prop · GE035 · 1990-12-31 00:00:00 — EnligtRSV bör ett komplett utdrag ur räkenskaperna omfatta knappt 130 olika poster,där en väsentlig nyhet i förhållande till avser likformigheten ochspecificeringen av kostnaderna, i första hand kostnaderna för arbetskraft.Skillnaden är påtaglig främst för företag som avslutar sina räkenskaper medårsbokslut, eftersom dagens deklarationsblanketter för sådana fall inteinnehåller krav på någon närmare redovisning av intäkter och kostnader. Denföreslagna detaljeringsgraden är vald med hänsyn till den fördelning på olikaposter som i regel finns i företagens egna redovisningssystem, en fördelningsom utgör ett lämpligt kontrollunderiag vid deklarationsgranskningen.Bl. a. underiättas jämförelsen av ett företags uppgifter med motsvarandegenomsnitt för den aktuella branschen. Några remissinstanser harmenat att det är en alltför stor mängd uppgif ter som skulle behöva lämnas. Det stora antalet poster som anges i RSV:s schema är emellertid en spegling av att en modell för räkenskapsutdrag måste täcka många typer av näringsverksamheter och praktiskt taget alla de företeelser som bör mynna ut i en särskild uppgift. För det övervägande antalet företag blir det endast fråga om att lämna uppgifter om en mindre del av posterna. Exempelvis skall ju inte den som inte dri ver jordbrak lämna uppgifterom en sådan post i den fullständiga förteckningen som jordbrak- sarrende eller andra poster som avser jordbraksföretag. I praktiken kommer flertalet företag med en årsomsättning om mindre än 20 basbelopp vilket svarar mot bortemot hälften av alla företag inte att behöva lämna fler uppgifter än . För övriga företag kan det bli fråga om såväl fler somfärre uppgifter som skall lämnas. För i stort sett alla blir uppgiftslämnandet smi- 82 digare.Det kan nämnas att RSV har uppgett att uppemot ett 30-tal av de Prop.1990/91:5 nuvarande deklarationsbilagorna kan avskaffas. Denkoppling mellan uppgifter som skall lämnas för skattekontrolländamål ochföretagens affarsredovisning som förslaget innebär har föranlett vissremisskritik, framför allt från BFN som ifrågasatt lämpligheten i ett stärktsamband mellan skatte- och bokföringsregler. Liknande kritik framfördes vidremissbehandlingen av utredningens om reformerad företagsbeskattning (URF)betänkande. 1 den proposition som ligger till grand för skattereformen(1989/90:110) framhöll jag att den nuvarande kopplingen mellan redovisning ochbeskattning bör behållas i det nya systemet för företagsbeskattning. Detpåpekandet gjordes dock att det kunde finnas anledning att i belysning av detnya skattesystemet senare ta upp frågan. Redandet nära samband som således även i fortsättningen kommer att finnas mellanskatte- och bokföringsreglerna talar starkt för att också uppgiftslämnandetfrån företagen knyts an till deras redovisning. Inomden svenska affärsredovisningen har utvecklingen gått mot en alltmer enhetligredovisningsstruktur. En standard, den s.k. BAS-kontoplanen, har tagits framinom näringslivet. Den kan betecknas som en generell, systematisk katalog medett stort antal konton från vilken varje företag kan välja ut de konton som detbehöver för just sin redovisning. BAS-kontoplanen underlättar därförutformningen av enskilda företags kontoplaner enligt en enhetliggrundsystematik. Planens indelning, t. ex. i kostnadsslag, återger tillämpadpraxis och baserar sig på undersökningar av ett mycket stort antal företag.BAS-kontoplanen kan användas av i stort sett alla företag oberoende av storlek,verksamhet och ägarförhållanden även om den i första hand utvecklats för de småoch medelstora företagens räkning. Enligt vad jag har erfarit tillämpas den aväven en del mycket stora företag. Detnya uppgiftslämnandet från företagen bör så nära som möjligt ansluta tillföretagens interna redovisning och därmed i praktiken bygga på BAS-kontoplanen,som rymmer de vanligast förekommande kontoslagen. Det har hävdats att enkoppling av deklarationsredovisningen till BAS-kontoplanen kan komma att hämmautvecklingen