prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — Bestämmelsernai andra stycket, som delvis är nya, är tillämpliga såväl när föräldrarnatvistar om vårdnad eller umgänge som när de är ense i dessa frågor. Detankommer på domstolen att avgöra om det är tillräckligt att socialnämndenbereds tillfälle att lämna upplysningar eller om ytterligare utredning börinförskaffas. 1fall då föräldrarna är ense torde det vanligtvis ligga närmast till hands alt domstolen bereder nämnden tillfälle att inom en viss lämna upplysningar. Detsamma kan vara fallet om föräldrarna visserligen tvistar om exempelvis umgänget men domstolen redan har tillgång till erforderlig 65 5 1990/91. I .saml Nr 8 utredning i denna fråga.Har nämnden upplysningar som kan vara av Prop. 1990/91:8 betydelse fördomstolens bedömning är nämnden skyldig all lämna sädana upplysningar.Sekretess hindrar inte alt uppgift lämnas till domstolen, 14 kap 1 §sekretesslagen (1980:100), jfr 7 kap 4 § samma lag. Omytterligare utredning befinns erforderlig, skall domstolen uppdra ål lämpligtorgan att föranstalta om sådan. Normall bör utredningen verkställas av någonsom utses av socialnämnden. Endast i undanlagsfall bör det bli aktuellt fördomstolen all vända sig till ett annat organ för alt få någon utsedd. Så kanbli fallet om domstolen redan har ett aktuellt utredningsmaterial som endastbehöver kompletteras med t.ex. ett barnpsykiatriskt utlåtande. I stället förall vända sig till socialnämnden kan domstolen då begära ett sådant ullålandedirekt hos en barn- och ungdomspsykialrisk klinik. Om det däremot under envårdnadsuiredning i socialnämndens regi uppkommer behov av att hörabarnpsykiatrisk expertis, bör delta i regel kunna lösas genom att vederbörandetjänsteman vid socialförvaltningen - efter samråd med domstolen - själv tarkontakt med berörd klinik. Vårdnads-och umgängesutredningar skall alltså normalt verkställas av någon som utses avsocialnämnden. Nämnden har ett huvudmannaskap för utredningens verkställande.Den ansvarar för alt uppgiften tilldelas en tjänsteman och för att utredningenkommer till stånd i enlighet med domstolens begäran. Däremot skall nämnden intepröva innehållet i vårdnadsuiredningen eller avge något yttrande tilldomstolen. inle skall avge något yttrande i målet blir det utredaren som självredovisar utredningsmaterialet till domstolen. Bestämmelsen lägger inle någonplikt pä utredaren alt dessutom avge ett förslag till hur tvisten bör avgörasmen reser ä andra sidan inle heller några hinder däremot. Del har lämnats tilluiredaren själv att avgöra huruvida han eller hon skall redovisa sina egnaslutsatser. I avsnitt 2.6.1 i den allmänna motiveringen har något berörts hurman bör se på den avvägningen. Bestämmelsenger domstolen en möjlighet all bestämma riktlinjer för utredningen. Huruvidadel finns anledning all från domstolens sida lägga fast vissa ramar förutredningen får bedömas från fall till fall. Del kan exempelvis redan frånbörjan slå klart att utredningen kan göras mera begränsad än vanligt ochinriktas på vissa förhållanden eller, omvänt, all del är nödvändigt all utvidgautredningen genom inhämtande av upplysningar från viss expertis. Även närdomstolen bestämmer om riktlinjer för utredningen så ankommer del på utredarenatt avgöra hur utredningen närmare skall bedrivas. Tanken med bestämmelsen ärinte att domstolen mera regelmässigt skall fastställa riktlinjer för utredningenulan alt domstolen skall ha möjlighet därtill i de fall där det ter sigpåkallat. Domstolenkan också utsätta en tidsfrist inom vilken utredningen skall redovisas. Behovet av sådana tidsfrister får bedömas från fall till fall. Också lidsfristens längd får bestämmas med utgångspunkt från omständig heterna i det enskilda fallet. En handläggningslid på 66 torde ofta kunna vara ettriktmärke på vad som kan anses rimligt. Dentidsfrist som domstolen bestämmer kan vid behov utsträckas. Så kan vara falletom det visar sig all utredningen behöver kompletteras med