prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Ipropositionen (1990/91:141) om rehabilitering och rehabiliteringsersättninglämnas förslag till lagstiftning inom ramen för den allmänna försäkringen omansvaret för arbetslivsinriklad rehabilitering och om ekonomisk ersättning vidsådan lehabilitering. Förslagen avses i huvudsak träda i kraft samfidigt somsjuklön införs, dvs. Genom den ökade satsningen pårehabilitering av långtidssjukskrivna förväntos allt fler kunna återgå iförvärvsarbete eller till ett aktivt liv i övrigt. Regeringenlämnade direktiv till en parlamentarisk konunitté med uppgift attpröva vissa frågor i anslutning till införande av en arbetsgivarperiod om 14dagar inom sjukpenningförsäkringen. Kommittén redovisade sitt arbete . Regeringenhar tidigare denna dag i en särskild proposition lämnat förslag om en ny lag omsjuklön s;om skall utgöra gmnden för sjukersättningen framför allt vid kortasjukfall. Under de första 14 dagama av varje sjukdomsfall (sjuklöneperioden)föreslås arbetsgivaren utge sjuklönen. Lagen föreslås träda i kraft den 1januari 1992. Ettinförande av en sjuklöneperiod kommer att påverka försäkringsutgiftemasamtidigt som ärendevolymen inom sjukförsäkringen reduceras påtagligt. Enligt RFVkommer detta i sin tur medföra en minskning av personalbehovet med 2 4(K)årsarbetskrafter. Därtill kommer den positiva indirekta effekt som ettförändrat arbetsgivaransvar för sjukfrånvaron kan komina att få för uppkomstenav långa sjukfall och därmed på försäkringsadministrationen och försäkringsutgifteraa. Regeringenavser att genomfiira en samordning av sjuk- och arbetsskadeförsäkringen, vilkethar beräknats innebära en administrativ besparing på ca 800 årsarbetskrafter. Isamband med beredningen av den lagrådsremiss om rehabilitering som överlämnadestill lagrådet i febmari 1991, uttryckte arbetsmarknadens parter önskemål omytterligare tid för förberedelser och förhandlingar med hänsyn tillkonsekvenser för avtals-försäkringaraa. Mot denna bakgmnd ansåg jag attsamordningen skulle senareläggas. En kommitté för översyn avarbetsskadeförsäkringen kommer att tillsättas . Isammanhanget kan en anpassning av de nuvarande regleraa för yrkesskadeersättningaraktualiseras för att skapa överensstämmelse med nya regler förarbetsskadeförsäkringen. Detta torde i sin tur få konsekvenser föradministrationskostnaderaa för handläggningen av de ärenden som Prop.1990/91:150 sker vid yrkesskade- och avgiftsenheten vid RFV. Överförandeav administrationen av sjukreseersättningar från försäkringskassorna tillsjukvårdshuvudmännen Regeringenhar framlagt en proposition med förslag att administrationen avsjukreseersättningar fr.o.m. skall överföras från försäkringskassoraatill sjukvårdshuvudmännen. En överflyttning till sjukvårdshuvudmännen skapar fömtsättningarför ett effektivare resursutnyttjande, eftersom sjukvårdshuvudmännen t.ex. hargoda möjligheter att samordna patienteraas besökstider med tillgängligatransporter till och från mottagningarna. bortfaller en inteoväsentlig administrationskostnad hos försäkringskassoma. Den administrativabesparingen uppgår till ca 250 årsarbetskrafter. Huvuddrageni det nuvarande avgiftssystemet vid sjukhusvård för pensionärer gäller sedanår 1989 då det avgiftsfria året för ålderspensionärer avskaffades. Systemetinnebär att landstingen till försäkringskassoma inrapporterar in- ochutskrivningsdagar för ålderspensionärer vid sjukhusvård. Ca 100årsarbetskrafter inom försäkringskassoma svarar för administrationen avavdraget. Tillföljd av äldreomsorgsreformen kommer kommuneraa att överta en stor del avsjukvården för pensionärer. Med nuvarande avdragssystem kommer de att ocksåinrapportera till kassoraa om antalet vårddagar inom långvården. Vidare innebärinförandet av sjuklön att det är möjligt för försäkringskassoraaatt för de första 14 dagaraa av ett sjukfall debitera sjukhusvårdsavgiftengenom avdrag på sjukpenningen. Tillföljd av dessa förändringar bör en omläggning av systemet för sjukhusvärdsavdragaktualiseras inom