prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Den skallnoga följa ut- på arbetsstället samt följa dess e- vecklingeni frågor som rör skyddet nomförande. Den skall noga följa molohälsa och olycksfall samt ver- utvecklingen i frågor som rör skyd- kaför tillfredsställande skyddsför- det mot ohälsa och olycksfall samt hållanden.I skyddskommitté skall verka för tillfredsställande arbets- behandlasfrågor om företagshälso- miljöförhållanden. vård,frågor om planering av nya mitten skafl behandlas frågor om ellerändrade lokaler, anordningar, /. arbetsprocesseroch arbetsmetoder 2. handlingsplaner enligt 3 kap. 2 liksomav användning av ämnen a§, som kan föranleda ohälsa eller i. planering av nya eller ändrade olycksfallsamt frågor om upplys- lokaler, anordningar, arbelsproces- ningoch utbildning rörande arbets- ser, arbetsmetoder och arbelsorga- miljön.Skyddskommitté skall vida- nisalion, reverka för alt en på lämpligt sätt 4. planering av användning av organiseradarbetsanpassnings- och ämnen som kan föranleda ohälsa rehabiliteringsverksamhel bedrivs eller olycksfall, 5. upplysning och utbildning rö rande arbetsmiljön. Senaste lydelse 1985:321. Skyddskommitténskall vidare delta i planeringen av arbetsanpassnings- ochrehabiliteringsverksamheten på arbetsstället saml följa dess genomförande. 1990/91:140Bilaga 6 Den som i sin verksamhetanvänder viss produkt eller har uppdragit åt annan att ulföra vissl arbete ärskyldig att på tillsynsmyndighets begäran lämna upplysning om vem som harlevererat produkten eller utför arbetet. Densom i sin verksamhet använder en viss produkt eller har uppdragit åt annanalt utföra ett visst arbete är skyldig att på en tillsynsmyndighets begäranlämna upplysning om vem som har levererat produkten eller utför arbetet. Densom har överlåtit eller upplåtit en teknisk anordning eller överlåtit ettämne, som kan föranleda ohälsa eller olycksfaU, är skyldig att på entillsynsmyndighets begäran lämna tillgängliga upplysningar om till vilkaprodukten har överlåtits eller upplåtits. Finns pä gemensamtarbetsställe ej någon som har samordningsansvar enligt 3 kap. 7 §, kan yrkesinspektionenbestämma vem som skall ha sådant ansvar. När särskilda skäl föreligger kanyrkesinspektionen beslämma atl annan än den som har ansvaret enligt nämnda paragrafskall vara samordningsansvarig. Vid tillämpning avförsta styckel skall samordningsansvaret läggas på någon av dem som driver verksamhelpå det gemensamma arbetssläUel. Om del pä elt gemensamt arbetsställeinte finns någon som har samordningsansvar enligt 3 kap. 7 §, kanyrkesinspektionen bestämma vem som skall ha ett sådant ansvar. När det finnssärskilda skäl kan yrkesinspektionen bestämma alt någon annan än den som haransvaret enligt nämnda paragraf skall vara samordningsansvarig. Vidtillämpning av första slyckel skall samordningsansvaret läggas på den som låterutföra byggnads-eder anläggningsarbete på det gemensamma arbetsstället ellerpå någon av dem som driver verksamhet där. ägergentemot den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 2-10 §§, 5 kap. 3 § förstastycket eller 6 § i detta kapilel meddela föreläggande eller förbud som behövsför att denna lag eller före- fårgentemot den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 2-/J§§, 5 kap. 3 § första stycketeller 6 § i detta kapilel meddela de förelägganden eller förbud som behövs föralt denna lag eller före- " Senaste lydelse1990:973. skriftersom har meddelats med skrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. stöd av lagen skall efterlevas. Ibeslut om föreläggande eller förbud kan yrkesinspektionen sätta ut vite. 1990/91:140 Bilaga 6 Underlåter någon altvidtaga åtgärd som åligger honom enligt föreläggande, får yrkesinspektionenförordna om rättelse på hans bekostnad. Har föreläggande meddelatsbelräffande någon åtgärd lill vilken det krävs bygglov, rivningslov ellermarklov enligt (1987:10) men beviljas inte sådant lov, ärföreläggandel förfallet såvitt avser åtgärden. 