prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — De föreslagna formuleringarna i FB 6:5, 6:6 och 6:10 synes dock hovrätten mindre lämpliga. När det i en lag eller förordning anges alt någon yrkar, bestrider eller motsätter sig något avses bestämda ställnings taganden. Att förstärka sådana termer med uttryck som "under inga förhålladen" eller "inle helt" såsom föreslås här synes ej varaförenligt med normalt svenskt lagspråk. Eftersom del dessutom förefaller att vara sä au de fall man i promemorian vill beskriva närmast är de där en H; förälder-för den händelsehans eller hennes yrkande om ensam vårdnad Prop, 1990/91: 8 inte bifalls -inle motsätter sig gemensam vårdnad, förordnar hovrätten Bilaga 3 alt deltauttryckligen anges i lagtexten. Hovrättenkan inte ställa sig bakom uttalanden av det slag som förekommer på s. 51 och ispecialmotiveringen s. 89 (jfr även s. 63). Där sägs au en förälders motståndmot gemensam vårdnad kan lyda på au intresset och ambitionen hos den föräldernalt söka upprätthålla en nära och god kontakt mellan barnet och den andreföräldern är mindre samt att det därför i många fall torde få antas att det ärbäst för barnet om den andre föräldern får bli vårdnadshavare. Uttalandetframstår som alltför onyanserat. Anledningen till all en förälder helt motsätiersig gemensam vårdnad torde ofta vara att han eller hon anser att barnel farilla hos den andre föräldern eller är säker på au föräldarna inte i sådan gradskulle kunna enas om barnels skötsel alt gemensam vårdnad är möjlig. Ullalandeti promemorian kan leda till au föräldrar av rädsla för alt annars helt mistavårdnaden går med på gemensam vårdnad trots att konflikten mellan föräldrarnaär så allvarlig att gemensam vårdnad i praktiken är elt klart olämpligtalternativ. Hovrättentillstyrker förslaget om gemensam vårdnad för föräldrar som inte varit giftamed varandra. Gällanderegler är utformade på ett sådant sätt att domstolen inle kan döma till gemensam vårdnad när ett yrkande om ensam vårdnad föreligger. Så är fallet även om parterna i andra hand skulle yrka gemensam vårdnad. Genom den föreslagna ändringen öppnas möjlighet för domstolen alt döma lill gemensam vårdnad även i fall där föräldrarna i vart fall alternativt kan länka sig gemensam vårdnad. Kammarrätten tillstyrker att sådan möjlighet införs. Den föreslagna lagtexten har dock fått en olämplig formulering, som kan medföra många tillämpningspro blem. När motsätter sig en förälder helt och när motsätter sig en förälder delvis? Hur skall man bestämma styrkan av en förälders motvilja mot gemensam vårdnad? torde lagstiftarens utgångspunkt vara att gemensam vårdnad skall vara huvudregel. Vad domstol därför måste utreda, när en förälder yrkar ensam vårdnad, är om föräldrarna över huvud tagel kan tänka sig gemensam vårdnad, och om det är bäst för barnet. En lämpligare formulering av 6 kap. 6 § FB vore därför "Vill en förälder att båda föräldrarna skall gemensamt utöva vårdnaden och anser den andre föräldern inte att gemensam vårdnad är utesluten, skall rätten förordna i enlighet med denna begäran, om det är bäst för barnet". 1 6 kap. 10 § första slycket sista meningen FB bör motsvarande ändringar av lagtexten göras, och även 6 kap, 5 § bör justeras i motsvarande mån. Med hänsyn lill värdnadsmålens indispositiva karaktär bör även lokutionen "om det ar bäst för barnel" tilläggas till 6 kap. 10 § första stycketsista meningen FB. 1990/91: Bilaga 3 Möjlighetenför domstolen alt inte upplösa den gemensamma vårdnaden om ingen av föräldrarnahelt motsätter sig detta tillstyrks där omständigheterna är sådana altgemensam vårdnad är till fördel för barnet. Ändringen i lagtexten bör dockbegränsas till att orden "skall" i nuvarande lagtext (6 kap. 5 §)byts ul mot ordet "kan". Härigenom uppnås på ett enklagre sätt denåsyftade ändringen. Av samma skäl föreslär tingsrätten alt ändringen i 6 kap. 6§ utformas pä följande sätt: "Vill en av föräldrarna ha gemensam vårdnadkan rällen förordna i enlighet med denna begäran om delta är bäst förbarnel." 