prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Inte minst är det allvarligt när unga människor ställs utanförarbetsmarknaden och får börja sitt vuxenliv med att känna att de inte behövs.Från tidigare lågkonjunkturer vet vi att unga människor som haft svårt attkomma in på arbetsmarknaden även långt efter att konjunkturen vänt har haftproblem med att få en fast förankring på arbetsmarknaden. Detta är mycketallvarligt sett såväl ur den enskildes perspektiv som samhällets. Denförsvagade arbetsmarknaden innebär också ökad risk för arbetslöshet specielltbland flyktingar, invandrare och arbetshandikappade som risken förlångtidsarbetslöshet ökar. De resursförstärkningar och den inriktning avarbetsmarknadspolitiken som jag nu förordar har utformats för att motverkadessa risker och för att ta till vara de arbetslösas kunskaper ocherfarenheter. 2./. 1 Effektivisera arbetsmarknaden och begränsa långtidsarbetslösheten Deninriktning av arbetsmarknadspolitiken som jag angav i budgetpropositionenligger fast, men jag vill i dagens arbetsmarknadsläge än tydligare betonabehovet av att utnyttja den öppna marknadens möjligheler och alt kraftfullt bekämpalångtidsarbetslösheten. Detplatsinriktade arbetssättet sätts nu på prov. Det är nu det skall bevisas attett aktivt arbete med platsutbudet och ett systematiskt utnyttjande av deuppbyggda arbetsgivarkontakterna leder till såväl kortare 11 1990/91. I satnl Nr 150. vakanstidersom att ökningen av arbetslöshetstiden för samtliga sökanden Prop.1990/91:150 kan begränsas. Efterfråganpå arbetskraft har minskat mycket kraftigt, men trots detta anmäldes 50600lediga platser till arbetsförmedlingen i februari 199f och 42 000 platser imars 1991. Att utnyttja dessa arbetsmöjligheter effektivt är en förstaprioritering för förmedlingens arbete. Varje ledig plats är en möjlighet attavbryta arbetslösheten för en arbetssökande. Deredan an visade resurserna för jobb-sökar-aktiviteter har också en mycket storbetydelse. Vi vet att förmedlingen och de arbetssökande genom dessa aktiviteterfår tillgång även till en del av det platsutbud som inte anmäls tillarbetsförmedlingen. De arbetssökandes aktivitet höjs, vilket är en viktigförutsättning för att de skall finna och få arbete. Genom jobb-sökaraktiviteterkan också inlåsningseffekter vid utnyttjande av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna undvikas genom att de som deltar i dessa åtgärder samtidigtintensifierar sitt arbetssökande. Detökande trycket på arbetsförmedlingen påverkar förmedlingens arbete och dessmöjligheter att prioritera olika insatser. Arbetet med att kartlägga desökandes behov av service måste utvecklas allt mer. Ju säkrare kartläggning somgörs desto mindre risk att insatskedjan blir för lång. Samtidigtsom platsutbudet skall utnyttjas maximalt skall insatserna inriktas på attbegränsa ökningen av långtidsarbetslösheten. Att motverka långtidsarbetslöshetkan ses som ett övergripande mål för att värna svaga grupper påarbetsmarknaden. Vi vet att långtidsarbetslöshet riskerar att snabbtpassivisera och sfå ut människor permanent från arbetsmarknaden. Detär därför av största vikt att de som drabbas av arbetslöshet så fort sommöjligt får en chans att komma tillbaka till arbetslivet. Dettainnebär att det aktiva arbetet med metodutveckling måste fortsätta så attarbetsförmedlingen får instrument att tidigt se vilka som riskerar att drabbasav långtidsarbetslöshet och därmed kunna motverka det i ett tidigt skede ochrikta mer omfattande insatser mot dessa personer. 