t.ex. ettbarnpsykiatriskt utlåtande. Ett annal fall kan vara del att förutsättningarför samarbetssamtal uppkommer först sedan vårdnadsutredningen har påbörjats. Imål eller ärende om vårdnad eller umgänge får rätten, för tiden till dess attfrågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft,besluta om vårdnad eller umgänge. Står bamet under vårdnad av båda föräldrarna,får rätten i stället besluta vem bamet skall bo tilbammans med. Rätten skallbesluta efter vad som är bäst för bamet. Beslutenligt första stycket får meddelas ulan huvudförhandling. Innan beslutetmeddelas skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Rätten kaninhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. Har rätten meddelat ettbeslut, skall den ompröva det när målet eller ärendet avgörs. Ettbeslut enligt denna paragraf får verkställas på samma sätt som en dom som harvunnit laga krafl. Beslutet får dock när som helst ändras av rätlen. (Jfr20 § i promemorians förslag) Paragrafeninnehåller regler om interimistiska beslut. Bestämmelserna i första stycket ärdelvis nya. Frågan har behandlats i avsnitt 2.6.2 i den allmänna motiveringen. Nyheteni första stycket, förutom en uttrycklig markering all rättens beslut skall hasin utgångspunkt i vad som är bäst för barnel, är all domstolen i mål ellerärenden om vårdnad och umgänge - i fall då barnel står under vårdnad av bådaföräldrarna - kan begränsa del interimistiska beslutet till att avse vem barnetskall bo tillsammans med. Det ankommer på domstolen alt efter vad som är bästför barnel avgöra huruvida det interimistiska beslutet skall ta sikte påvårdnaden eller endast avse vem barnet skall bo tillsammans med. Det har därvidi och för sig ingen betydelse vad som i ett äktenskapsskillnadsmål kan beslutasom rätt att sitta kvar i den gemensamma bostaden. Eftersomdet interimistiska beslutet tar sikte på en relativt begränsad tidsperiod ochnär som helst kan ändras, torde det vara motiverat alt inte lösaupp den gemensamma vårdnaden interimistiskt, åtminstone inle . Dettagäller naturligtvis särskilt om ingen av föräldrarna utesluter gemensam vårdnadsom ett tänkbart alternativ. Men även om en förälder, eller båda, skulle varainriktad enbart på ensam vårdnad, kan ett begränsat förordnande som tar siktepå vem barnet skall bo tillsammans med vara att föredra. Del kan ge möjlighetför föräldrarna att pröva på gemensam vårdnad också i en situation då de är ikonflikt med varandra och inte längre bor tillsammans. Har domstolen förordnatom samarbetssamtal (jfr 18 §) torde ett begränsat förordnande i allmänhetframstå som det för barnel bästa alternativet. Givetvisfinns del också fall där det inle kan antas att parterna ens under den interimistiskaperioden kan komma överens i frågor som rör Prop. barnet och då särskilt hurkontakten mellan barnet och den förälder som barnel inle bortillsammans med skall ordnas, I så fall kan det från barnetssynvinkel vara bäst med ett traditionellt interimistiskt beslut om vårdnad och umgänge.Ytterst måste prövningen, som alltid, bli beroende av omständigheterna i detenskilda fallet. Attden förälder som barnet inle bor tillsammans med kan förpliktas att betalaunderhållsbidrag följer av 7 kap. 2 § 2 . Iregel begär naturiigtvis föräldrarna all få det interimistiska beslut som desjälva anser lämpligast. Det krävs dock inte att yrkande framställs om beslutsom avses i paragrafen. Även om parterna är ense om att vårdnadeninterimistiskt skall tillkomma en av dem, kan domstolen inskränka beslutet tillau avse enbart barnels bostad, låt vara att det i regel inte torde finnasanledning alt gå ifrån en mellan föräldrarna träffad överenskommelse. Domstolenkan också på eget initiativ meddela ett interimistiskt beslut om vårdnaden ävenom parterna själva anser att del skall ges en mera inskränkt innebörd.Utgångspunkt för avgörandet skall vara barnets bästa. Omdel i ett mål om överflyttning av vårdnaden från den ena föräldern till denandra framställs ett yrkande om interimistiskt beslut skall det interimistiskabeslutet självfallet avsevårdnadsfrågan. Detta framgår av första meningen iförsta stycket. 