prop · GE0393 · 1990-12-31 00:00:00 — Den beskrivna utvecklingen med en minskadundersökningsvolym avseende alkoholbestämningar och analyser åt kriminalvårdsanstalteraamedför att SRLs kemiska avdelning får en tydligare servicefunktion åt denrättsmedicinska undersökningsorganisationen. Den rättskemiska avdelningen bördärför främst utvecklas mot att vara en central laboratorieenhet åt deregionala rättsmedicin.ska avdelningaraa. Dessa verksamheter bör därför hållassamman organisatoriskt. Mot den redovisade bakgranden bör de avdelningar inom dennya myndigheten som skall svara för rättsmedicinska undersökningar och för denverksamhet som bedrivs inom SRLs kemiska avdelning i enlighet med arbetsgmppensförslag tillsammans benämnas statens rättsmedicinska institut. Denna del av dennya myndigheten bör bestå av regionala rättsmedicinska avdelningar och encentral rättskemisk avdelning. De nuvarande föreståndarna vid rättsläkarstationeraasvarar för både den administrativa och den medicinska ledningen. Där är alltsåledningsfunktionen redan organiserad på det sätt som fr.o.m. den I juli 1991kommer alt gälla inom stora delar av den offentliga hälso- och sjukvården. Som jag fömt nämnt (avsnitt 4.2) bör uppgiften att varachef för en avdelning inom den nya myndigheten utgöra ett tidsbegränsat tilläggsuppdragför en tjänsteman där. Vid de regionala rättsmedicinska avdelningaraa bör äveni fort.ättningen finnas chefer med ett samlat ansvar för både denadministrativa och den medicinska ledningen. Även i övrigt bör i allt vä,sentligtgälla detsamma som kommer att gälla fr.o.m för chefsöverläkareinom den offentliga hälso- och sjukvården. I fråga om kompetenskrav, uppgifter m.m.liksom delegering av ledningsuppgifter vill jag därför hänvisa tillpropositionen 1989/90:81 (avsnitten 2.8 - 2.11). Fyra av rättsläkarstationeraa har som föreståndareinnehavare av fullmaktstjänst som professor i rättsmedicin inom högskolan. ISveriges läkarförbunds remissyttrande över betänkande hardenna automatiska koppling av professurerna med föreståndarskap ifrågasattseftersom vetenskapligt intresse inte med nödvändighet också innebär intresseför administrativa göromål. I och med att uppgiften att vara chef för en regionalrättsmedicinsk avdelning blir ett tidsbegränsat uppdrag upphör nämndaautomatiska koppling. Detta är i linje med verksledningsbeslut. Tjänster som professor i rättsmedicin inom högskolan bör ifortsättningen vara förenade med läkartjänster vid de rättsmedicinska avdelningarna.Nuvarande innehavare av nämnda fullmaktstjänster är införstådda med den nya ordningensom innebär att deras tjänster förenas med överläkartjänst. Förändringen tordege oförändrad ersättning för dessa. Som tidigare nämnts (avsnitt 3) avser tillsynsutredningenatt lägga fram sina förslag. Utredningen överväger bl.a. om den personkrets som omfattas av lagen(1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårds- Prop. 1990/91:93 personalenm.fl. bör utvidgas att omfatta t.ex. personal med vårdutbildning som är knutentill rättsmedicinsk och rättskemisk verksamhet. Deregionala rättsmedicinska avdelningarna och den rättskemiska avdelningen skallinom den nya myndigheten svara för de uppgifter som ankommer på rättsläkarstationeraaoch SRLs kemiska avdelning. En huvuduppgift blir alltså att utföra rättsmedicinskaundersökningar efter beslut av polismyndigheter och vissa andra myndigheter.Omfattningen av denna verksamhet bestäms således av andra myndigheter och av deregler som dessa har att tillämpa. Det rör sig alltså om en utpräglat produktionsinriktadoch efterfrågestyrd \'erksamhet. Deändrade regler som trädde i kraft har lett till att de enkladödsorsaksundersökningaraa och därmed obduktionsverk.sam-heten vidrättsläkarstationerna har minskat kraftigt . Som jagtidigare nämnt (avsnitt 3) kan den nya begravningslagstiftning som träder ikraft och planerade ytterligare regeländringar beräknas leda tillatt de enkla död.sorsaksundersökningaraa i stort sett upphör. En av utgångspunkteraaför arbetet