prop · GE0334 · 1990-12-31 00:00:00 — Äveni fräga om ränielänet bör utgångspunkten för l)eräkningen vara den räntekostoadsom projektet beräknas få med hänsyn tiU den faktiska produktionskostnadeneller, i fräga om låntagarbyggda egnahem, den schablon-t)6räknade kosmaden. Medbmttoränta avses den ärliga räntekosmad som kan beräknas med ledning avlånevillkoren pä den allmänna lånemarknaden. Detta innebär att bmttoränian bört)estämmas schablonmässigt enligt samma grunder som tUl-lämpas i dagensräntebidragssystem. I fräga om investeringslänet bör således bmttoränianberäknas efter en räntesats som bestäms med utgångspunkt frän att räntan pälänet är bunden för av minst fem är i sänder och att lånet finansierasmed en räntebärande femärig bostadsobligation. Det bör dessutom fömtsättas attinvesteringslänet inte amorteras innan skuldökningen genom räntelån upphör. Ifråga om nya räntelån IxJr bmttoräntan inledningsvis beräknas efter enräntesats som bestäms med utgångspunkt från att lånet löper med rörlig ränta.Från och med den tidpunkt då räntelånet omsätts eller räntejusteras, dvs.normalt räknat från det an investeringslånet har betalats ut, bördock bmttoräntan för den räntelåneskuld som dittills uppkommit beräknas eftersamma räntesats som från och med denna tidpunkt tUlämpas vid beräkningen avbmttoränta för investeringslånet. Vad jag nu har anfört innebär således att längivaren ges möjlighet att inom ramen för systemet välja en finansiering av nyaräntelän som inte medför an långivaren måste ta större ränterisker för räntelänän för annan långivning. Netioutgifien bör i sintur beräknas med ledning av produktionskostnaden och en nettoräntesats. Liksom i gällande system med räntebidrag för ny- och 2a ombyggnad bör detfastställas en nettoräntesats för av länetiden. Den börbestämmas med utgångspunkt i den nivå som gäller för den garanteraderäntesatsen för omläggningen. Det bör ankomma päregeringen att med denna utgångspunkt fastställa nettoräntesatsen det förstaåret och ökningen av denna. Jag vill dock för sammanhangets skuU anmälaföljande. har beslutat (prop.1989/90: 144, BoU21, rskr. 340) att den garanterade räntan vid nybyggnad avhyres- och bostadsrättshus skall höjas tiU och att deträntebidrag som avser kostnaden för ränta på bostadslån avläneunderlaget (räntebidragstrappan) skall sänkas till av räntekosmaden. I det räntelänesystem somjag föreslär kommer det inte att finnas någon motsvarighet tiUräntebidragstrappan. Nettoräntesatsen bör därför sättas något högre än angivna3,för att nettoutgiften i räntelänesyslemet skall motsvara nettoutgiften iräntebidragssystemet. Jag avser att senare föreslå regeringen att dennettoräntesats som skall ligga till grund för den statliga kreditgarantinbestäms till för . Nettoräntesatsen bör ökas stegvis tiU 3,85 %år 1993, är 1994 och . Denna räntesats bör tillämpas föralla fastigheisägarkategorier och upplåtelseformer och gälla vid både ny- ochombyggnad. Nettoräntesatsen bör inte,som sker med den garanterade räntesatsen, trappas upp med ett fömtbestämtantal procentenheter. Nettoräntesatsen t)ör i stället ökas med ett talsom motsvarar inflationen . Mittförslag: Realräntebidrag lämnas fr.o.m. i fråga om sådan ny-och ombyggnad av bostadshus som uppfyUer de generella kraven för stadigtbostadsstöd. Bidraget kan lämnas vid höga realräntor. Fullt realräntebidraglämnas efter husets färdigställande. Under de tioföljande åren minskas realräniebidragel årUgen med en tiondel för att efter färdigställandet. Realräntebidraget lämnas oberoende av husetsfaktiska fmansiering. Utredningensförslag: Utredningen föreslär att räntelänen skall vara förenade med enskuldutvecklingsgaranti av innebörden att staten vid behov genom bidrag vidutgången av av länetiden skall se till att låneskulden i realatermer kan minskas pä visst sätt Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser är positiva till syftet med utredningens förslag.Betydande invändningar riktas dock mot garantins