prop · GE0397 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:97 med förslag till lag om förbud mot utförsel av vissaprodukter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden 14 febraari 1991. Iremissen föreslås en ny lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kananvändas i massförstörelsesyfte, m. m. Förslaget innefattar tre delar, nämligenkontroll över vissa obemannade luftfarkoster som kan användas som vapenbärare(missiler) jämte delsystem och komponenter, kontroll över visstillverkningsutrustning for biologiska och kemiska stridsmedel samt kontroll övervissa kemiska produkter som kan användas for tillverkning av kemiskastridsmedel. För samtliga fall föreslås att det skall vara förbjudet att foraut produkterna, om inte regeringen har lämnat tillstånd till det. När detgäller missiler, m. m. föreslås även förbud mot att utan tillstånd överforatillverkningsrätter och att överfora viss programvara. Förtillverkningsutrastning som kan användas for tillverkning av kemiska ochbiologiska stridsmedel samt for vissa kemiska produkter föreslås ett forbud motatt bl. a. förmedla sådana produkter som finns utom riket. Även här föreslåsatt regeringen skall kunna medge undantag från förbuden. Förslagengrandar sig till stora delar på internationella åtgärder i syfte att begränsaen spridning av massförstörelsevapen. Dennya lagen foreslås träda i kraft den . 1 1990/91. Propositionens lagförslag Prop. Lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kananvändas i massförstörelsesyfte, m, m. 1 § Lagen gäller i den utsträckning regeringen föreskriver 1. fullständiga robot- och raketsystem och andraobemannade luftfarkoster som har en lastförmåga av och enräckvidd av , 2. delsystem, komponenter och konstruktionsmaterialför system som avses i 1, 3. provnings- och tillverkningsutrustning som särskiltutformats for system, delsystem och komponenter som avses i 1 och 2, 4. program for automatisk databehandling och annanprogramvara särskilt utformade for produkter som avses i 1 3, 5. utrustning som kan användas för tillverkning avbiologiska eller kemiska stridsmedel, och 6. kemiska produkter som kan användas fÖr tillverkningav kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer). 2 §Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m., lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet vara tillämpliga. 3§ Produkter som avses i I § får inte foras ut ur landet utan tillstånd avregeringen. 4§Programvara som avses i 1 § 4 får inte heller medelst telekommunikation ellerpå annat liknande sätt överföras från till mottagare i utlandet utan tillståndav regeringen. Upplåtelseoch överlåtelse av tillverkningsrätl 5§ Avtal som innebär upplåtelse eller överiätelse av rätt att utom landettillverka produkter som avses i 1 § 1 3 får inte utan tillstånd av regeringeningås här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svensktföretag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här. 6§ Produkter som avses i 1 §5 6 och som finns utom landet får inte här ilandet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag ellerden som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom försäljning,utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet Prop.1990/91:97 utan tillstånd av regeringen. I §Ett tillstånd enligt denna lag får förenas med villkor samt med kon troll- och ordningsbestämmelser. 8 §Tillstånd enligt 3, 4 och 6 §§ får återkallas av regeringen, om till- ståndshavaren har åsidosatt villkor eller brutit mot kontroll- eller ord ningsbestämmelser som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. 9 §Bestämmelser om olovlig utförsel och försök därtill finns i lagen (1960:418) om straff for varusmuggling. 