prop · GE0346 · 1990-12-31 00:00:00 — Följdändringsbeslut och vissa andra beslut tillarbetsgivarens fördel får meddelas även efter utgången av sexårsperioden. Beslut enligl UBL och USALom omprövning till den skattskyldiges eller arbetsgivarens nackdel får, utomnär del är fråga om elt efterprövningsbeslut, inte meddelas efter utgången avåret efter det kalenderår under vilkel uppbördsåret har gått ut resp. andraåret efter utgiflsåret. Följdändringsbeslut till den skattskyldiges eller arbetsgivarensnackdel får meddelas utan tidsbegränsning. RSV:sförslag: Överensstämmer med milt. Remissinstansernahar inle haft något atl erinra mot förslaget. Skälen för mitt förslag:Beslut om omprövning lill den skattskyldiges fördel får enligl NTL meddelasinom efter utgången av laxeringsåret. Denna tidsfrist är väsenlligtlängre än den som gäller enligt UBL och USAL. Enligt 85 § 1 mom. UBL skallden skaltskyldiges eller arbetsgivarens överklagande som skall följas av enomprövning ha kommit in från den dag klaganden fick del avbeslutet. Samma lidsfrist gäller för överklagande enligl USAL (50 a § USAL).Vid överklagande av elt beslul enligt UBL om debitering till följd av etltaxeringsbeslut gäller dock samma tidsfrist som enligl NTL (85 § 1 mom. UBL). Jaginstämmer i RSV:s förslag atl fristen för omprövning enligt UBL och USAL tillden skaltskyldiges eller arbetsgivarens fördel skall anpassas lill den somgäller enligl NTL. Frislen bör bestämmas med utgångspunkt i uppbördsårel resp.utgiflsåret. Genom att utsträcka fristen för omprövning i UBL till utgången avdet femte året efter del kalenderår under vilkel uppbördsårel har gått ut ochfrislen för omprövning enligt USAL till utgången av sjätte året efterutgiflsåret uppnås en reglering som i sak stämmer överens med vad som gällerenligt NTL. Ävennär det gäller skattemyndighetens beslut om omprövning lill nackdel för denskaitskyldige eller arbetsgivaren bör tidfristerna enligt UBL och USAL varadesamma som i NTL. Är del fråga om efterprövningsbeslut, som jag behandlar idet följande avsnittet, bör dock särskilda regler gälla. Jag föreslår att nuaktuella omprövningsbeslut enligt UBL skall meddelas före utgången av åretefter det kalenderår under vilket uppbördsårel har gått ul ochomprövningsbeslut enligt USAL före utgången av andra året efter utgiflsåret. Följdändringsbeslutbör få meddelas utan atl någon tidsfrist gäller. Mittförslag: I UBL och USAL införs etl nytt institut, efterprövning. Institutet harsin förebild i eftertaxerings- och efterbeskallningsin-stituten påinkomstskatle- resp. mervärdeskatteområdel. Med efterprövning avses enomprövning till den skattskyldiges eller arbetsgivarens nackdel som i fråga ombeslut enligt UBL får ske efter utgången av året efter del kalenderår undervilket uppbördsåret har gått ul och i fråga om beslut enligt USAL efterutgången av andra året efter utgiflsåret. Efterprövningsom avser annat än följdändring får ske endast om den skulle avse belopp avnågon betydelse. Efterprövning får inte ske om skattemyndigheten tidigarefatlat ett efterprövningsbeslut på samma grund. Tidsfristenför beslul om efterprövning av etl beslut enligt UBL eller USAL till enarbetsgivares nackdel skall anpassas till vad som gäller vid eflertaxeringenligt NTL. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. RSV har dock föreslagit samma tidsfrister somnu gäller för åläggande av betalningsskyldighet. Remissinstanserna har intehaft något att erinra mot förslaget. har påpekat alt del börkomma an på RSV all meddela rikllinjer vad gäller gränsbeloppet. Även länsrätteni efteriyser rikllinjer i della avseende. Skälen för mitt förslag:Från administrativ synpunkt är del en fördel för såväl arbetsgivare ochskattskyldiga som skaltemyndigheter om reglerna på skatteområdet är såenhetliga som möjligt. Nuvarande regler om fastställelse av månadsavgift ochårsavgift i 10 resp. 17 § USAL bör därför, när nu tillfälle ges, arbetas om ochpassas in i ett syslem som motsvarar eftertaxeringen på