6 § a föreslås att rätten skall fästa avseende särskilt vid barnets behovav en nära och god kontakt med båda föräldrarna vid bedömningen av vad som ärbäst för barnet. Delta behov förtjänar all understrykas, och elt införande ilagtext kan ha psykologisk betydelse. Tingsrätten motsätter sig därför inle attdetta tas in i lagtexten men anser att del finns andra minst lika vikligaomständigheter som :'ätten skall beakta vid bedömningen. Tingsrätten villdessutom framhålla alt det inte endast är barnets behov av kontakt medföräldrarna som skall beaktas, ulan också barnets rätt därtill. Av dessa skälföreslär tingsrätten alt paragrafen fär följande lydelse: "Vid bedömningenav vad som är bäst för barnet skall också barnets behov av och rätt till en godkontakt med båda föräldarna beaktas." ,Även i 10 § finner tingsrätten anledning all föreslå en ändring. Tingsrätten föreslår alt sista meningen får lyda: Rätten får flytta över ' vårdnadenlill föräldrarna gemensamt eller en av dem beroende på vad som är bäst förbarnet. Tingsrättentillstyrker att föräldrarna i samband med faderskapsbekräfielsen kan fågemensam vårdnad genom én anmälan lill socialnämnden. Folkbokföringsområdetberörs av den föreslagna ändringen i 6 kap 4 § , som innebärutökade möjligheter för föräldrar au få gemensam vårdnad om sitt barn genomregistrering hos pastorsämbetet. Om förslaget, såsom avses, träder i kraft den1 kommer den nya ordningen för pastorsämbetena all tillämpas underen myckel . överförs ju folkbokföringsverksamheten frånpastorsämbetena lill de lokala skattemyndigheterna. Från och med den 1 juli1991 kommer därmed även registrering av gemensam vårdnad efter anmälan alt skehos de lokala skattemyndigheterna. Den utökade möjlighet till registrering somföreslås bedöms emellertid inte medföra någon större belastning päfolkbokföringsmyndigheierna. Det bör inte möta några hinder att genomföra denföreslagna ordningen . RSV tillstyrker följaktligenpromemorians förslag. 1990/91: 8 Bilaga 3 Socialstyrelsenär av uppfattningen att gemensam vårdnad oftast är bäst för barn. Bådaföräldrarna har kvar sitt ansvar. Då en förälder begär ensam vårdnad är det,som också påpekas i promemorian, inte självklart att del också är bäst förbarnet all den gemensamma vårdnaden upplöses. Enligtpromemorians förlag skall domstolen ta upp en diskussion med föräldrarna om hurde ser på värdnadsfrågan och pröva deras argument för olika alternativ. Om ensådan diskussion blir lyhörd och nyanserad kan del bli något av"klargörande samtal". Enpositiv effekt av att skälen lill att en förälder önskar ensam vårdnaddiskuteras i domstolen är att del blir en markering frän samhället att samarbetemellan föräldrar - gemensamt ansvar - mestadels är det för barnet bästa. Deuppenbara fall då gemensam vårdnad varken är önskvärd eller möjligt torde lättvaskas fram - ensam vårdnad blir då det bästa för barnet. - Men den gruppföräldrar som låter egna negativa känslor lill motparten styra en för barnet såallvarlig fråga som vårdnad kan förhoppningsvis fäs att stanna upp och länka enextra gäng. Socialstyrelsenbiträder promemorians förslag i frågan. Förslagetom ett förenklat förfarande för alt få gemensam vårdnad genom en anmälan lillsocialnämnden i samband med faderskapets fastställande tillstyrks. I de flestafall görs faderskapsutredningen och föräldrarnas undertecknande i ettsammanhang på socialnämnden. 