4.2Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Socialnämndenbör genom hjälp i hemmet, färdtjänst eller annan service underlätta för denenskilde au bo hemma och ha kontakter med andra. Nämndenbör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer,socialcentraler och liknande, socialjour eller annan därmed jämförligverksamhet. Nämndenkan utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift atthjälpa den enskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter, om denenskilde begär eller samtycker till del. För bam som inte har fyllt fårkontaktperson utses endast om bamets vårdnadshavare begär eller samtycker tilldet. Har bamet fyllt får kontaktperson utses endast om bamet självt begäreller samtycker till det. (Jfr10 § i promemorians förslag) Tredjestycket har kompletterats med bestämmelser om kontaktperson för barn.Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 2,9 i den allmänna motiveringen. Närbarnel är är vårdnadshavaren alltid behörig att begära enkontaktperson för barnel. Om barnet självt vill ha en kontaktperson menvårdnadshavaren moisäiter sig del, kan någon kontaktperson inte utses. Om åandra sidan vårdnadshavaren vill ha en kontaktperson för barnet medan barnetmotsätter sig detta, finns del inte något formellt hinder mot all socialnämndenutser en kontaktperson. Om barnel har nått en sådan mognad att dessvilja bör respekteras, kan det dock vara ett skäl Prop. 1990/91: mot att enkontaktperson utses på vårdnadshavarens begäran. Närbarnet är kan en kontaktperson aldrig utses mot barnets vilja. Ombarnet begär att få en kontaktperson, har vårdnadshavarens inställning inte ioch för sig någon avgörande betydelse. Eu skäl mot att utse kontaktperson förett barn som har fyllt kan dock vara att vårdnadshavaren motsätter sigdet. En sådan inställning från vårdnadshavarens sida kan innebära attkontaktpersonens möjigheter att hjälpa barnet och hans familj allvarligtförsväras. Omen kontaktperson eller andra stödåtgärder för ett barn inte kan eller ansesböra komma i fråga, får det inte innebära att socialnämnden avstår från atthålla sig underrättad om hur barnets eller den unges förhållanden utvecklas.Nämnden har ett särskilt anfivar för att utvecklingen noga följs i sådanaärenden där erforderliga samlycken till åtgärder, som i och för sig ärönskvärda, inte har stått att få. Nämnden måste vidare vara beredd att vidbehov tillhandahålla andra behandlingsåtgärder eller ingripa på annat sätt. verkaför att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, inära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och engynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, medsärskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visattecken till en ogynnsam utveckling, inära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar attutvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen tillden unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, samt i sin omsorg om bam och ungdom tillgodose det särskilda behov av stödoch hjälp som kan förelia sedan en tvist om vårdnad eller umgänge har avgjortsav en domstol (Jfr12 § i promemorians förslag) Paragrafeninnehåller vissa målinriktade bestämmelserom kommunernas omsorger om barn ochungdom. En nyhet är sista ledet. Detta har behandlats närmare i avsnitt 2.8 iden allmänna motiveringen. Som där har anförts är tanken med tillägget attstryka under betydelsen av att socialnämnden inte tar sin hand från ettvårdnads- eller umgängesärende bara därför att frågan därom har avgjorts. Atten vårdnads- eller umgängestvisl uppkommer kan vara ett tecken på attföräldrarna behöver hjälp och stöd för alt kunna fungera. Under den utredningsom normalt verkställs i socialnämndens regi kan nämnden få en god grund förfortsalla kontakter efter det all det rättsliga avgörandet har fallit. Kommunen skall sörja för att