taxeringsområdel ochefterbeskattningen på mervärde-och punkiskatleområdel. De omprövningsbeslut somär lill nackdel för arbetsgivaren och som skall få meddelas efter den ordinarietidsfristens utgång, dvs. efter utgången av andra året efter utgiflsåret, börsom RSV föreslagit betecknas efterprövningsbeslut. Också de beslut som enliglnuvarande regler i UBL är till nackdel för den skattskyldige ellerarbetsgivaren och som skall kunna meddelas efter utgången av året efter detkalenderår under vilket uppbördsåret har gått ut bör meddelas i form avefterprövningsbeslut. Jag föreslår alt ettefterprövningsinslilul förs in i UBL och USAL i enlighet med vad som sagts nu.Den närmare utformningen av de nya reglerna behandlas iförfattningskommentarerna. 2.7 Omprövning vid ny eller ändrad praxis Mitt förslag: Skattemyndighetenfår, under förutsättning att den skattskyldige eller arbetsgivaren begär delinom den lidsfrist som gäller för omprövning till den klagandes fördel, omprövaen fråga som prövats av länsrätt eller kammarrätt genom beslut som har vunnitlaga kraft, om beslutet avviker från rättstillämpningen i eltregeringsrättsavgörande som meddelats därefter. RSV:sförslag: Överensstämmer med milt. Remissinstanserna har intehaft någol att erinra mot förslaget. Länsrätten I påpekar attäven denna nya omprövningsrält, liksom den i NTL, torde vara förenad medöverklagningsrätt. Detta innebär enligl länsrätten i så fall etl kraftfullt ochveterligen inte kommenterat ingrepp i den res judicata som vidlåderdomstols lagakraftvunna avgörande, till och med all länsrätt ändrarkammarrätts lagakraftvunna dom. Skälen för mitt förslag: Idet nya taxeringsförfarandet har den extraordinära besvärsrätten ersatts av enfemårig tid för överklagande. För alt del inle skall bli en omotiverad skillnadi rätten att få etl beslul omprövat mellan den som överklagat och fått sin sakprövad av domstol och den som inle överklagat ett beslul, får skattemyndighetenunder förutsättning alt den skaitskyldige begär del under femårsperiodenompröva en fråga som prövats av länsrätt eller kammarrätt genom beslut som harvunnit laga kraft, om beslutet avvikerfrån rättstillämpningen i ett regeringsrällsavgö-rande som meddelats därefter. När del gäller beslulenligl UBL och USAL uppslår, som länsrätten påpekat, samma skillnad i fråga ommöjligheten all få sin sak omprövad beroende på om en fråga prövats av länsrätteller kammarrätt eller inte, om inte en särskild omprövningsrält ges. Jag anserdärför att del även på della område bör föras in regler i UBL och USALmotsvarande dem som finns i NTL. 2.8 Överklagande av skattskyldig eller arbetsgivare Mittförslag: Den skallskyldige eller arbetsgivaren får överklaga ett beslul enligtUBL före utgången av det femte året efter del kalenderår under vilketuppbördsårel har gått ut. Arbetsgivarenfår överklaga etl beslul enligl USAL före utgången av del sjätte året efterulgiftsåret. Omdel överklagade beslutet har meddelats efter under del årtidsfristen löper ut och den skattskyldige eller arbetsgivaren fått del avbeslutet efter utgången av oktober får överklagandet enligl såväl UBLsom USAL komma in från den dag klaganden fick dd av beslutet. Något krav på altett överklagat beslul skall ha gått klaganden emot skall inte finnas. RSV:s förslag:Överensstämmer med mitt. Verket har dock inle föreslagit att beslul enligtUSAL skall få överklagas av den enskilde även om det inte gått honom emot. Remissinstanserna har inlehaft något alt erinra mol förslaget med undantag av Lf och vilka anser att del i USAL saknas en bestämmelse om atl etlbeslut får överklagas även om del inle har gått emot den enskilde. Skälen för mitt förslag: Isamband med att det nya laxeringsförfarandel infördes ändrades även reglerna omöverklagande i UBL och USAL. har sålunda redan bestämt alt, även inomuppbördsområdel, skattemyndigheten skall ompröva ett överklagat beslut(prop. 1989/90:74, SkU32, rskr. 217, SFS 1990:329 och 332). Jag anser alt reglerna nukan göras än mer enhetliga. Efter förebild av NTL bör fristen för denskaltskyldiges och arbetsgivarens överklagande enligt UBL och USAL vara iprincip densamma som gäller för omprövning. Vidare bör beslut enligt såväl UBLsom USAL få överklagas av den enskilde även om beslutet inte har gått honomemot. Även i de fall det överklagade beslutet meddelats efter detår tidsfristen löper ut och klaganden fått del av beslutet efter utgången avoktober bör överklagandeliden anpassas till vad som gäller enligt NTL.