prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — sötvattnen och haven.Behovet av att minska den regionala belastningen 23 avdessa ämnen bestäms i hög grad av effekterna i havsmiljön. Metaller Prop.1990/91:90 och stabila organiska ämnen behandlas mot denna bakgrund utförligti Bilaga 2.3 aktionsprogrammet mot havsföroreningar. Vihar valt att behandla kvicksilver i detalj i detta aktionsprogram. Förslag tillåtgärder rörande övriga metaller samt stabila organiska ämnen lämnas i Hav 90. Kvicksilversläpps ut från förbränning av bl. a. kol, torv och avfall samt från vissaindustriprocesser. Därtill kommer diffus spridning främst genomproduktanvändning och läckage från avfallsupplag. Utsläpp av kvicksilver frånmänsklig verksamhet (antropogena utsläpp) dominerar i tättbebyggda områden påjorden. I beräknas de antropogena utsläppen utgöra av de totala. Deförhöjda halter av kvicksilver i fisk som vi har beror i hög grad på detsamlade nedfaUet från luften under många decennier. Depåerna i marken ökar ävenmed nuvarande nedfall, om än i långsam takt. Om kvicksilvernedfallet förblirlika stort som kommer situationen i vattnen fortsätta att försämras. utgör kvicksilverutsläppen i andra länder i huvudorsaken tilldepositionen av kvicksilver i . De förhöjda oxidantnivåer som förekommeri är också betydelsefulla. Miljömåletmed hänsyn till kvicksilvrets hälsoeffekter kan formuleras: Metylkvicksilverhalteni sötvattenfisk bör på ej överstiga /kg. Föratt kvicksilverhalterna i fisk i berörda sjöar skall kunna minska mot dennanivå måste kvicksilvernedfallet i minska med uppskattningsvis . Medhänsyn till havsekosystemen behöver den antropogena tillförseln minska med 75 i de havsområden som omger . Insatsernahittills för att komma till rätta med kvicksilverproblemet har inriktats motatt reducera punktutsläppen. Dessutom har stora ansträngningar Bgjorts för attfå en bättre kontroll över vissa slag av kvicksilverhaltiga restprodukter. Kvicksilverbalansenför visar emeUertid att den årliga tillförseln av kvicksilver i råvaroroch produkter är väsentligt större än de kända utsläppen. Vi bygger upp storaförråd av kvicksilver som förr eller senare kan komma att nå miljön. Viföreslår av användningen av kvicksilver och kvicksilverhaltiga produkter iSverige skall begränsas till minsta möjliga. Kvicksilverbaserademetoder inom kloralkaliindustrin skall vara ersatta med kvicksilverfria senastår 2010. Försäljningav kvicksilverbatterier förbjuds . Försäljningav kvicksilverhaltiga febertermometrar förbjuds från och 24 medden och försäljning av övriga kvicksilvertermo- Prop.1990/91:90 metrar . Socialstyrelsenges i uppdrag att utreda förutsättningarna för att avveckla amalgam somfyllnadsmaterial. Användningenav kvicksilverhaltiga strömbrytare i bilar upphör årsmodeller. Försäljningen av kvicksilverhaltiga strömbrytare i övrigt liksomkvicksilverhaltiga sjukvårdsinstrament, industriella mätinstrument m. m.förbjuds . Användningenav kvicksilver i lysrör, kvicksilverlampor m. m. får fortgå tills vidare. Ettsystem med märkning bör övervägas. På lång sikt bör också dennakvicksilveranvändning avvecklas. Användningenav kvicksilver i laboratorier begränsas med stöd av information. En vissanvändning måste få finnas kvar av forskningsskäl. Begränsningenav kvicksilveranvändningen kompletteras med åtgärderför att förbättra återtagning och slutlig deponering av kvicksilverhaltigaprodukter, fortsattbegränsning av utsläppen, åtgärderi miljön för att minska kvicksilverinnehållet i fisk. 1det