ramen för överläggningar mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen med inriktning på att vårdgivaraa själva svarar fördebitering av sjukhusvårdsavgiften. Härigenom skulle administrativa resurserinom försäkringskassoraa kunna frigöras. Detfinns ytterligare en rad regelförändringar som bör övervägas mot bakgmnd avbesparingsprogrammet. Några redovisas nedan. RFVhar redovisat ett uppdrag att se över de administrativa konsekvensema avnuvarande regelsystem inom föräldraförsäkringen och att föreslå förändringarsom underlättar hanteringen av försäkringen. Deförändringsförslag som framförs skulle medföra relativt stora administrativaoch försäkringsmässiga besparingar. De fömtsätter lagändringar varföreventuella förändringar i föräldraförsäkringen inte kan komina att träda ikraft och påverka administrationskostnaderaa fönän tidigast årsskiftet1991/92. Sammanlagt beräknas ca 180 årsar- Prop. 1990/91:150 betare kunna frigöras om RFVs samtliga förslag genomförs. RFVhar föreslagit nya regler för egenföretagares sjukpenningförsäkring med en gmndförsäkringoch en tilläggsförsäkring, vilket bl.a. skulle medföra administrativa besparingar.Ett genomförande bör lämpligen ske efter det att en sjuklöneperiod isjukpenningförsäkringen införts. Ändraderegler för samordning av socialförsäkringsförmåner vid retroaktiva ersättningar RFVhar framfört förslag att schablonisera vissa beräkningar i samband medsamordning av förmåner vid retroaktiva ersättningar, vilket skulle åstadkommabetydande administrativa besparingar. Vidarepågår utredningar och bciredning av förslag inom en rad olikaförsäkringsområden. Pensionsberedningen har lämnat sitt slutbetänkande.En utredning med uppgift att se över KBT-regleraa kommer att tillsättas. 1989års handikapputredning beräknas avlämna sitt huvudbetänkande under våren.Utredningen om det samlade förmånssystemet för försäkrade med betydandekostnader för sjukdom och handikapp skall lägga ett slutbetänkande eftersommaren. Regelförändringar till följd av dessa utredningar torde på längresikt få konsekvenser för socialförsäkringsadministrationens omfattning. 4.2.3 Konsekvenser av ökad internationalisering Denfortgående interaationaliseringen och harmoniseringen visavi kommer attfå konsekvenser för isocialförsäkringen och för försäkringskassoraa. Förnärvarande arbetar en särskild konunitté med anpassning av folkpensionsregleraa. Bortomdetta arbete på regerings- och verksnivå kommer en ny fas att följa medregelanpassningar och genomförande av nya regelsystem som kommer att ställahöga krav på socialförsäkringsadministrationen. Det kan inte uteslutas att enviss omprövning av nuvarande ärendedelegering kan bli aktuell med hänsyn tillkraven på specialistkompetens i detta sammanhang. 4.3 Organisatorisk utveckling av Prop. 4.3.1 Lokalkontoren och lokalkontorsnätet RFVutfårdar föreskrifter om organisationen av de allmänna försäkringskassoraa ochutger rekommendationer om kontorsnätet. har sedanatt inom ramen för tillgängliga medel fatta beslut om lokalkontorsnätet. Decentraliseringenav de individinriktade ärendeslagen beräknas vara genomförd under budgefåret1991/92. Detta torde få konsekvenser för såväl centralkontorens somlokalkontorens dimensionering. Arbetssättet och verksamheten på lokalkontorenkommer att ytterligare förändras när en sjuklöneperiod isjukpenningförsäkringen införs och en mer aktiv roll irehabiliteringsverksamheten realiseras. Detta torde få konsekvenser förlokalkontorens lämpliga storlek och på storleken av lokalkontorsnätet. Inomett flertal kassor har kontorsnätet setts över . Det finns skälatt förvänto sig fler översyner när konsekvenseraa av kassans nya roll, ADB-stödetsutbyggnad resp. av nu beslutade eller aviserade förändringar inom sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen blir uppenbara. Styrandeför kontorsdimensioneringen bör vara en avvägning mellan kraven på å ena sidangod resurshushållning och god kompetens, å andra sidan lokal närhet ochanpassning för handläggning av skilda ärenden