av nya metoder att systematisera affärshändelserna, dvs.utvecklingen av god redovisningssed. För egen del anser jag inte att det kanväntas att så sker. Dessutom måste man väga in de betydande fördelar som ståratt vinna med den angivna kopplingen. Den framförda betänkligheten bör ändåföranleda uppmärksamhet från RSV och BFN. Detnya uppgiftslämnandet, som i praktiken avser utdrag ur företagens räkenskaper,omfattar i princip alla företag. Detta hindrar givetvis inte att RSV tar framolika deklarationsblanketter med hänsyn till företagens varierande storlek,branscher o. dyl. Jag återkommer till detta i avsnitt 3.4. Såväl somRSV har i sina förslag ansett att försäk ringsföretag borde undantas från skyldigheten att lämna räkenskapsut drag. Försäkringsföretags inkomster skall emellertid efter skattereformen beskattas som övrig inkomst av näringsverksamhet. Enligt min mening finns därför inte längre några skäl för att ha särskilda bestämmelser för dessa. Ett undantag bör dock göras och det gäller utländska skadeförsäk- 83 ringsföretagsom bedriver försäkringsverksamhet i . beskattaspå grandval av premieinkomsterna i (2 § 6 mom. elfte stycketlagen (1947:576) om statlig inkomstskatt). Det bör vara tillräckligt omde lämnar uppgifter om premieinkomsten i på samma sätt som Tillden tidigare nämnda framställningen har RSV fogat enförteckning över de poster en näringsidkare bör lämna uppgifter om.Förteckningen bör bifogas denna proposition som bilaga 6. Den har justeratsjämfört med förslagen i RSV:s rapport med hänsyn till dels de förändringar somnyligen föreslagits i fråga om de materiella beskattnings- . reglerna, delsremissynpunkterna på rapporten. Enligt RSV bör samtliga poster räknas upp ilag. Förmin del anser jag att det skulle föra väl långt med en så detaljrik uppräkningi lag. De olika posterna bör i stället kunna anges i föreskrifter på en lägrenivå. För detta talar att den närmare bestämningen av vad en deklaration skallinnehålla i betydande grad bör vara beroende av den praxis som råder påbokföringsområdet enligt god redovisningssed, där det i en del fall finns skälatt beakta vilken bransch det är fråga om. Detta föratsätter en föQsamhet ibestämmandet av uppdelningen på olika poster, något som bör kunna accepterasutan att villkoret för det är att en lagändring sker i varje enskilt fall.Hänsynstagandet till ett företags interna redovisning är till fördel också vidskattekontrollen, eftersom underlaget för deklarationsgranskningen då kommeratt direkt kunna återfinnas vid en granskning hos företaget. Enligtmin mening bör man här i någon mån också väga in att det rör sig om uppgiftertill ledning för egen taxering, där det i 3 kap. 5 § NTL finns en övergripandebestämmelse om att var och en är skyldig att efter föreläggande lämna alla deupplysningar som behövs för kontroll av att uppgifterna i självdeklarationenär riktiga. 1 samband med att sådana kompletterande upplysningar begärsuppkommer merarbete för både den uppgiftsskyldige och skattemyndigheten.Självdeklarationen bör ha ett sådant innehåll att den täcker praktiskt tagethela behovet för skattemyndigheterna av att få ett tillfredsställandekontrollunderlag. Ytterligare upplysningar skall mera sällan behövaefterfrågas. Mot denna bakgrand ser jag i den här frågan en skillnad motkontrolluppgifter och motsvarande uppgifter som skall lämnas till ledning förnågon annans taxering där det enligt min mening bör ställas högre krav pålagform när det gäller enskildheter. Ävenom de närmare omständigheterna, som jag ser det, inte behöver framgå av lagmåste man i lag ange en snäv ram med en tämligen långtgående precisering avvilka uppgifter som en självdeklaration skall innehålla. Till stor del bör mankunna bygga på nuvarande bestämmelser, främst 2 kap. 19 § LSK. Vad gälleruppgifter som hör till resultatredovisningen bör till skillnad från bl.a. anges att varje slag av intäkter, kostnader och bokslutsdispositioner skalltas upp. I likhet härmed bör i fråga om balansredovisningen anges att varjeslag av tillgångar och skulder skall tas upp. Denfullständiga förteckningen över de olika postema avseende närings verksamhet bör alltså göras i form av verkställighetsföreskrifter. Detta bör enligt min mening ingå som ett led i utformningen av deklarationsblanket- 84 tema och anförtros RSV.Som jag framhållit bör därvid hänsyn tas till uppgiftslämnamas intressen ochredovisningstekniska synpunkter av civilrättslig art. Att så bör ske följerockså av förordningen (1982:668) om statliga myndigheters inhämtande av uppgifterfrån näringsidkare och kommuner. 