internationella arbetet bör verka för motsvarande åtgärder, dvs.sträva efter överenskommelser som reducerar inte bara utsläppen utan ävenanvändningen av kvicksilver. Denminskade användningen och den förbättrade återtagningen av kvicksilverhaltigaprodukter bör bidra till att minska de kända utsläppen redan på kort sikt. Denstörsta effekten uppkommer på lång sikt inte minst genom att diffusa utsläpp avolika slag och läckage från avfallsupplag kan minska. Åtgärdernakommer att innebära att kvicksilverhalterna i fisk begränsas och att vikan nå målet, ingen eller obetydlig påverkan i kust-och havsområdena. Deföratsätter dock att vi får till stånd omfattande åtgärder även i andra länder. ÅTGÄRDERI MILJÖN AVSEENDE SKOG OCH , SAMT GRUNDVATTEN Underden gångna försöksperioden har inga nya resultat kommit fram som förändrar dentidigare bedömningen att kalkning kan användas för att motverka försurningenseffekter i skogsmark. Riskerna för negativa miljöeffekter bedöms som små. Detär inte sannolikt att kalkning av försurad mark totalt sett leder till minskadskogstillväxt, vilket vissa forskningsresultat tidigare pekat mot. Nyaförsöksresultat tyder på en viss positiv effekt även på kort sikt. Förde allra mest försurade delarna av kan vi därför rekommen dera kalkning som ett skydd mot försurningsskador på mark. Hyggen och slutavverkningsmogen skog bör undvikas med hänsyn till riskerna för kväveläckage. Kalkning måste ske ståndortsanpassat och restriktivt. Om rådena med känsligt växt- och djurliv skall ej åtgärdas. Viföreslår: Prop. Skogsstyrelsenges i uppdrag att i samarbete med Bilaga 2.3 utarbeta rådoch,anvisningar för skogsmarkskalkning. Skogsstyrelsenges i uppdrag att a)fortsätta sin försöksverksamhetmed praktisk skogsmarkskalkning /93 b)/93 lämna förslagtill en eventuell storskalig skogsmarkskalkning c)tillsammans mednaturvårdsverket utarbeta ett kontrollsystem för övervakning av kalkningenseffekter. Markförsuraingenför med sig en tiUtagande växtnäringsobalans i marken. Dessa markförändringarär ett hot mot skogens långsiktiga produktionsförmåga i flertalet skogstyper ibelastade områden. Naturvårdsverketskall fortsätta och utvidga den forskningsinriktade försöksverksamheten avseende vitalisering av skog och mark. Möjlighetemaatt praktiskt motverka luftföroreningarnas effekter på marken genom ändratträdslagval framstår ännu som osäkra. Ett byte av trädslag tar dessutom mycketlång tid då inte mer än av skogsmarken föryngras varie år. Lövträdinverkar positivt på marktillståndet men många satsningar pålövträdsplantering har spolierats genom kraftiga viltskador. Erfarenheternafrån pekar mot att barrträd i biandbestånd med löv drabbashårdare av direkta luftföroreningsskador än rena barrbestånd. Viföreslår: som tas ur bmk bör så långt möjligt beskogas med lövträd.Självföryngrad björk i ungskog av barrträd bör utnyttjas för virkesproduktioni större utsträckning. Ett ökat utnyttjande av lövträd som ridåer i bryn ochkantzoner bör eftersträvas. Självsådd björk bör även i övrigt ges ökat utrymmei skogsskötseln som ett led i en ökad ståndortsanpassning. Skogligaskötselåtgärder kan i olika grad förstärka eller motverka luftföroreningarnaseffekter på skog och mark. Viföreslås: fortsätter sitt arbete för att göra det svenska skogsbmket mer ståndortsanpassat. I denna anpassning måste även luftföroreningarna beaktas. I övrigt bör bl.a. gödslingen av skogsmark med kvävegödselmedel även i fortsättningen begränsas i östra 26 samten fortsatt övergång från försurande till icke