prop · GE03148 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1990/91:148 Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som har tagils upp i bifogade uldragur regeringsprolokollet . Iskrivelsen redovisas hur regeringen avser atl stärka pensionärernas inflylandei samhällsfrågorna på cenlral nivå genom all en kommitté inrällas medrepresentanter för regeringen och pensionärsorganisationerna. Denna kommittéskall ulgöra etl forum för överläggningar mellan regeringen och representanterför organisationer som förelräder pensionärerna. Skrivelsenredovisar också regeringens syn på hur inflylandefrågor för pensionärerna påkommun- och landstingsnivå bör kunna lösas. I 1990/91. 1 saml Nr 148 Utdragur prolokoll vid regeringssammanlräde Närvarande:statsministern , ordförande och statsråden , ,, R. , , G. , , , , ,, , Skrivelse om pensionärernas medinflytande 1. Inledning Pensionärernautgör en slor och växande andel av befolkning. Generellt sell harpensionärerna goda möjligheler att della i och påverka samhällsdebatten ifrågor som de anser angelägna. De är emellertid i förhällande till sin andel avbefolkningen underrepresenterade i de politiskt beslutande försarnlingarna. Fråganom formerna för pensionärernas medinflytande har aktualiserats i olikasammanhang. a. har detta skell i i motion 1978/79: 515 av OlofPalme m. fl. om åtgärder för de äldre. Där slås fasl all del är naturligt attregeringen, innan beslut som är av slor betydelse för de äldre fallas, låterföreträdare för pensionärerna komma lill tals. Vidare framhålls all arbetsformernaför sådana överläggningar bör utvecklas och fördjupas. Motdenna bakgrund bemyndigade regeringen genom beslut dåvarandechefen för atl lillkalla en särskild utredare (f d.förbundsordföranden ) med uppdrag atl analysera formerna förpensionärernas medinflytande i vissa samhällsfrågor och redovisa förslag tillhur dessa kunde utformas i framliden. Den särskilde utredaren redovisaderesultatet av sill arbele i belänkandel (SOU 1988:65) Pensionärerna inflytande och medbestämmande. Utredarens sammanfattning av betänkandetsinnehåll bör fogas som bilaga lill prolokollel i delta ärende. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hossocialdepartementet (dnr F 552/89). Jagavser nu alt ta upp denna fråga och redovisa vilka ålgärder som enligt minmening bör vidias för att förstärka pensionärernas medinflytande. Pensionärernas inflytande på central nivå Pensionärernaulgör en slor andel av befolkning. Antalet ålderspensionärer uppgicki lill 1 553 774 personer medan förtidspensionärerna vid sammatidpunkt utgjorde 361 356 personer. Frågoromsamhällels ulformning liksom förändringar och reformer som Skr. 1990/91: 148genomförs av de poliliska församlingarna på cenlral, regional och lokal nivåberör pensionärerna i lika hög grad som andra grupper i samhället. Vissa frågorberör dock pensionärerna i högre grad än andra. Jag tänker då t. ex. på frågorsom gäller utformningen av äldreomsorgen, boendefrågor i vid bemärkelse ochkommunikationer inkl. färdtjänst. Pensionärsorganisationerna bedriver somföreträdare för olika pensionärsgrupper ell vikligt arbele i sådana frågor. Närdel gäller organisationernas konlakler med regeringen i frågor av della slaghar ingen särskild ordning för sådana kontakter ulformals. Organisalionerna harpåpekat all man ser della som en brist och har därför begärt hos regeringen allkontakterna skall få en mera organiserad form. Detta var också en avhuvudorsakerna lill alt den särskilde utredaren fick i uppdrag all göra enöversyn av inflytandefrågorna. Utredaren har förordat all en överläggningsrättför pensionärsorganisationerna införs genom avtal på cenlral nivå, i försiahand försöksvis för en period av . För egen del släller jag mig tveksam lillall regeringen på det sätt utredaren föreslår skulle binda sig