prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Urbaniseringen i samband med industriaUsmens genombrottstäUde krav på en planering för att förebygga stadsbränder och sjukdomar,vilket återspeglas byggnadsstadga. Etthelhetsgrepp på landets mark- och vattenanvändning diskuterades först efterandra världskriget, men det dröjde tiU slutet av innan arbetet meden fysisk riksplanering kom i gång. Kravet på en hårdare styrning avindustrilokaUseringar förstärktes av debatten om lokalisering av bl.a.massaindustrier och kämkraftverk tUl Väröhalvön i HaUand. Planeringens syfte varinte att åstadkomma en riksplan för hela , utan att se tUl attkommunema tog hänsyn tiU riksintressena i sina planer, både på landsbygden ochi tätortema. beslutade om riktUnjer för mark-och vattenanvändning. Dessa skuUe bl.a. skydda kustområden i , ,och () mot exploateringsintressen, somframförts högkonjunktur. Stora fjällområden och defyra oexploaterade ålvama, , , och älv, pekades utsom skyddade områ- den.Bland de bestämmelser som infördes, ingick också krav på att miljöstörande industrierskall ha särskUda lokaliseringstiU-stånd. Motslutet av utvecklades rikt-Unjerna i den fysiska riksplaneringentill en särskild lag, lagen om hushåUning med naturresurser m.m.. Det är enparaplylag som är kopplad till andra lagar och verksamheter som styrutnyttjandet av mark och vatten, t.ex. och miljöskyddslagen. Dengröna linjen, naturvården, utgår från de nationalromantiska stämningarna . Den svenska naturen upplevdes som hotad av jordbraket, industrinoch av vattenkraftsutbyggnaden. År1909 fick en lag om naturminnesmärken och en lag om nationalparker.Beslut fattades om nio nationalparker, de största var Stora SjöfaUet och Sarek(15 (XX) resp. 19 000 km-) och den minsta Hamra (). Detvar forskarvärlden som genom Kungl. drev fram det statliganaturskyddet. Syftet var att skydda vetenskapliga intressen och ge turister möjUghetatt uppleva "orörd" natur. DetStatUga naturskyddet var passivt. Naturvården fick inte kosta något. Nationalparkeravsattes på kronans mark och bara sådana områden som inte bedömdes varaekonomiskt intressanta för någon form av exploatering kunde komma i fråga.Naturminnesmärken kunde bara avsättas om markägaren gav sitt tiUstånd. Under 1920- och 1930-taletbörjade man förstå vikten av att vårda de skyddade områdena. Nationalparkersom Ångsö var inte någon "orörd" natur, utan krävde skötsel för attinte förfalla. , som bUdats 1909, utvecklades tUl enriatur-vårdsrörelse. Människor fick mer fritid och naturen blev mer av aUmän egendom.1952 års strandlag, som begränsade rätten att bebygga stränder, kan ses somett sätt att skydda möjligheten att därutnyttja allemansrätten. Naturvården var till attbörja med framför aUt inriktad på att skydda det unika. beslutaderiksdagen om nya riktUnjer för naturvården, som var inriktade på att skyddarepresentativa områden av svensk natur och det svenska odUngslandskapet. I detta ingick också attavsätta områden för rekreation och friluftsliv. En statlig naturvårdsorganisationbyggdes upp och lagstift-nUigen skärptes, bl.a. när det gäller strandskyddetoch kraven på att planera grastäk-ter och annan täktverksamhet. Den nya naturvårdslagen,som antogs 1964, gjorde det också möjligt att inrätta naturreservat på bådestatsägd och privat mark. Naturvårdsarbetet har tUlstora delar handlat om att skydda dels områden som är vetenskapligt intressantaför både natur-och kulturminnesvården, dels