prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Täktverksamhetoch gmvbrylning kan innebära stora belastningar på miljön och förstöralivsmiljöer för djur och växter. Tillgången till täktma-terial, såsom sorteratnaturgms och torv liksom tillgången på är begränsad. Ändliganaturresurser skall utnyttjas försiktigt så att även framtida generationer fårtillgång till råvaror. Tillstånd till torvtäkter skall prövas restriktivt iområden som i den kommunala planeringen angetts vara av riksintresse förnaturvården, kulturmiljövården och friluftslivet. Gmshushållningsplanerupprättas för områden med materialförsörjningsproblem ellermarkanvändningskonflikter. I sådana områden inriktas materialförsörjningen iförsta hand mot bergtäkter och andra aUemativa material till naturgms. Idet arbete som pågår inom för att skydda hotade arter ochnaturtyper ingår bl. a. att förbättra kunskapsunderlaget genom inventeringar avolika naturtyper, investeringar i olika skyddsvärda områden samt vård ochförvaltning av naturvårdsobjekt. Detär regeringens uppfattning att arbetet med att kartlägga hotade arter måstefortsätta och inventeringar av vissa värdefulla biotoper fullföljas.Kartläggningen skall utgöra underlag för att därefter bedöma behovet attsäkerställa ytterligare områden med stöd av naturvårdslagen. Regeringenföreslår i denna proposition att naturvårdslagen skärps med 38 bl.a. nya skyddsbestämmelser för vissa värdefulla småbiotoper och skärp- Prop.1990/91:90 ta regler för markavvattning. Dessa regler kommer att utgöra enviktig del i det fortsatta naturvårdsarbetet. Dehuvudsakliga insatsema i arbetet med att säkerställa skyddsvärda naturområdenskall för den närmaste treårsperioden avse skogsområden, våtmarker och vissaodlingslandskap. redovisar att ytterligare drygt 100000hektar skogsbiotoper med särskill höga värden bör skyddas. Därigenom kommeräven betydande delar av de särskilt skyddsvärda våtmarksbiotoperna attskyddas. Med anledning av ökade kostnader för vård och förvaltning avnaturreservat m. m. samt behov av förstärkta insatser i arbetet med hotadearter föreslår regeringen att resurseraa förstärks med 26 resp. 4 milj. kr.för nästa budgetår. Mark-och vattenområden med särskilt höga naturvärden liksom ekologiskt särskiltkänsliga områden skall så långt som möjligt undantas från exploatering. Behovetav obebyggda områden för såväl människors som djurs och växters behov skalltillgodoses vid bl.a. tillämpningen av de lagar som ar anknutna tillnaturresurslagen. Regeringenutgår frän att kommuneraa utnyttjar möjligheten enligt attgöra översiktsplanen till ett strategiskt instrament för en utvecklingsom är förenlig med kraven på en god miljö och en långsiktig hushållning mednaturresurserna. Länsstyrelsema har en uppgift att bevaka att regionalt viktiganaturvärden beaktas i kommunala översiktsplaner. Densnabba utvecklingen av genteknik ökar behovet av samhällelig insyn, prövningoch kontroll. En ingående analys av de ekologiska riskerna krävs i samband medatt genetiskt förändrade organismer släpps fria i omgivningen. Kunskaperna omdessa risker är mycket begränsade. Det är en grannlaga uppgift attformulera en etiskt godtagbar balans mellan ekologin och olika gentekniskatillämpningar inom exempelvis jordbmket och industrin. Regeringen tillsattevåren 1990 en parlamentarisk beredning för frågor rörande användning av gentekniken.Översynen omfattar bl. a. kunskapsläget beträffande de ekologiska risker som ärförbundna med ett frisläppande av genetiskt förändrade organismer, vilkaetiska principer som skall gälla vid användning av genteknik och huranmälningsplikt och prövning av sådan verksamhet skall organiseras. Sedanden gäller alt den som odlar gentekniskt förändrade växter iväxthus eller utomhus skall ha tillstånd till verksamheten. Vid prövningenskall särskilt beaktas att odlingen inte får innebära risker för omgivningeneller för miljön eller risk för utarmning av den genetiska mångfalden. Sverigeskall genom ett kraftfullt internationellt agerande verka föratt deninternationella målsättningen för naturvård och hushållning med naturresurseruppfylls. Ettintensifierat samarbete med de nordiska länderna inleds med syfte att arbeta fram ett nordiskt aktionsprogram för naturvård och hushållning 39 med naturresurser.