prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — I konsekvens med utformningen av det nya fjärde stycket i 6 §radiolagen bor annonslagen därvid anges reglera det sända och inle verksamhetenhos sändarfördagd. Lagrådel föreslår följande lydelse (med oförändraderubriker) av 1 S. "Denna lag gäller annonser som under annonslid sändsi telelevisio-nen av programförelag, som har regeringens tillstånd enligt 5 S försiastycket radiolagen (1966:755) och som sänder reklam mol vederlag. Lagen gällerdock inle sökbar lext-TV." Bilaga4 Som departementschefenframhåller i remissen (avsnilt 3.4.4) skulle det annonseringsförbud i poliliska,religiösa och fackliga frågor, som föreslås infört i denna paragraf, innebäraen av del allmänna föreskriven begränsning av yttrandefriheten iprogramföretagels sändningar. Elt sådanl förbud får därför inle slrida molföreskrifterna i 2 kap. 12 och 13 S§ RT. En kärnpunkt blir, som också framhållsi remissen, om de motiv som anförs kan anses svara mol RF:s krav på "särskillvikliga skäl" för lillållighelen av en ytirandefrihelsbegränsning i fallsom del akluella. Den uppbyggnad, som skyddet för grundläggande fri- ochrättigheter har getts i RF', gör det angeläget att vad som i dessa sammanhangbetecknas som "särskilt vikliga skäl" granskas från rent rättsliga synpunkler,Alll .som i och för sig kan anses förnuftigt och välmotiverat kan inte ulanvidare tillåtas passera, ens om det skulle i sak lämnas obestritt av del slora fiertalet.Del måsle vara fråga om skäl med en s|)eciell tyngd. Vad det ytterst gäller äratt inte skapa olyckliga prejudikat som kan åberopas i andra, oförutseddasammanhang. Vad som i remis.sen sägs om resurssiarka och mindreresursstarka grupper vill lagrådet inle tillägga någon speciell lyngd i dellasammanhang. All förbudsregeln genomgående och uteslutande skulle få denåsyftade verkan är inle säkert. Det kan räcka med alt från del poliliskaområdet erinra om all nya partibildningar möler svårigheler av olika slag somär inbyggda i konstruktionerna av systemen för riksdagsval och kommunalval ochför statligt och kommunall partistöd. Iögonfallande är emellertid all regeringsformen iomedelbar anslutning lill uttrycket "särskill vikliga skäl" slår faslatl vid bedömande av vilka begränsningar som får ske "skall särskilt beakiasviklen av vidaste möjliga yttrandefrihet poliliska, religiösa, fackliga,vetenskapliga och kulturella angelägenheter". Elt speciellt förbud motvissa slags annonser i jusl politiska, religiösa och fackliga frågor ler sig molden bakgrunden inle naturligi. lagrådet vill således framhålla atl 5 § inger bdänkligheiermed hänsyn lill 2 kap. 13 § RF. Paragrafen innehåller särregler om reklam som vänder sig lillyngre barn, Utlryckel "yngre barn" är emellertid obesiämt och preciserasinie i paragrafen, I motiven (avsnitt 3.7) lalas om "barn i upp lill10-12-årsåldern". Den bakomliggande tanken torde vara alt reglerna skall Iräffaannonser och program som huvudsakligen vänder sig (i/I barn .som ännu inle har kommiii puberteten, l-nligt lagrådets mening bör regeln i klarhetens intressekonkretiseras genom atl en 12-årsgräns anges i paragraftexten. Bilaga 4 Av avsnitt 3.5.1 i lagrådsremis.sen, liksom av deföreslagna ändringarna i radiolagen, framgår att den i paragrafen angivnamaximitiden för annonser skall kunna begränsas genom avtal mellan regeringenoch |)ro-gramfördagei. Till skillnad från ulredningen har emellertid de[)arte-menlschefeninle någon beslämmelse om delta nödvändig i annonslagen. Lagrådel konstaterar att annonslagen gäller för allaprogramföretag som sänder reklam mol vederlag. Den innehåller självständigaregler för reklamen och de.ssa regler har i förslaget fåll en kategorisk ulft)rmning.Om avsiklen är all de i lagen angivna normerna skall kunna frngås genom avtalanser lagrådel det för sin del påkallat alt av annonslagen framgår i vilkaavseenden det skall kunna ske. Lagrådel förordar därför liksom ulredningen alt möjlighelentill begränsningar markeras i lagen. Liksom