prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — budgetåret1991/92. Jag hemställer att regeringen deb föreslårriksdagen att 1. till : Kostnaderför upplåningoch låneförvaltning för /92 anvisa ett förslagsanslag på , debbereder tillfälle att to del av vad jag har anfört om 2. styrningen av anslaget, och 3. ansvaret för marknadsföring av allemanssparkonton. D 3.Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet Prop. Under detto anslag redovisas delar av den stotligagarantiverksamheten. Anslaget får användas för att tllcka eventuella förlusterdels till följd av stotliga garantier till svensk vairvsindustri och beställareav fertyg, dels till följd av statliga garantier som inte belastor annat anslagpå stotsbudgeten. Influtna avgifter och återvunna medel skall användas tillatt bestrida verksamhetens kostnaden Eventuella överskott, netto, redovisas förnärvarande på inkomsttiUaraa Avgifter för statliga garantier resp.Återbetalning av tidigare infriade statliga garantier. För /90uppkom ett överskott i verksamheten. Riksgäldskontoretförvaltor en betydande andel av samtliga stoUiga garantien Per den 30 juni1990 var den garanterade kapitolskulden för de av förvaltodegarantieraa . stotliga garantivolymen var 108miljarder kronon Bland övriga myndigheter som förvaltor statliga garantier ärexportkreditnämnden volymmässigt den största med en garanterad kapitalskuld påknappt per . Ytterligare myndigheter medomfettande garantigivning, vad gäller storleken på de garanterade beloppen, ärstatens vattenfellsverk, , riksbank och lantbraksstyrelsen. har utfärdat i huvudsak två typerav garantier, grundfondsförbindelser och kreditgarantier. Grundfondsförbindelser ligger som bottensäkerhetför mottagaraas förbindelser och stärker därmed deras kreditvärdighet. De harriktats framför allt till vissa kreditmarknad sinstitut. Kreditgarantier är kopplade till en viss kredit.Riksgäldskontorets kreditgarantigivning har utgjorts i'rainför allt avfertygskreditgarantier och garantier riktade till eneigisektora. Med gällande bestämmelser är det riksdag ochregering samt, såvitt avser fertygskreditgarantier, statens industriverk somfettar beslut om att statlig garanti skall lämnas för ett visst ändamål. Dettainnebär att inte gör någon riskanalys av låntagare ochprojekt före garantins utfärdande. primära roll är attpåverka prissättningen på de garanterade lånen och att bevaka statens rättsedan garantieraa har utfärdats. Avgifter utgår för flertolet garantien Riksdag ochregering beslutor vilka garantier som skall avgiftsbeläggas. Avgifternavarierar mellan och av det garanterade lånebeloppet. redovisar i resultotanalysen ochden fördjupade anslagsframställningen utgifter och inkomster under 1980-toletför de garantier som förvaltots av rillcsgäldskontoret. fertygskreditgarantieraaåsamkat stoten betydande nettoutgifter, medan Prop. 1990/91:100 övrigaåtoganden sammantagna har gett staten nettoinkomsten Den ute- Bil. 9 ståendegaranterade kapitalskulden för fertygskreditgarantier kulminerade dä denuppgick till ca 25 miljarder kronon Fartygskreditgarantieraa är nu underavveckling, garantiåtagandet per var mindre än 4 miljarderkronon I följande tobell redovisas de ackumuleradenettoutgifteraa under 1980-tolet (budgetåren 1980/81-1989/90) förfertygskreditgarantier resp. för övriga garantiåtoganden som riksgäldskontoretförvalton Inkomster och utgifter har ackumulerats med ränto på ränto;räntesatsen har schablonmässigt satts till . De redovisade uppgifteraaavser således en uppskattning av de totola nettoutgifteraa för verksamhetenunder 1980-tolet prisnivå. Uppskattadetotala nettoutgifter för de av förvaltadestatliga garantiåtagandena Garantiavgifter Återvinning av tidigare -0,61 BerSkningsprincip: Se text ovanför tabellen. Redovisningen av anslagsbelastningen igarantiverksamheten är kassamässig vad avser betolningar med anledning avinfrianden av garantier och återvinningar av fordringar som härrör fråntidigare infrianden. Detto innebär att anslagsbelastningen under ett