tekniska utformning. Skälenför mitt förslag: Som jag har anfört redan inledningsvis har ett Prop. 1990/91:34 räntelänesystem sina givna begränsningar som omfördelningssystem. Det krävsen viss relation mellan l)etalningskrav och ränta för att inte skuldökningenskall Wi för stor eUer lånetidema bff alltför länga. Ett räntelänesystem är idetta hänseende känsligt för.höga räntenivåer i kombination med en låginflationstakt Om betalningskraven l)cstäms med utgångspunkt i vad som kananses vara normala nomineffa cjch reala räntor måste systemet kompletteras meden ordning som hindrar höga realräntor frän att fä etl fullt och varaktigtgenomslag i låntagarnas kapitalutgifter eller i låneskulderna. Boendekosmadsutredningensförslag om skuldutvecklingsgaranti innebär att den reala skuldökningen vidbehov minskas i efterhand vart femte är. kan alltså dereala skuldema öka. Utfallet av utredningens förslag omskuldutvecklingsgaranti blir också beroende av storleken pä nettoutgiften underdet första året och pä nettoutgiftens ökning . Ju lägrelåntagarens utgifter är, desto större blir statens bidrag som en följd av skuldutvecklingsgarantin.Detta skapar enligt min mening aUtfÖr stora incitament att begränsa låntagarnasegen betalning, viUcet i sin tur leder tUl att systemet blir instabilt. Denföreslagna skuldutvecklingsgarantin hindrar dessutom inte att lånetidema kan blimycket långa, under vissa antaganden om ränta och inflation upp mot 60 är. Föratt begränsa skuldökning och lånetider bör syftet med utredningens förslag omskuldutvecklingsgaranti enligt min mening tUlgodoses på annat sätt Detföreslagna räntelänesyslemet innebär att den del av nettoräntan -ränteutgiftenefter skatteavdrag effer motsvarande räntebidrag - som överstiger del åretsgaranterade ränteutgift betalas med räntelän. Jag har tidigare (avsnitt 4.5)redovisat mina förslag i figa om beräkning av bmttoränta, om den garanteradenenoutgiften och om hur den garanterade nettoutgiften skaU ökasunder länetiden. Med de valda nivåerna kommer bäde den nomineUa skuldökningenoch lånetidema för räntelänen att bli förhällan-devis begränsade, även omrealräntoma varaktigt kommer att Ugga på en högre nivå än vad som hittillsvarit vanligt. Räntelänesyslemet behöver dock som jag har redovisat avskärmasfrän effektema av höga realräntor för att det skaU behålla en tiUfredsställandestabUitet i aUa situationer. Hänsyn måste här tas inte minst tUl låntagarnasinn-esse av an kunna överblicka sina åtaganden. Motdenna bakgmnd förordar jag an ett stadigt reah-äntebidrag införs i syfte attl)egränsa skuldökningen i räntelänesyslemet i situationer med höga reah-äntor.Ett sådant reah-äntebidrag ersätter delar av annars nödvändiga räntelån eUerökade betalningskrav på låntagaren. Reahäntebidrag lämnasbara öm ett ränielån över huvud taget är aktuellt. En viss realränta bör alltid bäras av låntagarna. Denna del l)ör vara något högre vid hög inflationstakt än då inflationen är låg. Enligt min mening blirett realräntebidrag lämpligt avvägt om det lämnas i de fall dä räntan överstiger kvoten meUan å ena sidan inflationen ökad'och ä andra sidan en faktor 0,85. Av praktiska skäl bör som mätt pä inflationen användas den konstaterade penningvärdesförändringen för närmast föregående 12- mänadersperiod. Vid t)eräkningen av realräntebidraget måste också beaktas att r. endast70 % av ränteutgiften återstår att fördela sedan hänsyn tagits till Prop.1990/91: 34 ränteavdrag och motsvarande skattekompenserande räntebidrag. Iföljande sammanställning visas effektema av ett pä så vis utformat realräntebidragvid olika kombinationer av ränta och inflation. Reahäntebidrag, andel (%) bidragsunderlagei vid följande inflation. Fulltrealräntebidrag bör lämnas efter husets färdigställande.Under de följande tio åren bör realräntebidraget ärUgen minskas med en tiondelfor att upphöra tjugo är efter färdigstäUandet För hyres- ochbostadsrättshus bör reah-äntebidraget bestämmas med utgångspunkt frän sammaberäknade