Överklagandet bör då få komma in från den dag klaganden fickdel av beslutet. 2.9Överklagande av det allmänna Mittförslag: RSV får överklaga skattemyndighetens beslul enligl UBL inom den tidsom gäller för skattemyndigheten atl på eget initiativ fatta omprövningsbeslul.Detta innebär atl elt överklagande lill den skaltskyldiges ellerarbetsgivarens fördel får ske före utgången av det femte året efter delkalenderår under vilket uppbördsåret har gått ut, medan överklagande till denskattskyldiges eller arbetsgivarens nackdel får ske före utgången av året efterdet kalenderår under vilket uppbördsåret har gått ut. Överklagande får dockalltid ske från den dag beslutet meddelades. Överklagasett efterprövningsbeslut och yrkas ändring till den skallskyldiges ellerarbetsgivarens nackdel skall överklagandet ha kommit in frånden dag beslutet meddelades. Motsvaranderegler införs i USAL. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt såvitt gäller UBL. När del gäller USAL harverket däremot föreslagit alt överklagande av verket skall ha kommit in från del beslutet meddelades. Remissinstansernahar, med elt undantag, inte haft något att erinra mot förslaget. Kammarrätten iJönköping anser att den i USAL för RSV föreslagna tidsfristen för överklagandeförefaller kort om man jämför med vad som skall gälla enligt NTL och UBL samtför del allmänna ombudet för sjömansskatt. Skälenför mitt förslag: Även när det gäller överklagandetider bör reglerna avförenklingsskäl vara så lika som möjligt inom uppbördsområdel ochtaxeringsområdel. Jag föreslår därför att reglerna i såväl UBL som USALanpassas lill NTL. Mitt förslag:Nuvarande möjlighet för skattemyndigheten att inom systemet för uppbörd avarbetsgivaravgifter anmana en arbetsgivare att lämna årsuppglft slopas. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar inte haft något alt erinra mot förslaget. Skälen för mitt förslag:Enligl 11 § USAL får skattemyndigheten eller RSV anmana en arbetsgivare attinom den lid som anges i anmaningen lämna en årsuppgifi. I årsuppgiften skallbl. a. lämnas identifikationsuppgifter för arbetsgivaren och uppgift om denlön på vilken årsavgift beräknats. RSV har i sin promemoria uppgetl allnuvarande regler om årsuppgifi tillämpas i ytterst begränsad omfattning.Skattemyndigheterna har vid utredning av de på visst utgiftsår belöpandearbetsgivaravgifterna i regel valt andra utredningsvägar. Verket anser altårsuppgiften är överflödig och har därför föreslagit atl den skall tas bort. Om reglerna om årsuppgifitas bort blir regelsystemet för uppbörd av socialavgifter från arbetsgivarenågot enklare. Eftersom RSV anser att årsuppgiflen inle längre fyller någonfunktion bör den kunna slopas. Jag föreslår att detta skall ske. Mitt förslag: Densom i egenskap av företrädare för en juridisk person kan åläggasbetalningsansvar för arbetsgivaravgifter enligl USAL, mervärdeskall enligt MLeller skatt enligt lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter skallkunna åläggas detta även om avgifterna eller skatten beslutas försl efter delatl den juridiska personen har gått i konkurs. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har inle haft något att erinra mol förslaget.Domstolsverket delar RSV:s uppfattning atl reglerna om förelrädaransvar bör haden innebörden alt ansvaret även omfattar sådana fall där företrädarenunderlåter atl lämna en deklaration eller lämnar en felaktig redovisning.Enligt verket synes den av RSV föreslagna ändringen av författningstexten dockinte medföra den av RSV åsyftade ändringen. Enligt mening bör fråganutredas ytterligare innan ställning kan tas till RSV:s förslag. Även kammarrätten iJönköping ifrågasätter om den föreslagna ändringen är tillräcklig för attsyftet med ändringen skall uppnås. Enligt kammarrätten synes det i vart fallbehövas ett klariäggande motivullalande. Enligl länsrätten iStockholms län råder det oklarhet om vilket syfte och mål som förslaget har.Länsrätten ställer sig tveksam till om den föreslagna lagändringen kommer altleda lill det avsedda rättsläget. Dessutom säger sig länsrätten hysa starkabetänkligheter mol en ordning där betalningsskyldighet för den juridiskapersonen fastställts till del deklarerade beloppet eller automatiskt till nollsamtidigt som företrädaren innan betalningsskyldighet för huvudmannen ännuinträtt kan åläggas ett betalningsansvar för etl i efterhand fastställthögre belopp, trots alt han vid denna senare tidpunkt inte längre harbehörighet att företräda den juridiska person som då till och med kan haupplösts. En sådan ordning innebär atl före-trädaransvaret skulle komma attomfatta längre gående förpliktelser för företrädaren än för den juridiskapersonen själv. En mera måttfullutvidgning av företrädaransvaret i USAL anser länsrätten vara att ansvaretfick omfatta socialavgifter på löner och andra ersättningar för vilkapreliminärskatt innehållits. FAR anser atl om reglernaom förelrädaransvar i USAL ändras bör motsvarande ändringar göras i samtligafall då förelrädaransvar kan komma i fråga. LRF anser att det inte ärlämpligt att ta upp frågan om förelrädaransvar i samband med den rent tekniskaöversyn som görs på uppbördsområ- Frågan måste lösas iett större sammanhang, där överväganden också Prop. 1990/91:46 görs avolika fordringars ställning i konkurs. Skälenför mitt förslag: I huvudsak likalydande bestämmelser om ställföreträdaresbetalningsskyldighet finns i 21 § USAL, 48 a § ML och 5 kap. 17 § lagen ompunktskatter och prisregleringsavgifter. Anpassningenav omprövningsreglerna i USAL till de regler som finns i NTL innefattar även enviss anpassning av förfarandereglerna i USAL till dem som gäller enligt ML. Deföreslagna förfarandereglerna innebär bl. a. att avgifter som redovisats i enuppbördsdeklaraiion skall anses vara beslutade till redovisat belopp. I de fallnågon uppbördsdeklaration inte har lämnats skall avgifterna anses varabeslutade till noll kr. En sådan lösning medför emellertid problem vidtillämpning av nuvarande regler i 21 § USAL om förelrädaransvar. Motsvarandebestämmelser i 48 a § ML har i rättspraxis (se NJA 1982 s. 578) tolkats så attavgörande för frågan när en företrädares betalningsskyldighet inträder är vidvilken tidpunkt skatt skall betalas enligl de regler som gäller om detta förden juridiska personen. Skall skatten betalas in efter det att den juridiskapersonen har gått i konkurs kan, har det ansetts, något ansvar inte krävas utav ställföreträdaren eftersom han då är behörig alt företräda denjuridiska personen. Dentolkning som har gjorts av bestämmelserna i 48 a § ML torde - om USAL intejusteras även komma att gälla vid tillämpningen av 21 § USAL när de nyaförfarandereglerna har trätt i kraft. Stora möjligheter att undandra sigavgiftskrav skulle öppnas. Detta bör givetvis undvikas. Jag föreslår därför attde aktuella beslämmelserna i USAL justeras så att betalningsansvaret kan krävasut av företrädaren även om avgiftsbeloppen beslutas först efter en konkurs.Della resultat kan enligt min mening uppnås genom alt det i 21 § USALuttryckligen, genom en hänvisning till reglerna om när redovisning ochbetalning rätteligen skall ske, anges vid vilken tidpunktbetalningsskyldigheten för ställföreträdaren inträder. Med en sådan ordningblir det utan betydelse om den juridiska personen hinner försältas i konkursinnan de resterande avgifterna skall betalas. Invändningarnafrån en remissinstans (länsrätten i ) om att förslaget skulleinnebära alt en företrädare kan komma att åläggas elt betalningsansvar för etthögre belopp än