prop · GE03198 · 1990-12-31 00:00:00 — Emellertid bör man beaktaall del här är fråga om en ny sanktion som i vissa fall kan bli ganska sträng.Jag har därför stannat för all följa kommitténs förslag i denna del. Jag villdock framhålla att jag avser att noga följa utvecklingen samt att jaginle är främmande för tanken att senare vid behov föreslå en i detta avseendeskärpt regel. Vad som i så fall också kan förtjäna all övervägas är om en någotmindre ingripande sanktion skulle kunna införas i fråga om försummelser som harvarat under kortare lid än . Sammanfattningsvisföreslår jag all den nu aktuella tidsfristen bestäms lill femlon månader efterräkenskapsårels utgång. 2.5 Juridiska personer som delägare i handelsbolag Min bedömning:Regler om förbud för juridiska personer alt vara delägare i handelsbolag börför närvarande inle införas. Kommitténsbedömning: Överenstämmer med min (se belänkandet s. 155 Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser instämmer i kommitténs bedömning. Bakgrund: 1 handelsbolagsvarar delägarna personligen för bolagels förpliktelser. Det finns emellertid,med ell undanlag som här saknar intresse, inget som hindrar alt delägarnautgörs av juridiska personer utan personligt betalningsansvar. Detta kan synasmotsägelsefullt och innebär att den finansiella grunden för ell handelsbolagsverksamhet kan vara svag. Det har därför ifrågasatts om del bör vara tillåtetför exempelvis två aktiebolag att ensamma vara delägare i ett handelsbolageller för ett aktiebolag all vara denenda fullt ansvarige bolagsmannen i ell kommanditbolag. Också skattemässigaskäl har åberopats för att man bör inskränka framförallt aktiebolagens möjligheterall driva verksamhet i handelsbolagsform. Skälen for min bedömning:Enligt min. mening finns det flera skäl som talar mot all inskränka juridiskapersoners möjligheter all vara delägare i handelsbolag. För all bibehålla dennuvarande ordningen talar framför allt all del finns förelagsmässigt betingade,legitima behov för juridiska personer all kunna samverka i handelsbolagsformmed andra juridiska personer eller med fysiska personer. Från borgenärsskyddssynpunklfinns del inle heller skäl all förhindra juridiska personer all ingå sombolagsmän i handelsbolag eller atl i annan utsträckning än vad som är tillåtetvara komplementär i kommanditbolag. De skäl som åberopats mot atltillåta juridisk person som delägare i handelsbolag är främst skatterätlsligaoch inle civilrältsliga. Eventuella problem bör därför i första hand lösas inomskatterätten. Jag kan i detta sammanhang erinra om att bl.a. beskattningen avhandelsbolag är föremål för utredning av en av regeringen i december 1990särskilt tillkallad utredare (1990:82). Mot denna bakgrund anser jag attdel saknas skäl alt begränsa juridiska personers möjlighet allingå som bolagsmän i handelsbolag utöver vad som följer av den nuvarande regleringen. 2.6 Åtgärder mot bulvanskap Min bedömning:Någon generell lagstiftning avseende bevissvårigheter vid bulvanskap ochekonomiskt ansvar för huvudmannen i bulvansitualioner bör inte införas. Kommitténs bedömning:Överensstämmer med min bedömning (se betänkandet s. 207 R. Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna delar kommitténs bedömning. parremissinstanser menar dock all lagstiftningsåtgärder mot bulvanskap bör vidtas. Bakgrund: Eko-kommissionenlade fram förslag lill generella bestämmelser om bulvanförhållanden (seSOU 1983:46). Förslaget innefattade såväl regler om huvudmannens ekonomiskaansvar i fråga om förpliktelser som bulvanen ådragit sig som bestämmelser motkringgående av krav på förvärvstillslånd genom utnyttjande av bulvan. Förslagetblev starkt kritiserat under remissbehandlingen. Kritiken log framför alltsikte på all kommissionen enligt kritikernas uppfattning inte hade lyckats medatt på ell från rättssäkerhetssynpunkt tillfredsställande sätt från lagens tillämpningsområdeavgränsa sådana bulvanförhållanden som inle kan anses illojala. Denna kritikgällde inte minst