områden som har stort värde förfriluftslivet. Sedan slutet av 1960- talet och införandet av naturresurslagensamt ingår en del av naturskyddet i den fysiskaplaneringen, parallellt med det arbete som utgår från naturvårdslagen. Bl.a.har kommunerna fått ett ökat ansvar för naturvården. Åvenden blå Unjen, mUjöskyddet, började , men urspmnget tilldagens kemikaUekontroU är något äldre. Tidiga lagar är 1874 årshälsovårdsstadga och förordning angående vård och försäljning avarsenik och andra giftiga ämnen och varor. giftstadga delades gifterin i två klasser. Det blev t.ex. förbjudet att använda blyföreningar ikosmetika och i vissa hushållskärl. Bekämpningsmedelbörjade användas i stor omfattning efter och hardet varit krav på att bekämpningsmedel skaU godkännas och registreras. Ensärskild lag om hälso- och miljöfarUga varor tUlkom 1973 och den ersattetidigare regler på området. Den nuvarande lagen omkemiska produkter trädde i kraft som den tidigare produktkontroUnämndenombUda-des till en självständig myndighet, kemikalieinspektionen. Lagen omkemiska produkter lägger ett betydligt större ansvar på den som tillverkareller importerar kemiska produkter. TiU skiUnad från exempelvis ,bygger lagen om kemiska produkter på omvänd bevisföring, dvs. det ärtillverkaren eUer knportören som skall visa att en produkt inte är skadUg. FörorenUigama i den yttremUjön började debatteras i samband med att vattentoaletter installeradeskring . Avloppsledningarna drogs som regel tiU närmaste å, vikeUer sjö. Läkama förespråkade vattentoaletter av hygieruska skäl, men mångakommuner var tveksamma. AUt fler städer som använt sjöar och vattendrag tUldricksvatten övergick tiU grandvatten eUer fick filtrera och klorera ytvattnetinnan det leddes tUl vattenledningama. Föroreningarfrån städer, sockerbrak och massaindustrier debatterades UvUgt i riksdagen1902-1908 - hör sockerbmken tiU de industrier som kommit längst när detgäller att minska förorenande utsläpp. Åven massaindustriema har kommit långt. År1903 tUlsattes en utredning för att komma tiU råtta med vattenförorerungama.Denna första miljöskyddsutredning föreslog 1915 att en vatteninspektion skuUeUträttas samt att de som släppte ut vatten- och luftföroreningar skuUe betalaårUga koncessionsavgifter, som bl.a. skuUe användas för att stödja fisket - enform av miljöavgUfer som inte förverkUgades. Förslaget togs aldrig med i 1918års vattenlag. avfärdade föredragande statsråd vattenföroreningsfråganmed bl.a. följande motivering: "Och något trängande behov av en lagstiftningi den riktning, som föreslagits, kan enUgt mitt förmenande ej heUer ansesföreUgga. I mån av den fortskridande tekniska utveckUngen, vars tUlgodogörandeUgger i industrins eget intresse, torde de olägenheter, varom här är fråga,komma att, om icke aU- Kapitel 11 iMiljöpolitikens utveckling i deles bortfaUa i aUt faUmer och mer minskas." Vissa regler om skydd motvattenföroreningar mfördes 1941 och inrättades envatteninspektion. ansågsluftföroreningarna fortfarande inte vara ett så stort problem att de krävdelagstiftning. En konferens om luftföroreningar höUs 1962 och deltagarna konstateradeatt lokaft kunde luftföroreningssituationen vara allvarUg, men den var intenågot genereUt problem. Resuhatet blev att en statUg luftvårdsnämnd inrättadesmed uppgift att stUnulera forskning, utreda och ge råd, men nämnden saknadehelt möjUgheter tiU sanktioner mot dem som släppte ut