inom socialförsäkringen. Vidarebör samarbetet med arbetsgivare, hälso-och sjukvård, arbetsförmedling,yrkesinspektion och socialtjänst i det förebyggande arbetet och irehabiliteringsarbetet vara en utgångspunkt vid utformningen. Västemorrlandsförsäkringskassa startade ett samverkansprojekt med annan offentligverksamhet, nämligen det s.k. (Samordnad Lokal OffentligService). Även RFV har i sina rekommendationer framhållit vikten av personal-och lokalsambmk med kommuner, främst i glesbygd. För att undanröja eventuellahinder för sambmkslösningar är det min avsikt att vidta åtgärder för attunderlätta försäkringskassomas möjligheter till personalsambmk. Dagensförsäkringskassor har sina rötter i en folkrörelse och en lång tradition vadgäller olika former av samarbete och samverkan. sker samverkan dels mellanenskilda kassor och inom gmpper av kassor (s.k. block), dels inom ramen förFörsäkringskasseförbundet, som är försäkringskassomas intresse-, service- ocharbetsgivarorganisation. Samverkaninom de tre blocken (södra, mellansvenska och norra) avser i första handkonferens- och utbildningsverksamhet. Denna har visat sig hastora ekonomiska fördelar. Eftermånga års diskussion har utvecklats en modell för fördelning av medel till försäkringskassoma.Syftet är att införa ett ändamålsenligt och resultatanpassatbudget- och uppföljningssystem till skillnad från Prop. 1990/91:150 dagens alltför produktionsorien terade fördelningssystem. Ett sådant Bilaga 11:4system kommer bl.a. att sfårka incitamenten för försäkringskassoraa attsamverka. Vidarepågår det inom Malmö- och Malmöhuskassoma diskussioner om att gå samman till enkassa. Den nuvarande ordningen med två kassor inom en begränsad geografisk ytasom utgör ett sammanhängande fåtorts-område skapar hinder för en rationellt fiingeranderehabiliteringsverksamhet. En sammanslagning skulle viiiare frigöra resursersom behövs för en ökad satsning på rehabilitering. En sammanslagen kassa skulleockså innebära praktiska fördelar för de försäkrade och för de företag ochmyndigheter som kassan samarbetar med. Enligtmin mening bör åtgärder övervägas för att ge de två försäkringskassoraamöjlighet att gå samman. En lämplig tidpunkt för samgående är den 1 juli 1992när styrelseraas mandatperiod utgår. avses decentraliseringen av den individinriktadeärendehandläggningen vara slutförd hos kassoma. Iförlängningen av ett sfållningstagande till Malmö- och Malmöhus-kassoraasförslag ligger den mei" generella frågan om den nuvarande länsprincipenskall bibehållas eller inte. Denna fråga bör dock bedömas både utifrån försäkringskassoraasperspektiv och i ett bredare länsperspektiv. 4.3.3 Förändringar av försäkringskassomas ansvar och handlingsutrymme Inomramen för den s.k. kampen mot ohälsan pågår väsentliga förändringar avförsäkringskassomas ansvar och handlingsutrymme. Det nationella målet om ettsänkt ohälsotal har fördelats på resp. försäkringskassa. har fr.o.m.den 1 juli 1990 möjlighet att inom en ram på 500 milj.kr. Vidare har kassoma erhållit en ram påsammanlagt 400 milj.kr. ur den s.k. Dagmaröverenskommelsen för att Icunna slutaavtal med sjukvårdshuvudmännen. Iregeringens proposition om rehabilitering och rehabiliteringsersättning läggsfram förslag med syfte att tydliggöra det övergripande samordnings-och tillsynsansvarsom försäkringskassoraa bör bära för att målet om en mer aktiv socialförsäkringskall uppnås. Bilaga11:4 Fr.o.m. /92 kommer försaknngskassoma att ha rätt att flyttamedel mellan lokalkostnadsanslaget och förvaltningskostnadsanslaget (övrigaförvaltningskostnader). Avsikten är att på detta sätt åstadkomma ett mer aktivtlokalt budgetansvar. Ansvarför den ekonomiska redovisningen Sedanett antal år har redovisningsrevision framfört kritik motuppläggningen av den ekonomiska redovisningen inom socialförsäkringsadministrationen.En väsentlig bakgmnd till revisionens kritik är en bristande överensfåmmelsemellan vad som är en ändamålsenlig fördelning mellan RFV och kassoma ihantering av olika försäkringsgrenar och de