reglerna om huvudmannens ekonomiska ansvar för bulvanensförpliktelser. Tillföljd av de invändningar som restes mot eko-kommissionens förslag rörande bulvanförhållandenblev förslaget inle genomfört. Regeringen lade Prop. emellertid fram ell avriksdagen sedermera antaget förslag lill lag om vissa bulvanförhållanden (prop. 1984/85:111, LU25, rskr. trädde i kraft den I juli1985 (SFS 1985:277), gäller kringgående av hinder mot all förvärva ellerbehålla viss egendom eller rättighet. i lagen har emellertidinte generell giltighet ulan är tillämpliga endast på förvärvshinder somuppställs i ell antal i bulvanlagen uppräknade andra Betalningsansvarskommitlénhar haft till uppgift att ytterligare överväga huruvida generella bestämmelserbör införas om ekonomiskt ansvar för huvudmannen avseende bulvanensförpliktelser. Kommittén har också haft lill uppgift atl överväga andraåtgärder för att komma till rätta med de missförhållanden som bulvanskap kan geupphov till. Kommittén skulle därvid särskilt uppmärksamma de problem som ärförenade med svårigheterna alt bevisa all del föreligger ell bulvanförhållande. Skälenför min bedömning: Kommittén har i sitt betänkande gjort en grundligredovisning av de rättsfrågor och problem som har samband med bulvanskap. Avredovisningen framgår atl del möter betydande svårigheter frånrättssäkerhetssynpunkt atl ange gränsen mellan illojala bulvanförhållanden därett betalningsansvar för huvudmannen ter sig påkallat och andra situationer därborgenären bör hänvisas alt hålla sig lill mellanmannen. Någontillfredsställande lösning på detta problem har inte kunnat åstadkommas. Motdenna bakgrund och då milt förslag lill lagbestämmelser om ansvarsgenombrotlär ägnat atl leda lill att huvudmannen i vissa praktiskt betydelsefulla fallkan göras ansvarig för bulvanens förpliktelser något som jag återkommer liU ispecialmoliveringen, se avsnitt 4.1 föreligger del enligt min mening inteskäl att nu införa någon generell lagstiftning i fråga om ekonomiskt ansvar förhuvudmannen i bulvanförhållanden. Påsamma sätt anser jag att kommittén har visat all del inte är ändamålsenligtalt lösa frågan om bevissvårigheter vid bulvanskap genom en generell lagstiftningsom är skild från det sakliga innehållet i och del bakomliggande syftet med bulvanbeslämmelsernai varje särskilt fall. Med hänsyn härtill bör något förslag lill generellabevisregler i fråga om bulvanskap inle läggas fram. Dennya lagstiftningen bör träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelsererfordras inte. 1enlighet med vad jag nu anfört har inom jusliliedepartemenlet upprättats förslaglill lagom ändring i aktiebolagslagen (1975:1385). Lagrådethar granskat lagförslaget. 4 Specialmotivering Prop. förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen Minsten månad före ordinarie bolagsstämma skall årsredovisningshandlingarna fördet förflutna räkenskapsåret avlämnas till revisorerna. Senasten månad efter det resultaträkningen och balansräkningen blivit fastställda,skall avskrift av årsredovisning och revisionsberättelse insändas tillregistreringsmyndigheten. På avskriften av årsredovisningen skall styrelseledamoteller verkställande direktör teckna bevis om all resultaträkning ochbalansräkning fastställts med uppgift om faslslällelsedagen. Beviset skall äveninnehålla uppgift om bolagsstämmans beslut beträffande bolagets vinst ellerförlust. Om avskrift av årsredovisning och revisionsberättelse inte, på sättsom anges i andra stycket, har Insänts efter räkenskapsåretsutgång, svarar styrelseledamöterna och verkställande direktören solidariskt jörde förpliktelser som uppkommer jör bolaget. En styrelseledamot ellerverkställande direktör undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenhetenatt insända årsredovisning och revisionsberättelse inte beror på försummelse avhonom. Ansvar inträder inte för förpliktelser som uppkommer efter det atthandlingarna har kommit in till registreringsmyndigheten. Tredjestycket är nytt och anger atl underlåtenhet