Överenskommelser skall om möjligt ingås om arbets- Prop. 1990/91:90fördelning mellan de nordiska länderna för att effektivisera arbetet. Vidareskall samarbetet med Öst- och inriktas mot att förhindra all denförväntade moderniseringen inom de areella näringarna ställer alltför höga kravpå naturresursanvändningen eller sker på bekostnad av de stora naturvärden somär knutna till t. ex. våtmarker, sjöar och vattendrag, skogar eller det äldrekulturlandskapet i dessa länder. Samarbetet skall också medverka till attmiljöanpassad teknik överförs. Deneuropeiska naturskyddskonventionen (Berakonventionen) syftar till att skyddaeuropeiska arter av vilda djur och växter och deras levnadsområden. Särskildvikt läggs vid skyddet av arter som är hotade och sårbara. Konventionen omflyttande vilda djur (Bonnkonventionen) har som övergripande syfte att skyddade arter som regelbundet korsar nationella gränser. Konventionen om skydd avvåtmarker av internationell betydelse (Ramsarkonventionen) syftar till attskydda våtmarker globaU, särskilt som levnadsområden för vattenlevande fåglar.Washingtonkonventionen reglerar den internationella handeln medutrotningshotade växt- och djurarter. Konventionerna har medfört ett bättre ochintegrerat kunskapsutbyte mellan staterna. Uppbyggnaden av en svensk artdatabankär en viktig fömtsättning för våra internationella åtaganden. Iförberedelserna inför för miljö och utveckling, som kommer atthållas , behandlas den övergripande frågan om bevarande av denbiologiska mångfalden. Syftet med FN-arbetet i denna del är att nå legaltbindande globala överenskommelser om den biologiska mångfalden. deltaraktivt i detta arbete som ett led i att uppfylla målsättningen för detinternationella naturvårdsarbetet. /Regeringensförslag: Söm nktjinjer för. det fortsätta[.arbetet skäll gälla ått naturligtförekommande arter i havs/öchyattenorrirådenV 'skail.kurinå bevaras.i livskraftiga', balanserade pOpiilariönér/FöröreT-*. ',riingär*skall inte begränsa' användningen a"y »vatten från"sjöar,öch, ' /vattendrag samt grundvatten'somi vattentäkt.// .'/■'/'//.■'/':'/.'' Ätéitälliiihgen ay Östersjöii prioriteras underden närinaste tiden, , .i dei internationella arbetet: Syerigé skäll bidraaktivt till ätt konkré,-,/tähandlingsprogram'för'sam'tligä.ÖStersjöstater,utarbetas.öch',_*.".-riöinfp'rsV'',:',.:_",■'.'',-','/."..'-*".'*.'.-',','*..'.?■',-",''',-",/",.'',"","". ]-.-,/*,'',-'.," -.'. De yattériburha utsläppen ,av kväve" från mänskligä-yerksamheter.-,■■'.■■skairh'"s;rhéliän"årén ,1985'och'. 'f995/-, ■'. -'.-/■ V/'.-'.-*" ■ V"■*"'■■'■ "-" 1 - *- Dét långsiktiga'niålét är ått' stabila "organiska .pch 'miljöskädliga-V'äjnnen-inte*skäll få,föfekommä'i friiljön/Utsläppert . / hiska.ä,mnen, skall'begränsas, så att de till' "nått en :dän ■ '>,niyåatt miljön inte tar skada/Åtgärder för ätt rriinskautsläppe '. kloreradeorganiska äirinen, fråij skögsiiidustriii prioriteras;'. '<'/.', . '..■, /Utsläppen'äy'kvicksilver, kadmium'dch'biy"skall.mi. ','mellanåren 1985 öch 1995. >',-ler,skålj-hålyeräsunder'såiiirriatid:/*.-'.-'''*." ;-',■'",'.■'.-','',"",-'.'-'",\-".-'.'' 'j',-,Änväiidnihgeh'av"rtiiijpskädliga'äiniieh'begränsas kraf Tidigtuppmärksammade miljöproblem i svenska sjöar och vattendrag var igenväxning,syrebrist och fiskdöd, orsakade av utsläpp av i första hand syreförbmkandeämnen och närsalter från industrier och samhällen. Genom den stora satsningenpå reningsverk för kommunala och industriella avloppsvatten och miljöanpassadprocessteknik har påtagliga förbättringar uppnåtts. Problem med övergödning avsjöar är begränsade till vattensystem med stora tätbebyggda områden ochen stor andel jordbmksmark. Det är emellertid ofta i sådana områden som detfinns