försurande gödselme- Prop.1990/91:90 del stimuleras. Luftföroreningamautgör ett betydande hot mot växt- och djurlivet såväl på land som i vatten. Viföreslår att försöksverksamheten rörande åtgärder för att motverka förändringarav flora och fauna skall fortsätta. Luftföroreningarnasbidrag till syrabelastningen på åkermarken är relativt litet, ungefäriiga10-15%, och kan inte i sig lastas för de låga pH-värden som finns i delar avden svenska jordbmksmarken. Skörd, gödsling och markprocesser står för dendominerande delen av syratillförseln. Kadmiumupptageti jordbmksgrödorna och därmed i livsmedlen ökar långsamt till följd av atttillförseln av kadmium till den svenska åkermarken överstiger förlusteraasamtidigt som kalkningen är otillräcklig. Detta är en oacceptabel utvecklingäven om problemet inte är akut. Åtgärderför att begränsa kadmiumutsläppen tas upp i annat sammanhang. Här föreslår vibl.a. att lantbmksstyrelsen skall ges i uppdrag att utarbeta ett program förövervakning av åkermarkens tillstånd i . Detär angeläget att få fram bättre tekniska åtgärder mot surt bmnnsvatten. Viföreslår en fortsatt verksamhet vid livsmedelsverket inriktad påteknikutvecklingen, testning av utmstningar, uppföljning av utmstningar-nasfunktion hos hushållen samt information. KALKNINGAV SJÖAR OCH VATTENDRAG Densamlade erfarenheten visar att kalkning av försurade sjöar och vattendrag ären effektiv och väl fungerande metod för att vidmakthålla en god vattenkvalitetoch en god livsmiljö för växter och djur. Kalkning av sjöar och vattendrag börfortsätta med inriktning på attde mest angelägna nykalkningama i , och Norrlands kustlandkan genomföras, attkalkningsinsatseraa i inland och fjälltrakter byggs ut successivtunder perioden, attkalkningsåtgärder för att minska halterna av kvicksilver och cesium i fisk rymsinom kalkningsprogrammet. FORSKNING,ÖVERVAKNING, INFORMATION EttFoU-program har drivits på grundval av förslag i tidigare aktionspro gram. Detta arbete bör fortsätta med följande inriktning: 27 Luftkvalitetsövervakningspeciellt vad gäller ozon och flyktiga organi- Prop. 1990/91:90 ska ämnen. Fortsattövervakning av stratosfärens ozonskikt vid två stationer i samtetablering av två mätstationer för övervakning av metan-halteraa i luften. Inventeringav skogsskador genom riksskogstaxeringen och permanenta provytor. Forskningom luftföroreningarnas effekter på mark och gmndvatten, skog samt fauna ochflora. Forskningen om effekter av försuraing och kalkning i vatten börfortsätta. Medverkani internationellt forskningssamarbete inom ramen för a)EUROTRAC, ett stort samordnatprogram kring transport och omvandling av luftföroreningar, b)FoU-samarbete underkonventionen om gränsöverskridande luftföroreningar c) stödoch samarbete mellan och . Informationsinsatserna rörande dels luftföroreningar och försurning delsCFC-avvecklingen bör fortsätta. Överföringen av kunskaper till Öst bör intensifieras inom ramen för dessa insatser. Destorskaliga problem som orsakas av luftföroreningaraa måste lösas i interaationell samverkan. kommer det internationella sam arbete som gäller bl.a. ' åtgärdermot gränsöverskridande luftföroreningar i att ställa stora krav på svenskainsatser. Fbrteckning över remissinstanser som yttrat sig överstatens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverks rapport 90 Aktionsprogram mot Bilaga 2.4 Efterremiss har yttrande avgetts av kommerskollegium, överbefälhavaren,, , , , trafiksäkerhetsverket,transportforskningsberedningen, , meteorologiska