visstbudgetår inte nödvändigtvis speglar händelseutvecklingen under det året.Utgifter för infrianden kan hänföra sig till garantier som haridentifierats som riskabla, utan att avsättningar för förväntode utgifter hargjorts. Likaledes kan återvinningar på fordringar som uppkommit vid tidigareinfrianden härröra från fordringar där det varit uppenbart att åtminstone endel skulle komma att återvinnas, även om hela utgiften för infriandetomedelbart belastot stotsbudgeten. För blir dessaperiodiseringsproblem av mindre vikt om utgifter och inkomster ackumuleras överperioden. Redovisningen i tobellen torde därför ge en god bild av kostnaderaaför de av förvaltode garantiåtogandena under 1980-tolet. I följande tobell återfinns mer detoljeradeuppgifter om garantiverksamhet under budgetåren1986/871989/90. Riksgäldskontoretsgarantiverksanihet budgetåren 1986/87-1989/90 1990/91:100 Bil. Löner och övriga förvaltningskostii. Återvinning av tidigare infrianden Löner och övriga förvaltningskostii. Löner och övriga förvaltningskostii. Återvinning av tidigare infrianden Tabellen bekräftar att fertygskreditgarantieraa harvarit mest kostsamma för staten och att de har avvecklats i stor utsträckningunder . Beloppsmässigt dominerar nu gmndfondsförbindelser ochövriga garantiåtaganden (framförallt garantier till energisektorn). Kostnademaför dessa har varit: ringa under de redovisade budgetåren. Genom att har antsigit förslagen i prop.1990/91:29 utvidgas uppgifter påi garantiområdet.Riksgäldskontoret skall verka för att stoUig kreditgarantigivning bedrivs påett systematiskt och effektivt sätt och därvid fungera som samordnare ochrådgivare till andra myndigheter som handhar kreditgarantien Riksgäldskontoretskall vidare fortlöpande följa upp de kosb:iader som stoUiga kreditgarantiermedför och verka för att garantieraa btsläggs med en avgift som står iproportion till den ekonomiska risk som garantin innebär för staten. 1990/91:100 Bil. Mitt förslag: Till Riksgäldskontoret:Garantiverksamhet anvisas för /92 ett förslagsanslag på 1 000kr. Min bedömning: har lagt fast attstatlig kreditgaranti bör beläggas med avgift som står i proportion till denekonomiska risk som garantin medför för steten och att utgångspunkten föravgiftssättningen skall vara att avgiften skall täcka förväntade kostnader förgarantin samt hanteringskostnader. skall arbete efter dessariktlinjer i sin garantiverksamhet. bör utveckla en metod för årligresultatredovisning av sin garantiverksamhet där hänsyn tas inte bara tillgarantiavgifter och utgifter för infrianden utan även till förändringar avvärdet av garantiåtaganden och fordringar. Skälen för mitt förslag och min bedömning: Det harav detta avsnitt framgått att principen för redovisning på statsbudgeteninnebär att resultotet av garantiverksamheten på kort och meddellång sikt ärsvårt att uppskatto. Detto är otillfredsställande. Enligt min mening börriksgäldskontoret därför i de framtida årliga resultotredovisningaraa ange enuppskattning av kostnaderaa för den egna garantiverksamheten under budgetåret.Resultotredovisningaraa bör därför innehålla en marknadsmässig värdering avriksgäldskontorets garantiåtoganden och de fordringar som kontoret har medanledning av att garantier har infriats. Resultotmätning-en bör således tohänsyn till, fömtom avgifter och utgifter för infrianden, även förändringar avvärdet av garantiåtoganden och fordringan En sådan redovisning, i preliminärform, bör lämnas i resultotredovisningen för /92, för att undernästpåföljande budgetår finna fkstore formen Riksdagenhar beslutat att utgångspunkten för avgiftsnivån på statliga kreditgarantierskall vara att avgifterna täcker förväntade kostnader för kreditgarantin inkl.hanteringskostnaden Därmed bör målsättningen för riksgäldskontoretsgarantiverksamhet vara att resultatet, enligt en kostnadsmässig redovisning,varken är negativt eller positivt, åtminstone sett över en längre tidsperiod.Eftersom med gällande regler inte får bestämma vilka villkorsom skall förenas med de garantier