i 6 S bör i första slyckel och i andra stycket 2.uttrycket "yngre barn" konkretiseras genom angivande av en 12-årsgräns. Den motivering som anförs i remissen (avsnitt 3,9,3) förall ändra radiolagens s,k, demokratibeslämmelse kan lagrådel inle godta. Detär fråga om dt enkell uttryck för vissa värderingar som är grundläggande fördel svenska slalsskickd men som har lagts fasl även i della speciella sammanhangdärför att radiolagen släller upp dl krav på oparliskhel och saklighet. En regel av denna karaklär bör enligt lagrådelsuppfattning överhuvudtaget inle ändras annat än om speciella, slarka skäl harframkommit. I remissen åberopas ell ensiaka avgörande av radionämnden och endärav föranledd meningsmolsältning mellan nämnden och Television.Delta är uppenbart otillräckligt, Lagrådel avstår från all uttala sig i delenskilda ärendel; remissutfallet har lagrådet tolkat som främsl en antydan omåsiktslägel i sakfrågan. Oavsett detta ger förslaget ftirmelll sett unilerlagför en Ivekan om grundläggande konslilulionella princi|)er som lagrådel måslereagera mol. Lagrådel avslyrker den föreslagna änilringcn. Tvärtom börenligt lagrådets åsikt demokratibeslämmelsen få gälla även för reklamverksamhe-len.Alt några negativa verkningar skulle följa därav har inle visals i remissen. Utan all ingå |)å någon detaljerad krilik av molivenfinner sig lagrådet inie kunna underlåta all påpeka, all dessas avfattningbelyser dd vanskligai all la upp frågor av ilenna karaktär ulan tvingande skäl. Del Prop.1990/91:149 sägs "alt demokratibestämmelsen inte bör rubba delförhållandet all dl Bilaga 4 programförelag skall ha slor frihet" attagera enligi allmänna journalistiska principer, all den "bör varken på ddena eller andra sätlel beskära del redaktionella oberoendet och utrymmet fören självsländig ny-hdsvärilering", all föredragande statsrådet inte villförorda en "så stark" uttunning av beslämmelsen etc. Allt delta ärenligt lagrådets mening ägnat au inge onödiga missuppfattningar om vårinställning till demokrati. l.agen om ändring i lagen om ansvarighet för närradio ochlagen om ändring i lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar 1 remissen föreslås all i dessa lagar las in hänvisningar lillden nya beslämmelsen i 2 a S railioansvarighelslagen, som syftar kommersiella annon.serom alkoholhaltiga drycker eller lobaksvaror samt kommersiella annonser som riklarsig lill barn. Fifiersom kommersiell reklam över huvuil tagel inle fårförekomma i närradio eller lokala egensändningar i kabelnät är emellertid deföreslagna hänvisningarna missvisande och onödiga, varför de bör slopas. l.agen om ändring i lagen om ansvarighet för radio- ochkassettidningar I denna lag tas enligt remissens förslag in en beslämmelsesom motsvarar 2 a S radioansvarighetslagen men begränsas till alkohol- och lobaksreklam.Karakteristiskt för railio- och kassettidningar är emellertid all de återgerinnehållet i tryckta tidningar, inbegripet förekommande reklam. Särregler förreklam i radio- och kassettidningar innebär därför ell avsleg från förlagelroheten.Vid använilning av ild s.k. RATS-systemd, som innebär att dalainnehlld i lidningstryckerielsdator i sin helhet via radio överförs lill de synskadade abonnenter som har endärför ägnad mottagare kommei sådana regler atl strida mot hela tanken medsystemet. Även de fiireslagna ändringarna i lagen orn ansvarighet för railio-och ka.s.selliilningar hör därfiir slopas. iHigråild lämnar förslagen utan erinran. Innehållsförteckning P'op. Proposition om radio- och TV-frågor 3 Propositionens lagförslag 5 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 24 2.2Marksändljudradio och television i 29 2.5Regeringensproposition om en yttrandefrihets-grundlag 33 2.6Regeringensproposition om ändring i railioansvarighelslagen mm. 3 Vissahuvudprinciper i mina förslag 37 3.1En bredpolitisk lösning 37 3.2Reklaminkomslerskall finansiera svensk lelevision 39 3.3En nyrikstäckande TV-kanal 40 3.4Krav på kvaliletoch etl mångsidigt programutbud 