all enligt paragrafens andra styckeinge årsredovisning och revisionsberättelse i vissa kvalificerade fall medför ellpersonligt ansvar för bolagels förpliktelser. Fömtsältningenför all ell personligt ansvar skall inträda är all mer än harförflutit efter ett räkenskapsårs utgång ulan alt årsredovisningshandlingarnahar sänts in till . De personer mot vilka delpersonliga ansvaret kan göras gällande är bolagets verkställande direktör ochdess styrelseledamöter. Personkretsen är alltså densamma som enligt 19 kap. 2 §aktiebolagslagen kan föreläggas vid vite att inge de aktuella handlingarna. Delpersonliga ansvaret avser endast förpliktelser som uppkommer efter utgången av femtonmånadersliden.Ansvaret enligt förevarande bestämmelser omfattar alltså inte förpliktelsersom har uppkommit före den tidpunkten. Något ansvar uppkommer inte heller förförpliktelser som bolaget ådrar sig efter det all de ifrågavarande handlingarnahar ingivits. Till skillnad från skadeständsskyldigheten enligt reglerna ilagens 15 kap. uppkommer ansvaret vare sig borgenärerna lider skada eller ej lillföljd av underlåtenheten. Påsamma sätt som gäller i fråga om personligt ansvar enligt 13 kap. 2 § fjärdestycket kommer dock ansvar i fråga endast då styrelseledamot ellerverkställande direktör har gjort sig skyldig liU försummelse. Med försummelseavses all styrelseledamoten eller verkställande direktören uppsåtligen ellerav oaktsamhet underiåtil all fuliföra vad som åligger honom eller henne enligtbestämmelsen. Det åligger såväl styrelseledamöterna som den verkställandedirektören all verka för all de åtgärder som föreskrivits Exempel då någotbetalningsansvar inle bör komma i fråga är att en Prop. 1990/91:198styrelseledamot eller verkställande direktör felaktigt har informerats om allredovisningshandlingarna insänts till eller atlnågon på grund av allvarlig sjukdom eller på grund av något liknande hinderinte kunnat uppfylla sina åligganden. Ansvaret har efter förebild i 13 kap. 2 §Ijärde stycket utformats som ett s.k. presumtionsansvar, vilket innebär alt enstyrelseledamot går fri från ansvar enligt paragrafen endast om han kan visa atlunderlåtenheten all fullgöra vad som åligger ledamoten enligt andra stycket inlehar berott på egen försumlighet. Detta innebär all bevissvårigheler i frågan omstyrelseledamot eller verkställande direktör iakttagit den grad av omsorg somrimligen kan begäras går ut över denne. Delåligger styrelsen att ofördröjligen upprätta och låta revisorerna granska ensärskild balansräkning så snart del finns skäl atl anta all bolagels egetkapital understiger hälften av del registrerade aktiekapitalet. Samma skyldighetinträder om bolaget vid verkställighet enligt 4 kap. utsökningsbalken befunnitssakna utmätningsbara tillgångar. Visar balansräkningen all bolagets egetkapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet skall styrelsensnarast möjligt till bolagsstämma hänskjuta fråga om bolaget skall träda ilikvidation. Godkänns ej på bolagsstämma efter hänskjutandeten av revisorerna granskad balansräkning avseende ställningen vid tiden förstämman som utvisar all del egna kapitalet uppgår lill det registreradeaktiekapitalet, skall styrelsen, om ej bolagsstämman beslutar all bolagetskall träda i likvidation, hos rätten ansöka atl bolaget försätts ilikvidation. Sådan ansökan kan även göras av styrelseledamot, verkställandedirektör, revisor eller aktieägare. Görsansökan enligt första stycket, förordnar rätten atl bolaget skall träda ilikvidation, om del ej under ärendets handläggning i tingsrätten styrks attbalansräkning utvisande atl bolagels eget kapital uppgår till det registreradeaktiekapitalet blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma. Vidberäkning av det egna kapitalet storlek skall inom linjen tilläggas en postutvisande den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om deredovisades lill försäljningsvärdet med avdrag för försäljningskostnaderna.Beträffande sådana anläggningstillgångar som undergår