prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Många hotade lavar och svampar hör tUl denna gmpp. Ett exempel ärlångskägget, en lav som uteslutande lever på mycket gamla granar Arten harförsvuniUt från av de platser där den växte . Miljögifter,bekämpningsmedel och föroreningar På1950- och upptäcktes en rad oönskade effekter vid användning av oUkagifter och bekämpningsmedel. Exempelvis ledde användningen av metyUcvicksUverför behandUng av utsäde (mot svampmfektio-ner) tiU att halten kvicksUver imUjön ökade kraftigt. MetylkvicksUvret spred sig i nä- ringskedjorna.Djuren fick balansmbb-ningar, förlamningar och kramper. Jordbmkslandskapetsfåglar, som fasan och gulsparv, drabbades hårt. Hos rovdjuren i toppen avnäringskedjorna blev kvicksUverhal-tema ofta dödUga. Det drabbade bl.a. tomfalkoch andra rovfåglar. Larmetom kvicksUvrets skadUga effekter har följts av en rad andra, exempelvis DDT-och PCB-förgiftning av djur. Höga halter av bly och kadmium har också uppmättsi t.ex. älg. Effekternaav mUjögiftema kommer inte alltid dUekt utan verkar ofta smygande. DDT och PCBackumuleras t.ex. i fettväv-nadema. De Utverkar skadUgt på fortplantning,hälsa och beteende och leder i ett längre perspektiv tiU att antalet av en artminskar och arten kan dö ut. Drabbade arter är bl.a. säl och utter samt en radrovfåglar. Utsläppen av svaveldioxidoch kväveoxider leder tUl att rtUljön försuras . Försurtung-ens inverkan harbehandlats tidigare (se Kapitel3, s. 32). Den påverkar bl.a. vatteiUe-vandearter, vars reproduktion hotas vid tUltagande grad av försuming. Exempel påarter som hittiUs drabbats särskUt hårt är den utrotningshotade vårlekandesiklöjan samt flodpärUnusslan. Dessutom har förändringar i sammansättiUngenbland kärlväxter i vissa naturtyper kunnat härledas tUl försumingen. Många lavar är mycketkänsUga för luftföroreningar och surt nedfaU. Inte bara kvävegödning utanäven kvävenedfall från luft-föroreiUngar utgör ett aUvarUgt hot mot sådanaväxtsamhäUen som anpassat sig tUl kvävebrist, exempelvis ängs- ochhagmarker-nas arter. NedfaUet av kväve - som drabbar all mark i -innebär en gödning som starkt förändrar näringsförhållandena i marken. Problemmed små och glesa populationer DetaUt mer storskaUga mönstret i landskapet utgör ett aUvarUgt problem för artermed små, fläckvis förekommande populationer. När det bUr långt meUan artensUvsmUjöer Kapitel4 Markanvändning och naturvård försvåraskontakten meUan de oUka bestånden. Småområden är extra känsUga för slumpmässig påverkan såsom översvämningar,bränder och torka, som snabbt kan slå ut hela populationen. Det samma gäUerföreteelser som sjukdomar och ökad konkurrens. Närantalet individer i en art minskar kraftigt minskar även den genetiska variationen.Detta kan leda tUl problem med inavel och minskar även förmågan att anpassa sigtUl nya förhåUanden. Det innebär att man i skyddet av arter måste beaktabevarandet av oUka geografiska underarter. Många av våra hotade däggdjur finnsi ett så Utet antal individer att den genetiska variationen är klart hotad eUerdelvis redan har gått förlorad. Skydd q v natur Flera av de lagar som reglerar markanvändningen -exempelvis skogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbmksmark -innehållerregler om naturvårdshänsyn. Härigenom kan skUda sektorer ta sitt ansvar och visahänsyn i sin fysiska planering och beslut om markanvändning. Detta ökarmöj-Ugheterna för att den biologiska mångfalden och tUlgången