prop · GE0368 · 1990-12-31 00:00:00 — Densom i annat fall än som av- Den som i annat fall än som av ses i 43 § 1 med uppsåt eller av ses i 43 § 1 med uppsåt eller av oaktsamhet åsidosätter vad som be- oaktsamhet åsidosätter vad som be stämts i en för jakt meddelad licens stämts i enför jakt meddelad licens döms till böter, högst ettusen kro- döms till penningböter, nor. Iringa fall skall inte dömas till ansvar enligt denna paragraf. Dennalag träder i kraft den 1 j;anuari 1992. 74Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1987:773) om fritidsbåtsregister Härigenomföreskrivs att 18 § lagen (1987:773) om fritidsbåtsregister skall ha följandelydelse. Densom underlåter att fullgöra Den som underlåter att fullgöra sin skyldighet enligt 8 §eller 11 § sin skyldighet enligt 8 § eller 11 § första stycket dömstill böter, högst första stycket döms till penningbö- Ärsåväl föratvarande som ny ägare skyldig att göra anmälan enligt 8 § första ochandra styckena och lämnar en av dem föreskrivna uppgifter, är dock den andrefri från ansvar. E>ennalag tt-äder i kraft . 75Förslag till Prop. Lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327) Härigenomföreskrivs att 79 § vägö-afikskattelagen (1988:327) skall ha följande lydelse. Brukasett fordon i strid mot 64 § sedan fordonets registreringsskyltar har tagits omhand enligt 78 §, döms ägaren till böter eller fängelse . Tillsamma straff döms ägaren iill ett avställt fordon som brukas, om fordonetsregistreringsskyltar har tagits om hand enligt 78 § och brukandeför-bud skulleha gällt för fordonet enligt 64 § om fordonet hade varit skattepliktigt. Brukasett fordon på annat sätt i Brakas en fordon på annat sätt i strid mot 26 § andra stycket eller sttid mot 26 § andra stycket eller64 §, döms ägaren till böter, högst 64 §, döms ägaren till penningböter,. Omägaren visar att han iakttagit vad som ankonunit på honom för att hindra attfordonet brukades, är han fii från ansvar. Denna lag tt-äderi kraft den . 1Senaste lydelse 1989:197. 76 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt påutiändska fordon Härigenomföreskrivs att 14 § lagen (1988:328) om vägfafikskatt på utländska fordonskall ha följande lydelse. Harinförselhandling utfärdats Har införselhandling utfärdats och kan den inte företes ifall som och kan den inte företes i fall som avsesi 9 § andra stycket eller i 10 §, avses i 9 § andra stycket eller i 10 §, skallden som svarar för fordonet skall den som svarar för fordonet dömas tiU böter, högst ettusen kro- dömas till penningböter, nor. Densom uppsåtiigen eller av grov oaktsamhet till tullmyndighet lämnar en felaktiguppgift om ett fordons väglängdmätarställning eller om annat förhällande som ärav betydelse för fastställande av skatt enligt denna lag, skall dömas tillböter eller fängelse , om gämingen inte är belagd med SB:affi skattebrottslagen (1971:69). Dennalag träder i kraft . 77Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration ochkontrolluppgifter Härigenomföreskrivs att 4 kap. 9 § lagen (1990:325) om självdeklaration ochkontrolluppgifter skall ha följande lydelse. Tillböter, högst femhundra kro- Till penningböter skall den dö- nor,skall den dömas som inte full- mas som inte fullgör skyldighet görskyldighet 1.att lämna handlingar ochuppipfter enligt 2 kap. 22 eller 30 §, 2.an utan föreläggande lämnasärskild uppgift som avses i 2 kap. 26 § rörande inkomst och förmögenhet ochsom inte uppgetts till beskattning i självdeklarationen, 3.an enligt 3 kap. 28 och 29 §§.,30 § andra stycket samt 31 § lämna särskilda uppgifter eller kontrolluppgifterom utdelningar och räntor, 4.att utan föreläggande enligt 3kap. 44-46 eller 48 § lämna kontrolluppgifter från bostadsförening ellerbostadsaktiebolag eller sädan juridisk person som förvaltar samfällighet, 5.an enligt 3 kap. 63 § lämnakonö-olluppgift till ledning vid beskatming utomlands. Iringa fall skall inte dömas till ansvar enligt första stycket. Ansvar enligtförsta stycket inträder inte, om gämingen är belagd med straff enligtskattebronslagen (1971:69). Dennalag träder i kraft . 