prop · GE03117 · 1990-12-31 00:00:00 — Närdet enskilda initiativet viker eller faller bort på ell visst serviceom råde som normalt hävdas av den privata företagsamheten kan det upp- 152 komma ett rättsligtutrymme för kommunala åtgärder som annars skulle betraktas som otillåtna. Denna kompetensgrund harsärskild belydelse i glesbygdsområden där det har blivit allt längre mellanlivsmedelsaffärerna och bensinstationerna. När servicenivån sjunker klart underdel acceptabla kan kommunen ha rätl atl ekonomiskt understödja enskildanäringsidkare för atl garantera en viss minimistandard av kommersiell servicetill hushållen. Många kommuner har settsig föranlåtna alt göra ekonomiska insatser för att trygga tillgången på hotelli kommunen. Sådana insatser kan vara kompetensenliga, när det slår klart attenskilda företag och personer inte är beredda att göra de nödvändigainsatserna. åberopades oftarådande eller befarad arbetslöshet som motiv för att tillåta kommunalaingripanden i det egentliga näringslivet. Regeringen har lagt fram enproposition om näringspolitik för tillväxt (prop. 1990/91:87). I dennaframhålls bl.a. den fortsatta strukturomvandlingens betydelse för landetsframtida ekonomiska resurser och atl den typ av uppehållande företagsstöd somtillämpades under 1970-talei är lämpliga. Allmänt sett gälleralltså en restriktiv syn på kommunala stödinsatser gentemot enskilda företag.När del gäller avgränsningen av tillåtna insatser måste dockrällstillänipningen kunna anpassas lill samhällsutvecklingen. Vad som skallligga i begreppet synnerliga skäl kan således komma atl förändras beroende påutvecklingen i samhället. 9§ Kommuner och landsting får lämna ekonomiskt bidrag till de politiska partiersom är representerade i fullmäktige som avses i bidragsbeslulel. Bidragetskall fördelas så, att varje parti får ell lika stort belopp för varje platssom partiet har i fullmäktige. Denna paragrafmotsvarar i sak bestämmelserna i parlistödslagen. Ikapitlet, som saknar motsvarighet i nuvarande kommunallag, finns bestämmelsersom beskriver kommunernas och landstingens politiska organisation ochuppgiftsfördelningen mellan olika organ. Reglerna om fullmäktigesoch nämndernas uppgifter är nya. Reglerna är utformade så alt fullmäktige fårstörre frihet att delegera ärenden. Kapitlet innehåller ocksånya bestämmelser som syftar till atl stärka insynen i och kontrollen över sådanverksamhet som bedrivs i kommunala företag. 1§ I varje kommun och i varje landsling finns det en beslutande församling: kommunfullmäktigei kommunerna, och i landstingen. Paragrafenär en ren upplysningsparagraf som säger alt det finns en beslutande församlingi varje kommun öch i varje landsting. Utgångspunkten är regeln i I kap. 7 §regeringsformen, där det anges att beslutanderätten i kommuner och landstingutövas av valda församlingar. Detta är ett uttryck för det representativasystemet. En närmare precisering av vad som ligger i fullmäktigesbeslutsfunktion ges i 9 § i detta kapitel. Förlandstingens del har del införts en ny term, nämligen "".När det i lagen talas om fullmäklige avses den beslutande församlingen i bådekommuner och landsting. 2§ Kommunfullmäktige skall tillsätta en kommunstyrelse och landstingsfullmäktigeen landstingsstyrelse. Närmare föreskrifter om styrelsen finns i 6 kap. 1 6§§. Förkommunernas del slälls det i paragrafen krav på att det måste finnas enkommunstyrelse. I landstingen måsle del finnas en landstingsstyrelse, vilket ären ny benämning på det organ som har benämnts förvaltningsutskottet. Ilagen används termen "styrelse" som gemensam beteckning på kommunstyrelseoch landstingsstyrelse. När ordet "nämnd" används i lagtexteninnefattas såväl slyrelsen som de övriga nämnder som en kommun eller eltlandsting har inrättat. Vissa bestämmelser gäller enbart för styrelsen och detframgår av atl den termen använts i det särskilda fallet. 3§ Fullmäktige skall tillsättade nämnder som utöver styrelsen behövs för atl fullgöra kommunens ellerlandstingets uppgifter enligt särskilda författningar och för verksamheten iövrigt. 