tiU godarekreationsmöjUg-heter skaU kunna bevaras. MöjUgheten att heU skydda mark förnaturvårdsändamål Naturreservat och andra skydd av områden omfattar endast deunika eUer mest representativa delama av den svenska naturen. Attimätta naturreservat och andra skydd av områden skaU aUtså ses som ett av fleranödvändiga redskap för samhäUets naturvårdsarbete. Det finns 2,6 mUj. hektar naturskyddad mark i . Detmotsvarar omkring 5,av yta. Huvuddelen är nationalparker ochnaturreservat. TUl den skyddade arealen kan läggas omkring 1,3 mUj.hektar så kallade domänreservat. Det är områden där domänverket friviUigtavstår från skogsbmk av naturvårdsskäl. Räknar man m domänreservaten harnästan av yta någon form av naturvårdsskydd. Två tredjedelar av den fredade arealen är nationalparkeroch naturreservat i fjäUvärlden, dominerade av kaUjäU, myr och björkskog.Återstoden är tUl största delen barrskog. Också här finns de flesta storaområden i fjäUtraktema. av den skyddade arealen i nationalparker,naturreservat och naturvårdsområden Ugger i de tre nordUgaste länen. Bara 10%Ugger i . Huvuddelen av den fredade arealen i har skyddatsunder de senaste 25 Tabed4.9 Skyddad natur i . Tillfälliga(interimistiska) naturreservat är inte räknade. Därav landyta (hektar) Källa:Natur 90, SNV. 7 Hur mår ? De förstanationalparkerna inrättades . Under de följande decenniema fredadeshuvudsakligen mindre områden tämUgen slumpartat och ofta på privat initiativ.DärtUl mrättades ytterligare ett par nationalparker i norr . Detvar först med tUlkomsten av naturvårdslagen och en statlignaturvårdsadminist-ration som arbetet med att säkerstäUanaturområden började bedrivas mer planmässigt. tog naturreservatetockså över roU som det viktigaste instrumentet för att fredanatur. har antalet naturreservat ökat från 360 tiU 1300. Ytan inomnaturreservaten har ökat från 25 000 tUl nästan 2 . Under sammaperiod inrättades fyra nya nationalparker. Anslaget för inköp avnaturvårdsmark höjdes kraftigt . /1991uppgick det tUl 100 milj.kr. Riksdagenhar beslutat, att den statUga naturvården i första hand skaU inrikta sig påatt skydda områden av riksmtresse. VUka naturområden som ärav riksmtresse har faststäUts av utifrån ett omfattandemventeringsunderlag. Bland riksobjekten finns alla de områden som tas upp inaturvårdsverkets plan för nationalparker och aUa de våtmarker som finnsuppräknade i den UitemationeUa våtmarkskonventionen. Här finns också bl.a. ►Att freda natur- mål och medel Målet för skydd avnaturområden är att behålla landets representativa och mestvärdefulla naturtyper för naturvårdoch friluftsliv på ett sådant söttatt mångfor-migheten inte riskeras ochatt de arter som är knutna till naturtyperna därmed kan bevaras. Skyddet skall också garantera att det finns områden av god kvalitet för friluftslivet. Detviktigaste instrumentet för att säkerställamarker är naturvårdslagen, som innehåller flera olika skyddsformer: Nationalparker kan inrättasför att bevara större sammanhängandeområden i ursprungligt skick.Nationalparker kan bara avsättas på statens mark. Beslut fattas av . Alla andrabeslut om skydd ov mark för naturvårdsändamål fattas ov länsstyrelsernaeller kommunerna. Naturreservat har utvecklats till den vanligaste ochviktigaste skyddsformen, inom naturreservat kan markanvändningen regleras för att tillgodose naturvårdensintressen. ningar,skogsbruk och jakt kan exempelvis begränsaseller förbjudas inom ett reservat Markägaren