1 budgetpropositionen pekadejag särskilt på behovet av insatser för flyktingar, invandrare,arbetshandikappade och ungdomar. Bland dessa grupper finns ett stort antalpersoner med behov av särskilda insatser. Den extra bör dock inte gesautomatiskt utan efter en bedömning av problemen på den lokala arbetsmarknadenoch av varje enskilds persons behov av stöd och hjälp. Jagkommer att följa utvecklingen av långtidsarbetslösheten med störstauppmärksamhet, men också utvecklingen för särskilt utsatta grupper. Den storatillströmningen av arbetssökande får exempelvis inte leda till att insatsernaför t. ex. flyktingar och invandrare minskas. Jagkommer att föreslå en förstärkning av de arbetsmarknadspolitiska resurserna såatt ytterligare ca 20000 personer kan erbjudas aktiva insatser i stället förpassivt arbetslöshetsunderstöd utöver den nivåhöjning jag redanföreslagit i årets budgetproposition. Förstärkningen bör finansieras Prop.1990/91:150 via arbetsmarknadsfonden. Detta innebär med andra ord, att medelfrån det Bilaga 1:6 passiva arbetslöshetsunderstödet förs över till aktivaåtgärder. Dessutomkommer ytterligare ett antal personer, uppskattningsvis minst 20000, att fåmöjlighet till arbete genom de erbjudanden om utbildningsvikariat som jag nuföreslår. Riksdagenhar (l990/91:SkU10 s. 165) understrukit vikten av att regeringen kan stödjainflationsbekämpningen genom en aktiv arbetsmarknadspolitik i form avkompetenshöjande insatser, t.ex. utbildning och andra offensiva åtgärder samtnågon form av beredskapsarbeten och menar att 600 milj.kr. bör reserveras idetta syfte. De förslag till omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser somjag nu lägger fram är helt i enlighet med utskottets framförda inriktning ochpå en betydligt högre resursnivå. Med mitt tidigare förslag om förenklingar avanslagsstrukturen för AMS och därmed ökad flexibilitet i medelsutnyttjandet fårdet ankomma på AMS att i de enskilda fallen välja den åtgärd som är mesteffektiv. Syftel med utskottets uttalande borde därmed enligt min mening varatillgodosett. Förstärkningenkommer att inriktas mot ulbudsstimulerande insatser i likhet med förslaget ibudgetpropositionen. I första hand gäller det att stärka kompetensutvecklingeni näringslivet och offentlig verksamhet för att underlätta en omstruktureringoch att långsiktigt stärka svenskt näringslivs konkurrensförmåga somde arbetslösas kompetens tas till vara. Jag kommer därför att föreslå en nymöjlighet för arbetsgivare att från arbetsgivaravgifterna dra av en del avkostnaden för lönen för vikarial-sanställning av arbetslösa och i vissa fallkompetenshöjande utbildning för redan anställda. Härigenom uppnås två effekter,en bättre utbildad arbetskraft i företaget och praktisk erfarenhet frånyrkeslivet för personer som ännu inte har hunnit skaffa sig det eller har varitborta från arbetslivet . Vidarebör arbetsmarknadsutbildningen förstärkas för att ge fler arbetslösa en chansatt utnyttja arbetslöshetstiden till att skaffa sig en bra grundutbildningeller kompetenshöjande utbildning för att stå bättre rustade när konjunkturenvänder uppåt igen. Förmedlingensandra instrument för att förhindra att långtidsarbetslöshet uppstår måsteockså förbättras. Jag kommer därför att föreslå vissa ändringar av reglerna förrekryteringsstödet för att bl.a. möjliggöra ett tidigare utnyttjande av dennainsats. Vidare kommer jag att föreslå att stödvillkoren ändras vid anställningav flyktingar och invandrare så att stödet bättre anpassas till den speciellasituation som dessa personer befinner sig i. De regelförändringar jag föreslårbör leda till att dessa medel kan användas effektivare i arbetet för attförhindra långtidsarbetslöshet. Vidaremåste ungdomsåtgärderna förstärkas för att förhindra en upp gång av ungdomsarbetslösheten. Genom en höjning av utbildningsbidraget görs arbetsmarknadsutbildning till en mer attraktiv åtgärd för de yngsta ungdomarna. Ytterligare resurser beräknas för inskolningsplatser som rekryteringsstöd skall kunna användas som ett alternativ till avtalade inskolningsplatser. Chefen för har föreslagit en förstärkning av högskoleutbildningen under kommande bud- 7 getårmed ytterligare 5 000 platser för att bl. a. ge fler ungdomar tillträdetill Prop. 1990/91:150 högskolan. 