prop · GE03106 · 1990-12-31 00:00:00 — Bankinspektionenhar i detta yttrande framhållit ett stort antal regler och krav som måste varauppfyllda innan PmC tas i drift. Det är fråga om både ett omfattande auktorisationssystemoch en ingående kontroll av PmCs egna system och andra förhållanden. Föratsattatt de synpunkter och förbehåll beaktas som bankinspektionen lämnat i dettayttrande tillstyrker inspektionen förslagen i promemorian och är beredd att tapå sig de uppgifter som åligger inspektionen enligt lagförslaget. MedPmC-systemet i drift kommer den svenska penningmarknaden att ta ett avgörandesteg mot att likställa den administrativa strakturen med marknadens standard iandra avseenden. Ett allvarligt eftersatt område av svensk penningmarknadkommer därmed att föras fram till god internationell standard. Infrastrukturenblir då fullt jämförbar med de bästa system som erbjuds marknaderna i andrajämförbara länder. Inspektionenhar under PmCs tillblivelse tidigare (, och1989-07-14) avgivit yttranden. Inspektionen har vidare i sitt yttrande överlagrådsremissen angående pantsättningsreglerna i försäkringsrörelselagen() behandlat frågan om handel inom PmC-systemet. Kvarfrån tidigare finns två olösta problemställningar som berör försäkringsbolagen. Denena avser det ansvar pro rata parte som ett försäkringsbolag, som avser attbli medlem i PmC, automatiskt ikläder sig. Visserligen föreisås i promemorianen förändring såtillvida att Aktiekontolagens kapitel om rätt till ersättningkopieras till Lagen om registrering av rätt till vissa skuldförbindelser (kap.8). Såvitt inspektionen förstår innehåller dessa regler inte något absolut takvad gäller det ersättningskrav en medlem i PmC kan utsättas för. Inspektionenhar tidigare (se inspektionens yttrande till . Dnr1647/89) framfört att endast ett på förhand begränsat ersättningsanspråk böraccepteras för ett försäkringsbolag. Inspektionens uppfattning i denna fråga äroförändrad. Denandra frågan berör den pantsättning respektive tilläggspantsättning som automatiskt inträffar i olika skeden av köp- och säljsituationer. En sådan ordning gör det omöjligt för försäkringsbolagen att registerföra PmC-registrerade tillgångar i det register som avses i Försäkringsrörelse- 104 lagen7 kap. 10 a § och därmed få inräkna dessa i den tillgångsmassa som Prop.1990/91: 106 avses i samma lags 7 kap. 9 §. Inspektionen är av denuppfattningen att Bilaga 1 frågan måste lösas för att det ska varameningsfullt för försäkringsbolagen, främst livbolagen, att deltaga i handelvia PmC. Inspektionenhar i sitt yttrande över lagrådsremissen angående pantsätt-ningsregler iförsäkringsrörelselagen (1989 08 25, dnr 714/89) föreslagit en dellösningtill pantsättningsproblemet (Yttrandet bifogas). Promemorieförslaget omalternativa säkerheter i avsnitt 5.5.3 öppnar också möjligheter att delvislösa nämnda problem. Inspektionenhar noterat att PmC-konceptet undergått vissa förändringar. Dels föreslås attdet s k enhetsbrevet utgår, dels öppnas möjlighet för PmC att omfatta andravärdehandlingar än rena O-riskinstrument. Inspektionen har inget att invändamot dessa förändringar. Beträffandevem som skall erhålla status som placerarombud finner inspektionen det rimligtatt de försäkringsbolag som kommer att bli med-lemmer också fårombudsfunktionen om de så önskar. En sådan funktion måste naturligt begränsas tillatt omfatta placeringsservice för egna koncernbolag. Att gå utanför denkretsen skulle innebära en konflikt med försäkringsrörelselagens förbud motfrämmande rörelse. 