vattentäkter och rekreationsområden som kan drabbas. Av störst betydelseför övergödningen i sjöama är fosfor. Kväve kan vara ett problem i vissa delarav , där nedfallet av kväveföreningar är omfattande somavrinningen är stor från jord- och skogsbmksmark. Också transporter avhumusämnen, slam och erosion utgör problem. Grandvattnet påverkasockså av föroreningar. Detta medför att möjligheten att utnyttja grandvattnetsom dricksvatten försämras. Kväveläckage från jordbmket kan ge upphov tillförhöjda nitrathalter i gmndvaltnet i vissa jordbmksbygder, särskilt de medlätta jordar. På gmnd av den stora tidsfördröjning som sker innan vissabekämpningsmedel når ner till gmndvaltnet, väntas sådana medel i gmndvatten bliett problem som kan öka. Ytteriigare hot mot god eller bibehållengmndvattenkvalitet är t. ex. föroreningar från avfallsdeponier, förorenad markoch gmstäkter samt läckagefrån avloppsledningar, oljecisterner under mark, flygplatser samt Prop.1990/91:90 förorenat dagvatten från tätorter. Övergödningeni marin miljö har lett till en rad effekter som massutveckling av alger,syrebrist, utslagning av bottenfaunan, förekomst av giftalger och förstördafiskodlingar. Detta har varit vanligt förekommande i lokala områden, t.ex.Laholmsbukten, och . Särskilt allvarlig var situationenår 1988, när omfattande algblomning förekom, framför allt i . Förhållandenalängs i de baltiska länderaa. och östra ärsärskilt allvarliga. Tecken på övergödning finns också i de öppna havsområdenai och . Utsläppen av kväve och fosfor är den dominerandeorsaken till övergödning. Bakgmndshalten är 5 10 gånger högre än vid sekletsbörjan. För att återställa den ekologiska balansen i måste dentotala kvävebelastningen minska ytterligare, kanske med 60 . Svåmedbrytbara,naturfrämmande ämnen, t.ex. DDT och PCB förekommer i större eller mindre gradi alla vattenmiljöer. Förekomsten i levande organismer har minskat sedananvändningen förbjöds. En förhöjd nivå kan dock fortfarande konstateras isvenska vatten. Kunskapen om den totala spridningen av organiska miljögifteroch deras effekter är ännu begränsad. Utsläppen av stabila organiskamiljögifter måste upphöra helt. Värdefullanatur- och rekreationsområden kan skadas vid tillfällen med akutförorening av olja. Förmågan att bekämpa stora mängder olja har successivtförbättrats, bl.a. genom ett nära samarbete med övriga länder omkring Östersjönoch . En fortsatt utveckling av metoder för bekämpning av olja undersvåra förhållanden och av system för en effektiv flygövervakning pågår. a.flygövervakning har redan medfört att de avsiktliga oljeutsläppen till havs harminskat betydligt i hela . Dediffusa, kontinuerliga utsläppen tillför dock haven avsevärt större mängderolja och andra kolväten. Effekteraa av sådana utsläpp är av en mer kroniskkaraktär och uppstår först efter en långvarig påverkan och kan därigenom varasvåra att upptäcka. Den absolut största tillförseln till haven av olja ochandra kolväten sker via floder och luftföroreningar. Exempel på storapunktkällor är bensinstationer, dagvattenledningar, kommunala reningsverk,fartyg och oljeborrplattformar. Även raffinaderier och annan industri tillförhavet olja. Utsläppenav näringsämnen och metaller har ökat sedan böijan av seklet till för bara ettpar årtionden sedan. Metallutsläppen har därefter minskat kraftigt under senareår. har vi haft samma utveckling för stabilaorganiska ämnen. Sverigemed omgivande hav tillförs också föroreningar från andra länder. Dessaföroreningar kan med hjälp av atmosfären eller havsströmmarna transporteras långasträckor. Tillförseln från andra länder är i allmänhet betydligt större än denfrån . Regeringenhar miljöpolitiska proposition angivit inriktning en för åtgärder mot havsföroreningar. I första hand skall åtgärder vidtas för att begränsa övergöd- Prop.1990/91:90 ningen samt upplagringen av svåmedbrytbara organiska ämnen, framföralltklorerade sådana från skogsindustrin. Som mål lades fast att dels skallutsläppen av närsalter halveras i