9§ Föreligger missförhållande i skyddshänseende beträffande lokal ellermarkområde som har upplåtits för arbete eller såsom personalulrymme, kanyrkesinspektionen meddela förbud enligt 7 § mot sådan upplåtelse till dessangiven ål-gärd har vidtagits med lokalen eller markområdet. Omnågon inte vidtar en åtgärd som åligger honom enligt ett föreläggande, fåryrkesinspektionen förordna om rättelse på hans bekostnad. Om etlföreläggande har meddelats beträffande någon åtgärd lill vilken det krävsbygglov, rivningslov eller marklov enligt (1987:10) mensådant lov inle beviljas, upphör föreläggandet att gälla såvitt avseråtgärden. 9§ Om det finns något missförhållande i skyddshänseende beträffande en lokal,ett markområde eller ett utrymme underjord som har upplåtits för arbete ellersom personalutrymme, kan yrkesinspektionen meddela förbud enligt 7 § mot ensådan upplåtelse tifl dess angiven åtgärd har vidtagits med lokalen,markområdet eller utrymmet. Yrkesinspektionenkan gentemot den som upplåter en lokal, ett markområde eller etl utrymme underJord för arbete eller som personalutrymme, meddela förelägganden enligt 7 §om undersökning av skyddsförhållandena på platsen. Den som har utsetts tillskyddsombud eller ledamot i skyddskommitté eller den som har deltagit iarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhel på arbetsstället enligt 6kap. 9 §fär inte obehörigen röja efler utnyttja vad han under uppdraget harerfarit om yrkeshemlighet, arbetsförfarande, affärsförhållande, enskildspersonliga förhållande eller förhållande av betydelse för landets försvar. Den som har utsetts tillskyddsombud eller ledamot i skyddskommitté eller den som har deltagit iarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhel på arbetsstället får inte obehörigenröja eller utnyilja vad han under uppdraget har erfarit om yrkeshemlighet,arbetsförfarande, affärsförhållande, enskilds personliga förhållande ellerförhållande av belydelse för landets försvar. Harombudet, ledamoten eller deltagaren utsetts av sådan lokal arbetstagarorganisationsom avses i 6 kap. 2 och 8 §§, får han utan hinder av ' Senaste lydelse 1989:961. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Bilaga6 tystnadsplikten i första stycket lämna uppgift vidare till en ledamol i organisationensstyrelse eller till en sakkunnig i arbetsmiljöfrågor hos en centralarbetstagarorganisation till vilken den lokala organisationen hör. Rällen atllämna uppgift vidare gäller endast om uppgiftslämnaren underrättar mottagarenom tystnadsplikten. I sådant fall gäller tystnadsplikten också för denne. Ifråga om arbetsställen i del allmännas verksamhel tiflämpas i ställel för vadsom sägs i första och andra styckel bestämmelserna i 14 kap. 7, 9 och 10 §§sekretesslagen (1980:100). Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter motföreskrifter oaktsamhet bryler mot föreskrifter eller villkor som har meddelats eller villkor som har meddelats medstöd av 3 kap. 12 eller 14 § med stöd av 4 kap. 2, 3 eller 5§ dömstill böter eller fängelse i högst döms lill böter eller fängelse i högst Tillböler döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. anlitaren minderårig i strid mot 5 kap. 2 § första styckel eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av 5 kap. 2 § tredje eller fjärde slyckel, 2. bryler mol föreskrifter som har 2. bryter mol föreskrifter som har meddelats medstöd av 3 kap. 13 meddelats med stöd av 4 kap. 4 eller 15-17§ eller 5kap. 3 § andra eller 6-8 §§ eller 5 kap. 3 § andra stycket, 4eller 5 §, stycket, 4 efler 5 §, 3. lämnar orikliga uppgifter om förhållanden av vikt, när en lillsynsmyndighelhar begärt upplysningar, handlingar eller prov eller begärt undersökningarenligt 7 kap. 3 efler 4 §, 4. ulan giltigt skäl lar bort en skyddsanordning eller sätter den urbruk. brolt som avses i detta Har vid brolt som avses i detta kapitel anordning eller ämne an- kapilel en anordning eller ett ämne vänts i strid mot förbud enligt 3 använls i strid mot förbud enligt 4 kap. 14 § eller 7 kap. 7 §, skall kap. 5§ eller 7 kap. 7 §, skafl förverkande ske av egendomen el- förverkande ske av egendomen el ler dess värde, om denna rättsver- ler dess värde, om det inte är uppen- kan ej är uppenbart obillig. Dennalag träder i kraft . "*Senaste lydelse 1990:973. 