6 , ,och : Detförslag till lagreglering av PmC:s verksamhet som lämnas i promemorian klargörpå ett tillfredsställande sätt den legala förutsättningen för den tänktahandeln med kreditmarknadsinstrament. Förslaget är därför väl ägnat att läggas tillgrund för lagstiftning. Dock finns enligt organisationerna anledning attytterligare precisera och klargöra innebörden av förslaget på vissa punkter. Vilkalåneemissioner skall regleras av en ny lagstiftning (avsnitt 5.3) Avpromemorian framgår att medlemmarnas avsikt är att systemet skall kunnaanvändas även för andra emissioner än s k guldkantade papper. En sådan ordningförutsätter dock att vissa än så länge utestående frågor får entillfredsställande lösning. Vi syftar då närmast på att det blir klarlagt atten redovisningsmässig kvittning av nettingprocessen i PmC-systemet är möjligliksom att bankinspektionen vidhåller sin hitintills tillkännagivnauppfattning att någon kapitaltäckning inte skall krävas för medlemmarnas prorata parte ansvar. Den sistnämnda förutsättningen blir givetvis av än störrebetydelse om mer riskfyllda instrument tillåtts inom systemet eftersom då ocksåkravet på kapitaltäckning skulle komma att öka. Såsomkonstateras i promemorian medför den föreslagna lagstiftningen att PmC får ett faktiskt monopol på det för PmC:s verksamhet utformade likvidhanteringssystemet. Även om detta inte innebär att ett monopol i 105 8 1990/91. egentlig mening tillskapaskan likväl konstateras att den föreslagna lagstift- Prop. 1990/91:106 ningenger PmC ett avsevärt försteg framför eventuella konkurrenter. Bilaga 1Organisationernas principiella inställning är att man bör undvika att å dettasätt i lagstiftningen låsa utvecklingen till ett bestämt subjekt. Eftersom etableringsfrihetleder till ökad kostnadseffektivitet till nytta för marknaden och därmed övrigasamhället så är en sådan frihet att föredra. Organisationernaförordar därför en generell lagstiftning med preciserade auktorisationskrav.Även andra som uppfyller de uppställda kraven fär härmed möjlighet att bedrivaen verksamhet som kan konkurre-. ra med t. ex. PmC:s. Detta leder i sin tur tillkostnadseffektivitet vilket är nödvändigt för en konkurrenskraftig svenskfinansiell sektor. Den som får sådan auktorisation kan sedan inom auktorisationensram skapa egna speciallösningar till nytta för konkurrensen, t. ex. den lösningmed som yttersta garant, som förekommer i det aktuella fallet. Vidden översyn av såväl VP- som PmC-systemet som naturligen bör ske efter en tidbör den nu angivna lagtekniska frågan ges en annan mer generell lösning. Clearingförfarande och panträttigheter (avsnitt 5.5) Avregleringen i 9 kap. 3 § andra stycket framgår att utrymme finns även för avtalom säkerhet i annan form än som avses i paragrafens första stycke. Som exempelpå sådan annan säkerhet nämns likvida medel på Spärrat konto. I promemoriananförs även att lagtexten inte lägger hinder i vägen för att en bankgarantiskulle kunna komma till användning men att parterna är ense omatt bankgaranti ej skall godtas (sid 24 o 64). Enligt vår mening bör man i denkommande propositionen inte, såsom skett, binda upp parternas handlingsfrihethärvidlag genom dylika kategoriska uttalanden. Frågan om vilken typ av säkerhetsom skall anses godtagbar inom systemet får ju bli föremål föravtalsförhandlingar parterna emellan. Ettannat problem som behandlas i promemorian är PmC:s rätt att i den mån detbehövs av främst omsättningsskäl frisläppa säkerheter som PmC tillförsäkratsig. Detta avses förekomma t. ex. för det fall att förvärvsobjektet såltsvidare och centralen har möjlighet att tillförsäkra sig säkerhet i andraförbindelser. Det är inte uteslutet att detta system med utbyte av pant kanvålla problem t. ex. i en konkurssituation. Systemet som sådat bör därför bliföremål för en grandlig analys inom departementet. Detförhållandet att en enskild panthavare, som inte är medlem i PmC och vilken företräds av ett placerarombud, inte kommer att få någon individuell registrering av sin pant i PmC:s register kan enligt organisatio nerna komma att medföra problem, t. ex. vid dubbel pantsättning. Syste met bör väl i och för sig inte hindra att en enskild panthavare anges med kod i PmC:s register på samma sätt som sker beträffande en placerare. Genom en sådan registrering skulle man vid en dubbel pantsättning lätt kunna avgöra vilken pantsättning som har förerträde framför den andra. Det bör vidare klarläggas om det är lag om pantsättning eller 106 skuldebrevslagensregler