med myndig-hetsstrakturen har varit att den rättsmedicinskaverksamheten renodlas till sådana uppgifter som är av klart rättsvårdandekaraktär. Ävenärendena vid SRLs kemiska avdelning har minskat kraftigt. Det gäller såvälrattfylleriärendena som ärendena från kriminalvårdsanstalterna. Utvecklingenär bl.a. en följd av att polisen alltmera gått över från dettidigare förhärskande systemet med blodprov på misstänkta rattfyllerister tillanalys av alkoholhalten genom utand-ningsprov. En central funktion när detgäller utanciningsproven har inrättats vid statens kriminaltekniskalaboratorium (SKL) som är en myndighet under och som utförde flesta slag av laboratorieundersökningar åt polisen. Arbetsgmppen redovisari sin rapport att den i en senare etapp av sitt arbete kommer att ta upp fråganom den närmare gränsdragningen mellan den nya myndigheten och SKL när detgäller dessa uppgifter. Jag avser att återkomma till regeringen i den frågannär resultatet av gruppens fortsatta arbete föreligger. Minavsikt är att arbetsgnippen även skall få i uppdrag att bl.a. klargöraresursmässiga och andra konsekvenser av den redovisade utvecklingen av derättsmedicinska och rättskemiska verksamheteraa. Gmppen skall analyseraresursbehoven och andra frågor som rör samtliga verksamhetsgrenar. Förutomundersökningar av avlidna gäller det bl.a. undersökningar av levande personer,laboratorieundersökningar m.m. Det gäller vidare de resurser som tillhandahållsför den läkaratbildning saml den forskning och forskarutbildning som bedrivsinom högskoleorganisationen. Gmppenbör också närmare klargöra vilka vinster som kan nås genom ett ökat samarbetemellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Somjag fömt nämnt bcir renodlingen av verksamheten skapa möjlig- heter att läggaytterligare tonvikt på frågor som gäller verksamhetens Prop. kvalitet och därmedrättssäkerheten. I avvaktan på resultaten av gruppens arbete vill jag i dettasammanhang endast understryka det nära sambandet mellan en hög kvalitet ochen aktiv forskning. Det blir en viktig uppgift för den nya myndighetensledning att se till att verksamhetens kvalitet kontrolleras och vid behovförbättras för att värna om rättssäkerheten. Rättskemiskservice åt de rättsmedicinska avdelningarna SRLlåg tidigare i nära rättsläkarstalionen. är SRL,som redovisats inledningsvis, lokaliserat till . I samband medflyttningen dit startades en försöksverk.samhet med en filial till SRL i Solnai anslutning till rättsläkarstationen. Denna filial finns alltjämt kvar. RRK-utredningenhar ingående behandlat frågan om decentralisering av rättskemiska analyser.Utredningen understryker att organisationen av den rättskemiska verksamhetenmåste bestämmas av kravet på rättssäkerhet och kvalitet samt tillgången påresurser. Enligt utredningen talar övertygande skäl för att de rättskemiskaanalyserna bör förbli koncentrerade till ett centralt laboratorium. RRK-utredningenföreslår däriör att nämnda försöksverksamhet med en filial i upphör. Socialstyrelsenhar i anslagsframställningen för nästa budgetår framhållit att filialen enligt SRLsoch styrelsens uppfattning bör avvecklas och verksamheten flyttas tillLinköping. Enligt styrelsens mening fmns betydande besparingar att vinna på attlägga ner filialen. Föreståndarenför rättsläkarstationen i har framfört farhågor för an en nedläggningav SRLs filial i skulle medföra risker för rättssäkerheten. Regeringenhar därför uppdragit åt att senast den 15maj 1991 utvärdera tillförlitligheten av de analyser som SRL utför vid sinhuvudenhet i och vid filialen i samt att därvid redovisa deförslag som utvärderingen leder till. Jagvill också nämna att arbetsgmppen för beredning av frågor om rättsläkarstationeraasoch SRLs framtida organisation har redovisat att den tekniska och medicinska uh/ecklingenpå sikt kan innebära att bättre fömtsättningar uppstår att medtillfredsställande säkerhet och till rimlig kostnad utföra vissa analyserutanför den centrala rätt.skemiska enheten i . Det kan bli möjligt attgöra