4§ Fullmäklige skall, om inlenågot annat är särskilt föreskrivet, bestämma nämndernas verksamhelsområden ochinbördes förhållanden. Fullmäktige får därvid besluta 1. atlen nämnd skall ha hand om en eller flera verksamheter i hela kommunen eller , 2.att en nämnd skall ha hand omen eller flera verksamheter för en del av kommunen eller , 3.atl en nämnd skall ha hand omverksamheten vid en eller flera anläggningar, och 4. att en nämnd skall vara underställd en annan nämnd. Paragraferna innehållerden grundläggande regleringen av den kommunala nämndorganisationenvid sidan av slyrelsen. Innebörden är alt kommu- Prop. 1990/91:117 nernaoch landstingen genom reformen med en friare nämndorganisation har en i principfullständig frihet att organisera nämndarbetet. Detär en uppgift för fullmäktige att ta ställning lill vilka nämnder som skallfinnas, uppgiftsfördelningen mellan dem och om de skall verka pä central ellerlokal nivå. Etl undantag görs dock för det fallet att någol annat är särskiltföreskrivet. Detta syftar på att det i kommunerna även fortsättningsvis måstefinnas en särskild valnämnd och, om det inte utses en överförmyndare, enöverförmyndarnämnd. Pådet specialreglerade området i övrigt är kravet att det måste finnas en ellerflera ansvariga nämnder för alt fullgöra de uppgifter som enligt respektive lagankommer på kommunen eller . Det innebär att ingen del av denspecialreglerade verksamheten får falla utanför styrelsens eller en annannämnds ansvar. Det ankommer på fullmäktige att se till att det blir elt sådantheltäckande ansvar och att uppgifterna finns noga angivna i reglementet förrespektive nämnd. Det torde inte vara praktiskt lämpligt att koncentreraalltför många specialreglerade uppgifter till kommunstyrelsen. Se också 5 §. Medverksamhetsområde i 4 § avses både nämndernas geografiska område och vilkasakområden de skall svara för. All fullmäktige skall bestämma nämndernasinbördes förhållanden innebär alt fullmäklige måste la ställning till omnämnderna skall fungera på central eller lokal nivå samt hur samordningen skallske. Uppgifternainom elt visst specialreglerat område kan fördelas på flera nämnder. Det blirexempelvis möjligt att inom inrätta särskildaäldreomsorgsnämnder eller särskilda äldre- och handikappnämnder med ansvar förbåde sociala och medicinska insatser. Etl annal exempel är au man kan samordnavissa delar av utbildningsväsendet med annan verksamhel, t.ex. inomdet sociala området eller kultur- och fritidsområdena. På så sätt blir det bl.a. möjligt att inrätta särskilda barn-och ungdomsnämnder. Det är också möjligtatt låta en nämnd sköta enbart en avgränsad del av ett slörre sakområde, t. ex.att ha en eller för den samordnade habilileringen. Denya reglerna medger också alt uppgifterna fördelas så, atl en eller fleranämnder svarar för produktionen av vissa tjänster åt andra nämnder och att s.k. ulförarnämnder och beställarnämnder inrättas. Man kan därvid ha elt syslemför intern debitering. Uppsplittringenpå lokala nämnder kan aldrig vara total. Vissa uppgifter kräver etlkommunövergripande synsätt eller särskild kompetens som bäst tillgodoses påcentral nivå inom kommunen eller . Detta gäller bl.a. inommiljöskyddsområdet, räddningstjänsten och sådana delar av somstarkt kan ingripa i enskilda individers förhållanden. Avgörande förbedömningen är bl.a. kommunstrukturen och tillgängliga personella ochekonomiska resurser. 