generella principer som uppsfålltsför redovisningsansvar inom staten. Enligt min mening är det av största viktatt dessa frågor blir föremål för beredning och att reglema för redovisningen överensfåmmermed den arbetsfördelning som av verksamhetsmässiga skäl är ändamålsenligsamtidigt som kraven på rättvisande redovisning tillgodoses. Förändringamai ansvar och handlingsutrymme aktualiserar även frågor rörande försäkringskassoraasuppföljnings- och utvärderingsverksamhet. Ett lokalt verksamhetsansvar fömtsätteratt lokalkontoren följer upp resultatet av arbetet. RFV bedriver i samarbetemed försökskassoma ett utvecklingsarbete i syfte att utveckla ett system förlöpande resultatredovisning som skall kunna användas på lokalkontorsnivå. 4.3.4 RFVs roll och ansvar RFVsvarar som central förvaltnings- och tillsynsmyndighet för ledningen avsocialförsäkringsadministrationen. Verkets roll kan översiktligt delas upp iföljande uppdrag: 1.ledning och gemensamadministrativ utveckling "regelvård", dvs.insatser för att säkersfålla likformighet och rättssäkerhet 7.utveckling och drift av detcentrala ADB-systemet 8.ärendehandläggning (framföralltyrkesskador). Samtidigtsom det pågår en successiv förändring av kassomas arbetsuppgifter och ansvarfinns det anledning att fortlöpande överväga hur rollfördelningen mellan verkoch kassor kan renodlas. 4 1990/91. I saml Nr 150. En fömtsättning för att kassoraaskall kunna tillgodogöra sig fördelaraa Prop. 1990/91:150 meddecentraliseringen är att de får ett ökat resultatansvar samt hand- Bilaga 11:4lingsfrihet vad gäller såväl uppföljning som administrativ utveckling. Detankommer på RFV att i sin ledningsfiinktion beakta detta. I det sammanhangetfinns det anledning att söka efter mindre centraliserade former föröverklagande av tjänstetillsättnings- resp. lokalbeslut. I RFVs ansvar förledning och gemensam administrativ utveckling ingår även fortsättningsvis attsvara för den nationella överblicken av försäkringen. I det ansvaret ingår bl.a.att upprätthålla expertkompetens på försäkringsområdet. Försäkringskassoraasökade självständighet såväl administrativt som verksamhetsmässigt kan också kc>mmaatt aktualisera en diskussion om försäkringskassoraas styrelser och derassammansättning. Tungainslag i RFVs verksamliet kommer även framgent vara uppdragen 2-6. För detförsta«kall verket bereda frågor om vidareutveckling av förmånssystemen ochgenomföra av statsmakteraa beslutade regelförändringar (inkl. att föra ut infonnationtill allmänheten). För det andra gäller det att genom tillsyn, information ochutbildningsinsatser säkersfålla en likformig regeltillämpning. För det tredjeär det en huvuduppgift att utvärdera socialförsäkringen. Det är väsentligt attverket tar tillvara möjligheteraa att bedriva självsfåndiga utvärderingsprojektbåde för att bidra till kunskapsutvecklingen inom området och för attuppmärksamma behov av regelförändringar. Uppgiften att svara för den nationellauppföljningen och utvärderingen blir också än mer väsentlig som led i verketsledning och tillsyn av de alltmer självständiga försäkringskassorna. Detcentrala ADB-systemet drivs som en integrerad avdelning inomverket. betalar försäkringskassoma en schablonavgift för driften. Motbakgmnd av den pågående ADB-utveck-lingen och försäkringskassoraas ökaderesultatansvar kan det finnas anledning att överväga altemativ tillnuvarande organisation och ansvarsfördelning i ADB-frågoma. I viss mån rör detsig om verksamhet där decentralisering med inslag av efterfrågestyming skullekunna övervägas. Detta skulle skapa stöne möjlighet för försäkringskassoraaatt agera som ansvariga besfållare vissivi de ADB-tjänster som RFV sfår för.Samtidigt är det av fiindamental betydelse att en nationell enhetlighetbibehålls vad gäller redovisningsprinciper, utbetalningsmtiner och underlagför nationell sfåtistik. Vadbeträffar den ärendehandläggning som sker vid yrkesskade- och avgiftsenheten påRFV har jag tidigare kommenterat vissa möjligheter att påverka administrationskostnaderaagenom