en del analyser vid de regionala avdelningarna eller att köpaanalysservice från regionsjukhusen. Undermedverkan av har arbetsgruppen inlett ett arbete som syftar tillatt få ett bättre underiag för att bedöma dessa frågor som gmppen avser attbehandla i sitt fortsatta arbete. Mittförslag innebär att den verksamhet som ankommer på rättsläkarstationema ochSRLs kemiska avdelning hålls samman inom den nya myndigheten. Detta skapar godafömtsättningar för en ändamålsenlig avvägning mellan de skäl som talar för encentraliserad analysverksamhet och de som talar för en decentralisering. Attsvara för denna avvägning och att se till attverksamhetens kvalitet och därmed rättssäkerheten följs Prop. 1990/91:93 ochutvärderas blir en viktig uppgift för den nya myndighetens ledning. Fömtomden uppdragsverksamhet som bedrivs vid SRLs kemi.4:a avdelning kan detockså vid de regionala rättsmedicinska avdelningarna vara motiverat meduppdragsverksamhet av mindre omfattning. Det bör vara möjligt att mot ersättninglämna sådan service som avdelningaraa varken är skyldiga att utföra ellerdisponerar medel för. Det kan t.ex. röra sig om uppgifter som det är praktisktatt utföra i samband med en obduktion och där en åtgärd vid en avdelning kanmedverka till att hålla begravningskostnaderna nere. Det kan också gällaersättning från en begravningsentreprenör för utnyttjande av resurser vid enavdelning. Det gäller vidare exempelvis när balsamering önskas i samband med enobduktion. Detta bör också ses mot bakgmnd av att personalen inte bör fåbedriva enskild verksamhet på arbetsplatsen. (Jämför även \ad som redovisats idenna fråga i betänkandet (SOU 1979:59) I livets slutskede och i detinledningsvis nämnda betänkandet med ffjrslag till lag om omhändertagande ochundersökning av avlidna.) 1den mån resurseraa medger det bör de regionala rättsmedicinska avdelningarnamot ersättning också kunna åta sig att utföra kliniska obduktioner åtsjukvården liksom andra undersökningar, t.ex. histo-patologiska undersökningar. Denfömtnämnda arbetsgmppen har till uppgift att behandla frågan omavgiftsfinansiering av den rättsmedicin.ska verksamheten. Jag avser att återkommatill regeringen i den frågan när resultatet av gmppens arbete föreligger. 7 Anslagsfrågor för /92 I1991 års budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 7 s. 96) har regeringenföreslagit att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, /92 beräkna till ettförslagsanslag på . och till Statens rättsläkarstationer ettförslagsanslag på . Jagtar nu upp frågan om anslag för verksamheten inom den nya myndigheten. Nyttanslag (förslag) . Förden nya myndigheten bör gälla en utgiftsram för nästa budgetår som motsvararanslagen för de verksamheter som myndigheten skall överta med beaktande av detgenerella produktivitetskravet av . Somfömt redovisats är den rättsserologiska verksamheten inom den nya myndigheten avgiftsfinansierad.För denna verksamhet bör tillämpas Prop. 1990/91:93 de principer som gäller fören uppdragsmyndighet med ett s.k, 1 000-kronorsanslag. Utgiftsramen för dennadel av verksamheten, för vilken således I . bör anvisas, bör fastställasmed beaktande av medelsbehovet för planerade investeringar om sammanlagt 2,6milj.kr. i DNA-teknik (jfr prop. 1989/90:100 bil. 81).' Förden anslagsfinansierade verk.samheten beräknar jag med angivnautgångspunkt . Somjag tidigare nämnt (avsnitt 4.2) bör en organisationskommitté tillkallas föratt medverka i arbetet att genomföra den nya organisationen och också få iuppdrag att närmare klargöra behovet av resurser för den nya myndighetensledning och centrala kansli. När detta uppdrag fullgjorts bör regeringenbesluta om hur stor de! av den samlade utgiftsramen som högst får disponerasför ändamålet. Jaghar fömt även nämnt att det inom pågår ett arbete med siktepå att en proposition om den rättspsykiatriska undersöknings-verksamhci-jr.skall föreläggas . Jag har därvid också nämnt att tlera skältalar för att den nya myndigheten även bör ta över uppgifter som