prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — HittUls har Nederländemaoch angett att de vUl reducera utsläppen respektive tUlår 2000, jämfört med . har infört regleringar som väntasminska utsläppen av flyktiga organiska ämnen meUan . Utsläppav tungmetaUer har minskat betydligt i . Dethindrar inte att merparten av kvicksUver-nedfaUet i kommer utifrån.Koleldningen i är en stor käUa och utsläppen därifrån väntas minskai takt med att svavelutsläppen renas. Försurningenav mark och vatten är ett av största föroreningsproblem och ett stortproblem för som helhet. Defrämsta orsakema tUl försuming av mark och vatten är utsläpp av svavel- ochkväveföreningar. Både när det gäUer svavel och kväve kommer - som nyssredovisats -merparten av nedfaUet i från andra länder. Trots enomfattande begränsnuig av svavelutsläppen i och stora delar av övrigaVästeuropa, fortsätter försurningen. Utsläpp av svaveldioxidkommer framför aUt från olje- och koleldning och omvandlas till svavelsyra.Begränsningar av svavelutsläppen och andra åtgärder på energiområdet har letttUl att de svenska svaveldioxidutsläppen har minskat från år 1970tUl . Kvävets roU i försurningsprocessenär betydUgt mer komplicerad än svavlets. Kväve är ett vUctigt näringsämne ochförekommer i en mängd kemiska föreningar. Kvävets kretslopp i natureninnefattar såväl en rad kemiska som biologiska omvänd-Ungar. Bådekväveoxider och kväve från am- ► pH ~ ett mått på surhetsgraden pH är ett mått påsurhetsgraden och uttrycks som koncentrationen av vätejoner (H-I-). Ett pH-värde anger en sur lösning, 7 ärneutralt och om pH är över 7 är lösningen alkalisk. pH-skalan ärtio-logaritmisk, vilket innebär att varjeenhet på pH-skalan visar en skillnad på 10 gånger isurhetsgrad. En vätska som har pH är 10 gångersurare än en med pH . En vätska med pH är 100 gånger(1 0x10) surare än en med pH , etc. Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar moniak bidrar direkt ellerindUekt tiU försurningen. Kväveoxiderna kommer framför allt från trafiken ochfrån eldning med kol, olja och naturgas. Ammoniak kommer i första hand frånstaUgödsel och urin. Kväveoxidutsläppen i har ökat kraftigt sedan1950-talet men har under större delen av varit i stort settoförändrade. har utsläppen börjat minska. KvävenedfaUet över Sverigebestår tiU av kväve från kväveoxider och tUl kväve från ammoniak.Kväveoxidema omvandlas tiU syra i atmosfären och bidrar därigenom tOlförsuming av mark och vatten. Växtemas upptagning av kväve påverkar ocksåförsumingen. När växtröttema tar upp kväve från ammoniak (reducerat kväve)försuras mUjön, under det att växtemas upptagav kväve från kväveoxider (oxiderat kväve) kan motverka försumingen. Svavelnedfalletsvarar för av försumingseffekten och kvävet för 20%.Kväveföreningamas betydelse för försumingen har ökat . SvaveUiedfaUetöver överskrider den kritiska belastningsgränsen i nästan hela landet.I överskrider också kvävenedfaUet den gränsen. 'surnmgen observerades först Effekternaav försumingen observerades först i sjöar i och . Fiskar och andradjur dog, vattnet blev kristallklart och på sjöbottnarna växte det vitmossa.Små Bild 3.3 Påverkanav försurning i de sjöarsom ingår i naturvårdsverketskontrollprogram 1984-1986. Ingen eller obetydlig Betydlig Källa:SNV Rapport 3627. 