räntekosmad som används för att bestämma det skattekompenseranderäntebidraget. Även i fräga om realräntebidraget bör således utgångspunktenvara en räntekosmad som beräknas på gmndval av faktiska produktionskosmader.Detta bör i princip också gälla i de fall när skattekompenserande räntebidraginte lämnas, dvs. för ny- och ombyggnad av egnahem, utom för låntagarbyggdaegnahem för vilka bidragsunderlaget i likhet med vad som gällerför bostadslän och räntebidrag bör beräknas enligt schablonmetod. I lUchet medgällande regler för räntebidrag för småhus bör bidrag dock inle lämnas förstörre ränlekosmader än som kan beräknas för ett hus om 120 m i ett plan ochutan käUare. Det bör ankomma päregeringen eller, efter regeringens bestämmande, plan- och bostadsverket attmed utgångspunkt i vad jag nu sagt lägga fast de l)eräkningsgmnder som skallanvändas för att bestämma rcalräntebidragens belopp. För att främja sparandetinom bostadssektom bör realräntebidraget utbetalas oavsett hur huset harfinansierats. när realräntebidrag lämnas är ocksåaltemativkosmadema för eget kital i boendet mycket höga. Länsbostadsnämndenbeslutar om realräntebidrag. Bostadsmyndighetema prövar sedan årUgen om denberäknade räntekosmaden överstiger den kostnadsnivå som fömtsätts täckas avlåntagarens egen l)etalning eller av ränielänet och i sä fall betalar utbidraget till bidragsmottagaren eller, om denne begär det tUl långivaren. Detankommer pä regeringen att meddela föreskrifter om förfarandet. Under ogynnsammaomständigheter i fräga om reala räntor kan statens kosmader för realräntebidragbli betydande. Mot delta får dock vägas att realräntebidragen endast motsvararen del av de räntebidrag som skulle ha lämnats med nuvarande regler. Dagenssystem innebär att inte bara höga reala räntor utan även höga nominella räntorbetalas med räntebidrag. Prop.1990/91: 34 Mittförslag: StatUga kreditgarantier lämnas fr.o.m. för sädana länpå kreditmarknaden som behövs för att täcka den del av lånebehovet som i dagtäcks med bostadslån. Stadig kreditgaranti lämnas dessutom för räntelän.Garantin skall ha formen av en fyllnadsborgen mot en viss angiven säkerhet. Kreditgarantilämnas i fräga om län för sådan ny- eUer ombyggnad av bostadshus som uppfyllerde generella kraven för statligt bostadsstöd. Enfömisätming för kreditgaranti för investeringslän som avser egnahem ellersmåhus som upplåts med bostadsrätt är att kommunen pålar sig sammaförlustansvar som gäller som fömtsättning för bostadslän föregnahem. Frägaom kreditgaranti prövas av en särskUd kreditgarantinämnd på begäran avlångivaren. Av beslutet skall framgå för vilket låneobjekt och lånebelopp somkreditgarantin gäller. Förkreditgarantin tas ut en ärlig avgift som långsiktigt skall täcka kosmadema föradministration och förluster. Avgiftema skall sättas in pä konto iriksgäldskontoret. Regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer får medge eftergift av statensregressfordringar i garantisystemet Utredningensförslag: Överensstämmer i princip med mitt förslag. Remissinstansema:Remissinstansema har inte anfört några principieUa invändningar mot uoedningensförslag. Skälen för mitt förslag:Som jag har förordat i det föregående bör lån för ny- och ombyggnad fr.o.m. den1 lämnas i form av s.k. fiiUständiga län. Fr.o.m. samma tidpunkt börkreditinstimten även ges möjlighet att lämna räntelän kopplade till detfullständiga lånet för ny- eUer ombyggnaden. För att i ett sådant systemtrygga kreditförsörjningen för Iwstads-byggande och tx)ende i hela landetkrävs, som jag har anfört, att kreditinstimten får en ytterligaresäkerhet i form av stadig kreditgaranti med hänsyn tUl den ökade kiedittisk somföljer av en utvidgad långivning. I fråga om bostadsbyggande med stadigt stödsvarar bostadsinstituten för underUggande kredit upp tUI avläneunderlaget för bostadslän. I fräga om kreditgarantinssäkerhetsläge och karaktär förordar jag följande. En statUg kreditgaranti börinföras för sådana lån hos