de mest påverkade områdena mellan åren 1985och 1995, dels skall utsläppen av stabila organiska ämnen upphöra. Förskogsindustrin, som är den dominerande källan för utsläpp av kloreradeorganiska ämnen, angavs att åtgärder skall påbörjas års utgång föratt minska utsläppen av klorerade organiska ämnen med 60 . Dessutom angavsatt utsläppen av metaller, i första hand kvicksilver och kadmium, skallhalveras . Avden totala kvävebelastningen på haven från kommer ungefär hälften frånnaturlig avrinning från marken och hälften från mänsklig verksamhet. Jordbmketär en stor källa för närsaltsutsläpp. Åtgärder har vidtagits för att begränsanärsaltläckage från framför allt djurhållning och gödselspridning. Enligtregeringens proposition om vissa miljöförbättrande åtgärder ijordbmket, som lämnade utan erinran, är målet att kväveläckage tillhaven skall halveras i vissa områden. Närsalt-läckaget frånmark är fortfarande betydande. De kommunala reningsverken aren annan källatill närsaltutsläpp. Kvävereduktion håller på att införas vidsådana reningsverk, som är lokaliserade vid särskilt påverkade kustavsnitt. del av det kväve som tillförs haven kommer via atmosfären. I södra en övervägande del av kvävenedfallet sitt urspmng i jordbmket, genom attammoniak avges vid hantering och lagring av stallgödsel. Av den totaladepositionen av kväve i kommer från kväveoxider och frånammoniaken från jordbmket. Åtgärder för att begränsa utsläppen av kväveoxiderhar således också stor betydelse för att förbättra miljön i havet. Strängakrav för utsläpp av klorerade organiska ämnen har lagts fast för samtligafabriker som tillverkar klorblekt sulfatmassa i samband med prövning enligtmiljöskyddslagen. Regeringen bedömer att utsläppen därigenom begränsas tillden nivå som beslutats av . Med hänsyn till utsläppens miljöeffekteranser regeringen att de nu bör begränsas ytterligare genom de åtgärder somredovisas i det följande. Deåtgärder som vidtagits sedan miljöskyddslagens tillkomst för att minskautsläppen av metaller har varit effektiva. Regeringens bedömning är att de avriksdagen antagna riktlinjeraa i stort sett kommer att uppnås genom hittillsvidtagna åtgärder. Ytterligareåtgärder måste emellertid vidtas om påverkan av metaller på miljön slutgiltigtskall kunna nedbringas till en acceptabel nivå. De metaller som i första handbör begränsas är kvicksilver och kadmium, som har de allvarligaste hälso- ochmiljöeffekterna. 2.5.2 Miljömål för vattenoch hav Prop. Miljömålenför vatten och hav innebär att i havs- och vattenområden skall naturligtförekommande arter kunna bevaras i livskraftiga, balanserade populationer. Försjöar och vattendrag skall anges kvalitetsmål som gmnd för åtgärder ochframtida planering inom tillrinningsområdet. De utsläpp som i första hand måstebegränsas för att uppnå detta är närsaher, stabila organiska ämnen och tungmetaller,i första hand kvicksilver och kadmium, samt försurande ämnen. Regeringenföreslår att det mål om halvering av utsläppen av kväve som tidigarebeslutat om skall omfatta alla utsläpp till haven förorsakade av mänskligverksamhet längs med hela väst- och sydkusten upp till och med Stockholmsskärgård. Åtgärder som begränsar utsläppen till skall prioriteras. Föratt begränsa kvävebelastningen redovisar regeringen i det följande delsåtgärder inom jordbmket, dels åtgärder för att begränsa kväveoxidutsläppen.Mål och strategier för att begränsa kväveoxidutsläppen har beskrivitstidigare. För jordbmket kommer beslutade åtgärder, tillsammans medden omställning av jordbmket som beslutat om, att leda till att kväveläckagetminskar väsentligt. Ytterligare åtgärder kommer att redovisas i dennaproposition. Våtmarker bidrar också till att dämpa kväveläckaget och skalldärför i större utsträckning än tidigare återställas. Ävenför de större kustbaserade reningsverken längs kuster måsteambitionsnivån höjas. Genomnu aktuella åtgärder bedömer regeringen att de vattenburna utsläppen av kvävetill haven som beror på mänsklig verksamhet kan halveras . Genomde åtgärder, som beslutats, beräknas utsläppen av giftiga stabilaorganiska ämnen att mer än halveras . Utsläppen frånskogsindustrin kommer att begränsas med 60 under motsvarande period.Regeringen föreslår att ytterligare åtgärder nu vidtas för att begränsautsläppen. Målet är att utsläppen av stabila organiska ämnen skallupphöra. Regeringengör den bedömningen att utsläppen av tungmetaller måste begränsas ytteriigareför att nå för miljön ofarliga nivåer. Regeringen föreslår att kvicksilver, kadmiumoch bly prioriteras och begränsas . Utsläppenav övriga viktiga metaller halveras . Kvicksilveroch kadmium är de från hälso- och miljösynpunkt farligaste tungmetallerna.Regeringen anser att all användning, som kan medföra att de sprids tillnaturen, skall avvecklas. Särskilda avvecklingsprogram för användningav kvicksilver, kadmium och även bly läggs fast. Deåtgärder som här har redovisats ger, enligt regeringens bedömning, tillsammansmed en omprövning av villkoren för miljöfarlig verksamhet, goda möjligheter attuppfylla målen vad gäller metaller. Åtgärderhar vidtagits för att minska riskeraa med sjöfart och oljeutvinning till havs.Det är angeläget att arbetet fortsätter. tionellaförhandlingar verka för att samma miljökrav för transporter och Prop.1990/91:90 oljeutvinning, som gäller i , också tillämpas iNordsjön. Med utgångspunkt i de övergripande miljömålen har formuleratkvalitetsmål för sjöar och vattendrag. har också utarbetatbedömningsgrander för sötvatten för de viktigaste metallerna. För att kunnauppnå och bibehålla en god vattenkvalitet i bör kvalitetsmålen ingå somen del i länsstyrelsernas beslutsunderlag. Genomatt bryta ner de nationella kvalitetsmålen till regionala och lokala mål förolika vattenavrinningsområden kan ett förebyggande och förbättrandeåtgärdsarbete startas. Länsstyrelsernas regionala miljöanalyser kommer därvidbl.a. att utgöra viktiga underlag för prioritering av åtgärder och förkommunernas planeringsarbete. Detövergripande intemationella arbetet för att skydda haven i skerinom ramen för ett antal konventioner. Helsingforskon-ventionen reglerarskyddet i , reglerar utsläpp från landbaseradekällor i och Nordostatlanten, medan Oslokonventionen reglerar dumpningoch förbränning av avfall till havs i samma havsområde. Andra konventioner ombl.a. sjöfarten har också betydelse för miljön. Miljöministrama i länderna mntNordsjön har dessutom hållit tre särskilda s.k. Nordsjökonferenser och därvidenats om gemensamma åtgärdsprogram för att begränsa föroreningen av Nordsjön.Dessutom finns en lång rad överenskommelser om mera avgränsade vattenområden,med i många fall stor betydelse för och . Som exempel kannämnas överenskommelser om , och . Iseptember 1990 hölls på initiativ av de svenska och polska regerings-chefema ensärskild konferens i på regeringschefsnivå. Regeringscheferna enadesom målet att återställa ekologiska balans. En arbetsgmpp har bildatsför att utarbeta ett gemensamt åtgärdsprogram baserat på nationella program.Världsbanken och andra internationella finansieringsinstitut deltar i dettaarbete. Genominteraationella överenskommelser har även åtagit sig att minskautsläppen av närsalter, stabila organiska ämnen och vissa metaller med ca 50%mellan åren 1985 och 1995. Vidden tredje höjdes ambitionsnivån jämfört medöverenskommelsen från andra . De totala utsläppen tillNordsjön av kvicksilver, kadmium och bly skall minskas eller mer mellanåren 1985 och 1995. Tillförseln av ytteriigare ca 30 ämnen skall halveras undersamma period. Till dessa hör klorerade lösningsmedel, metaller och derasföreningar samt tjugotalet olika bekämpningsmedel. Genom de åtgärder somhittills har vidtagits och föreslås kommer enligt regeringensbedömning att kunna leva upp till sina intemationella åtaganden. Detfortsatta internationella arbetet bör inriktas på att genomföra nu beslutade program och att finna effektiva arbetsformer för att följa upp 45 arbetet.Ett utökat samarbete behövs också för att följa miljötillståndet