som skall gälla vid denuntiation till placerarom- Prop. 1990/91:106 budet. Borgenärernas anonymitetsskydd gentemot emittenten (avsnitt5.7) Organisationernadelar inte utredarens uppfattning om behovet av anonymitetsskydd förborgenärerna gentemot emittenten. Det nuvarande förhållandet med en vissöppenhet såvitt avser borgenärerna har inte lett till några påtagliga problem.Så t. ex. för såväl staten som mellanhandsinstituten skuldbok i det nuvarande pappersbaseradesystemet. I vart fall vid avstämningsdag för räntebetalning torde skuldbokenvisa aktuella innehav. Frågan om anonymitet är knappast något som lagstiftarenbör ägna uppmärksamhet åt om inte särskilda skäl, såsom integritetsskydd eller betydandekonkurrensaspekter, talar härför. Även om dylika skäl kan anföras föreligger ivart fall för emissioner med komplicerade villkor eller lång löptid ett starktbehov av att i vissa fall, såsom vid villkorsändring, förtida lösen, utlottning,ställningstagande till ackordsförslag etc, snabbt komma i direktkontakt medlångivarna. VP-systemet tillhandahåller denna facilitet även för förvaltarregistreradeobligations- och förlagslån (9 kap. 9 och 10 §§ aktiekontolagen). Det skulleinnebära en olycklig begränsning av PmC:s möjligheter att omhänderta lån medlång löptid eller sofistikerade villkor om ifrågavarande anonymitetsskyddinföres. Skulle lagstiftaren finna behov av ett dylikt anonymitetsskydd, bördetta under alla förhållanden kunna genombrytas genom avtal (t. ex. ibestämmelse i lånevillkoren). Reglerna måste i vart fall utformas på sådantsätt att en lämplig avvägning görs mellan emittentens intresse av en smidighantering av instrumentet och borgenärernas skyddsintressen. Skyldighet för medlem att åta sig uppdrag som ombud (se PMsid 44) Ipromemorian föreslås att ett placerarombud skall vara skyldigt att för detfall någon som auktoriserats som placerarombud mist sin auktorisation påbegäran av detta ombuds kunder överta dessas uppdrag. Någon större risk börenligt promemorian inte vara förenad med ett sådant uppdrag. Som en sista utvägskall nämligen placerarombudet kunna begära att likvidhanteringen sker utanförsystemet. Enligt vad som upplysts vid den hearing som har hållits angåendelagreglering av PmC i skall placerarombudetha rätt att registrera pant i förvärvsobjekten, även om likvidhanteringen skerutanför systemet. Riskerna med en likvidhantering utanför systemet är enligtorganisationerna onekligen mindre om en dylik pantsättning är möjlig. Att så ärmöjligt bör dock klart framgå av lagen eller dess förarbeten. Enligtorganisationerna bör ett placerarombud i extrema fall ha möjlig het att säga upp ett avtal med en viss kund, t. ex. om denne uppenbarligen missköter sina åtaganden gentemot ombudet. Det föreslagna systemet ger 107 intenågon möjlighet därtill. Denna fråga bör enligt vår mening övervägas Prop.1990/91: 106 ytterligare inom departementet. Enligtorganisationerna kan man ifrågasätta vilket syfte systemet med auktorisation avutländska förvaltare tjänar. I denna fråga krävs en större klarhet i fråga omden kontrollskyldighet m.m. som eventuellt kan anses åvila placerarombudet. Omvärdet av en placerares innehav flukturerar över tiden beroende pä egna köpeller försäljningar eller rena kursändringar kan placerarombudet tvingas omregistreraplaceraren från ombudets placerarfunktion till hans förvaltarfunktion och vice versa.Det synes därför mindre praktiskt att ha en fix beloppsgräns () för förvaltarfunktionen.Möjligen kan man finna en smidigare lösning på problemet. Denna fråga böralltså övervägas ytterligare inom departementet. Genommedlemskap i tillförsäkras företaget ifråga en rätt att öppna konton och göraanmälningar för registreringar. Utövandet av dessa rättigheter ställer storakrav på kompetens och kunnande för att unvika fallissemang inom systemet. Organisationernaanser därför att medlemskap och därmed rätten att öppna konton och göraanmälningar för registrering endast skall ges en krets företag som uppfyllervissa klart uttryckta