3 Hur mår ? klaraskogssjöar i visade sig vara döda sjöar. Islutet av upptäckte den svenske forskaren att aUt flersjöar och vattendrag var försurade trots att det inte fanns några storaföroreningskäUor i närheten. Hans arbete ledde tUl att , på svensktinitiativ, 1969 tog upp frågan om luftföroreningamas gränsöverskridande effekter. Omkring 16 000 av Sverigesca 85 000 sjöar är så sura att känsUga arter har skadats eller helt försvunnit.I ca 4600 sjöar är pH-värdet under 5,0, vilket betyder att rom och yngel hosmånga fiskarter inte kan överleva. Kräftdjuren försvinner redan vid pH ,5. Demest försurade sjöama finns i , , , samtGöteborgs och län. I dessa län är av aUa sjöar och vattendragaU-varligt försurade. Föratt motverka försumingen har närmare 6 000 sjöar kalkats sedan slutet av1970-talet. Det motsvarar tre fjärdedelar av de försurade sjöamas yta.Kostnaden för kalk-nmgen var drygt 100 milj.kronor. Kalkningenhar påtagUgt förbättat situationen för både växt- och djurlivet i dessa sjöar,men ändrar inte de gmndläggande orsakema, dvs. svavel- och kvävenedfaUet. Närdet gäller vattendragen räknar man med att en fjärdedel av den totala sträckningenskuUe ha allvarUga försumingsska-dor om inte kalkning hade genomförts. Försumingssituationenför sjöama i , och Norrlands kusttrakter har i aUmänhet inteförsämrats . Merparten av kalknUigen har utförtsdär. I fjäUen och de fjäUnära områdena har bara en mindre del av försuradesjöar och vattendrag kalkats och där har läget förvärrats . Som en konsekvens av detta har antalet fiskar och bottenlevande smådjurminskat även i fjäll-sjöama. (Se även Kapitel 5, s 115.) Marken tio gånger surare Attäven marken drabbas av försumingen har länge misstänkts, men de vetenskapUgabevisen kom först . Genom att jämföra aktueUa markprover medmarkpro- Bild3.4 Skogsmark med lågt pH-värde. Andel av skogsmarken därpH i rostjorden djup ärunder 4,4 och risken för rotskador är påtaglig. Källa:Data från riksskogstaxeringens ståndortskartering 1983-1987. Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar ver från slutet av1920-talet i södra och , kunde forskare konstatera att markenspH-värde (mineraljordens) sjunkit med 0,5-1 pH-enheter, dvs. hade bUvit upptUl 10 gånger surare. I enstaka områden har pH-värdet sjunkit med 1,5-2 enheter. Luftföroreningamaseffekter på växter märktes först genom att lavar försvann från träden. Träden istorstadsregionerna saknade i allt större utsträckning möss- och lav-växt påstammarna och fick i stället ett skikt av grönalger. Orsakema är direktpåverkan av både kväveföreningar och surt regn. Luftföroreningama är ett direkthot mot ca 130 lavarter - de motsvarar av Bild 3.5 Tecken på frisk luft. Desenaste årtiondena har stora arealer skogsmark i förlorat sin förmågaatt motstå försumingen genom att förrådet av alkaliska (buffrande) ämnenminskat. När det gäller försumingen av ytskiktet har avverkning ochskogstiUväxt stor betydelse, men försumingen av djupare markskikt kan baraförklaras av det sura nedfallet. Försumingen på gmnd avsvavel- och kvävenedfaU leder tUl att såväl näringsämnen som giftiga ämnenlöses och lakas ut ur marken. Det medför t.ex. att för skogen viktiganäringsämnen som magnesium och kalcium lakas ut som aluminium Lavar på trädstammar är ofta ett friskhetstecken. LARSJARNEMO/N. ochvissa tungmetaller frigörs. Härigenom skadas växtemas rötter och upplagringenav giftiga metaUer ökar. Försurnmgen påverkar därför också växtätande djur. Delar av , Hallandoch sydvästra är värst drabbade av försumingen. Där har markförsumingenträngt ner tiU och upp tiU av äldre och medelåldersgranskog