föräldrar kan erbjudas samtalunder sakkimnig ledning i syfte att nå enighet i frågor rörande vårdnad ochumgänge (samarbetssamtal). (Jfr12a § i promemorians förslag) Frågan har behandlats i avsnitt 2.3.1 i den allmänna motiveringen.Paragrafen innehåller en allmän regel om kommunens skyldighet alt erbjudaföräldrar samarbetssamtal. I 6 kap. 18 § finns regler omdomstols rätt all uppdra åt socialnämnd alt anordna samarbetssamtal. Omföräldrarna själva begär att få genomgå samarbetssamtal, något som ofta skerinnan en rättslig process har inletts, är kommunen enligt förevarandebestämmelse skyldig att sörja för att sådana samtal kommer till stånd. Det fårankomma på respektive kommun att i varje enskilt fall avgöra omfattningen ochinriktningen av samtalen. Bestämmelsenställer inle upp något krav på att kommunen skall hålla en verksamhet medsamarbetssamtal inom sin egen organisation ulan den skyldighet som läggs påkommunen är att, inom eller utom sin organisation, sörja för alt föräldrar somvill ha samarbetssamtal kan erbjudas sådana. Ombara en av föräldrarna vänder sig till kommunen med en begäran omsamarbetssamtal, kan det ofta vara naturligt att kommunen verkar för allsamarbetssamtal kommer till stånd. Något tvång för den enskilde all medverka isamarbetssamtal finns inle utan samtalen bygger på frivillighet frånföräldrarnas sida. Uppdragall besluta pä socialnämndens vägnar får när del gäller avseendast uppgifter som anges i följande lagrum 1 kap.4 § , 1, 4 - 6, 8 och 9 §§föräldrabalken, dock inle befogenhet enligt 9 § att besluta att inle påbörjautredning eller att lägga ned en påbörjad utredning, 5, 6 och 8 §§föräldrabalken, 19§ beträffande beslut att utse utredare i mål och ärenden omvårdnad eller umgänge, 7, 11 och 14 §§föräldrabalken, dock inte befogenhet enligt 7 § att godkänna avtal sominnefattar åtagande att utge engångsbelopp, 16 § andra stycket , Uppdragatt besluta på socialnämndens vägnar får inle heller omfatta befogenhet attmeddela beslut i frågor som avses i 27 § denna lag eller att fullgöra vad somankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag ellerenligt 9 § lagen (1964:143) om bidragsförskott. (finnsingen motsvarighet i promemorian) Paragrafensförsta stycke reglerar i vilka fall socialnämnden får delegera uppgifter somanges i . 1 en nypimkt anges att socialnämnden får delegeraockså beslut att utse utredare i mål eller ärenden om vårdnad och umgänge.Bakgrunden till bestämmelsen är att socialnämn- Prop. 1990/91: den, enligt vad somföreslås i 6 kap. 19 § , inte skall avge någoteget yttrande i dessa mål. För att förfarandet skall bli så smidigt som möjligt är det därförlämpligt att uppgiften att utse utredare läggs över på någon vid nämndensom leder och fördelar arbetsuppgifter av sådant slag, t.ex.socialchefen eller chefen för familjerättsbyrån. Deändringar som har gjorts är föranledda av det terminologiska utbytet av"faderskapserkännande" mot "faderskapsbekräftelse". Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen debföreslår alt anta förslagen till 1.lag om ändring iföräldrabalken, 2.lag om ändring isocialtjänstlagen (1980:620), 3.lag om ändring i lagen(1985:367) om internationella faderskapsfrågor, 4.lag om ändring i lagen(1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden, 5.lag om ändring i lagen(1958:642) om blodundersökning m.m, vid utredning av faderskap, 6.lag om ändring i lagen(1969:620) om ersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag. debbereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört om 7. rättentill omprövning (avsnitt 2,6.3) Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. Bilaga 1 Prop,1990/91: Bilaga 1 Sammanfattning av departemenspromemorian Vårdnadoch umgänge, Ds 1989:52 Ipromemorian behandlas vissa frågor om vårdnad och umgänge. Promemorian tar somutgångspunkt att det typiskt sett är bäst för barnet om föräldrarna kan enas isådana frågor. De förslag som läggs fram syftar särskilt till att bana vägenför samförsiåndslösningar