man förvaltar, finns det dock enligt minmening inte nu fömtsättningar att specificera ett övergripande resultatmål förkontorets garantiverksamhet. Det är nödvändigt att avvakta den genomgång avvillkoren för stotliga kreditgarantier som i prop. 1990/91:29föreslogs få i uppdrag att göra. Jaghar i anslutning till behandlingen av anslaget Riksgäldskontoret:Förvaltningskostnader föreslagit att den av begärdaförändringen av behandlingen av löner och övriga förvaltningskostnader igarantiverksamheten genomförs. Förändringen innebär att dessa utgifter fortsätbiingsvisbelastor anslaget : Garantiverksamhet. 1990/91:100Riksgäldskontoret har vidare ledovisat att man planerar att förstärka Bil. 9arbetskraften inom garantiverlsamheten med två personer över en tvåårsperiod.Denna förstärkning förefeller rimlig eftersom kontorets arbetsuppgifter inomgarantiområdet har utökats. För att underlätto en fortlöpande bedömning frånregeringskansliets sida av resursinsatsen inom garantiverksamheten börlönekostnader, andra förvaltningskostnader och antolet årsarbetskrafter fördenna verksamhet anges särskilt i årliga resultatredovisningtill regeringen. 1. till : Garantiverksamhet /92 anvisa ett förslagsanslag på , debbereder tillfiille att to del av vad jag har anfört om 2. resultotredovisningav riJcsgäldskontorets garantiverksamhet. Under detto anslag redovisas riksgäldskontoretskreditgivning till affårs-verk m. fl. Kreditgivningen sker inom av riksdagenangivna raman På anslaget redovisas avgifter för kreditgivningen samtriksgäldskontorets kostnader för personal m.m. Ränteinkomster frånkreditgivningen och ränteutgifter för det för kreditgivningen anskaffedekapitolet redovisas på anslaget Räntor på statsskulden, m.m. Riksgäldskontoretskreditgivning till affärsverk och andra statliga myndigheter har under desenaste åren expanderat relativt kraftigt. UUåningen uppgick totalt till 16,2miljarder kronor per . Kostnaderaa för personal m.m. i utlåningsverksamhetentäcks mer än väl av kreditavgiften Under /90 uppgick intäkteraatill 8,7 milj. kr., medan utgifteraa var 1,1 milj. kr. Kapitol för utlåningsverksamlieten anskaffasgemensamt med upplåning för att refinansiera stotsskulden.Det är inte möjligt att särskilja ett resultot förutlåningsverksamheten som inkluderar ränteutgifter och ränteinkomsten tor emot icJåning från ett antalstaUiga myndigheten inlåning bedrivs inte som uppdragsverksamhet.Verksamheten är emellertid åtminstone till vissa delar av samma karaktär somutiånings-verksamheten. har i den fördjupadeanslagsframställningen begärt att all uUåning och inlåning skall få bedrivassom uppdragsverksamhet. Eftersom det i vissa fell kan vara svårt att dra engräns mellan inlåning och den reguljära upplåningen begär riksgäldskontoretfrihet att avgöra hur uppdragsverksamheten i detalj bör avgränsas. Riksdagenhar i behandlingen av prop. 1990/91:29 tagit stälhiing för attriksgäldskontoret skall ha till uppgift att granska avtalsvillkor vidaffärsverkens upplåning och garantigivning på utländsk marknad.Riksgäldskontoret bör to ut en avgift som täcker kostnaderaa för arbetet.Riksgäldskontoret hemställer att denna verksamhet skall fä bedrivas underuppdragsverksamheten. 1990/91: Bil. Mitt förslag: TiU Riksgäldskontoret:Uppdragsverksamhet anvisas för /92 ett förslagsanslag på 1 000kr. Min bedömning: har lagt fast attriksgäldskontorets möjligheter till kostnadseffektiv upplåning skall användasför att ge statliga myndigheter finansiering till låga kostnader och attutlåning och inlåning i som huvudregel bör ske på marknadsmässigavillkor. Utlåning och inlåning bör därför i allmänhet bedrivas somuppdragsverksamhet. bör avgöra hur uppdragsverksamheten idetolj skall avgränsas vad gäller utlåning och inlåning. Skälen för mitt förslag och min bedömning: Jagansluter mig till uppfettning att utlåning och inlåning iallmänhet bör bedrivas som uppdragsverksamhet. Fömtsättningaraa för en stobilutveckling av verksamheten är goda. Risken för underskott är liten.Riksgäldskontoret bör ha