kreditinstituten som behövsför att täcka den del av fastighetskapitalet som överstiger av Prop.1990/91: 34 dagens låneunderlag men inte om låntagaren är ett allmännyttigtbostadsföretag eUer vissa med sådana foretag jämställda låntagare, om låntagaren är en bostadsrättsförening medviss insyn och om låntagaren är annan än tidigare angivna låntagare. Föratt möjliggöra ränielån för betalning av ränta pä kreditinstitutens investeringslåninom de nu angivna övre gränsema bör en stadig kreditgaranti införas även förräntelån. Kreditgarantin för räntelän bör gälla intill ett räntelånebelopp somvid varje tidpunkt uppgår tiU högst det belopp som följer av mina förslag i detföregående om ärlig nettokapitalutgifl m.m. och under fömisätming attläneskulden minskas med fufft realräntebidrag. Om inte fullt realräntebidraglämnas måste alltså låntagarens betalning ökas i motsvarande män för att helaräntelånet skaU täckas av kreditgaranti. Enkreditgaranti innebär att staten åtar sig ett borgensansvar för räntelån m.m. Ifråga om borgen finns i huvudsak tre typer av ansvarsätaganden, proprieborgen,enkel borgen och fyUnadsborgen. Proprieborgeninnebär ett åtagande att svara för länet som för egen skuld. En sådan txjrgenger långivaren rätt att utkräva betalning av borgensmannen utan attdessförinnan ha krävt -låntagaren. Proprieborgen är den vanliga Ixjrgensformenför lån utan annan säkerhet Enkelborgen innebär ett åtagande gentemot längivaren att svara för en faktiskförlust på lånet. Borgensmannens betalningsansvar inö-äder i princip förstsedan det har konstaterats att långivaren saknar utmätningsbara tUIgångar somtäcker långivarens fordran. Fyllnadsborgenär en variant pä enkel borgen som används främst i samband med lån där säkerhetäven lämnas i form av pantt-än i den belånade egendomen. Här inträdert)etalningsansvaret sedan pantsäkerheten reaUserats och t>efunnits interäcka till för att betala längivarens fordran. borgen för IwstadsläntiU egnahemsägare och för s.k. ROT-lån är exempel pä sådan borgen. Medfyllnadsborgen kan längivamas kreditriskprövning primärt avse den egendom somskaU belånas och inte låntagarens ekonomiska förhållanden i övrigt. Denstadiga kreditgarantin t>ör i likhet med vad som hittUls gällt för kommunalIxjrgcn ha karaktären av en fyllnadsborgen. En fömtsättning för kreditgarantinbör därför vara att längivaren har säkerhet i form av pantbrev för lån i detsäkerhetsläge som kreditgarantin omfattar och an pantsäkerheten först tas ianspråk i de faU låntagaren inte kan fiiUgöra sina åtaganden enligtlåneförbindelsen. Med en sådan uppläggningsvarar kreditgarantin bara för den del av lån givarens fordran som kvarstår sedan pantsäkerheten för lånet är realiserad, dvs. sedan fastigheten eUer tomträtten har sålts på gmnd av låntagarens betalningsoförmäga. Detta sker antingen genom en exekutiv auktion eller genom en s.k. underhandsförsäljning där överenskommelse träffats om att långivaren avstår från panträtt tiU den del av inteckningen som inte täcks av 03 Rättelse: S. 46 rad 5 Står: Slopa räntebidragstrappanRättat till: slopa räntebi dragstrappan Rad 5 nedifrån står: januari Rättat till: juli S. 48 rad 3-8 står: under-- för Rättat till: till-- statsbudgeten köpeskiUingen.En fömisätming för att kreditgarantin skall gälla vid under- Prop. 1990/91: 34handsförsäljning t)ör vara att även garantigivaren/staten godtar underhandsförsäljning.Samma regler bör gälla för underhandsförsäljningar som gäUer för attavstå pantsäkerhet för statUga bostadslån, dvs. att det kan antas l)egränsastatens åtagande i fÖrhåUande tiill vad som skuUe följa av en exekutivförsäljning. KreditgarantinIxjr täcka - fömtom förluster pä kapitalfordran - även förluster för debiterademen inte betalade räntor. Storleken pä de ränteförluster som kreditgarantinskall täcka bör avvägas med hänsyn till behovet dels att inte framtvingaonödigt tidiga exekutiva förfaranden, dels att ge längivaren incitament attaktivt bevaka bristande