rörrättspsykiatrin från och att jag avser att återkomma till denfrågan vid min anmälan av nämnda proposition. Somtidigare redovisats har antalet enkla dödsorsaksundersökningar minskatkraftigt. Även vid SRLs kemiska avdelning minskar delar av den anslagsfinansieradeverksamheten. Innevarande budgetår har det varit möjligt att avsätta förhållandevishöga belopp för investeringar vid rättsläkarstationeraa. Med hänsyn till denminskade verksamheten räknar jag med att en ännu större del av anslaget skallkunna avsättas för investeringar vid den nya myndigheten. Jaghemställer att regeringen föreslår att 1. godkänna att en ny myndighet inrättas den 1 juli1991 med de uppgifter som jag angett i avsnitt 4.2, 2. godkäima att tjänsterna som professor irättsmedicin inom högskolan förenas med överläkartjänster vid den nyamyndigheten i enlighet med vad jag anfört i avsnitt 6.2, 3. till för /92under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag på . Regeringenansluter sig till f()redragandens hemställan och beslutar att genom propositionföreslå att anta de forslag som föredraganden har lagt fram. Sammanfattningen i betänkande Prop.1990/91:93 1 ett rättsligt system uppkommer en mångfald artskilda frågor.Det kan exempelvis gälla medicinska, tekniska, kemiska eller liknande frågor.Polis, åklagare och domstolar och andra rättsvårdande myndigheter kan intehålla sig med den kompetens som ibland fordras för att bes\ara dessa frågor.Denna sakkunskap får i stället hämtas från myndigheter där sådan finns, t.ex.hos statens rättsläkarstationer, statens rättskemiska laboratorium (SRL) ochstatens kriminaltekniska laboratorium (SKL). Dessa avger analysresultat ochsakkunnigutlåtanden till de rättsvårdande organen. De sex statliga rättsläkarstationeraa i landet har tillhuvudsaklig uppgift att utföra rättsmedicinska undersökningar av levande ochavlidna personer. SRL:s uppgift är att utföra undersökningar av rättskemisk ochblodgruppsserologisk art saint annan likartad verksamhet. SKL utförhuvudsakligen kriminaltekniska undersökningar och i mindre omfattning andraundersökningar. Verksamheten vid de båda laboratorieraa är förlagd tillLinköping. Rättsläkarstationeraa och SRL har som chefsmyndighetoch hör till , medan SKL har rikspoli.sstyrelsen somchefsmyndighet och lyder under . En av utredningens uppgifter har varit att .se över deträttsmedicinska undersökningsväsendets organisation. Därvid har utredningenundersökt och belyst ekonomiska och andra förutsättningar för att föra överhuvudmannaskapet till sjukvårdshuvudmännen. Som utgångspunkt för dessaöverväganden har utredningen kartlagt behovet och omfattningen av denrättsmedicinska servicen. Utredningen har också gjort en samlad bedömning av vad denrättsvårdande verksamheten behöver för laboratorieservice och i vilken graddenna laboratorieverksamhet funktionellt kan samordnas för att fungera påeffektivast möjliga sätt. Frågan om en delning av SRL och en överföring av denrättskemiska verksamheten till SKL har ock.så behandlats. Utredningen har över\'ägtom även verksamheten vid rättsläkarstationeraa borde samordnas organisatorisktmed dessa laboratorier. I detta sammanhang har utredningen prövat om vissalaboratorieanalyser av rättskemisk art kan decentraliseras till stationeraa. En utgång.spunkt för utredningens överväganden har varitatt, inom ramen för de krav som en god rättssäkerhet och en acceptabelservicenivå ställer, föreslå lösningar i syfte att uppnå en så resurssnålorganisation som möjligt. Rättsmedicinsk verksamhet utförs i av läkare vid rättsläkarstationeraaoch av andra läkare i allmän eller enskild verksamhet. heten ingår trehuvuduppgifter, nämligen att utföra rättsmedicinska Prop. 1990/91:93undersökningar av levande och avlidna personer samt att avge utlåtanden Bilaga 1 om skadors och sjukdomars uppkomstsätt och svårighetsgrad och omorsakssamband mellan handling eller andra förhållanden och effekt. Detär en ganska utbredd uppfattning att den rättsmedicinska verksamheten till över\'ägandedel