fortlöpandevärdeminskning gäller dock all de las upp lill anskaffningsvärdet minskat mederforderliga avskrivningar och nedskrivningar, om därigenom erhålls ett högrevärde. Vidare skall vid beräkningen hänsyn inle las lill skuld på grund avstatligt stöd för vilket återbelalningsskyldigheten är beroende av bolagetsekonomiska ställning, om slödel för del fall att bolaget försätts i konkurseller träder i likvidation skall återbetalas först sedan övriga skulder lillfullo betalats. Omstyrelseledamöterna underlåter att fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bolagets vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkommer för bolaget. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inle beror på försummelse av honom. dariskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder 15 även för aktieägare som,när likvidalionsplikl föreligger enligt första styc- Prop. 1990/91: 198 ket Jjärdemeningen, med vetskap om likvidationspliklen deltar i beslut alt fortsättabolagets verksamhet. Ansvarighet enligt detta stycke gäller dock inle förförpliktelser som uppkommer sedan likvidalionsfrågan har hänskjutits tillrättens prövning eller sedan en balansräkning, som utvisar att bolagels eget kapitaluppgår lill det registrerade aktiekapitalet, blivit granskad av revisorernaoch godkänd av bolagslämma. Ändringeni förevarande paragraf innebär all revisorernas granskning av kontrollbalansräkningengörs obligatorisk . Detta gäller beträffande såväl den konlrollbalansräkningsom skall upprättas ofördröjligen så snart del finns skäl atl anta all bolagetseget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet (och alltiddå bolaget vid ulmätningsförsök befunnits sakna utmätningsbar egendom, senedan) som den konlrollbalansräkning som skall underställas bolagsstämman från det att likvidationsfrågan hänskjutits lill stämman. Omstyrelsen har upprättat konlrollbalansräkning när detta varit erforderligt meninle låtit revisorerna granska den, har styrelsens ledamöter, i enlighet medvad som sägs i paragrafens fjärde stycke, underlåtit atl fullgöra vad somåligger dem enligt första stycket. Frågan om styrelseledamöternas personligaansvar för bolagels uppkommande förbindelser blir i sådant fall atl bedöma påsamma sätt som om någon konlrollbalansräkning över huvud taget inte harupprättats. Delförhållandel att revisorerna måste granska kontroUbalansräkningen innebär inteatt revisorerna också åläggs ansvar för all upprätta den. Den skyldighetenåvilar enbart styrelsen. Revisorernas uppgift blir all granska denkontrollbalansräkning som styrelsen lägger fram saml att avge yttrande över deni lämplig form. Paragrafenändras vidare så att ett resultatlöst ulmätningsförsök hos ett aktiebolaglikställs med att del finns skäl att anta all bolagels eget kapital understigerhälften av det registrerade aktiekapitalet. Om bolaget vid utmätningsförsök befinnessakna utmätningsbar egendom, åligger del alltså styrelsen all ofördröjligenupprätta en kontrollbalansräkning vid äventyr som anges i paragrafens Qärdestycke. Genom all i bestämmelsen ange vid "verkställighet enligt 4 kap. utsökningsbalken"omfattas både den situationen där ulmälningsförrätlning skett och när gäldenärenulan sådan förrättning har befunnits sakna utmätningsbara tillgångar lillbetalning av ulmälningsfordran. Omkontrollbalansräkning har upprättats och frågan om bolaget skall träda ilikvidation har hänskjutits lill bolagsstämman, inträder nalurliglvis inlenågon skyldighet att ånyo upprätta kontrollbalansräkning för det fall altytterligare resultallösa ulmätningsförsök görs under liden fram till bolagsstämman. Dennya lagstiftningen avses träda i kraft . avsärskilda övergångsbestämmelser har inle ansetts föreligga. 1990/91: 198 Jag hemställer all regeringenföreslår alt anta lagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all anta del förslag som föredraganden har lagtfram. 172 1990/91. 