1 en hel del fall kommer detta förfarande att skeredan innan barnet är fött. godkännande sker däremot iblandefter föräldrarnas besök på socialförvaltningen och görs aldrig förrän efterbarnets födelse. Lagtexten i den föreslagna 6 kap. 4 § bör därför få en delvisannan utformning, så alt det blir klart att en sådan anmälan till socialnämdenkan göras i samband med att mannen och modern undertecknarfaderskapsbekräftelsen i stället för som föreslås i samband med att nämndengodkänner bekräftelsen. ibland godkänner bekräftelsen vid eu senare tillfälle änföräldrarna undertecknar handlingen är del lämpligast attfaderskapsbekräftelsen och anmälan om gemensam vårdnad upprättas på två skildaformulär. Skulle i något fall föräldrarna vilja återkalla sin anmälan omgemensam vårdnad innan socialnämnden godkänt faderskapet och aviseratpastorsämbetet, uppstår annars problem för socialnämnden hur de skall förfaramed handlingen. DVmotsätter sig inle att domstolarna ges möjlighet att besluta om gemensam vårdnad trots att en eller båda föräldrarna helst vill ha ensam vårdnad. Det kan dock ifrågasättas om det praktiska värdet av regeln är så stort. Tvistenmellan föräldrarna gäller regelmässigt den faktiska vårdnaden. Utgångspunktenför gemensam vårdnad måste alltjämt vara att föräld- Bilaga 3 rårnai princip kan enas i alla frågor som rör barnet. kommaöverens om vem som skall ha den faktiska vårdnaden torde gemensamvårdnad vara utesluten även . skallkunna tillämpas krävs all domstolen kan utröna dels att båda föräldrarnai vari fall i andra hand kan länka sig gemensam vårdnad, dels all föräldrarna är ense omden faktiska vårdnaden. Vidare måste det vara sannoliktall föräldrarna kan komma överens i umgängesfrågorna. måstehöra till undantagen all föräldrarna fortsätter au tvista om den juridiska vårdnaden trotsatt de är överens i alla praktiska frågor. undanlagsfallentorde den föreslagna regeln ha ett visst värde. EnliglDVs uppfattning ligger emellertid del framstå värdet i den ytterligaremarkeringen av gemensam vårdnad som huvudregel även sedan föräldarna beslutatsig för att gå skilda vägar. Pä så sätt kan föräldrarna förmås att åtminstoneöverväga om ime fortsatt gemensam vårdnad är eu länkbart alternativ. DVvill dock varna för all elt ökat antal vårdnadstvister i ett senare skede kanbli följden om domstolarna tillämpar den föreslagna bestämmelsen alltförfrikostigt. Förall domstolen skall kunna förordna om gemensam vårdnad krävs således enuppriktig vilja frän båda föräldrarna att försöka enas i alla frågor. Del ärdärför olämpligt med uttalanden av det slag som förekommer på s. 51 och ispecialmotiveringen s. 89 i promemorian (jfr även s. 90). Där sägs alt enförälders motstånd mot gemensam vårdnad kan tyda på att intresset ochambitionen hos den föräldern att söka uppräithälla en nära och god kontaktmellan barnet och den andre föräldern är mindre samt all del därför i mångafall torde få antas all det är bäst för barnet om den andre föräldern får blivårdnadshavare. Även om uttalandet modifieras något i nästa mening anser DVdels au slutsatsen i sig är felaktig, dels att uttalandet är olämpligt.Slutsatsen är felaktig eftersom del förhållandet att en förälder inte anser sigkunna samarbeta med den andre när det gäller vårdnaden inle behöver innebäraatt han kommer att motsätta sig umgänge mellan den andre föräldern och barnen.Uttalandet är olämpligt eftersom del kan leda till alt föräldrar av rädsla förau ställa sig i dålig dager och kanske helt mista vårdnaden, går med pägeniensam vårdnad trots alt konflikten mellan föräldrarna är så djupgående altgemensam vårdnad i realiteten är ett omöjligt alternativ. DVtillstyrker förslaget om gemensam vårdnad för föräldrar som inte varit giflamed varandra. Påskäl som anges i belänkandet och som finner stöd av den särskilda promemorianav överläkaren tillstyrker fakultelssiyrel- senatt reglerna i ändras för att ge något ökat utrymme för 122 användningen av gemensam vårdnad. Den föreslagna lagtexten är emellertidinle tillräckligt genomarbetad för att i nuvarande skick läggas till grund förlagstiftning. Iförslaget lill 6 kap. 5, 6 och 10 §§ i betänkandet talas om att en Bilaga 3förälder "under inga förhållanden" vill ha gemensam vårdnad eller atthan eller hon "helt" motsätter sig gemensam vårdnad. Dessauttryckssätt är för oklara. I motiven anges (s. 50) en mera preciserad innebördav de angivna ullrycken, nämligen au en förälder i första hand vill havårdnaden ensam men att han eller hon alternativt föredrar gemensam vårdnadframför all den andre föräldern får vårdnaden ensam. Lagtextenoch