i så stor utsträckning som möjligt. Idetta syfte föresläs att samarbetssamtal skall erbjudas föräldrar i allakommuner. Vidare föresläs del all domstol i ett mål om vårdnad eller umgängeskall ges möjlighet att la initiativ till att samarbetssamtal kommer tillstånd. Gemensamvårdnad föreslås kunna komma i fråga inte bara om föräldrarna är ense om detulan också om ingen av dem motsätter sig denna vårdnadsform. Ogiftaföräldrar föreslås kunna få gemensam vårdnad genom en anmälan tillsocialnämnden i samband med all faderskapet fastställs. I anslutning därtillföreslås all termen faderskapserkännande byts ut mot termen faderskapsbekräflelse. Försådana fall då gemensam vårdnad inte är aktuell utan endera föräldern skallanförtros vårdnaden skall domstolen liksom avgöra frågan om vem somskall ha vårdnaden efter vad som är bäst för barnet. Det föreslås en uttryckligbestämmelse om att domstolen därvid skall fästa avseende särskilt vid barnetsbehov av en nära och god kontakt hied båda föräldrarna. Ianslutning till reglerna om umgänge föreslås au vårdnadshavaren skall lämnasådana upplysningarom barnel som kan främja umgänget. Vidare föreslås att enerinran las in i socialtjänstlagen om alt socialnämnden också efter det au entvist om vårdnad eller umgänge har avgjorts skall tillgodose det behov av stödoch hjälp som kan föreligga. Närdel gäller förfarandet i vårdnadsmål föreslås att interimistiska beslut i regelinle skall avse vårdnaden ulan bara la sikte på var barnet skall bo. Detföreslås vidare all socialnämnden inte skall yttra sig över envårdnadsutredning. Domstolen skall uppdra ål socialnämnden au föranstalta omutredning men utredningen skall överiämnas till domstolen ulan något ställningstagandefrån nämndens eller utredarens sida. Deföreslagna lagändringarna avses träda i kraft . Lag om ändring i * Härigenomföreskrivs i fråga , deb att 1 kap. 2 - 4 §§, 2kap. 5 §, 3 kap. 1 och 3 §§ saml 6 kap. 4 -6, 10, 15 och 18 - 20 §§ skall haföljande lydelse, dels att det i 6 kap, skall införas in en ny paragraf, 6 a §,av följande lydelse. Prop, 1990/91 Bilaga 2 Föreslagen lydelse 1 kap,2§ Rätlenskall förklara att mannen i äktenskapet ej är fader till barnet, om 1,det är utrett att modern harhaft sanilag med annan än mannen under tid då barnet kan vara avlat och det medhänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt all barnet har avlats av denandre, 2, det på grund av barnets arvsanlag eller annansärskild omständighet kan hällas för visst att mannen ej är barnets fader,eller 3,barnet har avlats föreäktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och del ej är sannoliktalt makarna ha haft samlag med varandra under lid dä barnet kan vara avlat. Godkännermannen i äktenskapet Godkänner mannen i äktenskapet skriftligen annan mans beh-äftebe av faderskapet och har i fråga om bekräfteben iakttagits bestämmelserna i 4 §, skall därigenom anses fastställt alt mannen i äklenskapel ej är barnets fader. Bekräftelsen skall dock i delta fall alllid vara skriftligen godkänd av modern. skriftligenannan mans erkännande av faderskapet och har i fråga om erkännandet iakttagitsbestämmelserna i 4 §, skall därigenom anses faslslälll att mannen iäktenskapet ej är barnets fader. Erkännandet skall dock i delta fall alltidvara skriftligen godkänt av modern. Föreligger ej fall somavses i 1 § eller har rätten meddelat förklaring enligt 2 § första slycket,fastställes Föreligger ej fallsoiii avses i 1 § eller har rätten meddelat förklaring enligt 2 § förstastycket, fa.ststälb faderskapetgenom erkännande eller faderskapet genom bekräftebe eller dom. Prop.1990/91: Bilaga 2 Erkännande av faderskapsker skriftligen och skall bevittnas av två personer. Erkännandet skall skriftligengodkännas av socialnämnden och av modern eller särskilt förordnad förmyndareför barnel. Har barnel uppnätt myndig ålder, skall erkännandet i ställetgodkännas av barnet självt. får lämna sitt godkännande endast omdet kan antagas att mannen är fader