1 saml Nr 198 i990/9i: 198 Bilaga 1 Betänkandetbeslår av tre huvuddelar. I del I behandlas frågor om personligtbetalningsansvar i vissa fall för aktiebolags och ekonomiska föreningarsskulder, s.k. ansvarsgenombrotl. Kommittén föreslår all regler härom införes iaktiebolagslagen, i lagen om ekonomiska föreningar och i för-månsrätlslagen.Betänkandet innehåller i denna del också förslag till ändrade regler iaktiebolagslagen om skyldighet att låta revisor granska konlrollbalansräkning,om skyldighet all upprätta kontrollbalansräkning då ett aktiebolag befunnitssakna utmätningsbara tillgångar samt om personligt ansvar vid underlålenhel atlinsända årsredovisningshandlingar lill patenl-och registreringsverket. Del II ibetänkandet innehåller överväganden rörande juridiska personers delägarskap ihandelsbolag. 1 del III behandlas frågor om bulvanskap. I delarna II ochIII avslår kommittén från all lägga fram förslag till lagändringar. I Förslag till regler om ansvarsgenombrott Aktiebolagoch ekonomiska föreningar är från sina ägare och medlemmar frislåenderättssubjekt. Som ett grundstadgande i aktiebolagslagen är inskrivet alldelägarna inte har något personligt ansvar för bolagels förpliktelser. (Enregel av samma innebörd finns i föreningslagen; vad som i del följande sägs omansvar lör aktiebolags skulder har motsvarande tillämpning vad gällerekonomiska föreningar.) aktiebolags borgenärer är alltså hänvisade lill attsöka få betalning för sina fordringar ur bolagels tillgångar och de kan intevända sig mot aktieägarna personligen vare sig dessa är fysiska eller juridiskapersoner. Tillskydd för borgenärernas intressen innehåller aktiebolagslagen ell regelsystemsom är avsett atl ge garantier för all en bolagsförmögenhel uppkommer vidbolagets bildande och atl denna förmögenhet sedan vid-makihålles under bolagelsverksamhet. Borgenärernas intressen tillgodoses också av regler om ansvar förannan än bolaget i vissa bestämda situationer. Enligt 13 kap. 2 § ABL blirstyrelsens ledamöter personligen ansvariga för bolagets uppkommandeförpliktelser om de försummar att vidta åtgärder som är föreskrivna i fall dådel finns anledning befara att bolaget förlorat viss del av aktiekapitalet.Aktiebolagslagen innehåller vidare bestämmelser om skadeståndsansvar för blandandra styrelseledamöter och aktieägare gentemot bolaget och dess borgenärer.För bolagets obetalda skaller kan den som företräder bolaget blir personligenansvarig enligt särskilda författningar. Härjämte finns bestämmelser omskyldighet att ålerbära från bolaget olovligt utdelad vinst. För borgenärernassäkerhet har också reglerna om återvinning i konkurs betydelse. Delagreglerade fallen av personligt betalningsansvar för bolagets skulder kansägas ha karaktär av påföljd för bolagsfunklionärer och i fall andra då deförsummat sina skyldigheter i olika avseenden eller då överträdelse skett avvissa bestämda regler. Tillämpningen av dessa bestämmelser behöver inleuppfattas som något åsidosättande av principen om aklieä- garnas frihet frånpersonligt ansvar för bolagets förpliktelser. Någon gene- Prop. 1990/91:198 rellinriktad lagregel med denna innebörd finns inte. I rättspraxis har Bilaga 1däremot ett sådant åsidosättande ansvarsgenombrott förekommit i några fall,i vilka ell fasthållande av principen om aktieägarnas ansvarsfrihet ansettsleda till ett icke godtagbart resuUat. Ansvarsgenombrott är alltså inle någonhelt okänd företeelse inom rättstillämpningen. Avgörandena är emellertidfåtaliga och rättsläget i fråga om vilka förhållanden som skall föreligga föratt ansvarsgenombrotl skall kunna ske måste betecknas som oklart. Kommitténanser all del bör ske ell klargörande i lag av alt ansvarsgenombrotl undersärskilda omständigheter kan inträffa samt all del också behövs en preciseringav vilka omständigheter som i sådana fall måste vara uppfyllda. Detta skulleväsentligt underlätta en enhetlig rättstillämpning och skapa en högre grad av förulsebarhet.Ett lagfästande av möjligheten till ansvarsgenombrotl bör dessutom få enpreventiv effekt därigenom atl aktieägare och