41 4 Lagstiftningsfrågor med tanke på i försia hand reklamfinansierade TV-sändningar i marknätet 45 4.1 Allmänna synpunkler 45 4.1.1Behovel av lagsliflningoch lagstiftningens karaklär 45 4.1.2Vissa kommentarermed anledning av remissutfallet på radiolagsulredningens belänkande 50 4.2 Ulgångspunklerna för lagsliftningen 55 4.2.1Liksom annanreklam bör TV-reklamen övervakas inom ramen för marknadsföringslagens system 55 4.2.3Begreppelannonslid i televisionen 70 4.3 Ett reklam-TV-företags grundläggande skyldig heter i sändningarna 73 4.3.1Oparliskhel ochsaklighet i programverksamheien 73 4.3.2Ingendiskriminering av annonsörer 75 4.3.3Vad som börskilja annonser från 4.4 Några huvudpunkter i fråga om annon.ser under Prop. 1990/91:149 annonslid i televisionen 84 4.4.1Annonserna ochradiolagens krav på opartiskhet och saklighet mm. 4.4.2Under annonslidi lelevisionen bör det få förekomma tre olika lyper av program 85 4.4.3Annonser som sänds under annonstid i lelevisionen och grundsatsenom reklamidentifiering 88 4.4.4Annonser .som gäller poliliska eller religiösa åsikter elleråsikter i intressefrågor påarbetsmarknaden 91 4.5 Annonsvolymenoch hur annonser bör få sältas in i sändningarna 97 4.5.2Den kortaste annonsiideni televisionen vid etl givel lillfälle 101 4.5.3 Allmännakrav på hur annonser får sättas in i sändningarna 102 4.6 Vissamarknadsföringsrättsliga normer 108 4.6.1Marknadsföringslagen och reklam i TV 108 4.6.2Ingen alkohol-eller tobaksreklam i radio eller TV 110 4.8Annonser ochliknande meddelanden i sökbar text-TV 124 4.9Vi.s.sa frågor som röralla programförclag 126 4.9.1Gynnande avkommersiella intressen i programverksamheien 126 4.9.2Den grundläggande regleringen i lag om sändning av sponsrade program 129 4.9.4Skyldighet allsända ett mångsidigt programutbud 139 4.9.5Skyldighet allla hänsyn lill ljudradions och lelevisionens särskildagenomslagskraft 141 4.10 Nyaup[)gifter för radionämnden 143 4.10.1Radionämnden och reklam i svensk lelevision 143 lill KO och marknadsdomslolen 145 4.10.3 lillgånglill upptagningar av program 147 4.11 Radioansvarigheislagen 150 4.11.1 Radioansvarigheislagen och etl nyll 4.11.2 Del yttrandefrihdsrätlsTrga ansvaret för Prop. annonser och liknande meddelanden 152 4.12 Upprättade lagförslag 153 5.2Villkor för sändningsrättensutövning 154 5.2.1Vissagrundläggande krav på programverksamten 154 5.2.3Sändning av sponsradeprogram 160 5.3.1Utbyggnad avsändningar na 162 5.3.5Åtagandebeträffande bidrag lill svensk filmproduktion 169 5.4 Hur programföreiagei väljs ut 171 Riktlinjer för 173 6.2Förlängning avavtalen med 176 6.4Sveriges Radiosmöjligheler lill sponsring av program 179 7.4 Detekniska förutsättningarna för utökade sändningar av ljudradio och television utreds 188 8.1Allmänna rikllinjerför rundradiorörelscn, ansvarsfördelning och finansiering 191 8.2Kostnader förår 1989 för den avgifts-finansierade verksamheten m.m, 192 8.3.3Medelshehov förår 1992 199 8.5.3Översyn avformerna för finansiering Prop. 1990/91:149 ochstyrning 203 8.5.7Medelsbehov förår 1992 208 9 Specialmoliveringlill lagförslagen i avsnitt 4.12 216 9.1Förslaget lilllagom ändring i radiolagen (1966:755) 216 9.2Förslagen lilllagar om ändring i närradiolagen (1982:459), lagen (1981:508) om radiolidningar och lagen (1985:677) om lokala kabelsänilningar 226 9.3Förslagel tilllag om ändring i radioansvarigheislagen (1966:756) 226 9.4Förslaget lilllag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsräll lill litterära ochkonstnärliga verk 227 9.5Törslaget lilllagom ändring i lagen (1<)78:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring 9.6 Förslaget till lag orn ändring i lagen(1978:764) meil vissa bestämmelser om marknadsföring 10 Hemställan 229 1 1 Beslut 230 Bilaga I Radiolagsulredningens lagförslag 231 Bilaga 2 Sammanställning av rem issy ti randen över radiolagsulredningens delbetänkanilc (SOU 1990:7) Lagsliftning för reklam i svensk TV 245 Bilaga 3 Liigrådsremissens lagförslag 304 aotab 9B330,Slockhol,