luftföroreningar. Denfrågan blev i stället en uppgift för en utredning som tUlsattes 1963,immissionssakkunniga, och som fick i uppgift att utforma en lagstiftning mot"grannskapsstörande verksamhet". År1969 antog miljöskyddslagen, som är en samlad lagstiftning tiU skyddmot vattenförorening, luftförorening, buller och andra störningar. Medundantag för vattenföroreningar var detta tidigare i stort sett oreglerat. Hela miljölagstiftningenhåUer på att ses över för en bättre samordning meUan olikalagar, t.ex. naturresurslagen, miljöskyddslagen, lagen om kemiska produkteroch naturvårdslagen. Avsikten är också att lagstiftningen skaU anpassas mer tUlförebyggande åtgärder och tUl att motverka små, spridda utsläpp som mte ärreglerade. Miljöproblemenberörs av en mängd lagar, utöver de som har nämnts i detta kapitel. ►Lagen om svavelhaltigt bränsle ►Lagen om skötsel avjordbraksmark Den första stora debatten om miljögUter började1963 i samband med att arrangerade en konferens omspridningen av kvicksilver i naturen. Det var strax efter pubUceringen av bokenTyst vår, av den amerikanska författaren . Vad många forskarelänge insett, blev uppenbart för allmänheten och poUti-kerna. Boken, sompublicerades , fick ett enormt genomslag. 1 fick HansPalmstiemas bok , svält, förgiftning en väl så stor betydelse. HansPalmstiemas bok kom ut och året efter var den utgångspunkten förstudiecirklar över hela landet. Andra svenska väckarklockor var ,och . Många har stäUt fråganvarför miljöfrågorna slog igenom ? En vanUg förklaring är att ökatvälstånd och högkonjunktur gjorde att , och många andra västiän-der,hade råd att ägna sig åt miljöfrågoma. Hela den politiska debatten tog ocksånya riktningar . Miljöåtgärder betraktadeslänge enbart som kostnader och som ett hot mot den ekonomiska UtveckUngen.Samtidigt avslöjade forskningsresultat inom oUka områden obe-hagUga överraskningarsom visade att indu-strisamhäUet underskattat mUjöproblemen. Allt flerupptäckte att den materieUa välfärden innebar kostnader för UvskvaUteten, somförlusten av badbara sjöar och nattsömn utan störande buller. En kompletterandeförklaring, som . och har utvecklat i Nedräkningpågår (1989), är att samhället hade börjat skaffa sig en kapacitet på miljöområdet,medan människors förväntningar på vad som var möjligt att åstadkomma ånnu intevar så stora. Det fanns också inom forskarvärldens oUka discipUner en mängdkunskaper som snabbt kunde utnyttjas över ämnesgränserna. Det dröjde intemånga år innan förväntningamaöversteg kapaciteten. Framtidsstudier bedrevs påmånga områden . ,1972, förklarade att världen måste inrikta sig på 0-tUlväxt. SmaU isbeautiful (Litet är vackert), var ett annat slagord. 1980-talets motsvarighettiU - när det gäller att skapa debatt - blev förmiljö och utveckling, allmänt kaUad . Den förklarade atttiUväxt var en föratsättning för att uppnå "en varaktigt håUbarutveckUng". har emeUertid en annan syn på tiUväxtän traditioneUa ekonomer och utgår från en tUlväxt som skyddar den ekologiskabasen för "en utveckling som tiUfreds-stäUer dagens behov utan attäventyra möjligheterna för framtida generationer att tUl-fredsstäUasina". Det har också visat sig att med hög ekonomisktUlväxt är möjlighetema störst när det gäller att genomförastmkturförändringar och reningsåtgärder för att minska föroreningar - åtminstonei gamla industriländer. Gemensamtför och är attde beskriver jordens tUl-gångar som en ändlig resurs och utgår från att