frihet att avgöra hur uppdragsverksamheten i detaljbör avgränsas vad gäller uUåning och inlåning. Även granskning av avtelsvillkorvid affärsverkens upplåning och garantigivning på utländsk marknad börbedrivas som uppdragsverksamhet, eftersom denna verksamhet skall finansierashelt och hållet med avgiften Förnärvarande omfettas inte uUåningsverksamhet av denövergripande styrningen av stetsskuldens sammansättning som har beskrivits iett tidigare avsnitt. Det är inte heller möjligt att beräkna ett resultot förutlåningsverksamheten som inkluderar ränteutgifter och ränteinkomster eftersomden upplåning som behövs för utlåningen inte är separerad från annan upplåning.Detto innebär sammantaget att styrningen av utlåningsverksamheten inte ärtillfredsställande. Olika åtgärder är tänkbara för att komma till rätto meddetto problem. Jag har erferit att konmier attpresentera ett förslag på hur problemet skall lösas. Frågan omresultotredovisning för uUåningsverk-samheten koinmer att behandlas iregleringsbrevet för /92. UUåningen och inlåningen i liksgäldskontoret skallbedrivas på ett Prop. 1990/91:100 sådant satt att underskott i verksjimhetenundviks. Syftet med verksam- Bil. 9 heten är dock inte att generera så storaöverskott som möjligt. utlåning skall bidra till att andramyndigheter får tillgång till finansiering till så låga kostnader som möjligtmed restriktionen att kostnader för uUåningen skall varaftillt täckta. En lämplig förutsättning för planering av avgiftssättningen ärdärför att ett måttligt överskott i verksamheten skall genereras. Därmed skapasen viss marginal för att täcka verksambietens festa kostnader vid en oväntadnedgång i uUåningsvolymen. Stabila överskott av mer betydande omfettning bördock föranleda i;n sänkning av avgiftsnivån i kreditgivningen. har i sin anskgsframstälhiingredovisat en planerad förstärkning av personalstyrkan för verksamhetsområdetutlåning och inlåning med två personer . Dessutom planerasen utbyggnad av ADB-stödet för verlcsamheten till en kostnad av 1 milj. kr.under /92. Kostnaderaa för dessa satsningar kan täckas utan attavgifteraa för kreditgivningen höjs, och utan att underskott i verksamhetenriskerar att uppkomma. Eftersom utlåning och inlåningexpanderat Ikxaftigt bedömer jag dessa förstärkningarvara rimliga. På samma sätt som för garantierksamheten börlönekostnader, andra förvaltningskostnader och antelet årsarbetskrafter föruppdragsverksamheten anges säiskilt i riisgäldskontorets årligaresultatredovisning. Jag hemställer att regeringen deb föreslårriksdagen att 1. till : Uppdragsverksamhet /92 anvisa ett förslagsanslag på 1 0(X) kr., debbereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört om 2. avgränsningenav uppdragsverksamhet. E. Vissacentrala myndigheter m.m. Prop. 1989/90Utgift 1 095 988 247' 1990/91 Anslag 1 024 801 000' 1991/92 Förslag 1 054 523000 ' Anslagen : Förvaltningskostnader ochTullverket: Anskaffning av viss materiel. har till uppgift att debitera, uppbäraoch redovisa tullar, skatter och avgifter som skall tas ut för varor vidinförsel. Det ankommer vidare på att övervaka efterlevnaden avbestämmelser om införsel och utförsel av varor samt att bedriva viss utrednings-och åklagarverksamhet i fråga om brott mot dessa bestämmelsen Verket utövaruppsikt och kontroll över trafiken till och från utlandet och har även vissaandra övervakningsuppgiften Den centrala ledningen för utövas avgeneraltullstyrelsen. Chef för verket är en generaltulldirektön Tillverksledningen hör ett tullråd, ett sekretariat och en organisationsenhet.Inom styrelsen finns sex byråer, nämligen kanslibyrån, ekonomibyrån,personalbyrån, tariffbyrån, bevaknings- och kontrollbyrån samt ADB-byrån. regionala organisation består av sjutullregioner, nämligen tullregion. Östratullregionen, Södra tullregionen, tullregion. Västra tullregionenoch tullregion. Chefsmyndigheter för tullregioneraa ärtulldirektionerna i , , , , ,och . Tullregioneraa är indelade i sammanlagt 21 tulldistrikt.Ledningsorgan för tulldistrikten är