78Förslag till Prop. Lag om ändring i jämvägsssäkerhetslagen Härigenomföreskrivs att 32 § jämvägssäkerhetslagen skall ha följande lydelse. Densom bryter mot förbudet i Den som bryter mot förbudet i 25 § skall dömas till böter, högst 25 § skall dömas tillpenningböter. Dennalag träder i kraft . lLydelse enligt prop. 79Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen om tillfällig försäljning Härigenomföreskrivs att 11 § lagen om tillfällig försäljning skall ha följande lydelse. Tillböter, högst . Till penningböter, skall den dö- skall den dömas som uppsåtligen cl- mas som uppsåtiigen eller av oakt ier av oaktsamhet bryter mot 2 § samhet bryter mot 2 § eller 10 § an- eller 10 § andra stycket dra stycket TUlböter, skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bedriver försäljning utanföresfciivct tillstånd, eller 2.bryter mot villkor som harställis upp med stöd av 8 § andra stycket. 1ringa fall skall inte dömas till ansvar. Dennalag träder i kraft den 1 jemuari 1992. ' Lydelse enligt prop. 1990/91:17. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , R. , G. , , , ,, Lööw, Person, , , , Proposition om ändring i (böter) 1 Inledning Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefen förjustitiedepartementet en kommitté för att utreda vissa frågor om bl.a. fängelse och kriminalvård i anstalt. Kommittén antog namnetfiuigelsestt-affkommittén (Ju 1979:05). Kommitténavlämnade sitt huvudbetänkande (SOU 1986:13 - 15) Påföljd förbrott. ingick i kommittén som ledamöter hovrättslagmannenCarl-Johan Cosmo, ordförande, riksdagsledamötema , , f d. riksdagsledamoten , fastighetsmäklarenJan och landstingsrådet . Kommitténshuvudbetänkande har lett till att det förts in nya bestämmelser omstraffmätning och påföljdsval i (prop. 1987/88:120, JuU 45, rskr.404, SFS 1988:942). Ihuvudbetänkandet läggs också fram förslag som rör bl. a. bötesstraffetsutformning och tillämpningsområde. Jag avser nu att ta upp dessa frågor. Kommitténs lagförslag i fräga om böter bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga i. Efterremiss har yttranden över betänkandet i denna del avgetts av riksåklagaren(), , hovrätten för Nedre , , ,och tingsrätter, , juridiskafakultetsstyrelsen vid , , , . RÅhar överlämnat yttranden från överåklagaren i äklagardis-trikt ochfrån överåklagarna vid regionåklagarmyndighetema i , ochHärnösand. Ensammanställning av remissyttrandena har upprättats i justitiedeparte mentet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 86-980). Regeringen uppdrog inovember 1984 ät () att i Prop. 1990/91:68 samråd med RÅ,, datainspektionen och genomföra enfö:rsöksverksamhet med nya ratiner för kontroll av underiaget för bestämmandeav dagsbot. RPS har i en skrivelse till regeringen redovisatoch utvärderat den genomförda försöksverksamheten. Trafiksäkerhetsrädethar i en skrivelse till regeringen begärt bl. a. att maximibeloppetför penningböter höjs vid överträdelse av bestämmelsema om högsta tiUåmahastighet. Idetta lagstifmingsärende hai jag samrätt med chefema för försvars-, social-,kommunikations-, finans-, utbildnings-, jordbruks-, arbetsmarknads-,industri-, civil- och samt statsråden , ,och Wallsn-öm. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag till ändringar i och rättegångsbalken.Lagförslagen och lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2 resp. bilaga 3. Lagrådethar i allt väsentiigt lämnat förslagen utan erinran. Beträffande en fräga harlagrådet förordat änciring av lagtexten i en bestämmelse och en följdändring iytterligare en bestämmelse med anledning av detta. Propositionen har utformatsi överensstämmelse med lagrådets förslag. Jag återkommer till lagrådetssynpunkter i samband med att jag behandlar de enskilda paragrafema i mittförslag. 