5§ En nämnd får inte bestämma om rättigheter eller skyldigheter för kommuneneller i ärenden där nämnden företräder kommunen eller landstingetsom part. En nämnd får inte hellerutöva i lag eller annan författning föreskriven tillsyn över sådan verksamhetsom nämnden själv bedriver. Ettutnyttjande av de möjligheter till uppgiftsfördelning mellan olika nämnder som3 och 4 §§ erbjuder skulle kunna innebära att sinsemellan svårförenligafunktioner handläggs inom en och samma nämnd. Det kan gälla att en nämnd harbåde partsintressen och sköter myndighelsutövning inom etl och samma område.Bestämmelsen i förevarande paragraf avser att förhindra atl så sker. Bestämmelseni första stycket hindrar t.ex. att en nämnd först beslutar om att ansöka ombygglov för ombyggnad av en viss institution och därefter också beslutar ombygglovet för ombyggnaden. Iandra stycket finns en regel som hindrar atl en och samma nämnd både driver enviss verksamhel och har tillsyn över den. Den nämnd som utövar tillsyn övermiljöfarlig verksamhet kan alltså inte också ha ansvar för ett reningsverkeller en sopförbränningsanläggning. och ansvar för brandtillsynär etl annal exempel på oförenliga uppgifter. Däremot hindrar givetvis inleföreskriften att varje nämnd har ett allmänt tillsynsansvar inom sillverksamhetsområde (jfr 6 kap. 7 §). Ävenom föreskrifterna i paragrafen inle direkt riktar sig till fullmäktige är detsjälvklart atl de blir styrande för den uppgiftsfördelning mellan olika nämndersom fullmäktige skall göra. 6§ Om utskott, nämndberedningar och partssammansatta organ finns del särskildaföreskrifter i denna lag. Paragrafenupplyser om de organ som en nämnd har möjlighet alt inrätta. Om utskott ochberedningar finns närmare bestämmelser i 6 kap. De partssammansatta organenregleras i 7 kap. 7 § För beredningav elt visst ärende eller en viss grupp av ärenden som skall avgöras avfullmäktige får fullmäktige inrätta fullmäktigeberedningar. En sådan beredningskall beslå av en eller flera förtroendevalda. Av denna paragraf sommotsvarar del av 1 kap. 5 § andra stycket KL, följer att fullmäktige fårtillsätta beredningar som bereder ärenden som fullmäktige skall avgöra. Delhandlar inle om ett allmänt beredningsorgan med uppgifter som svarar motstyrelsens utan om all fullmäklige i vissa fall kan tillsälla ett särskillorgan för beredningen. Inom ramen för denna uppgift kanfullmäktigeberedningen ha vissa funktioner som förberedelse för fullmäktigesuppföljning av nämndverksamheten. En nyhet är att det angesalt en beredning enbart består av förtroendevalda samt att det införs ensärskild term i lagtexten för elt sådant organ, nämligen"fullmäktigeberedning". Detta hindrar inte all kommunerna ochlandstingen använder sig av andra benämningar. Det ankommer på fullmäklige altfalla närmare beslut om beredningarnas uppgifter och arbetsformer. 8§ För granskning av den verksamhet som bedrivs inom en nämndsverksamhetsområde och av en fullmäktigeberedning skall det finnas revisorer.Närmare föreskrifter om revisorer finns i 9 kap. Bestämmelsensyftar lill att göra bilden av den politiska organisationen fullständig. 9§ Fullmäktige beslutar i ärenden av principiell beskaffenhet eller annars avstörre vikt för kommunen eller , främst 1. måloch riktlinjer för verksamheten, 2.budget, skatt och andra vikligaekonomiska frågor, 3.nämndernas organisation ochverksamhetsformer, 4.val av ledamöter och ersättarei nämnder och beredningar, 5.val av revisorer ochrevisorsersättare, 6.grunderna för ekonomiskaförmåner till förtroendevalda, samt 7.årsredovisning och ansvarsfrihet. Fullmäktigebeslutar också i andra frågor som anges i denna lag eller i andraförfattningar. Denna paragraf preciserarinnebörden av atl fullmäklige är beslutande församling i kommuner ochlandsting. Utgångspunkten är uttalandena i förarbetena (prop. 1973:90 s. 231)till 1 kap. 7§ regeringsformen. Där anges att fullmäktiges beslulskornpelens ihuvudsak gäller beslut av mera grundläggande natur eller av mera generellräckvidd. Del skall vara fråga om avgöranden där det politiska momentet,allmänt sett, är dominerande. uttrycks på så sätt, att fullmäktige skallbesluta i alla ärenden av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Den uppräkning som görs iparagrafen är exempel på sådana betydelsefulla ärenden. Den är dock inteuttömmande, vilket innebär alt det finns exempel på annat som ligger inomfullmäktiges beslutsområde. De ärendegrupper som anges särskilt i paragrafenintar dock den särställningen att de inte kan bli föremål för delegering. Avpunkt I framgår att fullmäktige