krav för sådan verksamhet. torde denna krets kunnaavgränsas till nuvarande medlemmar. Om den utvidgas måste detta ske efternoggrant övervägande och med yttersta restriktivitet. Detsamma gäller eneventuell möjlighet för ett placerarombud att göra registreringar i systemet. Organisationernavill påpeka att det på sidan 65 i specialmotiveringen under rubricerad paragrafanges att PmC skall vid frisläppande av pant garantera att pantens ägareåterfår panten mot "utfast" betalning. Vi utgår ifrån att detta ärett rent skrivfel och att avsikten är att betalningen skall vara eriagd innanett frisläppande sker. Att så är fallet bör alltså framgå av de blivandeförarbetena till lagen. 7 : Prop. Bilaga 1 Endastmedlemmar skall kunna öppna konton och göra anmälan om Medlemmar skall enligt förslaget av bankinspektionen kunna erhålla auktorisationsom placerarombud och ombesörja registreringar för andra förvärvare avskuldförbindelser som inte är medlemmar. Detta framgår av 3 kap. I § förslaget tilllag om registrering av rätt till vissa skuldförbindelser. Riksförbundetunderstryker med hänvisning till vad som sägs på sid 46 i promemoriannödvändigheten av att även de försäkringsbolag som är medlemmar i gesmöjlighet att vara placerarombud för sädana anknutna företag för vilka desköter kapitalförvaltningen. Denför försäkringsbolagen viktigaste frågan och som är helt avgörande för ombolagen överhuvudtaget skall kunna använda sig av PmC:s tjänster har ejbehandlats i promemorian. Som framfördes vid hearingen måste denna fråga lösasinnan PmC träder i funktion. Frågan gäller om de säkerheter som PmC skall kunnatillförsäkra sig av köparen, dels i själva förvärvsobjektet och dels i köparensinnehav i övrigt av skuldförbindelser inom systemet (s k tilläggssäkerhet),kommer att konkurrera med den förmånsrätt som.enl 7 kap. II §försäkringsrörelselagen gäller för vissa försäkringstagares räkning i detillgångar som uppräknas i 7 kap. 9 §. Bland dessa tillgångar utgör sådanaskuldförbindelser som avses handlas med i PmC en betydande del. Vid utgången av1989 uppgick livförsäkringsbolagens innehav av obligationer och penningmarknadsinstramentettill ca . Frågandiskuterades vid remissbehandlingen av ett utkast tilllagrådsremiss ang pantsättningsreglema i försäkringsrörelselagen m. m.Riksförbundet föreslog i sitt remissyttrande en väg att lösa problemet (sebifogat remissyttrande sid 2-3). I proposition 1989/90:34 som följde avlagrådsremissen (s 72) hänsköts problemet till behandlingen av lagstiftningenom PmC. Detpågående arbetet att skapa en dearingcentral för penningmarknadsinstrument harblivit starkt försenast och oerhört mycket dyrare än planerat. Det nuvarandemanuella systemet fungerar dock tillfredsställande och gjorde detta även näromsättningen pä penningmarknaden var flerfaldigt större än för närvarande.Internationella datoriserade system som Euro-dear och Cedel är väl utprövadeoch spelar en viktig roll för svenska emittenter. PmCsviktigaste uppgift borde vara att minimera hanteringskostnader na. I den internationella konkurrensen om kapitalet får emittenter från ett litet land som inte arbeta med extra transaktionskostnader. De har normalt ingen komparativ fördel i kapitalhänseende som kan kompensera en sådan merkostnad. Det system som är under uppbyggnad förefaller ha vissa brister i detta avseende. Enbart medlemmar fåröppna konton hos PmC och göra anmärk- Prop. 1990/91: 106 ningar för registreringsåtgärder. En utländsk storbank måste alltså agera Bilaga I viaett svenskt placerarombud. Detta kan skapa både psykologiska hinder ochtransaktionskostnadströsklar för utländska inversterare att placera i svenskapapper. Medlemsvillkoren är dessutom genom pro rata parteklausulen ekonomisktsä hårda att de utestänger relativt bankerna små men i högsta gradprofessionella aktörer. Lagstiftningenför PmC får inte vara sä svensk att tillgängligheten till den svenska marknaden försvåras. Dagens PmC-projekt har en sådan skevhet i konstruktionen. Det är viktigt att en svensk