabell2). Större delen av 1980-talets kraftiga ökning av förtidspensioneringaroch långa sjukfall har sorterats in under denna diagnosgrapp. Mycket talar dockför att psykosociala förhållanden i samverkan med ergonomiska spelar en viktigroll för uppkomsten av dessa besvär. Beträffande deima typ av sjukdomar ärojämlikheten stor. Det är tio gånger vanligare att kvinnliga ej facklärdaarbetare blir förtidspensionerade under denna diagnos än manliga högretjänstemän. Särskilt hög är risken inom tillverkningsindustrin. Under1980-talet tycks det ha skett en påtaglig ökning av den andel i befolkningensom besväras av värk i nacke, skuldror och axlar, medan andelen med värk ilandrygg och andra leder har varit mer . Bland yngre kvinnor iarbetaryrken och lägre tjänstemannayrken har andelen som har denna typ av värkökat från . Det finns knappast någon sjuk- dom eller symptomgropp somhar ökat så kraftigt . Idetta avsnitt behandlas sådana hjärt- och kranskärlssjukdomar som hänger sammanmed åderförkalkningsprocessen i hjärtats kranskärl, dvs. hjärtinfarkt, plötslighjärtdöd (kranskärlssjukdom) och angina pectoris (kärlkramp). Eftermånga års ökning av hjärt-kärlsjukdomar tycks trenden i , liksom i mångaandra västeuropeiska länder, ha vänt . Dödligheten ikranskärlssjukdom minskar . Detta är inte iförsta hand ett resultat av bättre behandling och överlevnad för dem sominsjuknar, utan är främst ett resultat av minskad risk att insjukna ihjärt-kärlsjukdom.