3Förslag till Prop. Lagomändring i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för ®'' vårdav barn, m. m. Härigenomföreskrivs alt 12 § lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. skall ha följande lydelse. Fåren kvinnlig arbetstagare inle Får en kvinnlig arbelslagare inle sysselsättas i sitt arbetepå grund av sysselsättas i sill arbete på grund av en föreskrift om förbudmot arbete en föreskrift om förbud mot arbete under havandeskap, som harmed- under havandeskap, som har med-, delals med stöd av 3kap.16 § ar- delats med stöd av fcap. belsmiljölagen (1977:1160), har miljölagen (1977:1160), har hon hon rätt att bliomplacerad till ell rätl atl bli omplacerad till ell annat annat arbete medbibehållna an- arbete med bibehållna anställnings- Enkvinnlig arbetstagare, som på grund av havandeskap inte kan utföra fysisktpåfrestande arbetsuppgifter, har rätl alt bli omplacerad lill ett mindreansträngande arbele med bibehållna anställningsförmåner. Delta gäller dockendast från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunklen förbarnets födelse. Rättlill omplacering föreligger endast om det skäligen kan krävas att arbetsgivarenbereder kvinnan annat arbete hos sig. Dennalag träder i kraft den Ijuli 1991. Senaste lydelse 1985:85. Bilaga7 Uldrag ur prolokoll vid sammanlräde Närvarande:f. d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetHans-Gunnar Solerud. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämla lagrådels yttrande överförslag till lag om ändringar i och i arbelsmiljölagen(1977:1160), m.m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorerna , . Förslagenföranleder följande yllrande av lagrådet: Lagrådetbehandlar förslagen i nedan nämnd ordning. Lagen om ändring i arbetsmiljölagen Allmänna synpunkter Arbetsmiljölagenär enligt sin i remissen föreslagna lydelse uppbyggd på följande sätt. I de treförsta kapitlen finns bestämmelser om lagens ändamål och tillämpningsområde(kap. 1), arbetsmiljöns beskaffenhet (kap. 2) och allmänna skyldigheter för arbetsgivarem. (kap. 3). dessakapitel kompletteras dels med föreskrifter som regeringen eller arbetarskyddsslyrelsenkan meddela med slöd avbemyndiganden enligt 4 kap., dels genom föreläggandeneller förbud som tillsynsmyndighet kan meddela med stöd av 7 kap. 710§§. Ibeslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut vite.Enligt 8 kap. I § kan, såvida inle vite utsatts, den som bryter mot etlföreläggande eller förbud dömas lill böter eller fängelse högsl . 2 § framgår att slraffansvar även kan inträda för den som bryler molföreskrift eller villkor som har meddelats med slöd av 4 kap. Däremol är beslämmelsernai 1 3 kap. inte förenade med några direkta sanklioner. Avdel anförda följer att beslämmelserna i 1 3 kap. främsl skall bilda underlagför den kompletterande normgivning som kan ske enligt 4 kap. ävensom för den i7 kap. angivna tillsynsverksamheten. Enligt lagrådels mening kan del emellertidsällas i fråga om de grundläggande bestämmelserna i 1 -3 kap. erhållit ensådan ulformning atl de går att lillämpa fullt ut efter sin ordalydelse. Iförslaget till ny 1 kap. 1 a§ sägs bl.a. atl lagens ändamål är alt säkerställa en arbetsmiljö som inte utsätter arbelslagare för ohälsa eller olycksfall. Enligt det nya tredje styckel i 2 kap. 1 § skall teknik, arbetsorga nisation och arbetsinnehåll utformas så all arbetstagaren inte utsätts för fysiska eller psykiska belastningar som kan medföra ohälsa eller olycksfall. Av den nya 3 kap. 2 a § framgår all arbetsgivaren bl. a. skall systematiskt planera, leda och kontroUera verksamhelen på ett sätt som säkerställer alt arbetsmiljön uppfyller kraven i arbetsmiljölagen och i föreskrifter som kan 191 ha meddelats med slöd avlagen. - De nu nämnda bestämmelserna kan Prop. 