distriktstullkammare. Tulldistrikten vidlandgränsen är indelade i sju gränsbevakningsområden. Tullverkethar klarat av stora årliga volymökningar av antelet dokument m.m. iutrikeshandeln utan att ha erhållit särskilda resurser härfön För det iEG/EFTA-handeln införda enhetsdokumentet har dock engångsvistillförts ett begränsat resurstillskott om 7,4 milj. kr. under desenaste budgetåren. Genom att dessutom överföra vissa resurser frånkontrollområdet till klareringsområdet har kunnat upprätthålla eneffektiv uppbörd och åstedkomma ett acceptebelt underlag förutrikeshandelsstetistiken. Inom tullkontrollen är narkotikabekämpniagen etthögt prioriterat område. Det är ännu för tidigt att göra en mer samladbedömning av de två rörliga gränskontrollstyrkoraas verksamhet, som inleddesunder i de södra resp. västra delaraa av landet. Deteftersträvade målet med dessa styrkor, nämligen att kunna variera insatseraa itid och mm efter kontrollbehoven, håller dock på att uppnås. Fram till har klarat avatt utbilda drygt 200 Prop. 1990/91:100 tjänstemän i den nya grundutbildrdngen,som skall öka flexibilite- Bil. 9 ten i organisationen och därmedimderlätto de förändringar som införandet av tulldatasystemet och en nyorganisation medfön Under innevarande budgetår har förstärkt sinautbildningsinsatser för att komma till rätta med det besvärliga vakansläget ochytterligare ca 230 tulltjänste-n beräknas bli färdigutbildade till den 1 juli1991. Försöksverksamhet med fördjupad budgetdialog harunder innevarande budgetår påbörjats med den Västra tullregionen. Försöket gårut på att styrningen av verksamheten skall baseras på en"budgetöverenskommelse". I överenskommelsen specificeras målen förverksamheten och önskat resultot. Regionen skall sedan ha frihet att inom givnaramar avgöra hur målen skall uppnås. Inom försöksverksamhetens ram koinmerverksam-hetsmått att utorbetas och indelning i verksamhetsgrenar att ske. Försöksverksamhetenavses även ge underlag till en dialog mellan ochtullverket om innehållet i de myndighetsspecifika direktiv som skall utorbetasunder . ADB-baserade uppföljningssystem "" har varit i drift . Det är etttidregistreringssystem som innehåller uppgifter om resursinsatser (mantimmar),prestotioner samt dokument-och trafikstotistik uppdelat på verksamhetsområdenaKontroll, Klarering och Administration. Med denna uppdelning är det emellertidsvårt att to fram uppgifter om t.ex. hur stora resursinsatser som tullverketsätter in för sin narkotikabekämpning. De liittills gjorda erferenheteraa ärdock att den översikUiga uppföljningen och analysen av verksamheten har underlättatsgenom . Uppgiftema ur har för försto gången konkret kunnat utnyttjasför dimensioneriiagsberäkningar i oiganisationsförslaget () samtäven kunniit användas för interabudgetarbetet för /91 och förden kontrollstrategiutredning som har genomförts av generaltullstyrelsen. har i bokshit för Tullverket1988/89 och 1989/90 använt sig av för fördelning av kostnaderpå olika verksamhetsgrenar enligt följande uppställningan Ekonomiskverksamhetsredovisning 1988/89 (tkr) Kostnaderna fördelade påverksamhetsområden 1990/91:100 Bil. Administration/ utbildning fördelning 227 942 0,33' 'Därav7 % utbildning Ekonomiskverksamhetsredovisning 1989/90 (tkr) Kostnaderna fördelade päverksamhetsområden Kontroll 241 218 fördelning 0,29 (exkl. TDS) Klarering 303 362 fördelning 0,37 (exkl. TDS) Administration 273 108 fördelning 0,33 (exkl. TDS) (exkl .TDS) (817 688) (118 866) (72 401) (25 596). (1034 551) Generaltullstyrelsenhar med en skrivelse överlämnat rapporten (), etopp 2 och bilagt samrådsyttranden frånriksrevisionsverket (RRV) och stotskontoret samt yttrande från . I rapporten har den s.k. lämnatföljande förslag orn regionala och lokala organisation: - indehiing av i fem tullregioner med entulldirektion i varje Prop. 1990/91:100 region för regionala ledningsfiinktioner samt för operativt och admi- Bil. -indelning av tullregioneraa i41 tulldistrikt med en tullkammare som har totalansvar för verksamheten i