1 3 § i förordningen föreskrivs bl. a. att enmyndighet, innan den beslutar om ett nytt formulär till blankett eller om ickeobetydlig ändring i ett tidigare fastställt formulär, skall samråda medorganisation eller annan som kan anses företräda de näringsidkare som skalllämna uppgiftema. I och med attnäringsidkarna kommer att ge in uppgifter som direkt kan hämtas ur räkenskapemafinns något behov av att generellt kräva in bestyrkta kopior avresultat- och balansräkningama. Det finns inte heller behov av att begära inuppgifter om särskilt balanskonto eller vinst- och föriustkonto eller de övrigasärskilda uppgifter för fåmansföretag som anges i 2 kap. 22 §LSK. I 2 kap. 16 § LSK ges förnärvarande bestämmelser som anger att uppgiftema om avdrag för kostnader förrepresentation och liknande ändamål skall vara mycket detaljrika. En sådanutförlig redovisning är enligt min mening mindre lämplig. Uppgiftsskyldighetenbör i stället följa den föreslagna principen om likformighet. De merasummariska uppgifter som behövs bör således lämnas enligt vad som framgår avden av RSV ingivna förteckningen. Bestämmelsema i 2 kap. 16 § bör därförupphävas. Med det nya systemet föruppgiftslämnande bör man vidare kunna lätta på några av nuvarande skyldigheteratt lämna kontrolluppgifter. Detta gäller i fråga om bestämmelserna i 3 kap. 37och 38 §§ LSK, vilka bör upphävas resp. ändras. Jag kommenterar detta närmare iavsnitt 8. 3.2 Handelsbolag m. m. Mittförslag: För den som har inkomst från handelsbolag eller rederi förregistreringspliktigt fartyg skall bolaget eller rederiet och inte delägaren lämna de närmare uppgiftema om näringsverksamhet. Uppgifterna skall lämnasenligt de regler som gäller för självdeklaration. Förseningsavgiftskall kunna påföras handelsbolag m. fl. som inte lämnar uppgifter i rätt tid. Förnäringsverksamhet som makar tillsammans deltagit i skall endast en av makarnalämna en närmare redovisning. förslag:För handelsbolags- och makefallen föreslås som huvudregel att endast den somhar ledande ställning i verksamheten i sin självdeklaration utan anmaningskall lämna en fullständig redovisning för hela verksamheten. Sammaskattskyldig skall också lämna uppgift om delägares resp. makes andel i inkomstoch förmögenhet. Ifråga om handelsbolag m. fl. bör den som är företagsledare enligt 35 § 1 a mom.kommunalskattelagen (1928:370), KL, anses ha ledande ställning. Omdet finns flera företagsledare skall den som är bosatt i kommun där Prop.1990/91: 5 bolagetbedriver rörelse från fast driftställe lämna fullständig redovisning. Finnsdet flera sådana personer får de själva avgöra vem av dem som skall Om det inte finns någon företagsledare enligt 35 § 1 KL bör skyldigheten att lämna redovisningen läggas på den som harstörst andel eller vid lika andelsinnehav på den som är bosatt i kommundär bolaget bedriver verksamhet från fast driftställe. bördelägarna själva få avgöra vem av dem som skall lämna uppgifterna. 