1 propositionen Växa med kunskaper (prop.1990/91:85) före- Bilaga 1:6 slås vidare att kommunerna blir skyldiga atterbjuda gymnasieutbildning i nägon form till ungdomar som slutat grundskolan.Skyldigheten skall gälla fram till och med det första kalenderhalvåret det årungdomarna fyller . Jagkommer vidare att föreslå att AMS ansvar för arbetstekniska hjälpmedel isamband med arbetsplaceringar m. m. skall kunna avse aven anställning. Deav arbetsmarknadsverkets förslag som jag inte tar upp till behandling har jaginte funnit anledning att tillstyrka. De krav på ytterligare resurser som harkommit in från olika länsarbetsnämnder får prövas av AMS inom ramen för deförstärkningar som jag nu föreslår. Länsarbetsnämndernasprognoser visar på en sjunkande byggverksamhet som blirmer markant . Regeringen har successivt avvecklatbegränsningarna inom byggverksamheten. finns inga ramar förnybyggnads-eller ombyggnadsverksamhet med undantag av samt Göteborgsoch län. Investeringsfonderna har släppts fria i hela landet medundantag av den del av och län som omfattas avinvesteringsskatten. Regeringenhar mottagit flera skrivelser från såväl fackliga organisationer sombranschorganisationer om byggsituationen i landet och i . Jaganser det nu angeläget att också lätta på de restriktioner som gäller byggandeti . Chefen för har föreslagitatt investeringsskatten i tas bort . Hankommer att föreslå regeringen att besluta att investeringsfondernasläpps helt fria också i . Ramen för övrigt byggandekommerattvidgas för år av byggvolym. Av denna ramökning fårytterligare 250 milj.kr. utnyttjas för ombyggnad av bostäder. Delegationen förfrågor som rör nybyggnad av bostäder i har begärtentledigande från sitt uppdrag. bör därmed ges möjligheterati; utföra den typ av prioriteringar som delegationen har gjort. Densatsning på infrastrukturinvesteringar som regeringen har presenterat ipropositionen om näringspolitik för tillväxt (prop. 1990/91:87) kommer att fåstor betydelse för internationella konkurrenskraft. Ett väl fungerandetransportsystem är en nödvändighet för det svenska näringslivet. Urarbetsmarknadspolitisk synpunkt är det angeläget att dessa investeringarpåskyndas för att utnyttja den lediga arbetskraft som kommer att finnas underåren 1991 och 1992. 2.2Arbete och trygghet genom utbildning och kompetensutveckling Attförena produktionens krav på effektivitet och flexibilitet med medborgarnaskrav på arbete och trygghet är en vedertagen svensk strategi. Isyfte att underlätta anpassningen på arbetsmarknaden är det därför, som ett led idenna strategi, väsentligt att den nuvarande konjunk- Prop. 1990/91: 150turen utnyttjas till en bred offensiv i syfte att höja arbetskraftenskompe- Bilaga 1:6 Kompetensutvecklingenpå arbetsplatserna måste ses som en av 1990-talets viktigaste frågor. Dentekniska utvecklingen i arbetslivet innebär bl.a. förändrade arbetsuppgifteroch ny arbetsorganisation som ställer krav på nya eller utvecklade kunskaperhos arbetskraften. Behovet av en ökad produktivitet ställer samtidigtytterligare krav på en ökad flexibilitet och förändringstakt. Detär också nödvändigt att fler arbeten ger möjligheter till utveckling ochinflytande om företagen skall klara sin framtida personalförsörjning. Ensjunkande andel nytillträdande ungdomar med yrkesutbildning och godabaskunskaper och en ökande andel av arbetskraften i den övre medelåldern medäldre utbildning och bristfälliga baskunskaper skärper konkurrensen om denvälutbildade arbetskraften och ökar företagens behov av att vidareutbilda deredan anställda. Undersökningarsom har gjorts av utbildningsnivån i företagen, bl. a. av statens industriverk,visar på behoven av att höja de anställdas utbildningsnivå. Särskilda medelhar också tilldelats AMS för att i några län och branscher göra inventeringarav företagens utbildningsbehov. Den redovisning som AMS har presenterat avdenna försöksverksamhet visar på ett stort utbildningsbehov i näringslivet ochatt många företag har en bristande insikt om nödvändigheten av att stärkaarbetstagarnas kompetens. AMS menar även att man på goda grunder kan anta attförhållandena är. likartade i de delar av näringslivet som inte har varitföremål för dessa