vad den juridiska personen varit skyldig alt betala synes saknagmnd. Av bestämmelsema i 21 § USAL framgår nämligen alt del är fråga om ensolidarisk betalningsskyldighet. Företrädaren kan sålunda inte åläggasbetalningsskyldighet för elt större belopp än det som den juridiska personen ärskyldig att betala. En fömtsättning för att det solidariska ansvaret skallkunna krävas ut är därför att skattemyndigheten omprövat det bakomliggandeavgifisbeslutet och påfört den juridiska personen ett högre avgiftsbelopp. Jagvill slutligen påpeka atl när det gäller arbetsgivaravgifterna är del intefråga om att skapa en ny ordning utan endast att behålla nuvarande möjligheteratl kräva ut ansvar av företrädaren (se regeringsrättens dom imål nr. Motsvarandeändringar bör, för att uppnå enhetlighet med UBL och USAL, göras också i 48 a §ML och 5 kap. 17 § lagen om punktskatter och prisregleringsavgifler. 2.12 Ekonomiska och administrativa konsekvenser Mittförslag innebär förenklingar för såväl de skattskyldiga och arbetsgivare somskaltemyndigheter. Enligt min bedömning kommer kostnaderna för förslagetsgenomförande alt motsvaras av minskade kostnaderför administrationen. Församhället som helhet innebär etl genomförande av förslaget redan från börjanväsentliga fördelar. Möjligheten att på ett smidigt sätl, utan onödigaformaliteter, få även beslut enligt UBL och USAL omprövade av skattemyndighetenunder en lika som vid taxeringsbeslut innebär betydligt bättreservice än och minskade kostnader för de skattskyldiga ocharbetsgivarna. 3 Beslutsbehörigheten i ärenden rörande mervärdeskatt Mittförslag: Beslut i ett mervärdeskalteärende får fallas i skalte-nämnd om ärendethar ett nära samband med elt taxeringsärende som skall avgöras i nämnden ochdel är lämpligt att ärendena avgörs i ett sammanhang. En möjlighet atlöverföra beslulskompetensen mellan olika skallemyndigheter motsvarande den somgäller på taxeringsområdet införs även i lagen om mervärdeskatt. Skälen för mitt förslag:De nya reglerna om skyldighet att redovisa mervärdeskatt som gäller fr.o.m.1991 (SFS 1990:576) innebär att en skattskyldig med en skattepliktig omsättningsom inte överstiger . normall skall redovisa mervärdeskatten isin självdeklaration. Enligt 21 § ML gäller reglerna i lagen (1990:325) omsjälvdeklaration och kontrolluppgifter, NTL och UBL vid beskattningen av ensådan skattskyldig och inte förfarandet i ML. Detta innebär bl.a. atl del ärskattemyndigheten i det län där den skaltskyldiges hemortskommun förtaxeringsåret är belägen som skall fatta beskatlningsbeslutet. Vidare blirbestämmelserna i 2 kap. 4 § NTL om att beslul skall fattas i skattenämnden ivissa fall och bestämmelserna i 2 kap. 2 § tredje slycket NTL om överföring avbeslulskompetensen mellan olika skattemyndigheter tillämpliga påmervärdeskatteärenden i de fall mervärdeskatten skall redovisas isjälvdeklarationen. Nuvarandelänsskattemyndigheter och lokala skattemyndigheter ersätts fr.o.m. den 1januari 1991 av en gemensam skattemyndighet i varje län. Fr.o.m. den 1 januari1992 införs en ny inre organisation. Utgångspunkten för utformningen av dennya skatteorganisationen har varit alt beskalt- ningsverksamhetenskall ske i integrerade former. Varje skattskyldig skall i princip bara ha enkontaktpunkt inom skatteförvaltningen (prop. 1989/90:74 s. 265). Granskningenav bl.a. självdeklarationer och mervär-deskattedeklaralioner skall samordnas. Taxeringsbesluten skall idet nya laxeringsförfarandel normalt fattas av tjänstemän. I vissa fall skallemellertid taxeringsärenden avgöras i skattenämnd. Detta gäller bl. a. omärendet avser omprövning av en tvistig fråga och nämnden inte tidigare prövatde omständigheter och bevis som den skattskyldige åberopar eller om ärendetavser en skälighets- eller bedömningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelseför den skaitskyldige. Samma fråga kan vara aktuell såväl i ett taxeringsärendesom i etl mervärdeskalteärende. Så kan vara fallet t.ex. vid omprövning tillföljd av