en anpassning av regelverket till de nya regler som kan komma att gällaarbetsskadeförsäkringen. Motbakgmnd av ovansfående b<5r det enligt min mening vara möjligt att inomtreårsperioden genomföra en besparing av RFVs förvaltningskostnader.Vidare är det väsentligt att RFV eftersträvar en ökad rörlighet i sinresursanvändning bl.a. för att möjliggöra omprioriteringar med inriktning delspå uppföljning och utvärdering, dels på kom- petens och beredskap införframtida behov till följd av den ökande inter- Prop. 1990/91:150 nafionaliseringen. Denlångsiktiga strategi för socialförsäkringsadministrationen som jag nu harredovisat innefattar en bmttobesparing på 900 milj.kr. under fömtsättning attsamtliga förändringar kommer till stånd. Denna kraft-fiilla besparing, somhuvudsakligen är en direkt konsekvens av regelförändringar, gör det möjligtatt inledningsvis satsa 450 milj.kr. för att åstadkomma en omstmkturering inomhela socialförsäkringsadministrationen i syfte att sfårkarehabiliteringsarbetet. Jag återkommer strax till detta i min bedömning av desamlade ekonomiska konsekvenseraa inom omräde. Jagräknar med att de åtgärder som jag nu har redovisat sammanlagt skall leda tillett minskat resursbehov inom den statliga administrationen under femtehuvudtiteln i storleksordningen 420 milj.kr. Somjag tidigare redovisat uppnås en bmttobesparing på 900 milj.kr. inomsocialförsäkringsadministrationen under fömtsättning att alla avseddaförändringar också genomförs. Därav satsas inledningsvis 450 milj.kr. i omstmktureringssyfte.Resursneddragningen uppgår således till 450 milj.kr., och den når sin fiillaeffekt vid utgången av /94. Tyngdpunkten för besparingaraaligger under treårsperiodens senare del. Organisationsutvecklingen bör ske itakt med de förändringar av verksamheten som föranleds av regelförändringarinom socialförsäkringen. Under /92 avses försäkringskassoma fåbehålla de resurser som kan inbesparas. Av nettobesparingen inom socialförsäkringsadministrationenföresläs 40 milj.kr. satsas pä det förebyggande folkhälsoarbetet. Resterandedel av besparingaraa uppgår till ca 42 milj.kr., varav sammanlagt ca 22 milj.kr.på . Av dessa återförs 10 milj.kr. till det nyinrättade /93. Besparingaraa inom den rättspsykiatriska verksamheten harjag tidigare beräknat till ca 20 milj.kr. Här uppsfårbesparingar i den takt det är möjligt att bl.a. avyttra fastigheter. Med tankepå osäkerheten därvidlag har jag tills vidare inte tagit sfållning till omdetta skall utgöra en nettobesparing. Likadant är förhållandet med besparingenom 3-4 milj.kr. inom beredskapsenhet, där det som inte är hänförligttill avvecklingen av beredskapsfönåd kan behöva utnyttjas för kompetensutvecklinginom styrelsen. Under /92 uppsfår en ren besparing på 7,7 milj.kr.genom samordningen inom Hiv/aids- Prop. 1990/91:150 området. Jaghemsfåller att regeringen föreslår att godkännade rikflinjer :>om jag har anfört för omsfållning och minskning av denstatliga administrationen inom verksamhetsområde. Arbetsgmppen för översynav beredskapsansvar för ftmktionen Hälso- och sjukvård 1990/91; Bilaga11:4 Bilaga 11:4.1 Det fortsatta arbetet vid medberedskapsfrågor inom funktionen Hälso-och sjukvård m.m. Iöversynsarbetet har ett stort antal överläggningar genomförts med berördamyndigheter och organisationer. De principer som enligt riksdagsbeslutgäller för roll och verksamhetsinriktning har varitvägledande för översynsarbetet. Enligt propositionen(1990/91:102) om verksamhet och anslag inom totalförsvaret 1991/92 hargenomförandet av försvarsbeslut (prop. 1986/87:95, FöU 11, rskr. 310)nu börjat ge påtagliga resultat och förbättringar i hälso- och sjukvårdensberedskåp. Betydelsen av denna positiva utveckling och av att den fiillföljsbör understrykas. Enligt förordningen(1986:294) om ledning och samordning inom totalförsvarets civila del ärsocialstyrelsen fiinktionsansvarig myndighet för funktionen Hälso- och sjukvårdm.m. I funktionsansvar ingår delfunktionerna hälso- ochsjukvård, socialtjänst samt miljö- och hälsoskydd. Målen