i Prop.1990/91:90 havet. Den viktigaste åtgärden blir att effektivt stödja arbetet iÖsteuropa för att få till stånd kraftiga utsläppsminskningar iÖstersjön. Förnärvarande pågår arbete med att revidera såväl Helsingforskonven-tionen somParis- och Oslokonventionerna. Medlemsländerna överväger för närvarandemöjligheten att slå samman Paris- och Oslokonventioneraa till en gemensamkonvention för och Nordostatlanten. Påinbjudan av FNs sjöfartsorganisation, IMO, hölls eninternationell konferens i beträffande åtgärder mot oljeföroreningar urett globalt perspektiv. Vid konferensen enades länderna om en konventionstextom beredskap för samt insatser och samarbete vid förorening genom oljeutsläpp.Regeringen har beslutat att konventionen skall undertecknas. Regeringen kommersenare att föreslå att godkänner att ratificerarkonventionen. Marinamiljöfrågor blir en viktig fråga på FNs konferens om miljö ochutveckling. Det regionala konventionsarbetet för att skydda känsligahavsområden behöver förstärkas på många håll. Frågan om att komplettera deglobala konventioner som gäller endast vissa typer av utsläpp med en mer komplettglobal mekanism kommer därvid att behandlas. 3 Miljöpolitikens medel och instrument Lagstiftningoch olika typer av ekonomiska styrmedel utgör gmnden för att genomföraintentionerna i miljöpolitiken. Genom att miljöproblemen harändrat karaktär behöver de medel och instmment som används ses över och görasså effektiva som möjligt. skall svenska regler anpassas tillinternationella i så stor utsträckning som möjligt. Därigenom underlättas detintemationella samarbetet. Denenskilda människan och hennes livsföring kommer att spela allt större roll föratt undvika framtida miljöproblem. Miljöutbildning på alla nivåer är en avförutsättningarna för att underlätta en ansvarsfull hushållning mednaturresurserna. Demål och strategier som regeringen föreslagit i kapitel 2 relateras tillförhållandena i miljön. Detta ställer stora krav på en effektiv övervakning ochuppföljning av miljötillståndet. Deför svåraste miljöproblemen orsakas direkt eller indirekt av verksamhet i andra länder. Föroreningar transporteras genom luft och vatten över stora områden. Varor och kemiska produkter förs mellan olika länder genom den ökande internationella handeln. Klimatförändringar har betydelse för hela jorden. Andra globala miljöproblem t. ex. ökensprid ning, avskogning och skydd av världshaven och färskvattentillgångarna har stor betydelse för utvecklingen i många länder. Det internationella samarbetet får därför allt större betydelse. bör i så storutsträckning som möjligt utnyttja sådana medel och Prop. 1990/91:90instrument i miljöpolitiken som underlättar en internationell samordning. Itakt med att miljöfrågorna fått ökad betydelse har det mellanstatligasamarbetet stärkts. De flesta etablerade mellanstatliga organisationer harnumera miljöfrågor på sina arbetsprogram. Ett omfattande nätverk avkonventioner och andra överenskommelser har förhandlats fram. Sverigehar tagit initiativet till FNs konferens om miljö och utveckling i ijuni 1992 och har från början arbetat för att konferensen skall behandlamiljöfrågorna i ett brett utvecklingsperspektiv. Regeringen eftersträvar enhandlingsinriktad konferens som fastställer konkreta åtgärdsprogram medprecisa mål och tidtabeller samt finansieringsformer. Regeringen arbetar föratt konferens bl. a. skall anta legalt bindande konventioner omskogen, klimatförändringar och biologisk mångfald. Ett syfte med den senarekonventionen är att samordna det arbete som sker i andra konventioner pånaturvårdens område, t.ex. våtmarker, samt att förstärka det nationellanaturvårdsarbetet bland världens länder. Inomdet övergripande målet för utvecklingsbiståndet, nämligen att höja de fattigafolkens levnadsnivå, kompletterar och förstärker miljömålet de övriga målenför det svenska utvecklingssamarbetet. miljöproblem är förbundnamed gmndläggande utvecklingsproblem. Fattigdomen är i sig ett av de störstamiljöhoten i .