bolagsledningar kan komma alliaktta större återhållssam-hel när det gäller åtgärder som är lill skada förborgenärerna. Detta är ett icke oviktigt skäl för en reglering i lag. Kommitténhar inle ansett sig böra lägga fram förslag till regler om ansvarsgenombrotlsom skulle innebära genomgripande förändringar i gällande rätt. riktmärkeför kommitténs arbete har varit atl principen om aktieägarnas personligaansvarsfrihet även i fortsättningen skall ha giltighet men alt denna principskall få genombrytas i vissa särskilt kvalificerade fall av åsidosättande avbolagsborgenärernas intressen. Vidbestämmandet av de sakliga förutsättningarna för ansvarsgenombrotl i en regelav nu angiven innebörd avstår kommittén från all i lagtext söka i detaljbeskriva alla länkbara förfaranden som bör föranleda ansvarsgenombrotl.Kommittén har funnit atl de svårigheter detta skulle föra med sig är av denarten atl de inte kan övervinnas. I stället föreslär kommittén en generelltverkande regel som anger alt ansvarsgenombrott kan ske om en aktieägarebegagnat sitt inflytande över bolaget på ell gentemot borgenärernaotillbörligt sätt. Regeln kompletteras med en bestämmelse om all ansvar inteskall inträda i annat fall än då bolagels ekonomiska underlag varit uppenbartotillräckligt i förhållande lill verksamhetens art och omfattning samt lillförutsebara risker. Ikommitténs lagförslag är underkapitalisering en nödvändig men inle tillräcklig grund för ansvarsgenombrotl. Del fordras dessutom all aktieäga ren begagnat sill inflytande över bolaget på ell gentemot borgenärerna otillbörligt sätt. Huruvida del skett får bli att bedöma utifrån en helhets syn, varvid orsakerna lill underkapiialiseringen är av väsentlig betydelse. Om del bristande kapitalunderlaget inle låter sig förklaras av ekonomiska realiteter utan i stället visar sig bero på all en delägare i eget intresse förhindrat kapitalbildning i bolaget kan detta, enligt vad kommittén när mare utvecklar i betänkandet, ofta tas lill intäkt för att borgenärernas intressen åsidosatts på ett otillböriigt sätt. I betänkandet betonarkommittén atl underkapitalisering av ett aktiebo- Prop. 1990/91:198 lag i sig inleär all betrakta som en otillbörlig faktor som bör föranleda Bilaga 1 ansvarsgenombrott.Det avgörande är i stället de bakomliggande förklaringarna lill underkapiialiseringen.Sådana orsaker som oskickligt företagande, dåliga konjunkturer, svåra branchförhållandeneller olurliga affärshändelser är i regel inte skäl nog för alt anseborgenärerna otillbörligt behandlade; allt sådant hör lill affärslivetsbeständiga villkor och kan inträffa i företagsformer med eller ulan personligtansvar. När del däremot föreligger ett planmässigt handlande för att minimeradet för borgenärerna i händelse av bolagets obestånd tillgängliga bolagskapitalelkan otillbörlig-hetskravet vara uppfyllt. Vad som därvid närmare besett görhandlandet otillbörligt kan sägas vara att verksamhetsformensgrundförutsättningar rubbals genom ett avsiktligt och för bolaget skadligt undertryckandeav dess kapitalbildning. föreslagna lagstadgade principen för vad som i sakligt hänseendebör fordras för alt ansvarsgenombrott skall få ske har kommittén fålt frambland annat genom all studera och analysera ett stort antal verkliga ochfiktiva fall, där ansvarsgenombrotl har eller kunde ha ifrågasatts.Undersökningen omfattar inle bara frågan om vilka beteenden och andra faktorersom i en given situation bör medföra ansvar ulan lar också i beaktande frågan ivad mån det är eller bör vara möjligt all utkräva ansvar enligt del så alt sägaordinära borgenärsskyddsrätlsliga regelverket. En avsevärd del av betänkandetägnas åt sådana undersökningar och åt fallrelaterade bedömningar av deföreslagna ansvarsgenombroltsreglernas räckvidd. Kommittén har funnit dettatillvägagångssätt ändamålsenligt och nödvändigt, ej minst med tanke på atttillämpningen av en generellt verkande lagregel om ansvarsgenombrotl i högregrad än eljest måste bli beroende av lagens förarbeten.