för attöverlägga på visst säll i alla principiella frågor inom vidsträcktasamhällsområden. Mot en sådan överläggningsrätl för vissa intresseorganisationerlalar bl.a. alt den kan ses som en inskränkning i den handlingsfrihet somregeringen har enligt 7 kap. 2 § regeringsformen när del gäller atl lämna organisalioneroch enskilda lillfälle all yllra sig vid beredning av regeringsärenden. Jaganser alt det mol denna bakgrund inle är lämpligt all arbela vidare med tankenpå all mera permanent eller försöksvis tillskapa en reglerad räll förpensionärsorganisationerna lill överläggningar med regeringen. De skäl sompensionärsorganisationerna framfört för att få till stånd en slörre grad av formaliseringav kontakterna mellan organisalionerna och regeringen anser jag dockvälgrundade. En sådan ordning bör kunna bidra lill alt åstadkomma etl fastareforum för dels diskussioner mellan företrädare för pensionärerna ochregeringen, dels för fortlöpande och ömsesidigt utbyte av information. Moldenna bakgrund har jag efler överläggningar med företrädare tor pensionärsorganisationernastannat för alt begära ell bemyndigande av regeringen all lillkalla en särskildkommitté med uppgift all utgöra elt forum för överläggningar och utbyte avinformation mellan regeringen och företrädare för organisationer som företräderpensionärerna. Jag återkommer i direktiven lill vilken typ av frågor som kommilténbör ägna sig åt. 1 kommittén bör föruiom representanter för regeringen ochregeringskansliet ingå företrädare för pensionärsorganisationer som ärorganiserade som riksförbund eller som en sammanslutning av riksförbund och haretl medlemsantal och en medlemssammansättning som speglar della förhållande.En viktig princip bör också vara all den företrädda organisationen är öppen föralla pensionärer. Kommittén bör sammanträda minsl en gång per halvår saml nären organisation som är företrädd i kommitién begär del. Denna organisationsformbör enligt min mening på lämpligt säll svara mol ställda krav på en formaliseringav diskussionerna mellan regeringen och företrädare förpensionärsorganisationerna. Pensionärernas inflytande på kommun- Skr. Pensionärernahar genom lagstiftning som lillkommil under 1980-talel tillförsäkrats stöd för atlkräva samverkan på regional och lokal nivå när det gäller bl.a. service ochvård samt boendefrågor. För landslingens del framgår samverkansskyldighelen av8 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Enligt denna föreskrift skalllandslingen samverka bl.a. med organisalioner i planeringen av hälso- ochsjukvården. För kommunernas del gäller en molsvarandeföreskrift i 21 § hälso- och sjukvårdslagen. Vidare har socialnämnderna enligtsocialtjänstlagen (1980:620) till uppgift alt medverka i samhällsplaneringenoch i samarbete med bl. a. organisationer främja goda miljöer i kommunen. Idetta ansvar ingår numera också alt samverka bl. a. med organisalioner iplaneringen av insatser för äldre. Enligt den särskilde utredarens bedömningbör man dock inle i detalj reglera hur en sådan samverkan i praktiken skallutformas. Detta bör i ställel enligt hans uppfattning ske med utgångspunkt frånde lokala förutsättningarna. Jag delar denna bedömning, men det finns ändå skälatl ange några synpunkter på hur en sådan samverkan skulle kunna ske. Enlagstiftning angående samverkansformer m. m. kan ulgöra en bas för en samverkanmen en förutsättning för all samverkan skall kunna fungera i praktiken är attberörda parter har en reell vilja till samverkan och ömsesidig respekt. Delagregler som jag nämnt som rör samverkan mellan pensionärsorganisationerna ochkommuner och landsling har utgjort en god grund för atl skapa goda relationermellan de samverkande parlerna. Delta är inle minst viktigt för atl förbättrainformationen om organisationernas önskemål och en starkare förankring av