har ett pH-värde i rostjorden (djup).Effekten bUr att rotsystemen skadas av aluminium som löses ut ur den sura marken.I har en femtedel av skogsarealen ett pH-värde och detsammagäller för av skogen i norra . Totalt sett rör det sig om 650 000hektar, varav i . IsydUgaste har markens förråd av lättillgängUgt magnesium och kalciumminskat . Det betyder att marken där successivt bUr aUt mer utarmads;;mtidigt som växtema lättare kan ta upp giftiga metaUer. Även om omfattandeåtgärder sätts in för att minska syrabelastningen, bedöms försurningen i södraSverige fortsätta . TUldetta kommer kvävets gödningseffekt som kan störa balansen meUan olika näringsämnen,vUket i sin tur ökar känsligheten för frost och angrepp av svamp ochskadeinsekter. Det paradoxala är att kvävegödningen än så länge medför attgranskogarna i växer betydligt bättre än i början av1900-talet. Den här utvecklingen befaras vända om andra ämnen, som intetillförs i samma takt som kväve, når kritiskt låga nivåer i takt med attmarkerna bUr kvävemättade. Detfinns tecken på att skogsmarken i närmar sig kvävemättnad, vUket- fömtom försuming och näringsobalans - medför ökat läckage av kväve tUlsjöar, vattendrag och kustområden. Om inte kvävenedfaUet minskar kan betydandearealer i bU kvävemättade inom . Närdet gäUer åkermarken är luftföroreningamas bidrag tUl försumingen relativt U- Bmkningsmetoder och gödsUng dominerar syratiUförseln på åk-rama. (Se Kapitd 10, s.249.) Detär inte helt klarlagt vilka faktorer som har störst betydelse för de skador somhar konstaterats i svenska skogar. Luftföroreningar kan skada skogen genom -direkt påverkan på barr ochblad, -indirekt påverkan dels genommarkförsurning och förändringar av markens biologi, dels genom kvävemättnad. Oftasamverkar flera faktorer. En kombination av luftföroreningar och extrema vä-derförhåUanden,t.ex. torka och frost, kan utiösa skadorna. I sydvästra , äldre skogen något mer omfattande skador vilket kan förväntas utifrånföroreningssituationen. Detsamma gäller skogama kring storstadsområden.KronutglesnUigen är emeUertid större i de fjäUnära skogarna där föroreningshalternaär låga. Detta kan främst förklaras av skogens höga ålder i kombination medhårt kUmat i dessa områden. över hela landetberäknas ungefär var femte gran och var sjunde taU ha färre barr än normalt(färre). AllvarUga skador - mer än 60-procentig barrförlust - finnspå 10-15 mUj.m' skog vilket motsvarar ungefär en femtedel av avverkning.De mest omfattande skadoma finns på de äldre träden, medan skadoma på yngreskog vanUgtvis är små. Skadoma ökar också med höjden över havet och varierarkraftigt inom och mellan oUka län. I allmänhet går det inte att dUekt kopplaskadoma i ett skogsområde tiU marktyp eller en viss föroreningskäUa. Undantagär t.ex. döda träd i skogsbryn nära stora djurstaUar, som släpper ut mycketammoniak från göd-selvårdsanläggnmgar. Detfinns mga entydiga belägg för att skadoma på gran och tall har förändrats sedanmUten av . Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar Även lövträd som bok, ekoch björk har omfattande skador i form av glesa kronor och förändradgrentiUväxt. EnUgt en inventering från har ungefär vartredje björk en mer än 20-procentig bladförlust. Försumingen går inte Ukasnabbt i lövskog som i barrskog. Det har gjorts försök med att minskaförsurningshastigheten genom att plantera lövträd, men planteringama harspoUerats av kraftiga viltskador. Undersökningar i tyder på attbarrträd i blandskog med både barr- och lövträd är mer känsUga förförsurningsskador än träden i rena barrskogar. Försurningoch kvävenedfaU håller även på att förändra växt- och djurlivet i myrmarker,lövskogar och ogödslade kulturmarker. Stora förändringar väntas framför aUt blandsvampama. Många syrakänsliga arter har minskat medan t.ex. trattkantareUerbUvit vanUgare. Ängsblommor, som guUviva, mandelblom och kattfot, trängs ut avmer kväveberoende växter medan hallon- och nässelsnåren breder ut sig. Ävenförsurnings-känsUga markdjur som snäckor och daggmaskar har minskat i antal påmånga håll. Bild3.6 Barrförlust på gran. Metaller löses ut idricksvatten områden där markförsurningen nått påverkas också det ytUgagmndvattnet. Ett tecken på detta är förhöjda aluminiumhalter i gmndvattnet.Det förekommer i delar av . När dricksvattnet bUr surt uppstår detockså korrosionsskador på vattenledningama och koppar från ledningarna lösesut i dricksvattnet. Höga kopparhalter ärrelativt vanligt förekommande i dricksvatten från enskUda hushåUsbmnnar och kaninnebära en direkt hälsorisk. Det finns starka misstankar om att högakopparhalter orsakar diarréer hos spädbam - ett problem som förekommer iförsumingsdrabbade områden. Kopparhaltigt vatten misstänks också kunna ledatill att spädbam drabbas av en dödUg leversjukdom (ICC, Indian ChildhoodCirrhosis), men sambandet är inte bevisat. Omkring 70 000 familjer har försuratdricksvatten och antalet kommer sannoUkt att öka . Fiskskadas i försurade sjöar Utlakningav metaUer i marken tiU följd av försuming skadar också sjöar och vattendrag.Jäm, aluminium och mangan löses ut ur marken och fäUs sedan ut i vattnet. Aluminiumanses vara den viktigaste orsaken tUl att fisken skadas i försurade sjöar.Aluminium- och järnföreningar kan ge beläggningar på gälarna, vUket gör attfisken inte kan tillgodogöra sig syret i vattnet. ÄvenkvicksUver- och kadmiumhaUema har ökat. Trots att de direkta utsläppen avkvicksilver har minskat kraftigt, minskar inte kvicksilverhalten i fisk iförsurade sjöar. Sambandet mellan vattnets surhetsgrad och kvicksilver i fiskär ännu inte helt klarlagt. (Se även Kapitel 5, s.l22.) Kadmiumi växter och djur Frigjortkadmium kan tas upp av växtema. Det finns data som tyder på att kadmiumhalteni svenskt höstvete kan ha fördubblats , på gmnd av upplagring av kadmium imarken och even-tuelU även som följd av försurningen (se Bild 10.4).Kadmiumhalterna i älgkött och annat vilt är högst i de försurade delama av Sydsverige.EnUgt en utredning från (1989) har emeUertid kadmium-mängdemai våra Uvsmedel inte ändrats märkbart - vare sig i mjöl elleri njure och lever från nöt och gris. Luftföroreningarsom ombUdas tiU syror ger korrosionsskador (t.ex. rost) och angriper byggnaderoch utmstning. Detta var tidigare mest ett problem i de stora städerna mendrabbar numera även landsbygden. Zinkkonstmktioner är mestkänsUga för försuming, men även bly, koppar, gjutjärn och kolstål påverkas.Detsamma gäller betong, under det att plastmaterial i allmänhet motstårförsumingen. Korrosionsskadomapå vattenledningsnätet värderas till ca . Desammanlagda kostnadema av korrosionsskador till följd av försumingen är betydligthögre. Uttunningenav ozonlagret i den övre delen av atmosfären, stratosfären, har tidigare beskrivits{Kapitel 2, s.l4). I marknivå är problemet det motsatta. Utsläpp av kväveoxider,kolväten (i bl.a. bilavgaser och lösningsmedel), bUdar under inverkan avsolljus ozon och även små mängder av andra s.k. fotokemiska oxidanter. Dessapåverkar människors hälsa och skadar växtema. IEuropas och industriregioner har ozonhalterna i luftlagren närmastjorden ökat . Sedan slutet av1960-talet har ökningen i dessa områden varit ett par procent . Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar inte har lokala utsläpp avluftföroreningar ökar ozonhalterna. I städema är det framföraUt utsläppen av bUavgaser och av flyktiga organiska ämnen från t.ex.lösningsmedel och bensm som påverkar ozonbUdningen. På landsbygden är detsärskUt förekomsten av kväveoxider som styr hur mycket ozon som bildas. Ozon transporteras långasträckor. I uppmäts de högsta haUema närförorenad luft transporteras hit från kontinenten vid högtryck. Undersommarmånadema bmkar ozonhaltema ligga nära eUer över de halter som medförskador. TUlfäUigtvis kan ozonhalten i södra vara över 200mikrogram/m. Medelvärdet under den svenska odUngssäsongen Ugger mellan 60 och90 mikrogram/m. Värdena i bmkar vara något högre än i nom nordiska handlingsplanen mot luftföroreningar anges som högsta acceptablahalt /m under växtsäsongen. För enstaka tUlfäUen angerhandUngsplanen /m som högsta värde. Vid200-400 mdkrogram/m bUr andningsvägarna irriterade på barn, enUgt en japanskundersökning. Djurförsök har visat att så låga ozonhalter som /mökar känsUgheten för infektioner. Bland växterna är spenatmest känsUg för höga ozonhalter; bladen bUr fläckiga och vissnar. På mångaandra grödor syns inte skadoma direkt, men produktionen minskar. Det berortroUgen på att ozon stressar växten under hela växtperioden, bladen faUer avtidigare och tUlväxten minskar. Ozon påverkar också växternas näringsvärdegenom att proteininnehåUet minskar. 1 beräknas detmarknära ozonet reducera skördama av vårvete och havre med , medan komtycks vara mindre känsUgt. Potatisskördama kan minska . VaUväxter tycksvara specieUt känsUga och står för de största skör-deförlustema. Kostnadema förskörde-minskningama har uppskattats tUl sammanlagt minst 1,4 nulj årder kronorper år (1986-1988). Det finns misstankar om att de förhöjda ozonhaltema ävenskadar skogen, men det är ännu inte heU klarlagt. Ozonär även en av de viktigaste orsakerna tiU att organiskt material bryts ner.Ozon skyndar på sönderfaUet hos gummi, bomullsfibrer och vissa typer av färger. (EnUgt amerikanska data kan kostnadema för detta beräknas tiU ca . perperson och år. Det skulle för del motsvara kostnader istorleksordnmgen 200 milj .kr./år.) Föratt undvika skador behöver medelvärdet för markozon minskas Tabed3.5 Ozonhalter i luft i jämförtmed kritiska halter för påverkan på människoroch växter. per m-' luft för effekter på växter * Får överskridas högst 1 2 gånger pe Källa: Luft 90, SNV. De höga ozonhalter som förekommer vid enstakatUUäUen skuUe behöva halveras i södra och meUersta , om man skaU nå nertiU de värden som anges i den nordiska handUngsplanen mot luftföroreningar.Det innebär att utsläppen av flyktiga organiska ämnen och kväveoxider måsteminska med . De flyktiga organiska ämnen som bidrar tUl ozonbildningenkommer framför aUt från trafiken () och från användningen avlösningsmedel. Skärpta krav som införts för fordon och åtgärder i bensinhanteringen(t.ex. muffar på bensinpumpamas munstycken) bedöms minska utsläppen frånvägtrafiken och bensindistributionen med tiU . Användningen avlösningsmedel minskar f.n. både inom industrin, servicenäringama och i hemmensom