motiven innebär all gemensam vårdnad skall komma ifråga endast om bådaföräldrarna är beredda all acceptera gemensam vårdnad som allernaiiv till attden andre föräldern får vårdnaden ensam. Emellertid borde det i sak varamöjligt att gå något längre till förmån för gemensam vårdnad än som skett ibetänkandet. Fakultelsstyrelsen menar att barnets bästa kan tänkas motiveragemensam vårdnad även om enbart en av föräldrarna förklarar sig kunna accepteraett sådant arrangemang. Elt inte opraktiskt exempel kan vara all modern, hosvilket barnet boll och skall bo, vill ha vårdnaden ensam, som fadernönskar gemensam vårdnad ulan alt ha intresse av att för sin del begära att fåvårdnaden ensam. Del kan länkas att det är i barnets intresse i ett sådant fallalt gemensam vårdnad kommer till stånd mot moderns önskemål. Ett sådanl svarkan emellertid inte ges generellt utan blir beroende av omständigheterna i detenskilda fallet. Även om modern i detta exempel aldrig vill medge inför rätten,att hon kan länka sig geniensam vårdnad, kanske hon skulle lojalt rätta sigefter ett förordnande därom. Del kan då vara i barnets intresse alt gemensamvårdnad kommer till stånd. Omständigheterna kan emellertid också tänkasinnebära att föräldrarna har så djupgående samarbelsproblem, all gemensamvårdnad inte kan förväntas fungera på ett tillfredsställande sätt mot enaförälderns önskan. Gemensam vårdnad bör då inle komma ifråga. Fråganom lämpligheten av gemensam vårdnad, när blott en förälder öppet deklarerarsitt intresse därför, får sålunda avgöras med ledning av även den andreförälderns inställning och de slutsatser som rätten kan dra i fråga om hurgeniensam vårdnad kan väntas komma au fungera. Beslutet bör kunna underlättasgenom ett ökat utnyttjande av samarbetssamtal. Om emellertid blott en avföräldrarna önskar gemensam vårdnad, bör man emellertid knappast rekommenderadenna vårdnadsform mot den andra förälderns önskan om inte omständigheterna iett mål ger särskilt stöd för tanken au gemensam vårdnad ändå skall kunnafungera väl. Som framhållits i departementspromemorian finns del ju nämligen isvensk rätt inte någon möjlighet au lösa konflikter, om värdnadshavarna äroeniga. Ställer man sig positivtill tanken pä ett ökat utrymme för gemensam vårdnad, faller det vidare i ögonen att del inte heller är möjligt för en förälder au ensam väcka talan om införande av gemensam vårdnad, om vårdnaden tidigare tillerkänts en av föräldrarna ensam. En sådan möjlighet bör tillskapas. Fakultelsstyrelsenframlägger nedan ett förslag lill lagtext till 6 kap. 3- Prop. 1990/91: 8 6 och8-10 §§ . Vid utarbetandet av förslaget har beaktats Bilaga 3 desynpunkter som angetts. Vidare har emellertid eftersträvatsytterligare laglekniska förenklingar. I nuvarande utformning liksom enligtpromemorian handlar både 5 och 6 §§ om att en förälder vill ha vårdnaden ensam,men paragraferna skiljer sig åt genom att vårdnaden varit gemensam enligt 5 §men tillkommit den andre föräldern ensam enligl 6 §. I del nedan framlagdaförslaget har dessa två fall, som bör avgöras efter likartade principer, kunnatslås ihop till en ny 5 §. angivna uppläggningen har också gjrot det naturligt att flytta regeln omrättens möjlighet i mål om äktenskapsskillnad att utan yrkande upplösa gemensamvårdnad från 5 § till 3 §, som i sitt andra stycke redan upptar en föreskriftom förfarandet vid äktenskapsskillnad. Sammanslagningenav 5 och 6 §§ till elt lagrum har vidare gjort det möjligt all ge den idepartementspromemorian föreslagna 6 a §:n paragrafnummer 6. Fakultetsstyrelsentillstyrker införandet av en sådan regel, som betonar att barnets behov avkontakt med båda föräldrarna skall ges särskild betydelse vid valet avvårdnadshavare; härigenom antas s.k. umgängessaboiage av vårdnadshavaren kunnabli motarbetat. Enligt sin lydelse anger den föreslagna regeln att barnetsbehov av nära och god kontakt med båda föräldrarna skall ges särskild betydelsevid bedömningen av vad som är bäst för barnel. Avfaltningen kan i och för