allajordens människor inte kommer att kunna utnyttja materieUa resurser på sammasätt som industriländemas befolkning gör . Rapporterna skiljer sig däremotnär det gäUer uppfattningen om vad som krävs för att uppnå en varaktigt håUbarutveckUng. Miljödebatternahar också svängt med den ekonomiska konjunkturen. Under lågkonjunkturen islutet av tonades miljödebatten ner. Då fördes i stäUet en intensivenergi- och kämkraftsdebatt, som bl.a. var kopplad tiU stigande oljepriser.Först vid nästa högkonjunktur återkom övriga miljöfrågori centrum för den politiska debatten. Förstagången som miljöfrågoma slog igenom i debattema inför riksdagsvalet var 1970,då en avloppstunnel från ut tUl skärgården debatterades på Den s.k.Hönötunneln byggdes aldrig; i stäUet fick ett reningsverk. I norraBohuslän pågick en debatt om planer på en upparbetningsfabrik föranvänt kämkraftsbränsle vid . På många håU i SverigebUdades lokala miljögmpper. Ett par exempel är Rädda motetableringen av utanför och Planskilda korsningspartiet iÅkersberga. Många av dessa slöt sig samman i riksorganisationer och de nyamU-jöorganisationema gjorde entré i den offentliga mUjödebatten, t.ex.MUjögmpper-nas riksförbund. dominerar SvenskaNaturskydds-förerungen mUjörörelsen med ca 200 000 medlemmar och med kretsar inästan varje kommun. etablerades i , enorgaiusation som ofta arbetar med uppseendeväckande aktioner. BådeNaturskyddsförerungen, och Världsnaturfonden arbetar också inomintemationeUa orgaiusationer. Åven inom näringsUvetiiUeddes miljöarbetet . 1966 bildades ochluftvårdsforskning, som bidragit tUl mUjöforskningen och till att höjamUjö-kompetensen inom industrin. Skogsindustrin liksom jäm- och stålindustrintog ledningen när det gäUde att utveckla renare industriprocesser, bl.a.genom stiftelsen och luftvård. Åtgärder inom energi-och trafiksektom kom först . Ett mer aUmänt genombrott för mUjöarbetetinom industrin skedde . 1980-talets miljödebattbidrog också tUl att alla riksdagspartier utarbetade mer omfattandemiljöprogram och tUl att fick sitt första nya riksdagsparti på 70 årmed mU-jöpartiet i riksdagsvalet . Många miljöproblemdebatterades och följande exempel kan iUustrerautveckUngen: Kapitel11 Miljöpolitikens utveckling i Bild 11.1 Kampanjaffisch för miljörörelsen. Planerna på enavloppstunnel i var måltavlan fören av miljörörelsens tidiga kampanjaffischer frånslutet av 1 960-talei Affischen speglar ocksåhur miljödebatten då handlade om punktutsläpp, dvs. föroreningar från skorstenar och avloppsrör. Bild: ARNEOHNELL. började byggas var det i första hand för att lösaett hälsovårdsproblem. Stora delar av och Stockhohns innerskärgård varhälsofarUga badvatten och allmänna badplatser fick stängas. MUjöproblemet -övergödning - diskuterades mindre. Att övergödningen var beroende av fosfor-och kvävetUlförseln från bl.a. avloppsvatten hade forskama känt till sedan1910-talet, men kunskapen omsattes inte i handling förrän i samband med utredningenom vattenvårdens organisation 1964. Utbyggnaden av kommunalareningsverk dominerade det offentliga mUjöarbetet ochbörjan av 1970-ta- let,sedan statiiga bidrag införts . Det fördes en offentlig debatt om vilkaämnen som var bäst för att fälla ut fosfom i avloppsvattnet. Diskussionen -och åtgärdema -fokuserades helt på fosfomtsläppen, som har störst betydelse förövergödning av sjöar och vattendrag. Kvävets betydelse - framför allt ihavsområden - uppmärksammades först . har de