10 § Den som bryter mot 4, 5 eller 6 § döms, 1. om gärningen har skett uppsåtligen, till böter eller fängelse , 2. om gärningen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse ihögst . Densom uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd enligt4, 5 eller 6 § och därigenom föranleder att överföringen, avtalet ellertillhandahållandet kommer till stånd, döms till böter eller fängelse . Om gärningen har skett av oaktsamhet, döms till böter eller fängelse ihögst . Iringa fall skall inte dömas till ansvar. II §Har brott enligt 10 § begåtts uppsåtligen och är det att anse som grovt skall dömas till fängelse i lägst och högst . Vidbedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas om produkterna varit avsärskilt farligt slag, om brottet avsett betydande värde eller om gärningenannars varit av särskilt allvarlig art. 12 §Till böter eller fängelse döms den som uppsåt ligen eller av oaktsamhet 1. i annat fall än som avses i 9 § och 10 § andrastycket lämnar oriklig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan handlingsom är av betydelse for prövningen av ett ärende enligt denna lag, 2. åsidosätter villkor eller bryter mot kontroll-eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. Iringa fall skall inte dömas till ansvar. 13 § Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas, om gärningen ärbelagd med straff i . 14 § Utbyte av brott som avses i 10 och 11 §§ skall förklaras förverkat,om inte detta är uppenbart oskäligt. Dennalag träder i kraft 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning avvissa förvaltningsbeslut Härigenomföreskrivs att 2 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut skall ha följande lydelse. Lagengäller inte beslut av en sådan nämnd vars sammansättning är bestämd i lag ochvars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare. 1. beslut av en arrendenämnd, hyresnämnd eller övervakningsnämnd, 2. beslut om svenskt medborgarskap, 3. beslut om utlänningars vistelse i riket, 4. beslut om värnpliktigas eller reservpersonals inkallelse ellertjänstgöring inom försvarsmakten, 5. beslut enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 6. beslut som rör skatter eller avgifter, 7. beslut enligt lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel eller beslut ifrågor om allmän likviditetsindragning eller allmän prisreglering, 8. beslut enligt lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel,m.m., 9. andra beslut enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningenav krigsmateriel, m. m. än sådana som avser återkallelse av tillstånd, 10. beslutom tillstånd till sådan verksamhet som avses i 1 §3 5 lagen (1984:3) om kärateknisk verksamhet, 11. beslut enligt lagen (1991:000) omförbud mot utförsel av vissa produktersom kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 14 febraari 1991 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, Proposition med förslag till lag om förbud mot utförsel avvissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. Sverigehar i sin politik på nedrustningsområdet lagt mycket stor vikt vidinternationella avtal om begränsning och eliminering av massförstörelsevapen.Uttryck fÖr detta är starka stöd till fördraget om hindrande avspridning av käravapen (, NPT) och de krav om ettfullständigt provstopp och om kärnvapennedrustning som framförtsav i olika internationella fora. Vårt land spelar också en aktiv roll ide pågående förhandlingama i om en konvention om förbud motframställning och innehav av kemiska vapen. Densvenska inställningen till massförstörelsevapen är således klar. Derasanvändning måste förhindras och arbetet med deras fullständiga elimineringdrivas vidare med beslutsamhet. Sverigeär folkrättsligt bundet av fyra internationella överenskommelser avseendemassförstörelsevapen. Dessa är det nyssnämnda icke-sprid-ningsfördraget från år1968, fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andramassförstörelsevapen på havsbottnen, Genéveprotokoll om förbud motanvändning av biologiska och kemiska vapen samt konvention omtotalförbud mot B-vapen. Påsenare år har vidtagits ytterligare åtgärder på det internationella planet