sigpeka pä att gemensam vårdnad är au föredra framför au en förälder har vårdnadenensam. Som angetts är emellertid syftet med regeln enbart alt ge ledningför vem av föräldrarna som ensam skall tillerkännas vårdnaden. Alt detta måstevara den föreslagna regelns syfte framgår i ston sett också av lagenssystematiska uppbyggnad, eftersom gemensam vårdnad förutsätterfull enighet därom mellan föräldrarna. Emellertid kan lagens systematiskautformning i åtminstone elt fall föranleda tvekan hos den som enbart läserlagtexten. Eftersom rätten vid äktenskapsskillnad har en möjlighet all ulanyrkande häva en tidigare gemensam vårdnad om denna är uppenbarligen oförenligmed barnels bästa, kan en läsare av lagen i och för sig ställa sig frågan ominte den nu föreslagna regeln om betydelsen av barnets kontakt med bådaföräldrarna skall vara tillämplig och påverka bedömningen. 'Lagtekniskt är emellertid detta alltså inte avsett. Lagtextenskulle emellertid bli klarare om del i den föreslagna, nya regeln om barnelsbehov av kontakt med båda föräldrarna uttryckligen anges att den enbart gällerdel fall att vårdnaden skall tilläggas en av föräldrarna. skulle ilagrummet kunna föras in ytterligare en regel, som i görlig mån utstakar gränsernaför beslut om gemensam vårdnad, när enbart en förälder begär sådan vårdnad menden andre föräldern säger sig vara emot en sådan lösning. I del nedan uppiagnaförslaget har 6 § utformats i enlighet med vad som sagts. Vadsärskilt angår möjligheten av gemensam vårdnad vill fakultels styrelsen slutligen peka pä att den föreslagna regleringen, som innebär 124 någon utveckling och enprecisering av departementsförslaget, framgår Prop. 1990/91:8 av förslagettill FB 6:3 st. 3, 6:4 st. 1 p. 2, 6:5 p. 2 och 6:10 p. 2, de Bilaga 3senare tre lagrummen jämförda med 6:6. Förslag till lagtext: Barnetstår -:-:- förordnade förmyndare. Omdet döms till äktenskapsskillnad -:-:- alltjämt är gemensam. Imål om äktenskapsskillnad kan rätten utan yrkande förordna alt en avföräldrarna skall ha vårdnaden ensam, om gemensam vårdnad är uppenbartoförenlig med barnets bästa. Stårbarnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill föräldrarnagemensamt utöva vårdnaden, skall rätten på talan av en av dem eller bådaförordna att vårdnaden skall vara gemensam, om inte detta är uppenbartoförenligt med barnets bästa. Vill endast en av föräldrarna au vårdnaden skallutövas gemensamt, skall rätten bifalla talan härom, om gemensam vårdnad är bästför barnet. Ävenutan förordnande av rällen kan föräldrarna få gemensam vårdnad genomregistrering -:-:- (forts enligl betänkandet) -:-:- barnet är svenskmedborgare. Väckeren av föräldrarna talan om att fä vårdnaden över barnet när detta står undervårdnad av den andre föräldern eller av båda föräldrarna gemensamt, skallrätten besluta om vårdnaden med hänsyn lill vad som är bäst för barnel. En domeller ett beslut som innebär au vårdnaden skall vara gemensam får dockmeddelas endast om åtminstone en av föräldrarna föredrar sådan vårdnad framförau den andre föräldern får vårdnaden ensam. Omen av föräldrarna begär eller föredrar gemensam vårdnad men den andre föräldernmotsätter sig all vårdnaden anförtros föräldrarna gemensamt, fär rällen beslutaom gemensam vårdnad enligl 4 § 1 st., 5 § 1 st. eller 10 § endast om det medhänsyn till omständigheterna finns särskilda skäl att anta att sådan vårdnadskall vara bäst för barnel. Ävenom vårdnaden skall tilläggas en av föräldrarna ensam skall rätten vid bedömningenav vad som är bäst för barnel fästa avseende särskilt vid barnets behov av näraoch god kontakt med båda föräldrarna. Slårbarnet under vårdnad av en eller två särskilt förordnade förmyndare Prop.1990/91: 8 och vill någon av barnels föräldrar -:-:- bäst för barnet. Om någonav Bilaga 3 föräldrarna föredrar gemensam vårdnad framför att den andreföräldern får vårdnaden ensam, skall rätten, om delta är bäst för barnet,förordna att barnel skall slå under föräldrarnas gemensamma vårdnad. Genomen gemensam vårdnad ges