1990/91:140 sägas förstärkaden redan tidigare gällande regeln i 3 kap. 2 § om alt Bilaga 7 arbelsgivarenskall vidla alla åtgärder som behövs för att förebygga all arbetstagare utsättsför ohälsa eller olycksfall (jfr även 3 kap. 4 §). Fleraviktiga samhällsfunktioner - exempelvis transporter, sjukvård ochräddningstjänst kan inte fullgöras ulan att arbetstagare utsätts för någonform av risk för ohälsa eller olycksfall. Det kan således inle vara avsett attvarje arbelsgivare som inle kan säkerställa att arbetstagarna undgår sjukdomeller olycksfall i arbetet bryter mot arbetsmiljölagens krav. Avförarbetena lill arbelsmiljölagen framgår också all det är nödvändigt med ennyanserad bedömning när man ställer kraven på arbetsmiljön. De insatser somkrävs för atl förbättra arbetsmiljön får inte vara orimliga i förhållande tillde resultat som kan uppnås (se prop. 1976/77:149 s. 253). Tydligt är att iåtskilliga fall en avvägning måste göras mellan å ena sidan risken för ohälsaeller olycksfall och å andra sidan t.ex. vikten av all arbelel utförs ochkostnaderna för alt minska hälso- och olycksfallsrisken. Atten avvägning av detta slag måsle göras kan inle utläsas av bestämmelserna i1-3 kap. Än mindre ger arbetsmiljölagen besked om vilka principer som skallvara vägledande när exempelvis nyttoaspekten hos viss verksamhet skall vägas molrisken för ohälsa eller olycksfall. Avsaknaden av regler i dessa hänseenden ärenligt lagrådels uppfaltning ägnat atl medföra osäkerhet vid fastställande avarbetsmiljölagens rätta innebörd. Detta gäller redan då kompletterandeföreskrifter skall utfärdas med slöd av 4 kap. och vid utövande avtillsynsverksamheten enligt 7 kap. Osäkerheten förs emellertid över lill arbelsgivareoch berörda domstolar om fråga uppkommer t. ex. om utdömande av ett förelagtvite eller om åtal väckts med påslående alt en arbetsgivare brutit mot en avarbetarskyddsstyrelsen meddelad föreskrift. Genomförs förslaget i remissen attinföra en beslämmelse om arbetsmiljöbrott i 3 kap. 10 § kommerspörsmålet om vad som i olika situationer åligger arbetsgivare m.fl. enligtarbetsmiljölagen alt behöva lösas även i det sammanhanget. Detanförda visar enligt lagrådets mening atl vissa av de grundläggandebestämmelserna i 1-3 kap. bör ges en något mindre kategorisk ulformning. Avlagtexten bör således kunna utläsas att kravet på en god arbetsmiljö kanbehöva vägas mot andra viktiga intressen. Önskvärt är vidare att laglextenåtminstone ger någon antydan om vilken tyngd som skall tillmätas olikafaktorer vid denna avvägning. Lagrådet är medvetet om alt en sådan omarbetningav arbelsmiljölagen knappast nu kan komma till stånd i det förevarandelagstiftningsärendet. Frågan bör dock las upp till behandling i samband med enkommande översyn av arbetsmiljölagsliftningen. 4 kap. Bemyndiganden Prop. Arbetsmiljölagenär en utpräglad ramlag. Den kräver för sin tillämpning, ° somockså framgår av lagrådsremissen, bemyndiganden enligt 8 kap. 7 §regeringsformen. Del är alltså inte, som man tidigare antagit, tillräckligt medtillämpningsföreskrifter enligt 8 kap. 13 § regeringsformen. Lageninnehåller i 3 kap. bemyndiganden enligt 8 kap. 7 §regeringsformen i vissa särskilda frågor. För all lagen skall kunna fungerafordras emellertid därutöver ett bemyndigande enligt sistnämnda lagrum somtäcker övriga fall. Remissen innehåller i 4 kap. 1 § förslag till sådantbemyndigande. Förslaget är allmänt hållet och innehåller inte någrabegränsningar eller någon precisering. Del stämmer i della hänseende inle medden praxis som har tillämpats på områdel (jämför proposilionen,1973:90 s. 209, med förslag till ny regeringsform). Del är heller intenödvändigt för all tillgodose syftet-med delegeringen, som är all del skallkunna utfärdas ytterligare föreskrifter om arbetsmiljöns beskaffenhet och omallmänna skyldigheter i frågor om arbetsmiljön för atl förebygga ohälsa ocholycksfall i arbetet, att ha en så vidsträckt formulerad bestämmelse ombemyndigande. För atl något precisera bemyndigandet kan det