somsyftar till en begränsning av spridningen av massförstörelsevapen. Ettdussintal industrinationer har infört utförselkontroll av vissa obemannadeluftfarkostsystem (missiler) och delar till sådana. Även viss teknologiöverföringsom är av särskild betydelse i sammanhanget kontrolleras. Andrainternationella åtgärder har inriktats på att hindra själva framställningen avmassförstörelsevapen. Sålunda har några länder infört kontrollregimerbeträffande viss utrustning som kan användas vid tillverkning av kemiska ochbiologiska vapen. Fleraländer har också infört kontrollregimer för vissa kemiska produk- tersom kan användas för kemvapenframställning, s.k. kemiska prekurso- Prop.1990/91:97 rer. Motbakgrund av angelägenheten av att det också från svensk sida vidtas ytterligareåtgärder för att minska spridningen av produkter som på olika sätt kan användasför framställning av massförstörelsevapen har inom utrikesdepartementetshandelsavdelning utarbetats promemorian (Ds 1990:4) Kontroll av vissa produktersom kan användas i massförstörelsesyfte. Promemorian har remissbehandlats. Sverigehar lagstiftning som reglerar bl. a. utförsel av krigsmateriel.Också kärnteknikområdet är reglerat. I den mån produkter som kan användas imassförstörelsesyfte klassificeras som krigsmateriel eller faller underkärntekniklagstiftningen, omfattas utförsel och teknologiöverföring avbestämmelserna i dessa regleringar. Krigsmateriellagstiftningenomfattar endast sådan materiel som är utformad för militär användning. Deprodukter och den teknologi som är aktuella för en reglering har, utöverbeskaffenheten att kunna användas i massförstörelsesyfte eller vid tillverkningav massförstörelsevapen, även civila användningsområden. Såvälkrigsmaterielbegreppet som krigsmateriellagstiftningen har varitföremål för utredningar. Betänkandena (SOU 1989:66) Begreppet krigsmaterieloch (SOU 1989:102) Utlandssamverkan på krigsmate-rielområdet är för närvarandeföremål för beredning inom . Som jag skall redovisa i detföljande anser jag emellertid inte att de överväganden som dessa betänkandenkan komma att leda till bör hindra att de förslag som gäller vissa produktersom kan användas i massförstörelsesyfte nu läggs fram. Kärntekniklagstiftningenomfattar i nu aktuella avseenden viss utrastning som främst svarar mot vårainternationella åtaganden på området. Också kämtekniklagstiftningen är föremålför utredning. Denna utrednings inriktning tar emellertid inte sikte på frågorsom rör det nu aktuella området. Till protokollet i detta ärende bör fogas lagförslaget i promemorianDs 1990:4 som bilaga 1 och en förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av yttrandena som bilaga 2. Deförslag jag nu lägger fram för regeringens bedömning bygger på departementspromemoriansförslag. Idet följande behandlas den interaationella utvecklingen och medverkani kampen mot massförstörelsevapen i avsnitten 2.1 och 2.2. Frågan om enkontroll skall regleras genom en i förhållande till andra närliggande områdenfristående lagstiftning behandlas i avsnittet 2.3. Förbud mot bl.a. utförselav vissa luftfarkoster som kan användas som vapenbärare m. m., visstillverkningsutrastning för biologiska och kemiska stridsmedel och vissakemiska prekursorer behandlas i avsnittet 2.4. Villkor och återkallelse avtillstånd tas upp i avsnittet 2.5 och ansvarsbestämmelser i avsnittet 2.6. 1avsnitt 2.7 behandlas frågan om ändring av lagen (1988:205) om rättsprövning avvissa förvaltningsbeslut med anledning av den föreslagna kontrollen.Ikraftträdande, frågan om behovet av övergångsbestämmelser Prop. 1990/91:97och kostnader behandlas i avsnittet 2.8. De enskilda lagbestämmelsernakommenteras i avsnitt 4. Regeringenhar beslutat inhämta lagrådets yttrande överutrikesdepartementets förslag till 1. lagom förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m., 2. lagom ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvalt ningsbeslut. Detill lagrådet remitterade förslagen bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 3. Lagrådethar lämnat de remitterade lagförslagen utan erinran.Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bijaga 4.1förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionella ändringar gjorts avförslaget till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas imassförstörelsesyfte, m. m. 2.1 Den internationella utvecklingen 2.1.1Den s. k. sjustatsöverenskommelsen Decentrala folkrättsliga dokumenten beträffande kärnvapen är fördrag omhindrande av spridning av kärnvapen (icke-spridningsfördra-get, NPT) och 1971års fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andra massförstörelsevapenpå havsbottnen och i dennas underlag. 1icke-spridningsfördragel uttalar fördragsparterna sin avsikt att uppnå ett stopp för kärnvapenkapprastningen och att vidtaeffektiva åtgärder för att uppnå kärnvapennedrastning. Kärnvapenstaterna FörentaStaterna, och får inte till någon som helstmottagare överlåta kärnvapen eller andra kärnladdningar eller den direkta ellerindirekta kontrollen över sådana vapen eller laddningar och inte heller pånågot sätt uppmuntra, bistå eller förmå någon icke-kärnvapenstat att tillverkaeller på annat sätt förvärva eller tillverka kärnvapenladdningar. Icke-kärnvapenstaternaåtar sig enligt fördraget att inte mottaga kärnvapen eller andrakärnladdningar eller kontrollen över sådana vapen eller laddningar. Vidare åtarde sig att inte tillverka eller på annat sätt förvärva kärnvapen eller andrakärnladdningar samt att inte söka eller mottaga bistånd för tillverkning avkärnvapen. är mer än 140 stater anslutna till icke-spridningsfördraget. Ett antalnyckelländer såsom kämvapenstaterna och samt flera stater medsignifikant kärateknisk kapacitet står fortfarande utanför fördraget. Icke-spridningsfördragetbehandlar alltså kärnvapen och kärnvapen- Prop. 1990/91:97 laddningar samtutrustning eller teknologi som är av betydelse för framställning, hantering,bearbetning eller användning av kärnämne. Vapenbärare behandlas därför inte ifördraget. Fördraget förbjuder inte heller militär icke-explosiv användning avklyvbart material. Spridningentill nya länder av robot-, raket- och andra obemannade luftfarkostsystem medförhållandevis lång räckvidd utgör ett problem från rastningskontrollsynpunkt.Systemen kan användas som bärare av såväl kära vapen som biologiska ellerkemiska vapen. De kunskaper som krävs för att konstraera sådana system ochdelsystem börjar snabbt sprida sig till länder som inte har undertecknaticke-spridningsfördraget, liksom till länder som har eller kan förväntasskaffa kemiska eller biologiska vapen. En av orsakerna till den alltmer spriddamissilteknologin är de civila rymdprogram som finns i olika länder. En annanorsak är att teknologispridningen, via export av mindre sofistikerade missiler,stimulerar till utvecklingsarbete i köparländema. År1982 inleddes samtal mellan experter från sju industrinationer rörandekontroll av missiler och missilteknologi. Samtalen var en fortsättning påtidigare gjorda multilaterala ansträngningar för att minska riskerna förkärnvapenspridning, dvs. i första hand icke-spridningsfördraget samt den s. k.Londonklubbens arbete. Syftet med samtalen var att utsträcka restriktionernatill att omfatta även vissa typer av luftburna och ballistiska obemannadeluftfarkostsystem. Somen följd av dessa samtal tillkännagav Förenta Stater, ,, , , och iapril 1987 att man, var för sig, beslutat anta en ny politik för begränsning avspridning av missiler och missilteknologi, den s. k. sjustatsöverenskommelsen,Missile Technology Control Regime (MTCR). Överenskommelsen omfattar kontrollav såväl missilsystem och vapenbärare som komponenter och teknologi som är avvital betydelse för att kunna konstraera sådana system. Syftet medöverenskommelsen är att begränsa riskerna för insats av kära vapen samt kemiskaoch biologiska vapen på långa avstånd