inventeringar. Denutredning (A 1990:02) om kompetensutvecklingen i arbetslivet som tillsattesunder har bl.a. till uppgift att föreslå åtgärder för att stimulerautbildningsinsatser för de anställda. Utan att föregripa utredningens resultatär det min uppfattning att arbetsgivarna, på alla delar av arbetsmarknaden,måste ta tillfället i akt och utnyttja den nuvarande konjunkturen till en bredsatsning på utbildning av de anställda. I med minskatkapacitetsutnyttjande i företagen och när den offentliga sektorn ställer om sinverksamhet är det angeläget att arbetsgivarna utnyttjar det utrymme somhärigenom uppstår till att utveckla de anställdas kompetens. Deproduktionsstörningar som uppstår när personalen är frånvarande brukarframhållas som ett väsentligt hinder för personalutbildning. För att klaraproduktionen fordras det oftast en ersättare för den som genomgår utbildning,vilket också medför ytterligare kostnader. Föratt göra det möjligt för såväl näringslivet som den offentliga sektorn att göradenna nödvändiga satsning på personalutbildning föreslår jag att arbetsgivarnaskall erbjudas att få göra avdrag på arbetsgivaravgifterna, om de efteranvisning av arbetsförmedlingen anställer en ersättare på heltid för den somgår i utbildning. 1 de fall där utbildningen är yrkesinriktad eller i övrigt ökar arbetstagarensförutsättningar att utföra nya arbetsuppgifter bör Prop. 1990/91:150arbetsgivarna ha möjlighet att därutöver kunna få göra avdrag på arbets- Bilaga 1:6 givaravgifterna för en del av utbildningskostnaden för den somutbildas. Avdragetför lönekostnaderna för vikarien bör få göras med ett belopp som motsvarar dengenomsnittliga dagpenningen från arbetslöshetsförsäkringen, dvs. perarbetsdag under /92. Avdraget för utbildningskostnaden bör fåske med högst . och anställd, dock högst 30000 kr.per anställd. Enarbetsgivares sammanlagda avdrag skall dock självfallet aldrig få överstigavad han är skyldig att betala i totala avgifter. Demedel som dras av från arbetsgivaravgifterna bör vid fördelningen av avgifternapå olika ändamål minska inflytande abetsmarknadsavgifter. Jaghar beräknat omfattningen av utbildningsvikariaten till ca 20000 personer igenomsnitt . De avdrag som görs från arbetsgivaravgifterna förvikarierna innebär en lika stor minskning av kostnaderna förarbetslöshetsersättningarna. Avdragen från arbetsgivaravgifterna som i vissafall kan medges för utbildningskostnader har jag beräknat till I 000 milj. kr. Mittförslag i fråga om arbetsgivarnas rätt att få göra avdrag på arbetsgivaravgifternaför lönekostnader vid anställning av ersättare för personal som är underutbildning och för utbi Idningskostnader för den som utbildas föranlederändring i lagen (1991:000) om tillfällig avvikelse från lagen (1981:691) omsocialavgifter. Jag återkommer strax till denna fråga (avsnitt 2.6). Dettaförslag till erbjudande till arbetsgivarna för att stimulera och underlättakompetensutvecklingen i arbetslivet är både till sin form och konstruktion heltnytt och oprövat. Det är därför svårt att förutse vilken genomslagskraft detkommer att fä. Jag kommer därför tillsammans med AMS att noga följaarbetsgivarnas utnyttjande av erbjudandet. Om det skulle visa sig att effektenblir otillräcklig vill jag därför föreslå att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag till andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Utöverdet framförda förslaiget beträffande utbildningsvikariat i samband medkompetensutveckling av redan anställda vill jag även föreslå vissa förenklingarav det nuvarande regelsystemet för titbildning i företag genom att minskaantalet bidragsgrundande kriterier. Jag föreslår således att fr. o. m. nästabudgetår bör endast följande kriterier gälla för bidrag till utbildning i företag. 1.Utbildningar som medverkar tillintern eller extern rekrytering och anpassning av personalens kompetens tilländrade förhållanden, t.ex. ny teknik eller ny arbetsorganisation. 