sysslar med undersökningar som syftar till att utröna om brott har begåttseller inte. Så sker förvisso, men dessa undersökningar utgör inte flertalet.Att rättsmedicinska undersökningar kan besvara rättsligt relevanta frågor harinte endast straffrättslig betydelse. Undersökningsresultaten används ock.såför att bedöma andra rättsliga frågor, t.ex. om arv ochförsäkringsersättningar. Ca80 % av samtliga dödsfall sker inom sjukvårdsinrättning. När en person avliderskall den sannolika dödsorsaken anges. Detta kan ske genom olika metoder, t.ex.genom att behandlande eller undersökande läkare utfärdar ett dödsbevis eller genomatt obduktion företas. av samtliga rtvi(/irt/?enc«er obduceras, varav14 % blir rättsmedicin.skt undersökta och genomgår klinisk obduktion.Bland dem som a\'lider utanför sjukvårdsinrättning (ca 17 000) företasrättsmedicinska undersökningar genom obduktion i av fallen. Derättsmedicinska undersökningaraa syftar bl.a. till att fastställa den sannolikadödsorsaken och att utröna om döden varit naturlig eller onaturlig. Dessaundersökningar sker med ledning av bl.a. föreskrifter omdödsbevis. Däri anges vissa riktlinjer för när rättsmedicinsk undersökningskall företas. Enligt utredningens mening har intentioneraa i föreskrifternainte förverkligats. Tillämpningen har således blivit mer restriktiv än av.sett,varigenom bl.a. många dödsfall har kommit att hänföras till sådana med okänddödsorsak och därmed blivit rättsmedicinskt undersökta. Motdenna bakgrund och av hänsyn till anhöriga och respekt för den avlidne samt avekonomiska skäl har utredningen övervägt om det är möjligt att begränsa antaletsådana undersökningar och om andra metoder kan - med beaktande avlättssäkerhetsaspekter - nyttjas för att fastställa den sannolika dödsorsaken. Utredningenhar övervägt att införa ett system som motsvarar det engelska "coroner"-systemetmed en hög jurist som bestämmer om obduktion skall företas. Systemetöverensstämmer dock på väsentliga punkter med det svenska, där en högrepolisman beslutar om rättsmedicinsk undersökning, varför utredningen avstårhärifrån. Som ett altemativ har utredningen diskuterat om en läkamndersökningav den avlidne på platsen skulle leda till ett minskat antal obduktioner. Fördetta syfte skulle särskilda läkartjänster krävas. Utredningen avfärdar emellertiddetta med hänsyn till att ett sådant system sannolikt skulle bidra till ökadekostnader och till att tjänster för detta ändamål kan väntas bli föga attraktiva. Utredningenanser det viktigt att polisen gör vad som är möjligt för att spåra behandlandeläkare och anhöriga som kan lämna viktiga uppgifter om den avlidne, vilka kanligga till gnmd för dödsbevis. Som ett led däri föreslår utredningen att polisenfår tillgång till uppgifter ur de patient- dataregister som förs inomrespektive landstings hälso- och sjukvård. 1990/91:93 dessa framgårvar och när en person fått vård eller behandling. Vad Bilaga 1 gällerbehandlande läkare bör dessa enligt utredningens mening i större utsträckningän vad som är fallet kunna utfärda dödsbevis. bör enhetliga mtiner skapas för omhändertagande av personer somavlider utanför sjukvårdsinrättning och som förs till en akutmottagning vidsjukhus. Den läkare som konstaterar dödsfallet bör på olika sätt medverka tillatt fastställa dödsorsaken efter viss utredning inom sjukhuset. Om dettagenomförs räknar utredningen med att antalet enkla dödsorsaksundersökningarkommer att minska. Iblandföretas rättsmedicinska undersökningar som enligt utredningens meningrätteligen inte bör betraktas som rättsmedicinska. Utredningen anser därför attden rättsmedicinska verksamheten bör renodlas. Bl.a. föreslår utredningen attpersoner som avlider av en lill döden ledande sjukdom utanförsjukvårdsinrättning och som varit föremål för vård för den sjukdomen inte skallbetraktas som rättsmedicinska fall. Om behov av obduktion då uppkommer bördenna utföras inom den landstingskommunala sjukvårdsorganisationen. Ett sådantförslag bör medföra att sjuk-vårdshuvudmärmens