för hälso- ochsjukvården i krig är att de medicinska behandlingsresultaten skall hållas på ennivå så nära den fredstida som möjligt med de resurser som sfår tillförfogande. Målen för i krig liksom i fred är att vid behov ochmed hänsyn till rådande förhållanden tillförsäkra människoraa bistånd förderas försörjning och livsföring i övrigt. Kraven på samverkan mellanhälso- och sjukvården, särskilt primärvården, och kommer attöka i krig. måste kunna lämna bistånd till ett stort antalpatienter som i fred skulle ha vårdats på sjukhus men som under rådandeförhållanden måste skrivas ut för vård i hemmen. Det kan också gälla att vidutrymningar ta hand om och anordna kollektivt boende för bl.a. ett stort antaläldre, långtidssjuka och handikappade. Genom att kommuneraa enligt den s.k. Ädel-reformenövertar huvudmannaskapet för sjukhem m.m. bör möjligheteraa till erforderligsamverkan öka. Enövergripande princip i hela totalförsvarsplaneringen, den s.k.ansvarsprincipen, är att så långt möjligt låta den fredstida organisationenvara oförändrad i en krigssituation, om arbetsuppgiftema då fortfarande skallutföras. En viktig fömtsättning för att beredskapsplaneringen skall fungera ärockså att de för planeringen ansvariga har nära kontakt med och tar hänsyn tillden fredsmässiga utvecklingen på området. skapsfrågoraa måsteintegreras i reguljära verksamhet i Prop. 1990/91:150 stöne omfattning än vad som är fallet. Vidöversynen har framkommit att beredskapsenhet Bilaga 11:4.1endast delvis utnyttjat de fördelar det innebär att verka inom en och sammaorganisation. Vidare har framkommit att arbetet med beredskapsfrågor varitalltför koncentrerat till beredskapsenheten. Den kompetens som personalenrepresenterar svarar inte i alla delar mot de krav som sfålls med hänsyn tillsocialstyrelsens nya roll och inriktning och till behovet av en mer aktivsamverkan med andra myndigheter och organisationer. Alteraativalösningar för att uppnå en bättre integration har prövats inom översynen.Övervägande skäl fålar för att beredskapsfrågorna hålls samman av en särskildenhet. Me-d hänsyn till beredskapsfrågoraas övergripande karakfår bör en av överdirektöreraaha huvudansvaret. Därutöver bör olika åtgärder vidtas för att uppnå ett ökat tvärsektorielltarbetssätt med beredskapsfrågorna. Socialstyrelsenshuvudsakliga uppgifter skall vara tillsyn samt kunskapsutveckling ochkunskapsförmedling inom sitt verksamhetsområde. Sakkunskapen och kompetensenskall härvid vara starkt markerad. Det gäller i särskilt hög grad beredskapsarbetetmed hänsyn till dess tvärsektoriella karakfår. Fömtom en förändring av denkompetens som den nuvarande personalen representerar, bör resurser tillförasgenom ett ökat utnyttjande av övriga kompetens och av utomsfåendeexpertis. För att försfårka ansvarsprincipen men även befrämja integrationen,bör vissa arbetsuppgifter som berör fredstida verksamhet också kunna tillförasenheten. Detta har redan skett i fräga om katastrofmedicin. 1socialstyrelsens uppgifter på beredskapsområdet ingår övergripande planeringoch tillsyn i frägor av riksintresse. Frågor vid sidan av riksintresset åvilarenligt totalförsvarets ansvarsprinciper dem som har verksamhetsansvaret, dvs.kommunerna och landstingskommunema. Dessa har också ett ansvar för att denationella målen uppfylls. har en viktig roll i att följa uppoch utvärdera dessa verksamheter i förhållande till statsmaktemas uppsatta målför totalförsvaret. Denmedicinska tillsynen av hälso- och sjukvården i krig bör annars fullgöras påsamma sätt som i övrigt bedriver sin tillsyn, eftersomverksamheten i fred och i krig skall vara så lika som möjligt. Tillsyn skallsåledes när det gäller beredskapsverksamheten liksom när det gäller socialstyrelsensövriga \'erksamhet i allt väsentligt genomföras inom ramen för socialstyrelsensallmänna tillsyn. Det bör åligga att närmare överväga vilkauppgifter de regionala enhetema skulle kunna ha i detfå sammanhang. På dencentrala nivån skall tyngdpunkten ligga på uppföljning och utvärdering.