2.1 Gällande bestämmelser m. m. Böterär den vanligaste straffrättsliga påföljden. Enligt den officiella kriminalstatistikenblev böter påföljden i av alla lagföringar under är 1989. Sedanär 1932, då dagsbotssystemet infördes, finns det tre olika bötes-former i densvenska sttafflagstiftningen: dagsböter, penningböter och normerade böter. Degrandläggande bestämmelsema om böter fmns i 25 kap. (BrB). Somhuvudregel gäller att straffet skall dömas ut i dagsböter. Om det istraffskalan för brottet är utsatt (;tt visst maximibelopp som inte överstigerI , skall bötema dömas ut i pengar (penningböter). Också närbötema skall bestämmas efter en viss beräkningsgrund (normerade böter) skall dedömas ut med ett visst angivet penningbelopp. Dagsböterdöms ut med ett .intal av minst en och högst 120. Varje dagsbot fastställs till ett visst belopp från och med 10 till och med . Dessa minimi- och maximibelopp bestämdes genom lagändringar som tt-ädde i kraft (prop. 1980/81:38, JuU15, rskr. 115, SFS ., 1980:1133).Ändringarna innebar en relativt kraftig höjning av beloppen Prop.1990/91:68 (från2 till 10 och frän 500 till ). Detta belopp som ursprangligen sattes till . höjdes då till nuvarande . för ett brott. Höjningarna motiveradesmed att penningvärdet hade undergått betydande förändringar sedan år 1965då de tidigare gällande beloppen hade fastställts. Närböter döms ut som gemensamt straff för flera brott gäller särskilda maxima.Dagsböter får då dömas ut till ett antal av 180 och penningböter till ettbelopp av . IBrB finns det inte några speciella föreskrifter om hur antalet dagsböter skallbestämmas. I det avseendet är bestämmelsema i 29 kap. BrB tillämpliga. Detiimebär att antalet skall bestämmas efter brottets straffvärde med beaktande avövriga omständigheter som påverkar straffmätningen. Ifråga om dagsbotens belopp föreskrivs att dagsboten skall bestämmas efter vadsom är skäligt med hänsyn till den tilltalades inkomst, förmögenhet,försörjningsskyldighet och ekonomiska förhållanden i övrigt. Om brottet ärringa, får dagsboten jämkas med hänsyn till detta. Förbestämmande av dagsbotsbeloppet vid strafföreläggande har RÅ utfärdatdetaljerade anvisningar till åklagarna (RÅC 1:97, RÄFS 1981:2). Anvisningamaoch domstolamas praxis torde i stort sett stämma överens. Enligtanvisningama bestäms dagsbotsbeloppet i princip till 1/1000 av den tilltaladesårsinkomst. Med årsinkomst avses inkomsten före skatt med avdrag för kostnademaför inkomstens förvärvande och för underhållsbidrag. Som inkomst räknas ävent. ex. omskolningsbidrag, underhållsbidrag och bostadsbidrag. Avdrag görs förförsörjningsbördan och även med hänsyn till bl. a. skatteprogressiviteten vidstatlig inkomstbeskatming. Det framräknade beloppet justeras uppåt vid enförmögenhet . Hänsyn tas ocksä till en mera betydande skuldbörda.Beräkningarna grundas i regel pä den tilltalades egna uppgifter. Konttoll skerendast om det fmns anledning att anta att uppgiftema är felaktiga eller om deär ofullständiga. Ifråga om möjligheten att jämka dagsbotsbeloppet uttalas i anvisningama attbestämmelsen om jämkning vid ringa brott skall tillämpas mycket restriktivtBestämmelsen tillämpas också endast i undantagsfall. Minstabötespåföljd är , om inte annat är föreskrivet Huvudregelnär att böter tillfaller staten. Böter som inte betalas kan förvandlas tillfängelse i lägst och högst . Beträffande bötesförvandlingoch beo-äffande uppbörd och indrivning av böter gäller bestämmelsema ibötesverkställighetslagen (1979:189). Preskriptionstidenför böter är fem är, räknat frän det att domen vann laga kraft Böterkan tillämpas i förening med villkorlig dom, skyddstillsyn eller överlämnade till värd inom , även om böter inte ingär i straffskalan. Villkorlig dom skall som huvudregel förenas med böter. Vid skyddstillsyn och överlämnande till vård enligt socialtjänstiagen gäller att böter bör dömas ut när det är påkallat med hänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller till den tilltalades tidigare brottslighet Bötema 97 bestäms i dagsböter tillett anval av högst 180. Avsikten är att antalet Prop. 1990/91:68 dagsböteri dessa fall skall bestämmas så an den samlade