skyldigheter vad avser avlidnapersoner klarläggs. Utredningenanser att målet för den rättsmedicinska verksamheten bör vara att främjarättssäkerheten. Utifrim detta övergripande mål har utredningen föreslagitvissa huvuduppgifter för verksamheten vilka i huvudsak överensstämmer medgällande ordning. Utredningen har emellertid föreslagit en rad åtgärder för attavgränsa och renodla den rättsmedicinska verksamheten. Utredningenföreslår en författningsbestämmelse som anger när rättsmedicinsk undersökningav avlidna personer får äga ram. Utredningen anger åtta olika moment enligtvilka sådana undersökningar får företas. Detta får inte uppfattas så att rattsmedicin.sk undersökning alltidmåste ske i dessa fall. Utredningenföreslår inte någon ändring beträffande de myndigheter som beslutar omrättsmedicinsk undersökning. Sådana beslut bör alltjämt fattas av domstol,länsstyrelse, polis eller åklagare. förekommer treundersökningsformer, enkel och fullständig dödsorsaksundersökning samträttsmedicinsk obduktion vilka föreslås oförändrade. I praktiken innebär allaundersökningsformerna att den döda kroppen obduceras. Utredningen föreslår -mot bakgmnd av att det har visat sig vara tillräckligt att göra enyttre likbesiktning och på gmndval därav kunna uttala sig om den sannolikadödsorsaken - att en altemativ fjärde undersökningsform införs. Dennaundersökningsform skulle endast innebära en yttre besiktning av den dödakroppen. Utredningenframhåller att det rättsmedicinska undersökningsmaterialet bör utnyttjas i störreutsträckning i förebyggande syfte när det gäller olyckor, självmord, hälso- ochsjukvård m.m. Därför föreslår utredningen att forskning och utvecklingsarbetebör ingå i den rättsmedicinska verksamheten. Undersenare år har ca 12 500 rättsmedicinska undersökningar företagits. Av dessa harrättsläkarstationema svarat för ca 11 500 och läkare iallmän och enskild verksamhet for resterande ca 1 000 under- Prop.1990/91:93 sökningar. Med hänsyn till den rättsmedicinska verksamhetens .särarthar utredningen frågat sig om undersökningar av avlidna personer endast börutföras vid rättsläkarstationeraa eller i vart fall av rättsläkare. Utredningenanser att det är väsentligt att kraven på rättsmedicinsk kompetensupprätthålls. Detta gäller särskilt kvalificerade rättsmedicinska undersökningar.Utredningen menar därför att - i likhet med vad som gäller för nän. 'arande -uppdrag att utföra sådana kvalificerade undersökningar inte bör lämnas tillandra än rättsläkare. Vad därefter gäller enkla dödsorsaksundersökningar bör bl.a.- för att undvika långa transportvägar till rättsläkarstationema - sådanauppdrag även i fortsättningen kunna lämnas till andra läkare utanförstationerna, i första hand till läkare verksamma vid kliniskt patologiskaavdelningar vid länssjukhus. Till skillnad mot nu gällande föreskrifterföreslår utredningen att vissa kompetenskrav skall ställas på de personer somföretar rättsmedicinska undersökningar. Detta bör tillgodoses så att föreståndarenför en rättsläkarstation lämnar förordnanden till dem som han anser varakompetenta att utföra enkla dödsorsaksundersökningar utanför stationen. Rättsmedicin.ska undersökningar av levande personer utförsårligen i till ett antal av ca 6 000. Av dessa svarar rättsläkare förca 600. av antalet undersökningar utförs alltså av andra läkare änrättsläkare. Av praktiska skäl, t.ex. att polisen för sitt arbete är beroendeav att undersökningar företas förhållandevis smidigt och snabbt och att straffprocessuellatvångsmedel ställer krav på att en läkare finns på orten, anser utredningen attdes.sa undersökningar alltjämt bör kunna utföras av andra läkare jämsides med rättsläkama. Emellertid anser utredningen att vid vissa typer av grövrebrottslighet vissa fördelar skulle vinnas, om rättsläkaraas tjänsterutnyttjades efter mer enhetliga principer. Utredningen föreslår därför attundersökningar av levande personer vid misstanke om försök till mord, dråp samtallvarligare former av misshandel utförs av rättsläkare.