fårersättning för större inskränkningar i sin rättatt bruka marken. Ofta förvärvar staten marken i naturreservat Naturvårdsområde är en svagareform för skydd än reservat Härfår inte den pågående markanvändningen exempelvis skogsbruk eller jordbruk försvåras avsevärt, eftersom ersättning inte ges till markägaren vid beslut om naturvårds-område. Naturminne kan användasför att skydda små objekt, exempelvis enstaka gamla träd eller växtplatserför sällsynta växter. Djurskyddsområdenanvänds för att skydda viktiga lokaler fördjur och fåglar från störningar.Inom djurskyddsområdena kan man utfärda tillträdesförbud, oftast fördelar av året. för att skydda viktiga säi-kobbar och häckningsplatserför fåglar. Kapitel4 Markanvändning och naturvård huvuddelen av deurskogsområden som beskrivs i den landsomfattande urskogsinventeringen. omfattarriksobjekten för naturvård omkring 11 milj. hektar land och vatten.Riksobjekten för friluftsUv omfattar närmare 11 mUj. Den sammanlagdaarealen är 14,6 milj. hektar, eftersom de båda typerna av riksobjekt överlapparvarandra i ganska stor omfattning (se Bild 4.20). Riksobjekten täckeromkring en tredjedel av yta. Avsikten är inte att skydda hela dennaareal med stöd av naturvårdslagen. Stora delar av de värden som gör attområden klassas som riksobjekt har tiU- godosetts- eUer kan tiUgodoses - på annat sätt, exempelvis genom generella bestämmelser,som naturvårdslagens regler om strandskydd eUer genom riktlmjer i kommunalaöversUitsplaner. Hur mycket behöver skyddas? 1990presenterade på uppdrag av regeringen ett aktionsprogram förnaturvård. En naturvårdsplan ingår som en del i aktionsprogrammet. NaturvårdsplaneninnehåUer en redovisning av kun- Bild 4.19 Fredade marker 1967-1990. Yta 100hektar (= 1 kmj 20000 18 000 16000 14 000 12000 10000 Naturreservat (NR) 1300 st Nationalparker (NP) 20 st Naturvårdsområden (NVO) 80 st Den kraftiga ökningenav arealen inom naturreservat de senaste åren beror ttll största delen pånågra mycket storareservatsbildningar i fjällväHden, främst Källa: SNV. skaper och skyddsbehov föroUka naturtyper. Principer för urval och prioritering av naturskyddsobjektredovisas också. bedömeratt de arter som kräver större sammanhängande områden av gammal eUer opåverkadskog inte kommer att kunna överleva utanför reservaten. I jordbmkslandskapetkan ängs- och hagmarkemas arter bara räddas genom aktiva naturvårdsinsatser,som håUer markerna öppna. Det finns ingauppskattningar av hur stora arealer som behöver fredas för att samhäUets målför bevarande av arter och mUjöer ska kunna uppnås. Inom intemationeUanaturvårdsunionen (lUCN), arbetas med en revidering av den såkallade världsstrategin för naturvård. Det har konstaterats att skogsmark ärdet ekosystem som hyser den största biologiska mångfalden. En av slutsatsema hittUlsär att meUan och av varje lands yta bör vara bevuxen med skog. Vidarehar det uttalats att skyddad naturskog normalt bör täcka meUan och avlandarealen. har man gjort bedömnUigen,att meUan och av skogsmarken i skulle behöva undantas frånkaUiyggesbmk om aUa skogslevande växtarter ska kunna bevaras. Bådadessa bedömningar är grova uppskattningar. De fredade områdenas storlek ochinbördes avstånd samt markanvändningen i deras omgivningar kan som nämnts varaav avgörande betydelse för deras värde. I är"tioprocentmålet" uppfyUt för fjäUnära barrskog och kalfjäU, fömtsattatt man räknar dessa som enhetUga naturtyper. För aUa andra naturtyper Uggerandelen hittiUs fredad areal under denna nivå. Denaturtyper som i bedöms vara mest hotade är: ►vissa ädeUövskogar och vissaandra lövskogar ►vissa skogs- och myrlandskap Bild 4.20 Andelen skyddad areal inom riksobjekt för naturvårdresp. av arealen inom riksobjekten för naturvårdär skyddad som nationalpark, naturreservateller naturvårdsområde. 