reaktionen blir lämpligt avvägd.När det gäller verkställigheten behandlas bötessnaffet i dessa fall som skiltfrån den andra påföljden, vilket innebär att bötema består även om den andrapåföljdlen undanröjs. Medannormerade böter kan dlömas ut endast av domstol, kan dagsböter och penningböteråläggas även genom strafföreläggande. Penningböter kan dessutom åläggas genomföreläggande av ordningsbot. Strafföreläggandeutfärdas av åklagare och får tillämpas för brott med enbart böter istraffskalan och för brott som är belagda med böter eller fängelse i högst sexmänader. För brott som förskyller mer än 100 dagsböter fär straffföreläggandeinte utfärdas. Ordningsbotfår utfärdas bara för brott för vilka endast penningböter är föreskrivet. Vilkaav dessa brott som får beivras genom ordningsbot bestäms av RÅ i samråd medRPS. RÅ föreskriver i Riksåklagarens beslut om ordningsbot för vissa brott (SFS1990:250) för varje förseelse det belopp som skall tas ut som ordningsbot.Flertalet lagöverträdelser som avses med bestämmelsema i fråga utgörtrafikförseelser. Ordningsbot föreläggs regelmässigt av en polisman. 2.2 Framlagda forslag m. m. Undersina överväganden beträffiuide bötesstraffets utformning har kommittén stannatför att de tre olika bcitesformema, dagsböter, penningböter och normeradeböter, bör behållas i straffsystemet. Dagsbotssystemetkom till scm en social rättvisereform och har blivit fast rotat och allmäntaccepterat. Tillämpningen är relativt enkel och systemet framstår som i stortsett rättvist. De beräkningsgrander som har utarbetats syftar tillatt straffet skall drabba alla sä lika som möjligt Någon särskild kritik harheller inte riktats mot dagsbotssystemet som sådant. Ifräga om penningböter konstiterar kommittén att systemet är enkelt och lätthanterligt. Det har dock kritiserats och då från principiella utgångspunkter.Den kriminalpolitiska arbetsgmppen inom () ansersålunda i sin rapport sttaffsystem att beteckningen söaff-avgifter bordeanvändas i stället för penningböter för an sanktionen inte skulle kopplas ihopmed dagsböter. är också inne på tanken an deteventuellt kan finnas föratsätmingar att avgränsa systemet med penningböterfrån systemet med egentliga straffpåföljder, dit dagsböter skall räknas. Fråganhar dock inte blivit föremål för närmare överväganden från kommitténs sida. Närdet gäller normerade bötei- pekar kommittén på att den bötesformen i detnärmaste har avvecklats. Normerade böter finns endast i ett parspecialförfattningar, nämligen i lagen (1919:426) om fiotming i allmän flottiedoch i lagen (1950:596) om räu till fiske. infördesi sistnämnda lag för överträdelse av bestämmelser Prop.1990/91:68 Kommittén framhåller också att den form av avkriminalisering(depenalisering) som innebär att vissa administrativa avgiftertas ut i stället för att straff döms ut, t. ex. systemet med skattetillägg,bygger på samma principer som normerade böter. kommitténskulle man mot bakgrand av detta kunna överväga att avskaffa normeradeböter och i stället öppna en möjlighet att döma ut högre Kommittén anser emellertid, bl. a. på grand avden vidtagna ändringen i fiskelagen, att normerade böter börvara kvar som bötesform och att nuvarande maximibelopp för penningböterdå också bör kunna behållas. Deförslag till ändringar som kommittén har lagt fram präglas av en strävan fränkommitténs sida att stärka dagsbotsstraffets ställning i påföljdssystemet Kommitténpekar på an dagsböter enligt uttalanden i förarbetena är an anse som enso-ängare påföljd än penningböter. Dagsböter bör reserveras för brott avallvarligare beskaffenhet medan penningböter bör användas vid brott avordnings- och förseelsekaraktär. Till följd av dagsbots- ochpenningbotssystemets konstruktion inträffar det emellertid enligt kommitténinte sällan att dagsböter för ett allvarligare brott kan bli lindrigare ipengar räknat än penningböter för ett mindre allvarligt brott Detta är särskiltvanligt pä trafikområdet och problemet har accentuerats genom de höjningar