till barnet. Erkännandekan ske även före barnets födelse. Visassenare att den som har lämnat erkännande ej är fader till barnel, skallrätten förklara alt erkännandet saknar verkan mot honom. Bekräftebeav faderskap sker skriftligen och skall bevittnas av två personer.Bekräfteben skall skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern ellersärskilt förordnad förmyndare för barnet. Har barnet uppnått myndig ålder,skall bekräfteben i stället godkännas av barnet självt. fårlämna sill godkännande endast om det kan antas att mannen är fader till barnet. Bekräftebekan ske även före barnets födelse. Visassenare att den som har lämnat bekräftebe ej är fader till barnel, skallrätten förklara att bekräfteben saknar verkan mot honom. 2 kap. 5 § Om faderskapsfrågan kan bedömasmed tillräcklig säkerhet pä grund avsocialnämndens utredning, bör nämndenbereda den som antages vara fader till barnet tillfälle att erkännafaderskapet. Om faderskapsfrägan kan bedömasmed tillräcklig säkerhet pä grund avsocialnämndens utredning, bör nämndenbereda den som antas vara fader till barnet tillfälle alt bekräfta faderskapet. 1§2Vill man som enligt 1 kap. 1 § skallanses som barns fader vinna Nuvarandelydebe Föreslagen lydebe Prop. 1990/91: Bilaga2 förklaring enligt 1 kap. 2 § första stycket all han icke är fader tillbarnet, skall han väcka talan härom mot barnel eller, om barnet har avlidit,dess arvingar. Ärmannen död och har han inle Är mannen död och har han inle varaktigt sammanbott med barnel varaktigt sammanbott med barnel och inle heller efter barnets födelse och inte heller efter barnels födelse erkänt bamet som sitt, har den avlid- bekräftat att barnet är hans, har den nes maka och var och en som jämte avlidnes maka och var och en som eller näst efter barnet är berättigad jämle eller näst efter barnet är till arv efter mannen rätt att väcka berättigad till arv efter mannen rätt talan om att mannen ej är fader till att väcka talan om att mannen ej är barnet. Efterlämnar den avlidne fader till barnet. Efterlämnar den förutom maka sådana arvingar som avlidne förutom maka sådana ar- avses i 3 kap, 2 § , har vingar som avses i 3 kap, 2 § ärvda- var och en av dem rätt att väcka balken, har var och en av dem rätt talan under här angivna förutsätt- all väcka talan under här angivna ningar, förutsättningar. Rättatt väcka talan föreligger ej, om vid mannens död har förflutitfrån del alt talan, som grundats på att mannen är fader till barnet, väckts mothonom och han fått del därav eller om har förflutit sedan anspråkpå samma grund framställts mot mannens dödsbo, Talansom avses i 1 eller 2 § får väckas vid rätlen i den ort där barnet har sitthemvist eller, om det har avlidit, vid den rätt som har att ta upp tvist om arvefter barnet. Finns det inle någon annan behörig domstol, skall målet tas uppav . Detsammagaller talan enligt 1 Detsamma gäller talan enligt 1 kap,4 § tredje stycket om att ett kap 4 § tredje slycket om all en faderskapserkännande saknar verkan fadersskapsbekräftebe saknar verkan mot den som har lämnat del, mot den som har lämnat den, Står barnet undervårdnad av endast en av föräldrarna och vill föräldrarna gemensamt utövavårdnaden, skall rätten på talan av dem båda förordna i enlighet med derasbegäran, om inte gemensam vårdnad 3r uppenbart oförenlig med barnets bästa. Harförordnande om vårdnaden inte meddelats tidigare, han föräldrarna, i ställetför att göra en ansökan till rätten, efter anmälan av dem båda tillpastorsämbetet få gemensam vårdnad genom registrering under förutsättning attföräldrarna och bamet är svenska medborgare. Istället för att göra en ansökan till rätten kan föräldrarna få gemensam vårdnadgenom regbtt-ering hos pastorsämbetet efter anmälan av dem båda 1.till socialnämnden isamband med att nämnden godkänner en bekräftebe av faderskap, eller 2.till pastorsämbetetunder förutsättning att förordnande om vårdnaden inte har meddelats tidigareoch att föräldrarna och bamet är nordiska medborgare.