1982 var motsvarande siffra 1 . Inomriksobjekten för friluftsliv är andelen 25 respektive . Källa:Naturvårdsplan för , SNV 1990. Kapitel 4 Markanvändning och naturvård Bild4.21 Befintliga och föreslagna nationalparker. % H Befintliga nationalparker 9 S Förslag till nya/utvidgadenationalparker Källa: Nationalparksplan för , SNV 1989. ►vissa sjöar och vattendrag, somär i det närmaste opåverkade ►vissa gmnda mjukbottenområdenutefter kusten ►naturtyper för hotade arter. Någraav dessa prioriterade naturtyper berörs närmare nedan. Enplan för att inrätta nya nationalparker presenterades av 1989.Avsikten med nationalparksplanen är att bUda ett nät av stora, väsentligenorörda och representativa områden, som är typiska eller unika för det svenskalandskapet. I planen ingår förslag till 20 nya nationalparker. Fyra parkerföreslås bU helt eller delvis upphävda. Det gäller tre små parker i södra ochmellersta samt norra delen av i LapplandsfjäUen.Skyddsvärdena i har förändrats genom upprepadeintrång för kraftverksbyggen allt . Riksdagenhar redan beslutat att inrätta två av de nationalparker som tas upp i planen.Björnlandet - ett urskogsområde i - och Djuröskårgården i att bli nationalparker . Planenomfattar av yta. av tUlskottet Ugger mom områden somär naturreservat. Detfinns totaft fredad produktiv skogsmark i . Det motsvarar2,av landets produktiva skogsareal. Den skyddade arealen är emellertidmycket ojämnt fördelad. Huvuddelen, , finns i det fjäUnäraområdet. I resten av landet är omkring 0,av den produktiva skogsmarkenundantagen från skogsbmk. Genomohka mventeringar finns kunskap om ett stort antal skogsområden med mer eUermindre akut behov av skydd. Barrskogarnalängs den svenska fjäUkedjan är det största sammanhängande någoriundaopåverkade skogsområde som återstår i utanför . Det är avstor betydelse för bl.a. djurUvet i fjäUregio-nen. Sedan domänverketaktuaUserade planer på att börja bedriva skogsbrak i det fjäUnära området ibörjan av har en Uitensiv diskussion om formen för utnyttjande ochbevarande av de fjäUnära skogama ägt ram. f dessa områden bedrevs Uigetstorskaligt skogsbmk . Stora arealer har fredats som naturreservat. Domänverkethar dessutom friviUigt avsatt omfattande områden som domänreservat. RUcsdagen beslutade hösten1990 om särskilda regler som begränsar skogsbmket i fjällnära skogar från den 1juU 1991. De innebär att den största tiUåtna hyggesarealen halveras från 40tUl och att skogsägare som har brakningsenheter större än 500 hektarskaU redovisa hur de tänker ta hänsyn tiU naturvården och kulturmiljön. Detkommer också att finnas större möjligheter att kräva långtgående begränsningarför skogsbraket i särskilt värdefuUa områden. Områden där skogen efteravverkning bedöms inte kunna växa upp igen skall kartläggas, för att upplysa skogsägamaom var tiUstånd tUl avverkning mte kommer ges. Omåterstående planerade reservatsbUd-ningar genomförs kommer 598 000 hektarproduktiv skogsmark och fjäUbarrskog att vara fredade somnationalpark, naturreservat eUer domänreservat inom det fjäUnära området.Totalt kommer därmed av den produktiva skogsmarken