beslutar om mål och riktlinjer för verksamheten.Härmed avses beslut i sådana övergripande frågor som har betydelse för denkommunala verksamheten i stort. Det gäller t.ex. finans-, politiska riktlinjeroch beslut om verksamhetsinriktningen på olika områden. Delta hindrar givetvisinte atl de nämnder som har ansvaret för ett visst område också har tilluppgift alt formulera mål för verksamheten. Vad som förbehålls fullmäklige ärde kommuriövergripande frågorna. Punkt2 ger uttryck åt fullmäktiges finansmakt. I uttrycket "andra viktigaekonomiska frågor" ligger ett allmänt krav på att fullmäktige skallbesluta i sådana ärenden som, liksom budgeten och skatten, har avgörandebetydelse för den kommunala ekonomin. Det kan t. ex. handla om graden av avgiftsfinansieringoch viktiga beslut om förmögenhetstillgångarna. Beslut om taxor är ett annalexempel på en finansiell åtgärd som regelmässigt har sådan kommunalekonomiskbetydelse. Pimkl 3 ger uttryck föratt fullmäktige beslutar om den kommunala nämndorganisationen. I dettainnefattas att fullmäktige utfärdar reglementen för styrelsen och nämnderna,vilket dessutom framgår uttryckligen av 6 kap. 32 §. Avsärskilda regler i lagen framgår atl fullmäktige förrättar val av nämnder ochrevisorer saml beslutar om grunderna för de förtroendevaldas ekonomiskaförmåner. Eftersom detta är grundläggande uppgifter för fullmäktige och då detinte kan komma i fråga att delegera uppgifterna, har de angetts särskilt ipunkterna 46. Punkt7 ger uttryck åt fullmäktiges ansvar för uppföljning och kontroll av hela denkommunala verksamheten. Till fullmäktiges beslutsområde hör således ärenden omårsredovisning och ansvarsfrihet. Av 8 kap. 20 § följer alt fullmäktige skallgodkänna årsredovisningen. Innebörden av detta framgår av avsnitt 4.8.8. 10§ Fullmäklige får uppdra ål en nämnd att i fullmäktiges ställe besluta i ettvisst ärende eller en viss grupp av ärenden. Ärenden som anges i 9 § förstastycket eller som enligt lag eller annan författning skall avgöras avfullmäktige får dock inte delegeras till nämnderna. Föreskrifter omdelegering av ärenden inom en nämnds verksamhetsområde finns i 6 kap. 33 38§§. Paragrafen reglerarmöjligheterna för fullmäktige alt delegera ärenden eller ärendegrupper tillnämnderna. Reglerna innebär atlfullmäktige efter egen bedömning får avgöra i vilken omfattning delegering böräga rum. En begränsning finns dock. Om det anges i en författning all en vissuppgift ankommer på fullmäklige, får en sådan uppgift inte delegeras. ex. gälla beslul om alt anla vissa planer och beslut om lokala föreskrifter. De ärendegrupper som"anges i 9 § första stycket faller också utanför möjligheten att delegera.En fråga är därvid hur man avgränsar gruppen "viktiga ekonomiska frågor". Hit hör generellt settbeslut om avgifter. Del innebär dock inle att fullmäktige måste avgöraavgiflssättningen i varje enskilt fall. lige har antagitriktlinjer för avgiftsuttagen bör del vara möjligt atl delegera till en nämnd,som t.ex. närmare svarar för en viss anläggning, att bestämma avgifter förnyttjandet av anläggningen. Utanför gruppen"viktiga ekonomiska frågor" kan också falla andra avgiftsuttag sominte har någon direkt betydelse för kommunalekonomin i stort. Beslul om kortsiktigupplåning, dvs. i regel lån som har en löptid som understiger , tillhörnormall del delegeringsbara området. Om upplåningen har mer långsiktigkaraktär är möjligheten att delegera mer begränsad men inte utesluten. Ytterstär den beroende av vilka finanspolitiska åtgärder i stort som fullmäklige harbeslutat om. är det nödvändigt med en snabbhet i handläggningen, t.ex.inför förväntade räntehöjningar, som talar för att i första hand styrelsen börha beslutsbefogenheter i fråga om den långsikliga upplåningen. Det är en sakför fullmäktige att reglera denna fråga t. ex. i reglementen eller i särskildabeslut. är omständigheterna sådana, att en långsiktig upplåning somligger inom ramen för finansieringsbudgelen är att betrakta som en renförvaltningsuppgift för styrelsen. I sådana fall krävs inget särskilt beslut omdelegering. Ennyhet i sak är att enstaka ärenden kan delegeras förutom hela grupper avärenden. Praktiska skäl har ansetts tala för denna ordning. 