genom kontroll av utförsel avnyckelutrastning och teknologi avsedd för luftburna och ballistiskavapenbärare. Däremot är inte avsikten att hindra civila nationella ochinternationella rymdsamarbetsprogram. Sjustatsöverenskommelsenär inte en överenskommelse i egentlig mening utan har formen av samtidigttillkännagivna nationella uttalanden. Resp. regering avsåg enligt uttalandenaatt agera i överenstämmelse med gemensamt formulerade och publiceradeidentiskt lika riktlinjer för exportkontroll av känslig utrastning, liksom förkontroll av överföring av teknologi (). Ettgemensamt utformat annex till riktlinjerna innehåller en förteckning övermissilsystem, komponenter och teknologi som omfattas av kontrollregimen(Equipment and Technology ). Riktlinjerna och annexet bör fogas till protokollet i detta ärende sombilagorna 5 och 6. Annexetvisar i detalj omfattningen av kontrollen. Det tar upp två 8 kategorier,där kategori 1 anger särskilt känslig materiel. Denna kategori Prop.1990/91:97 omfattar kompletta robot- och raketsystem och obemannadeluftfarkostsystem, vilka kan bära en vapenlast av och somhar en räckvidd av , vissa kompletta delsystem inom ovannämnda systemsamt tillverkningsanordningar ochtillverkningsutrustning speciellt utformade för nämnda system. Medtermen tillverkningsanordning avses utrustning och för denna särskilt utformadprogramvara som ingår i anordningar för framställning av prototyper eller förett eller flera steg av en serieproduktion. Tillverkningsutrastningbetecknar verktyg, schabloner, mätinstrament, gjutformar, testutrustning m. m.som utformats särskilt för framställning av prototyper eller för ett ellerflera steg av en serieproduktion. KategoriII omfattar vissa andra delsystem för produkter i kategori I och för dessadelsystem särskilt utformade tillverkningsanordningar och tillverkningsutrastningsamt viss, särskilt angiven, teknologi. Medtermen teknologi avses sådan särskild kunskap som erfordras för utveckling,framställning eller användning av kontrollerade produkter. Däremot avses inteallmänt tillgänglig teknologi eller teknisk-vetenskaplig grundforskning.Teknologi kan förekomma i form av tekniska data eller tekniskt bistånd.Tekniska data kan vara exempelvis ritningar, diagram, formler, modeller,specifikationer, liksom instruktioner som nedskrivits eller registrerats påannat sätt. Tekniskt bistånd kan bestå av handledning, utbildning,konsulttjänster m. m. Enligtsjustatsöverenskommelsen skall således inte enbart exporten av vissa angivnaprodukter kontrolleras, utan även viss teknologiöverföring. Sådan kontrollskall utövas i den utsträckning den nationella lagstiftningen medger det. Enligtde gemensamt utformade riktlinjerna skall största restriktivitet iakttas vidöverväganden om export av kompletta missilsystem och härför särskilt utformadefullständiga delsystem samt särskilt utformade lillverk-ningsanordningar(kategori I-utrustning). För vissa tillverkningsanordningar inom kategori Iråder enligt riktlinjerna tills vidare totalt utförselförbud. För övrigmateriel i kategori I skall utförsel tillåtas endast i undantagsfall, när enöverenskommelse med mottagarlandets regering föreligger beträffandeanvändningen och tillräckliga åtgärder har vidtagits för att säkerställa attmaterielen endast kommer till uppgiven användning. Iriktlinjerna anges att följande principer skall beaktas vid prövningen möjligt samband med risken för kärnvapenspridning(nuclear proliferation concerns), mål- och utvecklingsmöjligheter för den mottagandestatens missil- och rymdprogram, den aktuella exportens betydelse för utvecklingenav obemannade kärnvapenbärare, bedömning av förefintliga slutanvändarintyg inkl.den aktuella statens utfästelser samt tillämpliga multilaterala överenskommelser. De sju länderna harvalt sinsemellan liknande modeller för införandet Prop. 1990/91:97 av degemensamma riktlinjerna i den nationella lagstiftningen. Kontrollen hargenomgående fått