1fråga om makars verksamhet har i medhjälparfallet den make som står förverksamheten en ledande ställning. Om verksamheten bedrivs av makarnagemensamt bör skyldigheten att lämna redovisningen läggas på den som ärregistrerad till mervärdeskatt för verksamheten eller, om båda är registrerade,den som är bosatt i kommun där verksamheten bedrivs från fast driftställe. Isista hand får makarna själva avgöra vem av dem som skall lämna uppgifterna. Remissinstanserna:Endast ett par remissinstanser har berört frågan om uppgiftsskyldighet ihandelsbolags- och makefallen. i förordar atthandelsbolag skall bli deklarationsskyldigt och göras tillskattesubjekt. i anser att kommissionen haröverbetonat vinsterna vad avser de praktiska hanteringsfrågorna i förhållandetill andra frågor. Problem skulle uppkomma bl. a. vid utredningar och beslut omavvikelser från uppgifterna i självdeklarationerna och om skattetillägg. RSV:sförslag: Överensstämmer i stort med förslag. Remissinstansernahar inte uttalat sig särskilt i frågan. Skälenför mitt förslag: När det gäller handelsbolag och rederi för registreringspliktigtfartyg samt näringsverksamhet som makar gemensamt deltagit i anser jag i likhetmed kommissionen, RSV och remissinstanserna att det är tillräckligt att denärmare uppgifterna om en och samma näringsverksamhet lämnas från ett håll. Enbättre lösning än att företagsledaren eller en av delägarna i ett bolag skalllämna uppgifterna anser jag emellertid vara att bolaget är ansvarigt för attuppgifterna lämnas. En motsvarande ordning gäller redan enligt 2 kap. 25 § LSK.Härigenom undviker man den osäkerhet som kan uppstå om man väljer kommissionensförslag, nämligen i bedömningen av vem i bolaget som egentligen skall lämnauppgifterna. Motsvarandelösning kan dock inte väljas i makefallet utan där ansluter jag mig tillkommissionens förslag. För makar som gemensamt deltagit i näringsverksamhetbehöver således endast en av makarna lämna räkenskapsutdrag. 1 fråga om vem avmakarna som skall lämna uppgifterna bör det som kommissionen anfört härvidlagQäna till ledning. Frånen remissinstans har framförts farhågor om att problem skulle uppkomma vid frågor om bl. a. skattetillägg om räkenskapsuppgifterna lämnas av bara en av delägarna i ett handelsbolag eller, om två makar bedriver näringsverksamhet tillsammans, av endast den ene maken. Det förhållandet att den fylligare redovisningen om näringsverksamheten läm nas av någon annan inverkar emellertid inte på varje delägares eller makes 86 skyldighet att lämna enriktig deklaration med en summarisk uppgift om inkomsten av näringsverksamhet.Har för låg inkomst tagits upp, kan skattetillägg komma att påföras. Handelsbolag som intelämnar in uppgifter om näringsverksamhet i rätt tid bör kunna påförasförseningsavgift med på samma sätt som kan ske ifråga omsjälvdeklaration. Detta föranleder en ändring i 5 kap. 5 § NTL. 3.3 Formen för uppgiftslämnandet Mitt förslag:Uppgifter om näringsverksamhet skall lämnas på blankett enligt fastställtformulär eller på ADB-medium eller på annat lämpligt sätt som RSV närmareanger. EKO-kommissionensförslag: Överensstämmer i stort med mitt. Kommissionen föreslår även att inomramen för det enhetliga uppgiftslämnandet skall uppgifterna under vissaförutsättningar få lämnas på blanketter som t. ex. branschorganisationer självaframställer. Remissinstanserna:Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i denna fråga. iGöteborgs och län är tveksam till om uppgifter skall få lämnas påblanketter som de skattskyldiga själva framställer. Ett godkännande av RSV börvara en förutsättning för att få använda särskilda blanketter. FöreningenSveriges ta.xeringsrevisorer avslyrker att standardiserade räkenskapsutdragskall kunna göras branschanpassade. Föreningen anser att man bör undvika attreducera den enhetlighet som standardiserade räkenskapsutdrag innebär genomolika detaljbestämmelser och undantag. ochLantbrukarnas riksförbund är positiva till möjligheten förbranschorganisationer att utforma branschanpassade blanketter. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstansernahar inte uttalat sig särskilt i frågan. Skälenför mitt förslag: Granskningsarbetet ställer krav på en hög grad av enhetlighetmed hänsyn till den stora ärendemängden och den begränsade tid som står tillbuds. Att uppgifterna om näringsverksamhet bör lämnas på blankett enligtformulär som fastställs av RSV på samma sätt som gäller för alla andrauppgifter som skall lämnas i självdeklaration råder det därför enligt minmening ingen tvekan om. Detfinns emellertid flera skäl att medge att uppgifterna lämnas på annat äntraditionellt sätt. En anpassning bör göras till den tekniska utvecklingen.Som tidigare nämnts bör granskningen i så stor utsträckning som möjligt kunnaske med ADB-stöd. Om uppgifter bara lämnades på papper skulle stora resurser fåtas i anspråk för att klara registreringen av uppgifterna. För att undvikadetta och för att underiäUa för företagen, som i stor omfattning skötersin bokföring ADB-mässigt, bör de som så önskar ges möjlighet att lämna sinaräkenskapsutdrag på ADB-medium. Det bör framhållas att möjligheten att lämnauppgifterna på ADB-medium innebär en stor fördeläven för uppgiftslämnarna eftersom de därigenom Prop. 1990/91: 5 kan slippa entyngande pappershantering. Dessutom medför ett lämnande på ADB-medium attsäkerheten i uppgiftslämnandet ökar i och med att någon bearbetning avuppgifterna inte behöver ske. Jag anser dock inte att det skall vara fråga omett helt papperslöst deklarationsförfarande. Även om räkenskapsutdraget lämnaspå ADB-medium skall huvudblanketten lämnas på fastställt formulär ochundertecknas. Närdet gäller förslag att uppgifter under vissa förutsättningarskall få lämnas på blanketter som branschorganisationer själva framställer villjag framhålla följande. Som jag nämnt tidigare innehåller det komplettaräkenskapsschemat en mängd olika poster. För många näringsidkare kommer detbara att bli aktuellt att lämna uppgifter rörande endast ett fåtal av dessaposter. Det kan t. ex. bero på att verksamheten bedrivs i begränsad omfattningeller att den har en sådan inriktning att endast ett mindre antal uppgifterblir aktuella. Om detta gäller för en större grupp näringsidkare eller en helbransch kan det kanske vara lämpligt att utforma ett räkenskapsschema där manskalat bort alla poster som inte blir aktuella för just denna grupp företag. Enföratsättning för att få använda en branschanpassad blankett bör emellertidvara att blanketten fastställts av RSV. Om särskilda branschanpassadeblanketter kommer att utformas utgår jag ifrån att det sker inom ramen för detfullständiga räkenskapsschemat. Mittförslag: Revisionsberättelser som innehåller uttalande, upplysning elleranmärkning enligt 10 kap. 10 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller enligt 4 kap.10 § lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag skall ges intill skattemyndigheten. Är det endast fråga om uttalande att årsredovisningenupprättats enligt aktiebolagslagen eller att styrelseledamöter och verkställandedirektör bör beviljas ansvarsfrihet skall dock revisionsberättelsen inte gesin. Detsamma gäller uttalande enligt 10 kap. 10 § sjätte stycketaktiebolagslagen. RSV:sförslag: Överensstämmer delvis med mitt. RSV föreslår dessutom att ett s. k.revisorsintyg skall lämnas. Det innebär att företagets revisor skall intyga attdet råder överensstämmelse mellan i verksamheten förda räkenskaper och detlämnade räkenskapsutdraget. Remissinstanserna:Många remissinstanser har framfört kritik mot det s. k. revisorsintyget.Kritikerna har framför allt hävdat att ansvaret för att de lämnade uppgifternaär korrekta skall ligga på den skattskyldige och inte övervältras på någonutomstående. Skälenför mitt förslag: Enligt 2 kap. 22 § tredje stycket LSK skall aktiebolag,ekonomisk förening och ömsesidigt försäkringsbolag avlämna bestyrkt avskrifteller tryckt exemplar av revisionsberättelse som avgivits for beskattningsåret.Enligt lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag är revisorer ialla företag oavsett företagsform skyldiga att avge en revisionsberättelse.Lagen omfattar således både handelsbolag och mer omfattande bedriven enskildnäringsverksamhet. En revisor har enligt 10 kap. 10 § aktiebolagslagen och 4kap. 10 § lagen om årsredovisning m. m. i vissa företag skyldighet attkontrollera att företaget gör avdrag för preliminär och kvarstående skattenligt uppbördslagen. Vidare skall revisorn kontrollera att företaget låtitregistrera sig till mervärdeskatt samt att