11§ Om rätt för kommuner och landsling att uppdra beslutanderätten i vissaanställningsfrågor till en sammanslutning av kommuner eller landsting finnsdet föreskrifter i kommunala delegationslagen (1954:130). 1954års delegationslag ger kommuner och landsling rätl alt till kommunalaarbetsgivarorganisationer delegera uppdrag som gäller anställningsvillkor. 12 § I samband medatl budgeten fastställs eller anslag annars beviljas får fullmäktige uppdra åten nämnd alt genomföra en viss verksamhel inom ramen för de riktlinjer ellerandra generella beslut om verksamhelen som fullmäklige har fastställt, om intenågot annat följer av lag. Paragrafen,som motsvarar 1 kap. 6 § första stycket KL, klargör fullmäktiges möjligheteratt ge s. k. finansbemyndiganden. Med stöd av regeln kanfullmäktige bevilja nämnderna ett ramanslag för en hel verksamhel eller för enhel nämnd. En förutsättning är dock att fullmäklige har tagit ställning lillverksamhetens omfattning och inrikt-' ning samt till kostnaderna och intäkternai stort. Riktlinjer för hur anslagen får användas kan läggas fast genom enhänvisning lill olika måldokument, 1. ex. en barnomsorgsplan elleräldreomsorgsplan. Enförutsättning för regelns tillämpning är att fullmäktige har fastställt sådanariktlinjer eller andra generella beslut för verksamheten i fråga atl derasprioriteringar blir respekterade (se KU 1987/88:23 s. 17). Av bestämmelsen framgåratt den inte får tillämpas om annat följer av lag. Inom vissa områden, t. ex.socialtjänsten, finns obligatoriska uppgifter där målen har satts av riksdagengenom lag, varför fullmäktiges handlingsutrymme är begränsat. 13 § Nämnderna beslutar i frågor som rör förvaltningen och i frågor som de enligt lag eller annan författning skall handha. Nämndernabeslutar också i frågor som fullmäktige har delegerat till dem. 14 § Nämnderna bereder fullmäktiges ärenden och ansvarar för alt fullmäktiges beslut verkställs. Paragrafernamotsvarar I kap. 5 § andra stycket KL. Av13 § framgår att nämnderna har en självständig beslutanderätt inom ramen förden förvaltande verksamheten. Praktiska exempel på sådan beslutanderätt kan t.ex. hämtas från egendoms- och medelsförvaltningen. Det framgår också attnämnderna skall besluta i frågor som ankommer på dem enligtspecialförfattningar. Sådana beslut har vanligen inslag av myndighetsutövning. 15§ Nämnderna skall redovisa till fullmäktige hur de har fullgjort sådana uppdragsom fullmäktige har lämnat till dem med stöd av 10 § första stycket och 12 §. Fullmäktige skallbesluta om omfattningen av redovisningen och formerna för den. Idenna paragraf finns en regel om nämndernas redovisningsskyldighet införfullmäktige. Den ger fullmäktige ett uppföljningsinstrumenl. Regeln får särskildbelydelse i etl målslyrl system och om fullmäktige utnyttjar de störremöjligheter att delegera beslutanderätt till nämnderna som den nya lagenerbjuder. En nyhet är att delegerade ärenden skall återredovisas. På så sättfår fullmäktige kontroll över hur nämnderna utnyttjar fullmäktiges delegeringoch vidare etl underlag för framtida överväganden om delegering. Att nämnderna skallredovisa sina uppdrag innebär inte att de måste återredovisa hur enskildaärenden har handlagts. Det handlar snarare om en redovisning av hurfullmäktiges beslut om verksamhelen som sådan har efterlevts. Paragrafen ställer intenågot krav på formerna för redovisningen. Det ankommer på fullmäktige attbesluta om detta, vilket bör innefatta hur ofta redovisningen bör äga rum. 16 §När en kommun eller ett landsting lämnar över vården av en angelägenhet till ell aktiebolag där kommunen eller bestämmer ensam, skall fullmäktige 1.fastställa del kommunala ändamåletmed verksamhelen, 2.utse styrelseledamöter ochminst en revisor, 3.se till all fullmäktige fåryttra sig innan sådana beslul i verksamhelen som är av principiellbeskaffenhet eller annars av slörre vikt fattas, saml 4.besluta om vad som skall gällai fråga om rätt för allmänheten alt ta del av handlingar hos den juridiskapersonen. Detsammagäller, när kommunen eller ensam bildar en stiftelse för enkommunal angelägenhet. 