ett resultat av redan beslutade åtgärder. Svaveldioxidutsläppen i har minskat kraftigtsedan början av 1970-talet. Utsläppen är lägre än ochknappt häUten av vad de var 1950 - då oljeanvändningen började stiga snabbt. Sedanår 1980 är minskningen och svaveldioxidutsläppen väntas minska fram tiU . Förändringarna hittUls beror främst på tre faktorer: ► Successivt skärpta krav påsvaveUialten i olja. ► UtsläppsvUlkor vid prövning avmdu-strier och energianläggningar. ► Minskad oljeanvändning tUl följdav ökad energjhushåUning, ökad användning av el från bl.a. kämkraftverk ochökad användnmg av biobränslen i t.ex. massaindustrin. Användningenav oljeprodukter har nästan halverats sedan de kraftiga oljeprissteg-ringama ibörjan av . har mdustriprocessemas utsläpp avsvaveldioxid minskat . Från den1 finns en nuljöskatt på /kg svavel som släpps ut frånförbränning av olja, kol och torv. Beslutet om detta medförde, redan mnan detträdde i kraft, att en stor del av den tunna eldmngs-olja som såldes efterbeslutet, innehöU inindre än 0,svavel (vUket motsvarar svavel permegajoule bränsle). Även tjockare oljekvaUteter med mycket låga svaveUialterhar börjat saluföras. Detta har medverkat tUl att de svaveUcrav som skaU gäUaför oUka förbränmngsanläggningar i många faU redan uppfyUs. Utvecklingen har skett stegvis. Den första svavelgränseninfördes och var då 2,svavel för olja (vUket motsvarar svavelper megajoule bränsle). Den har sedan sänkts successivt under perioden 1977-1984tUl högst . För kol kom de första svavelbegränsningama i början av 1980-taletoch gäUer att nya kolel- TabeU3.6 Svaveldioxidutsläpp i i tusen ton. Reduktion jämfört med 1 980 1 950 var de totala utsläppen av svaveldioxid ca och 1970 ca . 1 kgsvaveldioxid motsvarar svavel. Enligt preliminära data var de totala utsläppen 1989. Källa: Luft 90, SNV. Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar dade anläggningar fårsläppa ut högst svavel per megajoule tiUfört bränsle. Fram tiU senare hälften av1990-talet väntas utsläppen fortsätta att minska. beslutade attmålet skall vara att reducera utsläppen av svaveldioxid i . Utsläppen från industriprocessema skaU halveras . UtveckUngen av svavelutsläppen är bl.a. beroende av vilkabeslut som fattas om hur kämkraften skaU ersättas. Trots den kraftigaminskningen av svavelutsläppen överskrids de kritiska belastningsgränsema försvavelnedfaU i nästan hela landet. För att komma under belastningsgränsenkrävs kraftigt minskade utsläpp i hela , eftersom svavelutsläpputanför svarar för av nedfaUet. Den kritiska belastningenför svavelnedfaU varierar med marktyp och Ugger för svenska urbergsområden iintervaUet svavel per hektar . För de mest känsUganaturtypema kan nivån vara ännu lägre. För att nå under gränsen för kritisk belastningskuUe nedfaUet i sydvästra behöva mmska och i med 50%jämfört med . En påtagUg minskning behövs också längs Norrlandskus- Tabell3.7 Nedfall av svavel och kritisk belastning. I inlandfinns stora områden där de sura ämnena samlas i snön och medför en kraftigsyrabelastning i samband med snösmältningen. De angivna belastningsgränsernatar hänsyn tUl detta. Bild 3.7 Svavelnedfall i . kg/svavel/ kg/svavel/ hektar/år hektar/år* * Avser genomsnittet fören mätruta (1 50x1 ). I granskog, som filtrerar luftföroreningar, ärnedfallet högre än vad som anges i tabellen. Källa: Luft 90, SNV. Svavelnedfallet i i kg svavel/ hektar och år, enligt EMEP:s beräkningar. Siffrorna är