en utformning som anknyter till eller liknarkrigsma-terielkontrollen i resp. land. Departementspromemorians redogörelse förimplementeringen av MTCR bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga7. VissaMTCR-stater har var för sig kontaktat en rad andra länder för att få stöd föroch anslutning till rikllinjerna. Detta gäller bl.a. de länder utanförMTCR-kretsen som deltar i det europeiska rymdsamarbetet inom (). Man ser i flera länder positivt på den skärpta kontrollen påmissilområdet. , , , , och Norgehar redan infört nationella kontrollregimer. Det finns indikationer på attytterligare länder avser att införa liknande regleringar. 2.1.2Framställning av biologiska och kemiska stridsmedel Biologiskastridsmedel (B-vapen), ibland även kallade bakteriologiska vapen, är baseradepå sjukdomsframkallande egenskaper hos patogena mikroorganismer. De utgörs avlevande organismer eller smittsamt material som härrör från levande organismer.Biologiska vapen är avsedda att vålla sjukdom eller död bland människor, djureller växter. Kemiskastridsmedel (C-vapen) är baserade på vissa kemiska ämnens giftiga egenskaper.Det kan vara fråga om gaser eller fasta ämnen som kan komma in i den mänskligaorganismen genom inandning eller beröring. Senapsgas skadar hud och ögon.Nervgaser är fosforföreningar i form av vätskor som snabbt förångas ochpåverkar andningsorganen och andra vitala kroppsfunktioner. Detcentrala folkrättsliga instrumentet beträffande biologiska och kemiskastridsmedel är Genéve-protokoll. Enligt detta dokument förbjuds allanvändning av stridsmedlen i fråga. Över hundra stater, däribland , harratificerat protokollet, vilket för övrigt torde ge uttryck för allmänfolkrätt. Under1960-talet inleddes försök att uppnå överenskommelser inte endast motanvändning utan också mot innehav av B- och C-vapen. nåddenedrustningskonferensen i enighet om en konvention om totalförbud motB-vapen. Konventionen om förbud mot utveckling, framställning och lagring avbakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöringträdde 1975. har ett drygt hundratal länder, bl. a.Sverige, tillträtt konventionen. Ikonventionen förbinder sig parterna att inte utveckla, framställa, lagra ellerpå annat sätt förvärva eller inneha vare sig mikrobiella eller andra biologiskamedel eller toxiner av sådana typer eller i sådana mängder som inte har någotberättigande för profylaktiska ändamål, skyddsändamål eller andra fredligaändamål. Konventionenförbjuder också utveckling och produktion av vapen och utrustning avsedd förfientlig spridning av biologiska medel eller toxiner. Defördragsslutande parterna förbinder sig dels att inte överlåta eller på 10 någotsätt hjälpa, uppmuntra eller förmå någon stat, grapp av stater eller Prop.1990/91:97 internationellaorganisationer att tillverka eller på annat sätt förvärva någotsom omfattas av konventionen, dels att i sin nationella lagstiftning förbjudaoch på annat sätt förhindra utveckling, framställning, lagring, förvärveller innehav av sådana medel, toxiner, vapen eller utspridnings- anordningarsom omfattas av konventionen. Någoninternationell konvention liknande den nyssnämnda har inte kunnat träffas förC-vapenområdet. pågår dock i förhandlingsarbete för attåstadkomma en multilateral konvention om ett fullständigt och effektivt förbudmot kemiska vapen. deltar aktivt i detta arbete, som syftar till attåstadkomma en heltäckande internationell konvention om förbud mot tillverkning,förvärv, lagring och överlåtelse av såväl kemiska vapen som av ämnen som utanvidare bearbetning kan användas som kemiska stridsmedel. Även kemiskaprekursorer, dvs. produkter som kan tjäna som utgångsmaterial för kemiskavapen avses omfattas av konventionen. 1972års B-vapenkonvention innehåller inte några kontrollbestämmelser och ger irealiteten små möjligheter att beivra konventionsbrott. Vid konventionenstillkomst framstod biologiska stridsmedel som militärt föga användbara.