debeslut som fattas. Den lagstadgade samverkansskyldighelen bör förverkligas pådet sätt som är bäst anpassat till de lokala förhållandena. I de flesla fallkommer della sannolikt att betyda att man behåller de nuvarande länspensionärsrådenoch de kommunala pensionärsråden. I vissa kommuner och landsling fungerar dessabra, men en enkät som den särskilde utredaren utfört inom ramen för sill arbetevisar all så inle är fallel överalll i landel. Del är därför angeläget atlkommuner och landsting i samverkan med pensionärsorganisationerna ser över deriktlinjer och reglementen man har för rådens verksamhet. Organisalionerna harför sin del pekal på behovet av en mera enhetlig inriktning vad gäller rådensuppgifter och arbelsformer. Jag vill därför i likhet med den särskildeutredaren redovisa några synpunkler på pensionärsrådens verksamhet och utgårdärvid från de kommunala pensionärsråden. Syftelmed pensionärsråden bör vara all fungera som organ för samråd och ömsesidig informalion mellan pensionärernas organisalioner och den enskilda kommunen. Med elt utvecklat samarbete i denna form ges ökade förutsättningar för atl pensionärernas synpunkter och kunskaper beakias vid behandlingen av frågor som är av särskill inlresse för pensionärerna i kommunens olika nämnder och förvaltningar. Råden bör också kunna ta initiativ till atl nya pensionärsfrågor behandlas hos kommunens fack- 4 Vikliga uppgifterför pensionärsråden bör också vara att utgöra Skr. 1990/91: 148 remissorgani olika frågor av intresse för pensionärerna saml fungera som fora föropinionsbildning och kunskapsspridning. Självfallet bör de pensionärsorganisationersom deltar i pensionärsråden själva utse sina representanter i råden. Denorganisatoriska anknytningen av pensionärsråden bör avgöras ulifrån lokalaförhållanden. En krilik som ofta har framförts mot rådens verksamhet har varitall de synpunkler och förslag som härrör därifrån kommii in för sent i denkommunala beslulsprocessen. Det är därför vikligt att ärenden tas upp ipensionärsråden på ett så tidigt stadium i beredningen som möjligt.Pensionärsråden bör därför sammanträda med viss regelbundenhel på samma sällsom jag förordat vad beträffar kommittén på cenlral nivå. Naturligtvis bör detockså finnas möjligheler all kalla till extra sammanträden i speciellasituationer. De synpunkler som kommer fram vid pensionärsrådens sammanträdenbör dokumenteras på lämpligt sätt, exempelvis via diskussionsprotokoll. Förall pensionärsråden skall kunna arbela effektivt är det vikligl atl ledamölernai råden har en klar uppfaltning om sina respektive roller och möjligheter.Återkommande informalion till råden om kommunens verksamheter bör därförlämnas. Rådsledamöterna bör också kunna ge informalion om rådens verksamheltill olika målgrupper som politiker, tjänstemän, allmänhet m.fl. Förekomstenav pensionärsråd innebär naturligtvis inle att några inskränkningar görs i denkommunala beslutsrätten. Att olika frågor tas upp lill diskussion ipensionärsråden ger dock möjligheler lill att frågorna får en mer allsidigbelysning som pensionärerna får sina synpunkter samlat och med ökadtyngd framförda till beslutsfattarna i kommunen. Denbeskrivning jag lämnat med vissa riktlinjer för hur samverkan bör kunna ske medföreträdare för pensionärsorganisationerna på lokal nivå bör enligt min meningockså kunna gälla för samverkan på regional nivå. Jag är emellertid inle bereddatt föreslå någon reglering av hur samverkan bör ske. Denna bör lämpligenutformas med utgångspunkt från de lokala resp. regionala förutsättningarna. Jaghemsläller alt regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag idel föregående har anfört om formerna för pensionärernas medinflytande. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslular i enlighet medhennes hemställan. Tryckeri, Stocktiolm 1991