flesta reningsverkfosforrening och även kväverening håller på att införas i kustanläggningarna. Denförsta stora konflikten kring vattenkraftsutbyggnaden gäUde Stora SjöfaUet1917 ochfrån har det varit debatt kring flera stora utbyggnadsprojekt. Debattenpå gällde av kraftverk i Ångermanälven.Då var redan , , , ,Ljusnan, och delvis utbyggda. Striderför att förhindra vattenkraftsutbyggnader förekom sedan punktvis under1950-talet, då motståndet mot vattenkraftsplanerna framför allt drevs avNaturskyddsföreningen, och Svenska somtillsammans gjorde en förteckning över skyddsvärda sjöar och vattendrag. 195()-talctsvattenkraftsdebatt kulminerade i och med den s.k. freden i Sarek , dånaturvårdsorganisationerna och gjorde en överenskommelse om att 28utbyggnadsprojekt skulle skrinläggas. Överenskommelsen har aldrig bekräftatsav . Nästa älvstrid gälldeVindelälven som blev symbol för konflikten mellan naturvårdsintressen,ekonomiska intressen hos kraftföretagen och bristen på arbeten i norra 1967 röstade en knapp riksdagsmajoritet emot utbyggnadsplanema ochförklarade att inte borde byggas ut. var frågan återaktuell, sedan en arbetsgrapp som regeringen tillsatt föreslagit en utbyggnadav av sysselsättningsskäl. meddelade regeringenriksdagen att den inte skulle komma att föreslå någon utbyggnad av . är en avde fyra orörda älvar som skall bevaras enligt naturresurslagen (de övriga ärPite, Kalk och älv). Flera mindre älvar och älvsträckor är ocksåundantagna från utbyggnad. har varjeenskUt utbyggnadsprojekt debatterats Uvligt. beslutade attvattenkraften kan byggas ut till (TWh). Dödagulsparvar och förlamade rovfåglar blev upptakten till den första storamiljögifts-debatten där experter på veterinärmedicin och växtskydd drabbadesamman. Utsäde behandlades med kvicksilverföreningar för att skydda växtema motsvampangrepp och Uknande medel användes också inom massaindustrin. Redan1956 hade höga kvicksilverhalter konstaterats i en död stenfalk. vidveterinärmedicinska anstalten kunde visa hur kvicksilverbetat utsäde ledde tiUhöga halter av kvicksilver hos fröätande fåglar och till än högre halter hosrovfåglar, som levde på andra fåglar. i följd, 1957-1963undersökte han hur antalet kvicksilverförgiftningar bland fröätande fåglarsteg efter varje vårsådd. visade också att kläckningen av fågeläggenstördes av kvicksilverförgiftning. Skalen på äggen blev så tunna att de gicksönder. Växtskyddsanstaltensexperter ifrågasatte resultaten. Vändningen kom först sedan jning iLund redovisat hur hönsägg innehöll kvicksilver, sedan hönsen fått ätaöverblivet utsäde, som var betat med kvicksilver. Det första förbudet motkvicksilverbetning kom 1965, då den giftigaste varianten, alkylkvicksUver,förbjöds. Då hade redan TorbjömWestermark vid Tekniska högskolan i och vid Riksmuseetutvecklat en ny analysteknik och konstaterat kvicksilver i gäddor, även isjöar som låg långt från kvicksilver-betade åkermarker. Andra forskare, GunnelWestöö, och , kunde bidra till förklaringen genom attvisa att kvicksilvemtsläpp från industrier omvandlades till ytterst giftigtmetylkvicksilver av mikroorganismerna i bottenslammet. förbjödskvicksilverpreparat inom massaindustrin, men de användes på dispensytterligare . Det var många turer innanFolkhälsan beslutade att gränsvärdet för försäljning av fiskskulle vara kvicksilver per kg fisk. Kapitel 11 Miljöpolitikens utveckling i slagft gränsen /kgoch det blev det rekommenderade gränsvärdet