en integrerad revision eller när inkomsten av en näringsverksamhetuppskattats sköns-mässigl. Den nya integrerade beskattningsverksamheten ställerkrav på all beslut avseende inkomstskatt och mervärdeskatt kan fattas i ett sammanhangäven i de fall mervärdeskatten inte redovisats i självdeklarationen utan i enmervärdeskatledeklaralion. Jag föreslår därför att beslut i ettbeskattningsärende får fattas i skattenämnd om ärendet har ett nära sambandmed etl taxeringsärende som skall avgöras av nämnden och det är lämpligt attärendena avgörs i elt sammanhang. Jag föreslår också attreglerna i 2 kap. 2 § tredje stycket NTL om överflyttning av beslutskompetenseni taxeringsärenden från en skattemyndighet till en annan skall kunna tillämpaspå mervärdeskatteärenden. Därigenom möjliggörs en samordning av såvältaxerings- som mervärde-skattebeslut mellan olika skattemyndigheter. Mitt förslag:Bestämmelserna i lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighel beträffande vissauppdragsersältningar och lagen om undantag från vissa bestämmelser iuppbördslagen (1953:272) m. m. justeras i anledning av skattereformen. Enfelaktig hänvisning rättas i lagen om beräkning av pensionsgrundande inkomstenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Skälen för mitt förslag:Skattereformen föranleder omfattande följdändringar i ett flertal lagar. Jaghar tidigare (prop. 1990/91:5) lagt fram förslag till följdändringar i bl.a.UBL och lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Även lagen(1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissauppdragsersättningar (AUL) och lagen (1983:850) om undantag från vissabestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m. m. påverkas av skattereformen,främst genom de nya reglerna om registrering till och redovisning avmervärdeskatt. skall nämligen den som är skatlskyldig tillmervärdeskatt oberoende av den skattepliktiga omsättningens storlek alltidredovisa och betala mervärdeskall. En skattskyldig med en skattepliktigomsättning som inte överstiger . skall redovisamervärdeskatten i sin självdeklaration. Endastden som bedriver verksamhet med en skattepliktig omsättning Prop.1990/91:46 överstigande . är normalt skyldig all registrera sig förmervärdeskatt. Föratl inte skallereformen skall ändra tillämpningsområdet för AUL eller lagen omundantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m.m. krävsjusteringar av vissa bestämmelser i lagarna. Mina förslag är av den karaktärenalt jag endast går in på dem i författningskommentaren (avsnitt 6.5 och 6.6). följdändringar som gjordes i lagen (1959:551) om beräkning avpensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring ianledning av den nya taxeringslagen (SFS 1990:349) blev en hänvisning felaktigi 11 §. Jag föreslår därför en rättelse av bestämmelsen. 1enlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 2. lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare, 3. lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskall, 4. lagom ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 5. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 6. lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m. m. i vissaföretag, 7. lagom ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 8. lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundandeinkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 9. lag om ändring i lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighelbeträffande vissa uppdragsersättningar, 10. lagom ändring i lagen (1983:850) om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m. m. Förslagenunder 2 och 8 har upprättats i samråd med chefen för socialdepartementet.Förslagen under 5 7 har upprättats i samråd med chefen förjustitiedepartementet. Lagrådethar granskat de under 1 7 upptagna lagförslagen. De övriga förslagen är avsådan beskaffenhet alt lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 6 Författningskommentarer Prop. 6.1 Lagen om ändring i uppbördslagen (1953:272)