ettgenomsnittsvärde för en mätruta på 150x1 . Det högre värdet i varje ruta är totalnedfallet, det lägre anger bidraget från svenska källor. Källa: Luft 90, SNV. K¥G¥e ger nåring oli försurning Kväveär både ett viktigt växtnäringsämne, som det ofta är brist på, och ett ämne somvid överskott leder tUl aUvarliga mUjöstör-ningar. Luftutsläpp av kväveoxideroch ammoniak har stor betydelse för försumingen. Kväveoxidutsläppen bidrar ocksåtiU att det bUdas ozon och andra fotokemiska oxidanter. Dessutom bidrar bådekväveutsläpp tUl luften och användning av gödningsmedel tUl att näringsämnentillförs sjöar, vattendrag och hav, och orsakar övergödning. (Se även Kapitel5,s.l 16 och 139.) Mesta utsläppen från biltrafiken Utsläppenav kväveoxider växte snabbt i takt med biUsmensexpansion och var i högre än ibörjan av . har utsläppen förändrats relativt Ute. Entotal mmskning på ett par procent beror på reducerade utsläpp från industriersamt olje- och kolförbränning. Utsläppen från kraft- och värmeverk har minskatmed en tredjedel . Trafikenär den dominerande käUan tiU kväveoxider. Bättre rening av bUavgaser harhittiUs bara i liten utsträckning kunnat väga upp tUUcommande utsläpp på gmndav trafik-ökiungen. Katalytisk avgasrerung har t.ex. minskat kväveoxidutsläppenfrån varje en-skUd personbU, men har antalet bUar ökat kraftigt.Under åren 1987-1989 ökade vägtrafiken och flygtrafiken med 10%per år. inträffade på mycket länge enminskning av bUtrafiken tUl följd av kraftigt höjda bensinpriser (se ävenKapitel 2, S.21.) Under1990-talet väntas kväveoxidutsläppen minska tUl följd av skärpta avgaskrav ochmUjöavgifter. De beslut om rening som hittUls fattats beräknas sammantaget innebäraatt utsläppen av kväveoxider från per- sonbUar minskas med 45%meUan . Om man bara utgår från hittOls, beslutade krav skuUehela transportsektoms utsläpp minska med och landets totala utsläppav kväveoxider minska med tUl slutet av . UtveckUngenbedöms bU likartad när det gäUer de totala kväveutsläppen i stora delar avEuropa. Deförsta kraven om att minska kväveoxidutsläpp från personbUar i infördesfrån bUmodeUer. USA-krav, som i praktiken innebär katalytisk avgasrening,är obUgatoriska års modeller, men har stimulerats med bidrag från1987 års modeller. Effekten blev densamma som om de obUgatoriska kraven hadegäUt års modeller. Förlätta lastbUar och bussar införs avgaskraven års modeUer. Det finnsett ekonomiskt stöd för dem som frivUUgt ansluter tiU de nya avgaskraven redanfrån modeller. ObUgatoriska krav för tunga fordon gäller årsmodeUer. TabeU3.8 Svenska utsläpp av kväveoxider i tusenton. Källa: Luft 90, SNV. Kapitel3 Långväga och lokala luftföroreningar harhastighetsbegräns-nmgar mförts av bl.a. mUjöskäl. I storstadsregionerna harhastigheten på 110-vägama sänkts tiU /tun. Det minskar vägtrafikenstotala utsläpp av kväveoxider med , och mUiskningen är koncentrerad tUl demest belastade områdena. Hastighetsbegränsningens effekt på kvävoxidutsläppenminskar dock i takt med att andelen bUar, som klarar skärpta avgaskrav, växer. Förenergianläggningar införs en mUjö-avgift på utsläpp av kväveoxider den 1 januari1992. Avgiften, som är /kg kvävedioxid, gäUer för pannor som är större än10 MW och producerar mer än 50 GWh el eUer värme . Den beräknas på utsläppenoch betalas tillbaka tiU branschen i förhållande tiU den energimängd somproduceras. Dessutom införs skärpta krav för utsläpp av kväveoxider frånbefintliga energianläggningar .