för dem som äter fisk.Världshälsorganisatio-nens rekommendationer motsvarade /kg, vUket på1960-talet skulle ha medfört att hela hade svartUstats. Debattenom utsläppen av svaveldioxid var tUl att börja med en hälsovårdsfråga. DenStatUga utredningen, immissionssakkunniga, förklarade attluften i StockhoUn och innehöll hälsofarliga halter avsvaveldioxid. Svaveldioxidutsläppens betydelse för försuming av mark ochvatten var okända tiU . Då presenterade , laborator imarklära vid lantbmkshögskolan, i en debattartikel i ett nytt mUjöproblem:försumingen av nederbörd och ytvatten. Han visade att nederbörden bUvit aUtsurare och att det gäUde såväl som Danmarkoch . , , uppmärksammades Odens resultat vidIngenjörsvetenskapsakademins högtidssammankomst. Reaktionen hos regering ochnaturvårdsverk var snabb och , , fattade riksdagenbeslut om att svavelhalten i eldningsolja fick vara högst 2,från den 1 juU1969. börjadeSverige driva luftföroreningsfrågorna intemationeUt inom (den ekonomiskasamarbetsorgani-sationen för , och ), tUl att börja med utanframgång. tog också upp försurnuigsfrågan inom genom verkställande direktör , som möttes av ett kompakt motstånd. Det dröjde tUI 1979 urnanECE-ländema (FNs ekonomiska samarbetsorganisation för och )undertecknade konventionen om gränsöverskridande luftförorenmgar. -efter rapportema om stora döda skogsområden i - ingicksen överenskommelse om att minska svavelutsläppen (under perioden1980-1993) inom - en överenskommelse som de flesta av deundertecknande länderna redan har uppfyUt. Denmest intensiva mUjödebatten i har handlat om kärnkraftensanvändning. Kämenergm sågs länge som en möjUghet att hejda det ökandeberoendet av importerade bränslen, främst olja. 1 och med att vattenkrafteninte kunde byggas ut som tidigare betraktades kärnkraften dessutom som en lösningpå försumingsproblemen. fattade 1956 beslut om att utveckla svenskakämkraftsreaktorer. Efter tekniska problem med att utvecklatungvat-tenreaktorer bestäUdes den första svensk-konstmerade lättvattenreaktom1965, I, som togs i drift 1972. 1973 presenteradestänkbara lokaUse-ringsplatser för 24 kärnkraftsreaktorer. 1 slutet av samma årsteg oljepriserna kraftigt, vilket oroade både industrin och myndighetema. Kritik motkärnkraftsutbyggnaden framfördes av bl.a. professorHannes och av mUjögrappen i samband med i . Debatten om kämkraften varen stor riksdagsfråga och 1980-talen. Ett riksdagsbeslutet 1973innebar i praktiken ett tvåårigt moratorium för beslut om ytterligarekämkraftsreaktorer utöver de 11 reaktorer som då var planerade. År 1975beslutade om att högst 13 reaktorer skuUe byggas ut. TUl att börja med gälldekämkraftsde-batten framför aUt hur det utbrända kärnbränslet skuUe kunnaförvaras heft säkert i 10 OOO-tals år, men även säkerhetsfrågoma diskuteradesutifrån oUka riskanalyser. Efter kämkraftsolyckan vid Three iHarrisburg, , koncentrerades debatten kring reaktoremas driftsäkerhet och vad som skuUe kunnahända vid en olycka. Men debatten handlade också mycket om hur energiresursemaskulle användas. Krav på energisnål teknik och fömybara energikällor stäUdesmot kraftföretagens ekonomiska kalkyler. År1979 beslutade om att en foUcomröstrung om kämkraften skulle håUasvåren 1980. En konsekvens av folkomröstningen blev ett riksdagsbeslut om atthögst de 12 reaktorer som fanns, var under byggnad eller hade nått långt iplaneringen, fick utnyttjas under sin tekniska livslängd. uttalade också att kämkraften skulle vara avveckladsenast . Närkatastrofen vid kämkraftverket i Tjernobyl inträffade komkärnkraftsfrågan åter i centmm för debatten. pågår förberedelserför hur kärnkraftens aweckUng skaU inledas. 