avordningsbotsbeloppen som företagits . Dessa skevheter mellanlindrigare och allvarligare brott som är inbyggda i systemet bör enligtkommitténs uppfattning undanröjas. Dagsbotsstraffet bör därför höjas, så attett straff utmätt i dagsböter alltid blir söängare än ett stiaff utmätt ipenningböter. Kommitténsförslag säkerställer att dagsböter alltid uppgår till . i pengarräknat, dvs. lika mycket som maximibeloppet för penningböter för ett brott. Detenda fall dä penningböter enligt förslaget utgär med högre belopp än dagsböterär när ett gemensamt straff för flera brott bestäms i penningböter. Förslagetinnebär att dagsböter alltid skall bestämmas till ett antal av minst 25 och meden dagsbot av . Dessutom skall alltid ett grandbelopp om 500 kr.läggas till. Om ett dagsbotsbron bedöms ha eu lägre straffvärde än 25dagsböter, skall penningböter tillämpas i stället för dagsböter. Närdet gäller förslaget att höja minimibeloppet för en dagsbot från 10 till 20 kr.framhåller kommittén att höjningen är motiverad inte bara med hänsyn till denpenningmässiga relationen mellan de bägge bötesformema utan ocksä av andraskäl, bl. a. penningvärdesförsämringen. En höjning av maximibeloppet för endagsbot anser kommittén däremot inte vara lämplig. Eftersom dagsböter inteskall tillämpas vid ringa brott utan i stället penningböter föreslårkommittén att den nuvarande möjligheten att jämka dagsboten vid ringa brottslopas. Närdet gäller bestämmandet av antalet dagsböter har kommittén funnit att domstolarna allmänt sett i stor utsträckning håller sig i nedre delen av 99 Ungefär tvätredjedelai- av dem som dömts till dagsböter under Prop. 1980-taletsförsta hälft hade fått mindre än 30 dagsböter. somgjorts av straffmätningen vid olika brottskategorier tydde dock pä att spännvidden vid de olikabrotten var relativt stor. Den grapp som dömts till 100dagsböter eller däröver var förhållandevis liten. kom i allmänhet i frågabara vid vissa typer av brott, främst trafik- nyktcrhetsbrott, vissavåldsbrott och uppbördsbrott. mening b()r tillämpningsområdet för böter vidgas och det bör ledatill att domstolarna i större utsträckning dömer ut verkligt höga böter. Omhögre och mer kännbitra böter kan dömas ut bör böter i varje fall kunnaersätta vissa av de kortvariga fängelsestraffen. Kommittén föreslår därför attmaximala antalet dagsböter höjs från 120 till 200 för ett brott och från 180till 300 vid gemensamt sö-aff för flera brott. Skälettill an gränsen har satt:: vid 200 dagsböter för ett brott och inte högre äratt det svåraste bötessnaffet inte bör ligga pä en så hög nivå att det allmäntuppfattas som söängare än det kortaste fängelsesöaffet Konmiittén betonar attförslaget inte syftar till en allmän höjning av bötesnivån, utan området mellan120 och 200 dagsböter är främst avsett för allvarligare brottslighet än som leder till bötessöiiff. Ifråga om minsta bötespåföljden, som är , föreslårkommittén att den höjs till . med hänsyn främst till penningvärdetsförändring. inledningsvis nämnda skrivelsen till regeringen har rådet pekat på enoroande utveckling av hastighetsöverträdelsema och pä sambandet mellanhastighet och antalet trafikolyckor resp. skadekonsekvenserna av dessa. Rådethar i sitt ö-afiksäkerhetsprogram för redovisat flera ätgärder sombehöver vidtas och bland dem en höjning av bötesmaximum för hastighetsöverträdelser. mening bör de belopp som tas ut vidhastighetsöverträdelser fördubblas. För att det skall bli möjligt mästemaximibeloppet om . i 164 § vägtrafikkungörelsen (1972:603) höjas, mendet föratsätter i sin tur förändringar i förhållandet mellan dagsböter ochpenningböter. Rådet har härvid framhållit att även (/88:16,rskr. 201) har uttalat sig för skärpta sanktioner mot hastighetsöverfrädelser. 