båda föräldrarna ett rättsligt ansvar för barnet. Genomall föräldrarna på sä sätt efter en separation pä lika villkor får ta del ivårdnaden om barnet skapas bättre förutsättningar för samförsiåndslösningar.Del är större ansvarstagande för båda föräldrarna, som en gemensam vårdnadinnebär, ger också bättre grund för fortsatta nära och goda kontakter medbarnel. Dengemensamma vårdnaden ställer emellertid långtgående krav på föräldrarna.Föräldrarna måste kunna enas i sina omsorger om barnet. Praktiska frågor somt.ex. var barnet skall vistas och hur dess skolgång skall anordnas nödvändiggören insikt hos föräldrarna om all de, med bortseende från de motsättningar somannars kan föreligga mellan dem, måste samverka i omsorgerna om barnet. Ärstridigheterna mellan föräldrarna så djupgående all de inte kan överbryggas kanden gemensamma vårdnaden vara till skada för barnel i stället för eu stöd ochen trygghet för det. Som exempel på en nackdel med gemensam vårdnad vill jag pekapå risken för all föräldrarna löser konflikten dem emellan genom alt dela påden faktiska vårdnaden millimelerrättvisl; barnet får t.ex. bo hos denena, hos den andre etc. Del ligger i sakens natur all ett sådanlarrangemang inle är ägnat all ge barnet stabilitet och trygghet i tillvaron. Motden bakgrunden kan gemensam vårdnad i den utformning den har inte görasovillkorlig. Det skulle, på säu framhålls i promemorian, innebära allföräldrarna tvingades in i en vårdnadsform som de inte kan bemästra. Pågränsen lill en sådan ovillkorlighei ligger förslaget i promemorian altdomstolen skall kunna bestämma att vårdnaden skall vara gemensam även i sådanafall då en eller båda föräldrarna yrkat ensam vårdnad, men ingen av föräldrarna"helt motsätier" sig gemensam vårdnad. Jagbiträder inte förslaget i den delen. Som jag redan framhållit måste dengemensamma vårdnaden bygga på båda föräldrarnas vilja till samverkan. Lämnas påsätt föresläs nu i promemorian utrymme för gemensam vårdnad på annan grund änföräldrarnas uttalade och bestämda vilja lill samverkan uppkommer en betydanderisk för att del samförstånd i omsorgerna om barnet, som utgör förutsättningenför au barnets behov skall kunna tillgodoses, inle kan näs. Vadjag har sagt nu innebär all de förslag lill ändringar i somanges i 6 kap. 5 - 6 och 10 §§ inle bör genomföras. 1990/91: 8 Bilaga 3 Detföreslås att anmälan om gemensam vårdnad skall kunna göras till socialnämnden isamband med faderskapsbekräftelsen, eller pastorsämbetet underförutsättning all förordnande om vårdnad inle har meddelats tidigare och attföräldrar och barn är sveflska medborgare, inges ansökan tillpastorsämbetet. Gemensamvårdnad och faderskapsbekräftelse är två olika juridiska begrepp ochhandläggningen bör därför ej förenklas så längi alt de ' sammanföres pä sammablankett. I samband med faderskapsbekräfielsen är det viktigt att föräldrarnafär en saklig informatio om vilka juridiska och praktiska konsekvenser gemensamvårdnad får för dem. kunna få en enkel broschyr och anmälningsblanketti sambaijd-med faderskapsbekräfielsen för att sedan hemma ta ställning tillanmälan, som sedan lämnas lill pastorsämbetet. IMalmö är av de ogifta föräldrarna sa°mboehde vid barnets födelse, mennärmare hälften separerar . Förhastade beslut om gemensamvårdnad kommer au medföra elt ökat antal tvister om upplösande av dengemensamma vårdnaden. Dessa tvister är påfrestande för alla parter. Vidareföreslås all domstolen skall kunna bestämma all vårdnaden skall vara gemensamäven om någon av föräldrarna helst vill ha ensam vårdnad. Förslaget markeraratt del bedöms bäst för barnel att båda föräldrarna har samma juridiska ansvar.Så länge föräldrarna klarar au samarbeta med varandra på ett konstruktivt sättfungerar förslagets intentioner. Emellertid visar erfarenheten sedan flera åratt mänga föräldrar har svårt all klara samarbetet kring barnet då de harkonflikt på vuxenplanel. Vårdnad- och umgängesfrågorna blir då myckel centralaför parterna och advokater engageras på respektive sida.