dearingcentral är väl sammankopplad med Eurodear och andra betydande internationella mot svarigheter. Motdenna bakgrand vill vi inte framföra detaljsynpunkter på föreliggandepromemoria. Vi föreslår i stället att det nuvarande projektarbetet åtminstoneför tillfallet avbryts och att arbetet på en nödvändig institutionell förändringav clearingorganisationen tar sikte pä att dels utnyttja erfarenheter fråninternationella system dels föra den svenska penningmarknaden närmare deninternationella. Bilaga2 Med referens till vårt sammanträffande får Penning- marknadsCentralen() utveckla sina synpunkter rörande några återstående diskussionsfrågorom utformningen av en lagstiftning beträffande Penningmarknadscentralen. 1 Pant i överhypotek Somförat har framhållits medför PmC-systemets utformning att vid pantsättningendast en panthavare registreras i systemet. PmC-systemetshantering av en pantsättningstransaktion kan beskrivas på följande sätt. Pantsättarenoch blivande panthavare anmäler i PmC-systemet att en pantsättning skall göras.För det fall pantsättningen skall ske med likvid inom PmC-systemet, skalltransaktionen förhandsregistreras. I och med att detta sker, garanterar PmC attlångivaren erhåller panten och att låntagaren erhåller likviden. Panthavarenoch pantsättaren har var sitt konto för innehavda panter respektive gjordapantsättningar. Den nu beskrivna transaktionen medför således att pantsättarensdisponibla skuldförbindelseinnehav minskas samt att hos pantsättaren noterasatt en pantsättning gjorts och hos panthavaren att den aktuella panten innehas.Skulle pantsättaren anmäla ytterligare en pantsättning av samma förbindelse tillsystemet, kommer följaktligen förhandsregistrering av denna att vagras,eftersom skuldförbindelsen inte längre ingår i pantsättarens disponiblainnehav av skuldförbindelser. Dennu beskrivna systemuppbyggnaden går knappast att ändra, eftersom den är enintegrerad del av ett stort system. Det är härvidlag ytterligare att märka atten registrering av en subsidiär pantsättning knappast skulle kunna begränsastill en uppgift om att andrahandspantsättning föreligger. PmC-systemetär uppbyggt för att de ratiner som marknaden har störst behov av skall kunnahanteras på ett smidigt och säkert sätt. Andrahandspantsättningar är på detområde som här är i fråga förhållandevis ovanliga . PmC-systemet erbjudervidare ökade möjligheter till uppdelning av skuldförbindelsernas belopp utövervad som är möjligt i det nuvarande dokumentbaserade systemet. Härigenom kanskuldförbindelserna bättre anpassas till det aktuella behovet av pant. Det äremellertid självklart att möjlighet till andrahandspantsättningar måste finnasäven efter övergången till ett nytt system, eftersom de storaförmögenhetsvärden som det här är fråga om måste kunna utnyttjas rationellt. Ävenom man bortser frän att andrahandspantsättningar inte med nuva rande systemuppbyggnad kan registreras hos PmC kan det dock starkt ifrågasättas om det skulle vara principiellt riktigt att knyta rättsverk ningarna för sådana pantsättningar till en registrering. Både för att för ståelsen av systemet skall underiättas och för att rättsverkningarna av olika åtgärder skall bli helt klara bör nämligen en strävan vara att systemet till 111 sinaprincipersålångtmöjligt skall motsvara vad som gäller för den fysiska Prop. 1990/91:106hanteringen av värdepapper med den grandläggande avvikelsen att regist- Bilaga 2 rering hos PmC ersätter innehavet av ett värdepapper. Iett dokumentbaserat system uppkommer sakrättslig verkan av en andrahandspantsättninggenom denuntiation till innehavaren av den primära panten. Det finns enligt PmC:smening inte något skäl för annat synsätt i ett värdepapperslöst system. PmC hardärför utgått från att en andrahandspantsättning vid behov kan ske genom denuntiationtill den som är registrerad som innehavare av den primära panten. Regleringenbör i enlighet med det anförda nu få den innebörden att en andrahandspantsättningkan verkställas genom denuntiation till den pri-märe panthavaren och att ävenen utmätning av överhypotek föratsätter denuntiation till denne. Någonjustering av den i Ds 1990:26 föreslagna lagtexten för detta ändamål synes inteerforderlig. Då saken måhända inte är helt självklar, skulle emellertid ettklargörande uttalande i motiven vara av värde. 