lämpligen avfattasi enlighel med det nu angivna syftel, vilkel för övrigl stämmer med den avfattningsom motsvarande stadgande i 10§ fartygssåkerhetslagen (1988:49) har fått. Föratl understryka alt bemyndigandet avser de ytterligare föreskrifter som behövsföreslår lagrådet alt 4 kap. 1 § i förslagel, med det innehåll som nyssangivits, flyttas ned efter 10 § i nämnda kapitel. Vidare bör enligt lagrådetsmening 3 § detta kapilel flyttas upp och sällas före kapitlets 2 §. Vissajämkningar av i huvudsak redaktionell karaktär bör vidtagas i dessa tvåparagrafer. De två första paragraferna i 4 kap. och den sista i samma kapitelskulle alltså enligt lagrådets mening ges följande lydelse: Regeringen eller, efterregeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrelsen 1. provning eller annan kontroll av tekniska anordningar eller av ämnensom kan föranleda ohälsa eller olycksfall, 2. villkor och kontroll vid tillverkning och användning av sådana anordningareller ämnen, 3. undersökning av skyddsförhållandena i ett visst slag av verksamhet. Omdet behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringeneller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsstyrelsen föreskriva 1. att arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar som är avseddaför verksamhet av ett visst slag får användas endast efter tillstånd, 2. att tekniska anordningar eller ämnen, som kan föranleda ohälsa ellerolycksfall, endast efter tillstånd eller godkännande får användas eller avlämnasför att tas i bruk. som avses i första styckel får anges att del i anslutning till ett tillstånd eller ett godkännande kan fastställas krav på produktinformation och på villkor som skall gälla vid tillverkning samt på kontroll efter 193 I sådanföreskrift kan även anges att etl tillstånd eller godkän- Prop. 1990/91:140nande kan förenas med villkor för användningen. som avses i Bilaga 7 första stycket 2 kan vidare ange villkor vars uppfyllande skall ulgöraförutsättning för tillstånd eller godkännande. Regeringeneller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsstyrelsen får meddela de ytteriigareföreskrifter om arbetsmiljöns beskaffenhet och om allmänna skyldigheter i frågaom arbetsmiljön som behövs för all förebygga ohälsa och olycksfall iarbetet." Övrigaparagrafer i förslagels 4 kap. får numreras om i enlighet med det anförda.Dessutom bör hänvisningen till 4 kap. 7 § i 12 § förslagel till lag om ändringi lagen (1978:410) om räll till ledighet för vård av barn, m. m. avse 6 § isamma kapilel. Lagen om ändring i nya beslämmelsen i 3 kap. 10 § uppställs åsidosättande av ett åliggandeenligt l.ex. arbetsmiljölagen som brottsrekvisil i stället för all som blibehandlat som moment vid bedömningen av huruvida gärningsmannen förfarit oaktsamienligt 7 9§§. Den föreslagna ordalydelsen av laglexten men även uttalandena iden allmänna motiveringen och specialmotiveringen ger närmast intryck av attdet är för brotten enligt 7 9 §§ som gärningsmannen skall dömas. Oavsettvilket brotl som är i fråga skall rubriceringen dock vara arbelsmiljöbrotl. I grundoch botlen skulle del hela då vara reducerat till en ren rubriceringsfråga, låtvara all förslagel i denna del anses vara av betydelse för att understrykavikten av att arbelsmiljölagsliflningens regler iakttages. Emellertidmåste likväl en prövning ske av de uppställda förutsättningarna förtillämpningen av lagrummet i den nya 10 §. Av betydelse blir då både dentydlighet med vilken förutsättningarna är angivna i lagrummet och möjligheternaatt styrka att de föreligger i det enskflda fallet. I sistnämnt hänseende är beaktansvärtatt det ofta är svårl för polis och åklagare alt efter en olycka utreda veminom arbelsgivarens eller någon annan skyddsansvarigs organisation som bör bärastraffansvaret (SOU 1988:3 s. 137). När sådana svårigheter föreligger kan åtaloch dom i själva verkei komma alt avse något av brolien i 7 9 §§ och inte arbetsmiljöbrolt. Närdet gäller de i förslagel angivna förutsättningarna för lillämpningen av