17 §Om vården av en angelägenhet lämnas över lill elt aktiebolag, elt handelsbolag, en ekonomisk förening eller en ideell förening där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan, skall fullmäktige se lill alt den juridiska personen blir bunden av de villkor som avses i 16 § i en omfattning som är rimlig med hänsyn lill andelsförhållandena, verksamhetens art och omständigheterna i övrigt. Detsammagäller, om kommunen eller tillsammans med någon annan bildar enstiftelse för en angelägenhet. Paragraferna,som saknar motsvarighet i nuvarande kommunallag, reglerar en kommuns eller eltlandstings förhållande lill sådana privaträtlsliga rättssubjekt som handhar enkommunal angelägenhet. Som en sammanfattande beteckning används i rubrikentermen "kommunala företag". Reglerna tar sikte på sådana företag sometableras efter den nya lagens ikraftträdande. I fråga om äldreföretagsbildningar gäller punkt 5 i övergångsbestämmelserna. Uppgiftsöverlämnandelill enskilda personer omfattas inle av regleringen liksom inte heller renaenlreprenadförhållanden. Av16 och 17§§ framgår klart en grundläggande förutsättning för att uppgifteröverlåts på privaträtlsliga organ, nämligen att det måsle röra sig om kommunalaangelägenheter. Med detta avses sådana angelägenheter som faller inom ramen förden kommunala kompetensen så som den kommer till uttryck i 2 kap. 16 § tar sikte påsådana juridiska personer som en kommun eller elt landsting äger eller bildarensam, medan 17 § reglerar samverkansfallen. Deenda företagsformer som en kommun eller ett landsting ensam kan äga eller bildaär aktiebolag och stiftelse. Paragrafen avser alltså enbart sådanarättssubjekt. Ensamkriteriet innebär attdel inte får finnas någon annan intressent överhuvudtaget i företagel hur litetett andelsintresse än må vara. Finns etl sådant andelsintresse reglerasförhållandena i 17 §. 11 1990/91. Fullmäktige skallenligi denna bestämmelse lägga fast ändarna- Prop. 1990/91: 117 let medverksamhelen. Del är inte godtagbart med en allmänt hållen formulering som deni rent privata sammanhang vanliga avslutande meningen att etl bolag skall"idka annan i samband därmed slående rörelse". Delkommunala ändamålet kan t. ex. preciseras så att det blir klart att de olikagrundsatser som gäller för verksamhet enligt kommunallagen,exempelvis likställighetsprincipen, skall gälla för bolagets verksamhet. Iandra fall kan det vara lämpligt att fullmäktige i t.ex. en bolagsordning tarin en bestämmelse om att bolaget inte skall drivas i vinstsyfte. Atl delkommunala ändamålel på detta säll preciseras får betydelse för det säll påvilket bolagets förvaltningsberättelse utformas. Del blir då klart allberättelsen i första hand skall la sikte på hur bolaget har skött en anförtroddlokal samhällsangelägenhet. Kravetpå precisering av ändamålsbestämningen är särskill starkt om verksamhetenligger nära gränsområdena för vad som ligger inom den kommunala kompetensen. Bestämmelsen ställer upp ett krav på att fullmäktige skall utsestyrelseledamöterna. 1 sådana fall blir reglerna om proportionella val automatiskttillämpliga på valet. Gäller det ett aktiebolag måste bolagsordningeninnehålla en bestämmelse i ämnet. I10 kap. aktiebolagslagen finns bestämmelser om revision och särskild granskningav aktiebolag. Bolagsstämman skall välja minst en revisor som i slörre bolagskall vara auktoriserad revisor. Om en eller flera revisorer skall utses, kan ibolagsordningen bestämmas att en eller flera av dem, dock inte alla, skall utsesi annan ordning. I fråga om stiftelser saknas något i lagfastlagt krav på att del skall finnas revisorer. Ett krav enligt denna bestämmelse är alt fullmäktige skall få yttra siginnan vissa beslul i företaget fallas.