och avbarrskogsarealen inom området att vara skyddad. TUl detta kommer de nyssnämnda områdena där skogen inte kan växa upp igen om den skulle avverkas. Deuppgår tUI sammanlagt . Kapitel4 Markanvändning och naturvård Arealenskyddade urskogar utanför fjäUre-gionen har fördubblats och uppgårnu tUl . Av de ur-skogsområden som ingår i urskogsinventeringensaknas skydd för nedanför gränsen för fjäUnära skog. När ävendessa områden fredats kommer i storleksordningen 0,av den produktiva skogsmarkensöder om fjälUegionen att vara fredad urskog. Deåterstående urskogsområdena i södra och meUersta år dock med fåundantag aUtför små för att kunna hysa Uvs-kraftiga stammar av gammelskogensarter, även om de fredas. I och återstår tre urskogsartadeområden större än (Tandövala i , Tresticklan i ochGotska Sandön). Sumpskogamasbetydelse för skogslandskapets växt- och djurUv har bUvU aUt mer uppenbarunder senare år. Skogsstyrelsenhar påbörjat en omfattande inventering av sumpskogar. De utgör av landetsproduktiva skogsareal. Betydande arealer är skyddade i de storafjäU-skogsreservaten. Sumpskogarförekommer oftast som små och diffust avgränsade områden i skogslandskapet.Sammanhängande områden större än är säUsynta. Detta medför stora praktiskaproblem vid mrättande av sumpskogsreservat. Domänverketbeslöt 1990 att upphöra med aU awerknmg av sumpskogar. Detfinns ädeUöv-skog i . ÄdeUövskog får Uite utan särskUttiUstånd ersättas med barrskog. Som tidigare nämnts hindrar inte lagen attskogsbrak bedrivs och skyddar därför inte gamla och urskogsartade ädeUövskogarmot avverkning. En del av dessa gamla skogar kan ses som kvarlevor av delövskogar som under värmetidenför 5 täckte stora delar av vårt land. ädeUövskog är skyddade i naturreservat. Blandövriga skyddsvärda skogar finns lövbrännor och vissa andra lövskogar av särskiltstort värde för växt- och djurUv, skärgårdsskogar samt mosaiklandskap av skogoch myr. I dagens kulturskogar ärlövbrännoma, dvs. lövskogar som uppkommer efter skogsbrand, en i det närmasteförsvunnen mUjö. Bara ett fåtal områden i är kända. Insikten om lövbrännomasbiologiska betydelse är ganska ny. Fem områden om sammanlagt harskyddats eUer är på väg att skyddas. Skogama på mindre öar iskärgårdama är ofta värdefulla för frUuftsUvet och för landskapsbUden. Iblandär det också fråga om relativt opåverkade skogar med stora naturvärden. Ettexempel är häUmarkstallskogar längs Östersjöns kuster och arkipelag, skogar sommte kan växa upp igen efter avverkning. har möjUghetema för lönsamtskogsbmk ökat också på dessa marker . Konflikten meUan skogsbmkmed kalawerkning och frilufts-Uv/naturvård har därför skärpts. har ettstort antal skogsreservat i skärgårdarna avsatts för att skydda boplatser förframför allt havsöm och fiskgjuse mot stömingar och avverkning. Totalt sett ärdet emeUertid frågan om små arealer. Andra och betydUgt större delar av demest attraktiva skärgårdama är skyddade som naturreservat. Flera av dessareservat är gamla och för dessa finns inga restriktioner för skogsbmket. 