2.Utbildningar som medverkar tillatt förhindra permitteringar eller uppsägningar. Dettainnebär att den utbildning av nyanställda vid expansiva företag med uttalad brist på arbetskraft, som har beslutat om, bör inrymmas under punkten 1. Detsamma gäller utbildning av nyanställ da inom textil- och konfektionsindustrin för vilka bidrag som ersättning för lönekostnader bör få finnas kvar . Därutöverföreslår jag att bidrag skall kunna lämnas även till arbetsgiva- Prop.1990/91: 150 re inom den offentliga sektorn utan obligatoriskt krav på motprestation. Bilaga 1:6 Vid en prioritering mellan olika ansökningar bör emellertid somtidigare värdet av eventuella motprestationer beaktas. Jagräknar inte med att dessa ändringar i fråga om bidrag vid utbildning i företagskall innebära några merkostnader. Medhänsyn till det föränderliga behovet av yrkesutbildad arbetskraft som jag nysshar nämnt måste en offensiv satsning på arbetskraftens kompetensutvecklingäven innefatta den del av arbetskraften som står utanför arbetslivet. Härigenomkan de omställnings- och anpassningsproblem som finns på arbetsmarknadenmildras, som arbetslöshetstiderna kortas och de svaga grupperna kanstärka sin ställning på arbetsmarknaden. Föratt få till stånd en anpassning till de ökade kraven på yrkesmässig ochgeografisk rörlighet är min bedömning att de kompetenshöjande insatserna iform av upphandlade kurser inom arbetsmarknadsutbildningen behöver omfattaytterligare IO 000 personer , utöver vad jag förordade i åretsbudgetproposition. Kostnaden härför har jag beräknat till 1 942 milj.kr., varav961,4 milj.kr. 2.2.3Utbildning i del reguljära utbildningsväsendet Trotsen vikande efterfrågan på arbetskraft finns det alltid brist på vissakategorier av arbetskraft. De förslag jag framfört i fråga om arbetsmarknadsutbildningensyftar både till en allmän kompetenshöjning av arbetskraften och till attavhjälpa flaskhalsar på arbetsplatserna. Därutöver finns det en efterfrågan påvissa högskoleutbildade yrkesgrupper som t.ex. tekniker och förskollärare.Sådan utbildning ryms inte inom ramen för vad som får varaarbetsmarknadsutbildning. Föratt dels tillgodose den lokala efterfrågan pä de yrkeskategorier som genompåbyggnadskurser vid högskolan kan fylla nuvarande vakanser, dels kunna ge flerungdomar en möjlighet till inträde vid högskolan har chefen förutbildningsdepartementet föreslagit en utökning av högskolan med5 000 årsstudieplatser under /92. Dennautvidgning av intagningskapaciteten vid högskolan borde även tillgodose det behov av högskoleplatser som AMS i skrivelser och har framhållit finns för arbetssökande akademiker som behöver komplettera sin tidigare utbildning. Jag är därmed inte beredd att tillstyrka AMS förslag om att få utökade möjligheter att upp handla utbildning på högskolenivå. Enligt de regler som gäller för den utbildning som högskolan anordnar på uppdrag av företag, organisationer eller myndigheter samt för samhällets behov av arbetsmarknadsutbildning får denna inte motsvara någon allmän utbildningslinje. Skälen till dessa regler är att det inte skall gå att köpa sig förbi det allmänna ansökningsför farandet eller den kö som kan ha uppstått, på grund av platsbrist. AMShar föreslagit att dagpenningen för ungdomar som deltar iupphandlad arbetsmarknadsutbildning skall få lämnas med samma belopp somlämnas till dem som har fyllt och som inte uppfyller villkoren för rätttill ersättning från arbetslöshetskassan. Förslaget innebär en höjning avdagpenningen för denna grupp med . Jag delar AMSuppfattning att detta bör stimulera ungdomar med bristfälliga eller ej gångbarakunskaper att välja en arbetsmarknadsutbildning framför andra mindre aktivaåtgärder. Jag tillstyrker därför förslaget. Kostnaden härför har jag beräknattill 100 milj.kr. EnligtAMS bedömning kommer den genomsnittliga dagpenningen vid arbetsmarknadsutbildningatt bli högre än beräknat, vilket skulle medföra att de medel som beräknats förutbildningsbidrag i budgetpropositionen inte räcker till den beräknadeutbildningsvolymen. Den nya anslagskonstruktionen