1960-och 1970-talens miljödebatt har medfört reningsåtgärder ochprocessförändringar som gör att många av punktutsläppen har minskat med omkring70%. De senaste de-cemuernas utveckUng har lett tiU att mUjöfrågorna sedanslutet av har fått en ny inriktning som kan sammanfattas i sexutveckUngsUnjer: ►Från utsläppsmål tid miljö- och hälso-mål. Fram tiU och med 1988 årsmiljöpoU-tiska proposition har målen i alUnänhet uttryckts i utsläppsmål, t.ex.att svavelutsläppen skaU minska . De senasteåren har kunskaperna om föroreningars verkan i naturen ökat betydUgt och målenöversätts aUt oftare tUl "vad naturen tål" i form av kritiskbelastning. Eftersom gränsen för kritisk belastning varierar i oUka delar avlandet kan detta synsätt också leda tiU att insatsema inom skUda miljöområdenmer anpassas tUl föratsättningama i olika regioner. ÅveninternationeUt pågår en utveckUng mot miljömål, t.ex. inom ECEs arbete medkonventionen om gränsöverskridande luftföroreningar. Vid i om mUjö formulerades målet att"ekologi skaU återställas". - i Helsingforskommissio-nensarbete - har målet beskrivits som att utsläppen skall minska - och intekopplats tiU vad som krävs för att restaurera . ►Från stora punktutsläpp tillmånga små som sammantaget blir stora. Miljöstörningar via skorstenar ochavloppsrör har minskat väsentligt, har diffusa utsläpp från trafiken,varor och kemikaUer kommft att spela en aUt större roU. Vi bygger också infarUga ämnen i produkter, ämnen som på lång sikt kan orsaka störningar imiljön. För att motverka detta inriktas arbetet mer på förebyggande åtgärdervid sidan av utvecklingen av reningsteknik. ►Från nationella tiU regionalaoch globala problem. De svårt nedsmutsade områdena vid stora punktutsläpp harblivft betydUgt färre, men tiU skiUnad från tidigare saknas det numer heltopåverkade områden. Miljöproblemenhar bUvit mer intemationeUa, antingen det gäller utsläpp med global verkan,som koldioxid och CFC-föreningar (t.ex. freon), eller hanteringen av detmUjöfarUga avfallet. Lösningarna, som hittUls ofta har varit nationeUa måsteibland vara internationella och i andra faU regionala, som tidigare nämnts. Detintemationella miljöarbetet har vuxit snabbt . somindustriländerna arbetar med att lösa sina miljöproblem riskerar utveckUngsländernaatt upprepa industriländernas misstag. Miljöfrågomakom på den intemationeUa dagordningen i samband med FNs förstavärldsmiljökonferens i Kapitel 11 Miljöpolitikens utveckling i Därefter varutveckUngen relativt långsam fram tUl mitten av . Inför om mUjö och UtveckUng, i , pågår förberedelser föratt försöka få tUl stånd globala konventioner om skydd för klimatet och skyddför den biologiska mångfalden. Inom harEG-samarbetet och OECDs arbete på bl.a. kemikalieområdet stor betydelse.MUjöarbetet inom EG har utvecklats snabbt . Ett aUt mer omfattandegemensamt regelverk har tagits fram med bindande regler om bl.a. utsläppsbegränsningar,avfallshantering och vattenkvaUtet. 1990 fattades också beslut om att upprättaen europeisk miljöbyrå. och övriga Efta-län-der bedriver ettsamarbete med EG på miljöområdet. Förhand-Ungar pågår meUan EG ochEfta-län-derna om ett långtgående ekonomiskt samarbete. Detta skaU också ledatiU ett mer strakturerat mUjösamarbete.