bestämmelsen i 10 § framträder särskilt den omständigheten att hänvis ning sker lill vad som åligger någon enligt arbetsmiljölagsliftningen. Av remissen framgår atl därmed inte avses endasl arbetsmiljölagen utan även dels föreskrifter som meddelats med slöd av denna lag, dels åtskillig annan lagsliftning som inte ens i motiven uttömmande preciserats utan endast angetts exemplifierande. Enligt lagrådets mening kan en så oprecis bestäm ning av brottsrekvisil inte godias. Den i remissmoliveringen (s. 164) gjorda jämförelsen med bokföringsbrott enligt 11 kap. 5 § synes inte träffande. I denna paragraf finns en hänvisning till en viss 194 bestämd lag kompletteradmed konkreta rekvisil lill stöd för tolkningen Prop. 1990/91:140 och tillämpningen. Iarbelsmiljölagen kriminaliseras endast vissa förfaranden som kan anses vartämligen preciserade i lagen eller genom anknytningen till föreskriftermeddelade med slöd av lagen. Däremot har det inte ansetts motiverat all i dennalag kriminalisera t. ex. den mer allmänt formulerade skyldigheten för arbelsgivarenatt vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetslagarna utsettsför ohälsa eller olycksfall. I enlighel med vad lagrådet anfört inledningsvisfinns det goda skäl för detta. Från denna utgångspunkt framstår del emellertidsom mindre lämpligt att den i upptagna straffbestämmelsen knytstill denna skyldighet genom en allmän hänvisning till vad som åligger någonenligt arbelsmiljölagen. Medden föreslagna bestämmelsen i 3 kap. 10 § ställs domslolarna infören prövning av kausaliteten som kan medföra problem. Delta följer av attbestämmelsen enbart avser fall där det andra brottet har begåtts"genom" åsidosättandet av vad som ålegat någon enligt arbetsmiljölagsliftningen.Om en domslol finner alt ett dylikt åsidosättande i och för sig skett men altorsakssammanhangen är mer komplicerade kan den komma lill all beslämmelsen trolsallt inle är tillämplig. Fördelen med att ett särskilt brotl uppställts ibrottsbalken går då förlorad även om del i belysning av del enskilda fallethade framstått som väl så angeläget att framhäva det allvarliga i att enskyldighet enligt arbetsmiljölagsliftningen åsidosätts. Delframstår vidare som en egendomlighet att såsom är avsett enligt remissen, s.169 och 199 någon kan dömas för arbelsmiljöbrotl enligt bestämmelsen när densom utsatts för fara, avlidit eller åsamkats kroppsskada eller sjukdom inte ärarbetstagare eller annan med sådan enligt arbetsmiljölagen likställd person.Delta synes kunna fördunkla brottets skyddsobjekt eller skyddsintresse tillförfång för domstolarnas möjlighet all finna slöd i dessa begrepp vidtillämpningen av beslämmelsen. Somframhållits i remissen (s. 163) förknippas de i 3 kap. 7 9§§ angivnagärningarna oftast med trafikbrott. En av arbelsolycksulredning-en berördkonsekvens av detta är alt belräffande vållande lill annans död och vållandetill kroppsskada eller sjukdom brottens straffvärde bedöms med beaktande av beslämmelseni trafikbrotislagen om vårdslöshet i trafik. Enligt vad som uttalas i remissen(s. 163) torde del främsta syftet med den nya straffbestämmelsen vara atl åsladkommaen pedagogisk effekt och en tydligare markering av de särskilda krav på aklsamhetsom gäller för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetsmiljön. Att därmedemellertid inte avsetts att slraffvärdebeslämningen av arbelsmiljöbrollen skallske mer fristående från molsvarande bedömningar i fråga om brolien i 7 och 8 §§och i vart fall generellt medföra etl högre slraffvärde synes framgå avuttalandena i remissen (s. 167 Q och stöds också av den avfattning bestämmelseni den föreslagna 10 § getts. 1remissen har visserligen framhållits (s. 199) atl påföljden för arbetsmiljöbrolt skall bestämmas med utgångspunkt från hur allvarligt åsidosättandet av skyldigheterna all förebygga ohälsa och olycksfall fram står i det enskilda fallet. Del vill dock synas som om detta uttalande inte 195 har så mycket med det tillarbetsmiljölagstiftningen knutna rekvisitet i och Prop.