gör att kostnaderna föirutbildningsbidragen nu får en helt annan betydelse för AMS . Förnärvarande finns inte tillräckligt underlag för att med tillfredsställandeprecision fastställa den genomsnittliga dagpenningens storlek. En uppföljningbehöver därför göras av kostnadsutvecklingen för dagpenningen.Arbetsmarknadsdepartementet kommer att tillsammans med AMS följa hurkostnaderna för dagpenningen utvecklas under innevarande år för att regeringentill skall kunna göra en ny bedömning av medelsbehovet. Utbildningsbidragvid jobb-sökar-aktiviteter i samband med det utökade antaletinskolningsplatser har jag beräknat till 23 milj. kr. Dentotala kostnaden för utbildningsbidrag, inkl. höjningen av dagpenningen förungdomar be räknar jag till 1 084,4 milj.kr. Antaletlängtidsarbetslösa har minskat . Denna utvecklingbröts dock då antalet var oförändrat. Under första kvartalet i årkan en uppgång noteras, dock från en mycket låg nivå under samma kvartalföregående år. Undervarje lågkonjunktur har långtidsarbetslösheten,både som andel av den totala arbetslösheten och som andel av arbetskraften,ökat. Arbetslöshetens bördor har med andra ord för varje lågkonjunkturkoncentrerats till relativt sett allt färre personer. De allt längrearbetslöshetstiderna har också ett avgörande inflytande på den totalaarbetslöshetens utveckling, eftersom arbetslöshetstidens längd påverkar dengenomsnittliga arbetslöshetsnivån. Delångtidsarbetslösa är en heterogen grupp vad gäller ålder, kön, nationalitet,yrke, utbildning, arbetslivserfarenhet, boendeort m. m. Erfarenhetsmässigt hardet dock visat sig att framförallt äldre, ny- och återinträdande påarbetsmarknaden samt flyktingar och invandrare i högre grad än andra grupperriskerar att bli längtidsarbetslösa. Idetta sammanhang bör uppmärksammas beslut (prop. 1989/90:62, SfU 12, rskr. 185) om ändring i lagen (1962:381) om allmän 12 försäkringmed innebörden att förtidspension inte skall kunna beviljas på Prop.1990/91; 150 enbart arbelsmarknadsmässiga grunder. Ett skäl till lagändringenvar att Bilaga 1:6 arbetslöshetsproblem skall lösas inomarbetsmarknadspolitikens ramar och inte genom förtidspensionering. Beslutet ärett ytterligare skäl för arbetsmarknadsverket att uppmärksamma de äldressituation på arbetsmarknaden. Desociala och ekonomiska kostnaderna av långtidsarbetslöshet är höga för bådesamhället och den enskilde. Personer som går arbetslösa långa tider bliralltmer passiva och upphör efter hand att söka arbete. Dessa individer riskerartill sist att bli permanent arbetslösa. Arbetslösheten får därmed en frånvälfärdssynpunkt mycket allvarlig karaktär. Detär därför angeläget att arbetsförmedlingen genom aktiva insatser förhindrarlångtidsarbetslöshet och, om sådan ändå uppstår, försöker bryta den så snabbtsom möjligt. Tyngdpunkten i den arbetsmarknadspolitiska strategin motlångtidsarbetslöshet skall ligga på matchnings- och ut-budspåverkande åtgärder.De mycket kraftfulla satsningarna på jobb-sökar-aktiviteter,arbetsmarknadsutbildning samt utbildningsvikariat är därför viktiga bidrag iarbetet med att motverka långtidsarbetslösheten. Isyfte att särskilt stödja unga människor vid deras etablering på arbetsmarknaden,men även för att motverka långtidsarbetslösheten för samtliga sökandegrupper,föreslår jag, som ett komplement till dessa satsningar, att rekryteringsstödetsregler ändras så att stödet skall kunna utgå till sökande i åldern 18 24 årefter en månads arbetslöshet resp. till sökande efter tremånaders arbetslöshet. är villkoret för att få ett arbete medrekryteringsstöd att sökanden har varit arbetslös mer än eller, försökande mellan 18 , mer än . Vidare bör rekryteringsstödetsandel av den totala lönekostnaden höjas från högst 50 till högst . Kostnadenför denna höjning har jag beräknat till 50 milj.kr. Slutligen föreslår jag ettslopande av kravet på att anställningar med rekryteringsstöd hos kommuner ochlandstingskommuner måste gälla tills vidare. andel av de långtidsarbetslösa är invandrare.