2.2.3Försöksverksamhet med nya rutiner för kontroll av underlaget fördagsbotsbcräkning Närdet finns anledning att anta att någon kan komma att dömas till dagsböter skall polisen göra en utredning av hans inkomst- och för mögenhetsförhållanden (4 § förandersöknings-kungörelsen, 1947:948). Enligt av RÅ utfärdade anvisningar (RÅC 1:97, RÅFS 1981:2) och råd som RPS har meddelat skall polisen i allmänhet godta den misstänktes egna "" uppgifterom sina ekonomiska förhållanden. Konffoll bör dock ske, om det Prop.1990/91:68 finns anledning att anta att uppgiftema är felaktiga ellerofullständiga. Somnämndes inledningsvis uppdrog regeringen åt RPS att efter samråd med berördamyndigheter och genomföra en försöksverksamhet med nyarutiner för kontroll av underlaget för bestämmande av dagsbotens belopp. Syftetmed försöksverksamheten var att undersöka om man skulle kunna få ett bättre ochsäkrare underlag för dagsbotsberäkningen genom att polisen kontrollerar denmisstänktes egna uppgifter mot uppgiftema om honom i det statiiga person- ochadressregistret (SPAR). Bland de uppgifter som kan inhämtas frän SPAR påpolisens bildskärmsterminaler finns uppgift om make/sambo, antal bam ochbarnens födelseår, taxerad inkomst, sammanräknad inkomst, förmögenhetfastighetsiimehav och fastighetens taxeringsvärde. Sådanförsöksverksamhet med utvidgad kontroll har genomförts vid polismyndigheternai och och har omfattat i det närmaste 4 000 personer. RPShar i skrivelse till regeringen redovisat och utvärderatresultatet av den genomförda försöksverksamheten. Enligt RPS har den visat attden misstänktes uppgifter i flertalet fall bara i begränsad mån är lägre änuppgifterna i SPAR. Även i övrigt har utfallet av försöksverksamheten varitsådant att RPS ansett att nuvarande föreskrifter och ratiner ärtillfredsställande. Somnämndes förat blev böter påföljden i av alla lagföringar under år 1989.Enligt den officiella statistiken dömdes det året knappt 320 000 bötesstraffut medan utdömda påföljder av annat slag var ca 57 000. Avde knappt 320 000 bötesstraffen utgjorde nästan 210 000, dvs. närmaretvä tredjedelar, ordningsbot för huvudsakligen trafikförseelser. av allabötesstraffen utgjordes av dagsböter, vilket innebär en minskning från år1987, då dagsböter utgjorde av samtliga bötesstt-aff. Omman fördelar antalet personer som är 1989 fick dagsböter som huvudpäföljd genomdom eller stt-afföreläggande efter antalet dagsböter, blir resultatet följande(bötfällda enligt BrB inom parentes). 13 ( 7) 31952 (9756) 17476 (7 980) 14205 (5 765) 2 091 < 535) Summa 65 737 (24043) Avuppställningen framgår att nära hälften av dem som ålades dagsböter fick under 30 dagsböter. av dem fick 100 eller fler dagsböter. relsemed har en viss förskjuming skett genom att det då var drygt Prop.1990/91:68 hälftensom fick under 30 dagsböter och som fick 100 eller fler Ivilken utsträckning som den nedre delen av skalan för antalet dagsbötertillämpas varierar med brottst)'pen. Brottstyper vid vilka straffet enligtstatistiken för är 1989 sattes under 30 dagsböter i hälften eller mer änhälften av fallen är bl.a. snatteri (5 221 fall av 9 912), egenmäktigtföri"arande (1 273 fall av 1 659), bedrägligt beteende (520 fall av 820),olaga inö-ång (206 fall av 287) och äveirkan (160 fall av 178). Vid t. ex. våldeUer hot mot tjänsteman sattes däremot straffet sällan under 30 dagsböter (37fall av 419). När det gäller brott mot andra förfatmingar än BrB stannadestraffet i mycket stor utsträckning under 30 dagsböter vid vårdslöshet i trafik(10 585 fall av 12 046), vid brott mot vägnafikförordningen ochvägtrafikkungörelsen (23 fall av 30) och vid brott mot andravägtrafikförfatmingar (3 426 fall av 4 552). Densparsamma tillämpningen av den övre delen av skalan för antalet dagsböter medstraff på 100 dagsböter eller däröver avsåg främsttrafiknykterhetsbrott samt vissa snatterier, varasmugglingsbrott och vissavåldsbrott. Underberedningen av detta ärende har uppgifter inhämtats från statistiska centralbyrånsom på ett mera differentierat sätt än publicerad statistik belyserfördelningen av antalet dagsböter i domar där dagsböter varit huvudpåföljdeller bipåloljd. Av uppgifterna framgår bl.a. att dagsbotsantal som är lägre än:20 är relativt sällsynt förekommande.