288000hektar av landets 4,86 milj. hektar myrar är skyddade med stöd av naturvårdslagen.Om man även räknar in de myr som mgår i domänreservat är av landets myrar fredade. Sumpskogar räknas i dettasammanhang inte som myrmark. Nästan aUfredad myrmark finns i fjäUen och i de fjäUnära skogama. Det stora myrområdetSjaunja är föreslaget som nationalpark. Utanför fjäUregionen finns 28000hektar fredad myr, varav nästan hälften in- ryms iett fåtal stora myrkomplex,bl.a. , Komosse på gränsenmeUan och samt Florama i . En riksomfattandem-ventering av våtmarker pågår, och har hittUls slutförts i elva län. I dessalän uppgår den sammanlagda arealen av särskUt skyddsvärda myrar tUl . Bild4.22 Skyddad myrareal länsvis. Områdeni den fjällnära regionen ingårinte. Källa: Natur 90, SNV. Kapitel4 Markanvändning och naturvård Våtmarksinventeringenberäknas vara avslutad . Med utgångspunkt från dagens kunskapslägeuppskattar att omkring 100 myrområden behöver skyddas. Sedan1986 kräver dikning av våtmarker - markavvattning - tUlstånd från länsstyrelsen.Det finns alltså möjligheter att skydda våtmarker från torrläggning utan attgöra dem tiU naturreservat. mest utpräglade jordbmksbygderna har upp tUl av den urspmngliga våtmarksarealentorrlagts. I sådana områden kan återskapande av våtmarker vara ett sätt attbegränsa borttransporten av kväve tiU sjöar och kusthav. VäxtUgheten i våtmarkernatar upp en del av det kväve som finns i det passerande vattnet. Ett stortrestaureringsprojekt pågår . Det är höjningen av iVästergötland, största enskilda naturvårdsprojekt . Här ärsyftet att återskapa sjöns värde som rastplats och häckningsplats förvåtmarksfåglar. I Ukhet med många andra gmnda slättsjöar sänktes Hornborgasjöni flera omgångar och för att man skuUevinna åkerjord. Som en följd av sänkningarna höll sjön på att växa igen heft,mnan restaureringen började. Skydd av sjöar, vattendrag och havsområden Vissavattenområden i har skyddats med stöd av naturvårdslagen. Bland de skyddadeområdena återfinns värdefuUa fågelsjöar som i Östergötiand ochKvis-maren i , samt en del forssträckor i norrländska älvar. Blandskyddade havsområden kan nämnas Kopparstenarna-Salvo-rev norr om samtGullmarsfjorden i . Kunskapen om vattenmUjöemaär i aUmänhet betydligt sämre ån för andra naturty- per, och någrauppskattningar av skyddsbehovet finns inte. har pekat ut 16kust- och havsområden som i första hand bör komma ifråga för inrättande av marinareservat. VärdefuUa vattenområden har ett visst skydd mot exploatering genomatt aUt byggande i vatten och aUt avledande av vatten ska prövas enUgtvattenlagen, som i sm tur är underordnad naturresurslagen. Fyra huvudälvar ärenUgt naturresurslagen skyddade mot exploatering för kraftändamål: ,, Piteålven och . Detsamma gäUer en del mindre älvar -, , , , och - samtett tjugotal älvsträckor och käUflöden. IfjäUregionen har 1,7 mUj. hektar, fördelat på 27 områden, fredats. Av de mestopåverkade och skyddsvärda delama inom dessa områden, de så kalladevärdekärnoma, har 54 skyddats i sm heUiet och 6 delvis. 32 områden saknarskydd. Deobmtna fjällområdena har ett särskUt skydd genom bestämmelsema i naturresurslagen.I nationalparksplanen föreslås sju nya nationalparker i fjäUområdet, samtidigtsom fyra befintUga mindre parker införlivas i dessa. Dessutom föreslåsutvidgning av två äldre parker. Tvåav de föreslagna parkema - och Tawavuoma - berör områden som tiU största delen saknar skydd. Även de västliga delama av den föreslagnaJämtlandsfjällens nationalpark, liksom de föreslagna utvidgningarna av Sarekoch Pad-jelanta, berör områden som oskyddade. Odlmgslandskapingår i omkring 230 av landets 1350 naturreservat, i 16 av de 80 naturvårdsområdenaoch i 3 nationalparker. Totaltfinns och kultiverad betesmark inomde skyddade områdena. Avde särskiU artrika och värdefulla naturliga gräsmarkerna - "äng ochhage" - är mycket