Ijeialningar. Panlsäkerhetenför de investeringslän som omfattas av kreditgaranti bör iförmänsrättshänseende vara l)elägna med sin övre gräns inom 100, 99 resp. 95 %av fastighetens pantvärde i färdigt skick. Pantsäkerheten för räntelänen bör iförmänsrättshänseende Ugga i omedelbar ansluming till säkerheten förinvesteringslänet. Något ägarhypotek i förmänsrättsläge meffan säkerheten förräntelänet och säkerheten för investeringslånet bör således inte tiUätas. Fastighetenspantvärde bör bestämmas efter samma gmnder som gäller för pantvärdet förIwstadslän. Det innebär att pantvärdet i princip skall motsvara den tiU gmndför beräkningen av realräntebidrag m.m. fastställda produktionskosmaden medtUlägg för värdet av sådana nyttigheter som ingick i eUer hörde tiU fastighetennär byggnadsföretaget påbörjades och som inte l)caktas i produktionskosmadenför bostäder. Med hänsyn till projekt som omfattar både bostäder och lokalerl)ör dock i pantvärdet fä inräknas kostnaden för lokaler som inte ingår i underlagetfor realräntebidraget. Mittförslag aktualiserar frågan om vissa förändringar bör göras i systemet medpanträtt i fast egendom. Efter samräd med chefen för viUjag anmäla att behovet av sädana förändringar kommer atl övervägas närmareinom Medden redovisade uppläggningen av statens garantiåtagande kommer staten att haett direkt ansvav för t>etalning av långivarens fordran i de fall värdet avpanten inte räcker till för an täcka dennes fordran. För låntagaren innebärdetta att han gentemot långivaren inte svarar förmögenhetsmässigt for denläneskuld som garantin avser med mer än fastigheten. Som en följd av att statentvingas infiia sitt garantiåtagande fär å andra sidan staten regressvis enfordran mot låntagaren som kan göras gäUande i dennes övrigaförmögen-hetstiUgångar. Enligt min mening bör dock regressanspråk begränsasnågot i vissa faU. t>ör efterhand kunna utveckla enpraxis i fråga om eftergift av regressfordringar och tex. kunna eftergefordringar som beror på att värdeutveckUngen inom en region eUer på en viss orthar varit så svag att räntelånen i större eUer mindre del saknar täckning. JagviU i sammanhanget påminna om att det aitjctsmarknadspoUtiska stödet är utformat så att kreditförluster normalt sett inte uppkommer i samband med flytmingar som är nödvändiga av arbetsmarknadsskäl. EnUgt förordningen (1987: 406) om inlösen av egnahemsfastighetcr och bostadsrätter löser staten in egnahem och (»stadsrätter om ägaren av art)etsmarknadsskäl måste flytta ochbostaden är belägen i de fyra nordligaste länen. Om det finns synnerliga Prop. 1990/91: 34 skäl, fär inlösen ske även i andra delar av landetFastigheter fär lösas in med ett belopp som motsvarar den återstående kapitalskulden. Enförutsättning för kreditgaranti Ixjr vara an projektet uppfyller de gene-reUakraven för stadigt bostadsstöd. Förkreditgarantier till egnahem och småhus som upplåts med bostadsrätt bördessutom gälla ett visst kommunalt förlustansvar gentemot staten. Förnärvarande gäUer i fräga om bostadslän för egnahem att kommunen måste ha åtagitsig att gentemot längivaren svara för förluster pä länet intill avlåneskulden vid förlusttillfället. Kommunen tar därigenom ett ekonomiskt ansvarför att investeringen är rimlig. Jag förordar att kravet pä kommunaltförlustansvar vid ny- och ombyggnad av egnahem behåUs i ett system med statligakreditgarantier. För att undvika att reglema om kommunalt förlust-ansvarpäverkar valet av upplåtelseform förordar jag dessutom, att kravet ställs äveni fräga om småhus som upplåts med Iwstadsrätt Som fömtsättning för stadigakreditgarantier vid ny- eller ombyggnad av egnahem eller småhus ibostadsrättsform bör således krävas att kommunen gentemot staten åtar sig attsvara för förluster till följd av att den stadiga kreditgarantin måste infrias.Förlustansvaret bör dock bara avse förluster pä investeringslånen och dessutombara på den del av dessa län som ligger av dagens läneunderlag förbostadslån. Kommunen bör liksom svara