varjedistrikt; -minskning av antaletårsarbetskrafter med 352 med början under budgetåret1991/92; -införande av den nyaorganisationen . har i huvudsakliga delarställt sig bakom förslag. På en punkt, nämligen i fråga omantalet tullregioner, har dock styrelsen ansett att en annan lösning bör väljasän den som föreslagits av . Enligt styrelsens mening bör ett regionalt organ hanågot tiotal myndigheter under sig för att man skall kunna ge ledningsftinktionenen reell innebörd. Det är därför enligt styrelsen svårt att se vilkenledningsfunktion den av föreslagna Sydvästra tullregionen medHelsingborg som huvudort skulle tänkas kunna ha i förhållande till fyra tullmyndigheter,varav en föreslås disponera över av resurseraa. Med hänsyn härtillanser generaltullstyrelsen att tullmyndigheten för åter bör ingå iSödra tullregionen medan tullmyndigheteraa för , och Jönköpingbör föras till den Västra tullregionen. Vad gäller valet av huvudort för denSödra tullregionen anser styrelsen att är det mest naturliga, vilkettorde komma att bli än mer tydligt vid ett genomförande av en fast förbindelseöver . Styrelsen konstaterar att valet av dessutom innebär enåtergång till vad som har gällt för den Södra tullregionen med enorganisation som kan jämföras med den nu föreslagna. Genom den föreslagnaordningen skulle enligt styrelsen de resurser som på så sätt koinmer attfrigöras inom administrationen kunna utnyttjas för att bygga upp ytterligareen rörlig kontrollstyrka, förlagd till . Isin skrivelse hemställer generaltullstyrelsen att regeringen godkänner: -indelningen av if/ra tullregioner, nämligen den Norra, Östra,Västra och Södra med , , resp. somregionorter med tm tulldirektion för regionala ledningsfunktioner samt föroperativt och administrativt stöd; -indelningenav tullregioneraa i ett visst antal lokala tullmyndigheter (ca 40), där lokalisering och öppethållandetider börutgå från trafikens och näringslivets behov av tullinsatser samt stotsmakteraaskrav på en effektiv klarerings- och kontrollverksamhet hos ; -utnyttjandetav rationaliseringspotentialen för finansiering av tulldatosy-stemet som bör bedömas i ekonomiska termeri stället för såsom föreslagit i årsarbetskraften Stotskontoret och RRV har inte ställt sig bakomförslaget att behålla den regionala nivån genom att indela i fyraregionen statskontoret finns det i tullverksamheten inte något behov aven organisatorisk mellannivå utan landet skulle kunna indelas geografiskt och administrativt i 14tullkammare direkt underställda den centrala nivån. 1990/91:100 RRVanser att den föreslagna central/lokala datorstrukturen talar för en Bil. 9organisation utan tullregioner och att därför ett alteraativ med 24 lokalamyndigheter med anknytning till länsgränseraa hade bort undersökas närmare. I sin anslagsframställning förordargeneraltullstyrelsen ett successivt genomförande av de föreslagnaorganisationsförändringaraa, där kostnader och intäkter presenteras ikommande anslagsframställningan För denna ordning talar enligt styrelsensäiskilt det förhållande att företagens anslutningsgrad till tulldatasystemethar en avgörande betydelse för i vilken takt rationaliseringaraa kan tas hem.För /92 föreslår generaltullstyrelsen en personalminskning med30 halvårsarbetskrafter motsvarande 3 milj. kr. Vidare föreslår styrelsen atten verksstyrelse med lekmannainflytande blir inrättad hos hösten1991 till en årlig kostnad om . Tulldatasystemet(TDS) Införandetav TDS har enligt generaltullstyrelsen numera inletts i tullregionmed en provdriftsstart i för export- och transitsystemen.Generaltullstyrelsen räknar med att export-och transitsystemen däreftersuccessivt skall kunna införas i hela landet till , då därmed också samtligalokaldatorer skall ha installerats. Beträffande import- och uppbördssystemenhar införandet senarelagts med ca , så att styrelsen numera beräknaratt systemen skall vara färdigutvecklade och börja tos i bruk under hösten1991. Styrelsen räknar dock med att sluttidpunkten för införandet i oktober1992 skall kunna hållas.