små arealer fredade. EnUgt jordbmksstatistiken återståromkring sådana marker i landet. Hur stor del av den kvarvarandearealen som är skyddsvärd från naturvårdssynpunkt är oklart. Enlandsomfattande ängs- och hagmarksinven-tering pågår. Bevarandeav biotoper i kulturlandskapet innebär inte bara att områden skyddas. Bild 4.23 Mest skyddsvärda fjällområden. utan framför aUt att devårdas. Slåtterängar måste slås och betesmarker betas, helst på ett sätt som ärsnarUkt den urspmngUga hävden. I annat fall växer områdena igen ellerförändras på annat sätt. Naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet är därförresurskrävande på ett helt annat sätt än exempelvis skogsskydd. finns ettsärskiU anslag för vård av värdefuUa områden i odUngslandskapet (-naturvårdsåtgärder i odUngslandskapet). Sådan ersättning har hittiUs utgåttför jordbraksmark och då främst naturUga betesmarker ochslåttermarker. Den föreståendeomläggningen av jord-bmksspolitiken kan komma att innebära stora förändringar iodlingslandskapet. För att motverka negativa effekter av att jordbmksmark tasur produktion har ett särskilt statUgt anslag för landskapsvård inrättats.Medlen skall användas för bevarande av mer sammanhängande odUngslandskap mednatur- och kulturmiljövärden av nationeUt intresse. De minst påverkade ochmest skyddsvärda områdena i fjällväriden - de s.k. värdekärnorna. (Se ävenBild 4.3 om obrutna fjällområden). Källa: SNV. Sedan1974 är ansluten tUl den så kallade våtmarkskonventionen. Syftet medkonventionen är att stoppa intrång i våtmarker och förhindra att sådanaområden går förlorade. Medlemsländema förbinder sig att arbeta för att hejdaförstörelsen av våtmarker. Våtmarkskonventionen haren vid definition av begreppet våtmark. Även öppna vattenytor, som gmnda sjöaroch havsområden, kan ingå. TiU konventionen finns en lista över särskiUvärdefulla våtmarker av intemationeU betydelse, den så kaUade CW-listan(Convention of Wetlands of International Importance especially as WaterfowlHabitat). Medlemsländema förbinder sig att särskilt slå vakt om de värden somär Kapitel 4 Markanvändning och naturvård Bild 4.24 Svenska våtmarksområden, som ärupptagna på den internationella listan övervärdefulla våtmarker (CW-listan). Källa: Natur 90, SNV. Län Areal (hektar) Areal (hektar) knutnatUl dessa områden. Varje land bestämmer själv vUka våtmarker i respektive landsom skaU sättas upp på CW-Ustan. I sker detta efter regeringsbeslut. I finns 30 områdenpå CW-Ustan. De omfattar tUlsammans , varav hälften utgörs avmyrområdet i . av arealen är skyddad med stöd avnaturvårdslagen. SamtUga områden är utpekade som riksm-tressen för naturvårdenerUigt naturresurslagens bestämmelser. Många av de mest hotadedjurartema i är således bland dem som skaU skyddas särskUt enUgtBerakonventionen. En stor del av de naturområden som skyddas i kan sessom msatser för artbevarande i den meningen, att de skyddar UvsmUjöer förhotade och säUsynta arter. Bonnkonventionenhar tiU syfte att skydda flyttande vilda arter. Konventionen föreskriver iprincip totaft förbud att fånga eUer döda vissa hotade arter, som räknas upp ien bUaga tUl konventionen. De undertecknande ländema skaU också vidta andraåtgärder för att skydda dessa hotade arter - exempelvis skydd eUerrestaurering av viktiga biotoper. ISverige råder enUgt jaktlagstiftrungen genereUt förbud att fånga eUer döda aUavUda däggdjur och fåglar. För de arter som får jagas faststäUs tUlåtnajakttider.