2 Pantsättning av medlem i Penningmarknadscentralen tillplacerare m. m. Identitetsuppgifterbeträffande en panthavare anges i PmC-systemet endast i fall då pantsättningenskett till eller från en medlem och panthavaren har konto i PmC. Att i andrafall ange identitetsuppgifter för panthavaren skulle sakna praktisk mening. 1stället anges i dessa fall vem som i egenskap av placerarombud äger företräda panthavaren. i Ds 1990:26 intagna lagtextbilagan har vid utformningen av 4 kap. 2 §första stycket 6 förslaget till lag om registrering av rätt till vissa skuldförbindelserförbisetts det fallet att pantsättning sker från medlem till placerare. I detfallet individualiseras registreringen för panthavaren, under förutsättningatt denne har konto hos PmC. Placerarombud anges givetvis även i detta fall. PmCfår hemställa att punkten erhåller följande lydelse: "6namn, identifieringsnummer och postadress för panthavare och den som har enrättighet på grund av inskränkning enligt 5, om konto hosPenningmarknadscentralen har öppnats för rättighetshavaren och denne ellerupplåtaren är medlem av centralen, eller otn rättighetshavaren inte har kontohos centralen, uppgift om vem som i egenskap av placerarombud äger företräda rättighetshavaren. Föratt säkerställa att panthavamas anonymitetsskydd bevaras på samma sätt somgäller för borgenären och för att reglerna i paragrafen skall bli kongruenta iövrigt bör andra och tredje styckena erhålla följande lydelse: "Ikonto som avses i 3 kap. 1 § första stycket skall istället för de uppgifter som avses i första stycket 3 och 6 antecknas en särskiljbar beteckning för borgenär, panthavare och innehavare av rättighet på grund av inskränkning enligt första stycket 5 samt uppgift om vem som i egenskap av placerarom bud är behörig att göra anmälan om registreringsåtgärder. Vad som före- 112 skrivsi denna lag om den som är antecknad på konto som borgenär, eller Prop.1990/91: 106 panthavare, eller rättighetshavare enligt första stycket 5 gälleräven borge- Bilaga 2 när, panthavare, eller sådan rättighetshavare för vilkensärskiljbar beteckning har antecknats enligt vad nu har sagts. Penningmarknadscentralenskall föra en särskild förteckning över de borgenärer och rättighetshavare somavses i andra stycket. I förteckningen skall anges de upphgifter som avses iförsta stycket 3 och 6." Ytterligarefår PmC hemställa att i ett nytt andra stycke till 4 kap 3 § anges att 2 §andra och tredje styckena skall tillämpas på motsvarande sätt för de fall somavses i 4 kap 3 § första stycket 4. Vidare får PmC hemställa för att göralagtexten tydligare att 4kap 2 § 3 erhåller följande lydelse: "3. borgenärensnamn, identifieringsnummer och postadress om denne är medlem" och att 4kap3§ 2 erhåller följande lydelse; "2. förvaltarens namn,identifieringsnummer samt postadress om denne är medlem ". 3 Rättsverkan av preliminärregistrering Av5 kap. 7 § i det i Ds 1990:26 intagna lagförslaget följer att en anmälan förpreliminärregistrering när som helst kan återkallas innan den har lett tillförhandsregistrering. Sedan förhandsregistrering skett kan däremot enligtparagrafen återkallelse inte längre ske. Vidare gäller enligt 7 kap 1 § att,sedan förhandsregistrering skett, borgenären inte får förfoga över den ifrågavarandeförbindelsen, och det har i motiven föratsätts att till följd av förfogandeförbudet,utmätning inte kan ske för borgenärens (överlåtarens) skuld Gmf Ds 1990:26 s57). Möjlighetenatt återkalla en anmälan sedan preliminärregistrering skett men föreförhandsregistrering är av stor praktisk betydelse inte minst för placerarombuden.Placerarombuden ansvarar gentemot PmC för de transaktioner med likvid inomsystemet som de anmäler för sina kunders räkning.