för dessa förluster intiUett belopp av av låneskulden. Eftersamråd med chefen för viU jag anmäla följande i fråga omvilka kreditinstitut som skall erbjudas stadiga kreditgarantier. Kreditgarantierbör i ett första skede lämnas endast för lån frän mellanhandsinstitut, dvs.kreditinstimt som är kreditaktiebolag eUer ingär i lands- ellerstadshypoteksinstimtionen. För att öka konkurrensen pä krediönarknaden bör docki en senare skede möjUgheten prövas an låta även andra kreditinstitut köpastatUg kreditgaranti på samma villkor som meUanhandsinstituten. Ifråga om kreditgarantins onfattning och garantiavgift förordar jag följande.Kreditgarantiema bör erbjudas långivarna pä samma sätt som en försäkring.Långivarna skaU inom ramen för systemet själva kunna välja garanti vad avserlåneobjekt och lånebelopp inom de av mig förordade gränsema. För garantin börlångivaren fä betala en årUg avgift för att täcka dels kostnadema föradministration, dels kosmadema för an bygga upp en säkerhetsfond. Avgiften börinledningsvis bestämmas till av det garanterade l)eloppet. Vissaremissinstanser har uttryckt farhågor för att garantiavgifter skulle motverka byggande i glesbygd. Av yttrandena över boendekosmadsutred ningens förslag framgår att kreditinstimten avser att övervältra garanti avgifterna pä låntagarna i direkt relation till avgiften för varje enskilt låne objekt. Det innebär emellertid att alla låneobjekt blir likvärdiga urkreditrisk synpunkt. Därigenom ttyggas också kreditförsörjningen i aUa delar av riket. Med den avgiftsnivå som jag har föreslagit bedömer jag vidare att praktiskt taget alla räntelän kommer att omfattas av kreditgaranti. Också de nya kapital- täckningskrav för kreditinstimt som skaU vaia uppfyUda senast vid utgången .,. av och sombl.a. innebär att kapitaltäckning inte krävs för statligt garanterade krediterkommer att medverka till detta. Därigenom blir också garantiavgiftens genomslagpä ränioma praktiskt taget detsamma i alla delar av riket. En garantiavgiftIxir därför inle innebära nägon risk för att byggande i glesbygd skallförsväras. Jag räknar med att garantiavgiften aUmäni sett kan medföra enhöjning av låneräntan med 0,05-0,. Betaladegarantiavgifter bör fonderas. Medlen bör placeras i tiUmarknadsmässig ränta. Kredilgarantisystemet böradministreras av en särskild kreditgarantinämnd. Nämnden Ixjr även ha tiUuppgift att kontinuerUgt bevaka att kreditförsörjningen sker pä avsett sättoch ta de initiativ som krävs i detta syfte. Nämnden bör dessutom ha möjlighetatt medverka tiU att lösa kieditproblem i enskilda fall. Det bör ankomma påregeringen att besluta om de närmare bestämmelsema för nämndens verksamhet. Kostnaderna för kreditgarantinämndensverksamhet skall som jag har redovisat i princip täckas av garantiavgifter somfonderas. Inledningsvis mäste dock medel för verksamheten anvisas överstatsbudgeten. Verksamheten t)ör inledas redan under /91 föratt de för nämnden nödvändiga administrativa systemen skall kunna utvecklas.Jag beräknar kostnadema för nämndens verksamhet under /91 till 5milj.kr. Jag återkommer i det följande med förslag om medelsanvisning för dettaändamål. Om möjUghetema att taräntelän umyttjas maximalt och om samlUga räntelån omfattas av statUgkreditgaranti kan det stadiga garantiätagandet antas komma att öka med ca 10miljarder kr. per är med nuvarande produktionsvolymer. Beräkningar inombostadsdepartementet visar att ett garantisystem till-lämpat åren 1981-1989under vissa fömtsätmingar skulle ha medfört utbetalningar tiU långivarna på ca500 milj.kr. som garantiavgifterna skulle ha inbringat ca 470milj.kr. Utbetalningama hade dock gett staten motsvarande regressfordringar pålåntagarna. EnUgt beräkningama skulle den totala räntelänevolymen ha vuxit tilldrygt 25 000 milj.kr. Det anger värdet av den subventionsminskning somskuUe ha följt av omläggningen till ett räntelänesystem är 1981. 4.8 Detstatliga stödet för ny- och ombyggnad med beslut om bostadslån och räntebidrag