företaget betalar innehållna skatter,mervärdeskatt och socialavgifter i rätt tid. Om brister föreligger inågot av dessa avseenden skall anmärkning göras i revisionsberättelsen ochdenna skall genast sändas in till . Det är uppenbart attrevisionsberättelser med anmärkningar av ovan angivet slag är av intresse förskattemyndigheten. Men också i de fall där anmärkning, upplysning elleruttalande har gjorts av revisorn i revisionsberättelsen enligt 10 kap. 10 §aktiebolagslagen eller 4 kap. 10 § lagen om årsredovisning m. m. i vissaföretag av något annat skäl är den av intresse för skattemyndigheten. Även idessa fall fyller vad som sägs i revisionsberättelsen den förskattemyndigheten viktiga funktionen att uppmärksamhet riktas mot företag medbristfällig redovisning. Generellt sett krävs det en djupare granskning för attavgöra om en revisorsanmärkning har någon skattemässig effekt. Av det som ovan sagtsframgår att det finns ett berättigat intresse för skattemyndigheten att fåkännedom om att en revisor har avlämnat en "oren"revisionsberättelse. Däremot finns det inte något skäl att kräva att allaföretag skall ge in sina revisionsberättelser. Närdet gäller revisorsintyg har jag viss förståelse för den kritik som framförtsmot förslaget i den delen. Ansvaret för att uppgiftema i självdeklarationen ärkorrekta bör inte övervältras på någon utomstående utan ligga hos denskattskyldige. Jag lägger därför inte fram något förslag om revisorsintyg. Mittförslag: Om det föreligger särskilda skäl får skattemyndighet på ansökan av dendeklarationsskyldige medge att de uppgifter som skall lämnas ur räkenskapernaoch som avser intäkter, kostnader, bokslutsdispositioner, skatter och redovisatresultat får lämnas i sammansatta poster. Ettbeslut om dispens får omfatta en period av . beslutfår överklagas till RSV. förslag:Alla företag som avslutar sina räkenskaper med årsbokslut skall lämna uppgifterenligt ett standardiserat räkenskapsutdrag. Undantag från uppgiftsskyldighetengörs endast för försäkringsrörelse. Försäkringsrörelse beskattas nämligen påett väsentligt annoriunda sättän andra företag. För dem som inte avslutar sina räkenskaper med Prop.1990/91:5 årsbokslut föreslås ett uppgiftslämnande som i hög gradöverensstämmer med det standardiserade räkenskapsutdraget. Dettauppgiftslämnande överensstämmer emellertid också i hög grad meduppgiftsskyldigheten enligt gällande rätt. Standardiserade räkenskapsutdrag kani speciella fall för vissa företag medföra problem, åtminstone under enövergångsperiod. Skattechef skall därför kunna besluta om dispens från denföreslagna uppgiftsskyldigheten under föratsättning att beslut om planmässigrevision omfattar företaget. Remissinstanserna:Remissinstanserna nämner olika typer av företag som bör undantas från detstandardiserade räkenskapsschemat, bl. a. större företag, banker, finansbolagoch försäkringsbolag. och förelår ett förenklat uppgiftslämnandeför dem som inte klarar av att lämna ett fullständigt räkenskapsutdrag. RSV:sförslag: Någon generell undantagskrets skall inte finnas. De företag som intekan lämna räkenskapsutdrag skall i stället få göra en enklare sammanställningav uppgifter ur sin redovisning som inte behöver finnas i själva affarsredovisningen.Dispensen skall endast omfatta de delar av räkenskapsschemat där verkligt behovav dispens föreligger. Företag som har dispens skall lämna fullständigauppgifter enligt balansräkningsschemat. Remissinstanserna:Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i denna del. Förslagettillstyrks av länsskattemyndigheten i . Riks-JÖrsäkringsverketframhåller betydelsen av att dispens inte skall kunna ges från uppgifterrörande kostnader för arbetskraft. Uppgifterna har betydelse vid fastställandeav underlag för egenavgifter och av pensionsgrandande inkomst för anlitadarbetskraft. Skälenför mitt förslag: En likformig behandling av företagen från skattemyndigheternassida förutsätter ett likformigt uppgiftslämnande. Deklarationsgranskningen underiättasav en likformig rapportering.