ochhydrologiska institut, luftfartsverket, statens väg- och trafikinstitut,transportrådet, , universitets- och högskoleämbetet,lantbmksstyrelsen, , , ,statens industriverk, geologiska undersökning, styrelsen för tekniskutveckling, statskontoret, , ,länsstyrelseraas organisationsnämnd, , statens pris-och konkurrensverk, , kemikalieinspektionen,statens energiverk, , . Tekniska högskolani , vid ,, naturvetenskapliga forskningsrådet, Sverigeslantbmksuniversitet, skogs-och jorbmkets forskningsråd, iStockholms län, i , iKristianstads län, i , i Kopparbergslän, i , kommun.Ingenjörsvetenskapsakademien, . ,, , , , , Skogsindustrierna, Svenska institutet.Tjänstemännens , Akademikers ,i , , , AB , , , , , , , ,i , Kemiska Industrikontor, , , , , , , . Sammanfattning av statens naturvårdsverks rapport . Sbtvatten 90 Ationsprogram för god vattenkvalitet Bilaga 2.5 Övergripandemiljömål för sjöar, vattendrag och grundvatten bör vara att naturligt förekommande arterfinns i livskraftiga balanserade populationer. Föroreningar begränsar intevattenområdets värde för fiske, för friluftsliv eller som vattentäkt, inkl.användning av grandvatten för direkt konsumtion, hushållning med naturresurserkaraktäriserar allt nyttjande av mark och vatten förnybara resurser utnyttjasinom ramen för ekosystemets produtkionsförmåga och användning av ickeförnybara resurser präglas av anvarsfull hushållning. Dessaövergripande mål anger vad som är nödvändigt ifråga om de ekologiskaförhållandena för att nå ett långsiktigt uthålligt nyttjande. Skyddet av deekologiska funktionerna ställer alltid högre krav på vattenkvaliteten än vadsom följer av användningen för att tillfredsställa mänskliga behov, t.ex.dricksvatten och bevattning. Delångsiktiga kvalitetsmålen för sjöar och vattendrag anges som grad av påverkan,dvs. nuvarande situation i förhållande till det naturliga tillståndet. Somkvalitetsmål för sjöar och vattendrag bör gälla påverkan motsvarande högstpåverkansgrad 1 enligt Bedömningsgrander för sjöar ochvattendrag (SNV AR 90:4). Dessa mål bör uppnås , men närsärskilt stora hinder föreligger bör målen vara uppnådda . Naturvårdsverketavser att utarbeta långsiktiga kvalitetsmål för grandvatten. Som gmndlägganderegel gäller att gmndvattnet inte ska förorenas ytterligare. Länsstyrelsemabör anpassa de långsiktiga kvalitetsmålen till operativa mål både på kort () och lång sikt () med beaktande av regionala förhållanden iavrinningsområdena. avser ge utgångspunktema för dennaregionalisering av kvalitetsmålen som allmänna råd. Strateginför att nå och bibehålla god vattenkvalitet innefattar åtgärder nationeUt,regionalt och lokalt. I många fall är också åtgärder internationellt enförutsättning för att miljömålen ska kunna nås. Generellamiljökrav för olika verksamheter/områden t. ex. utsläppskrav för fordon ochkrav på svavelutsläppen från förbränning av olika bränslen måste utformasnationellt. Det samma gäller till exempel grundläggande hänsynskrav inomjordbmk och skogsbmk och åtgärder för att begränsa flödet av miljöfarligakemikalier. Deåtgärdsprogram för att begränsa belastningen av bland annat försurande ämnen,metaller, närsalter och stabila organiska ämnen från både svenska ochutländska källor - som föreslagits i Luft 90, Hav 90 och ibegränsningsuppdraget är viktiga inslag i strategin för en god vattenkvalitet.Förslagen i Natur 90 om bland annat den minskade markavvattningen inomskogsbruket och vissa andra åtgärder som rör jordbruket och skogs- Prop.1990/91:90 bruket är också centrala. Påregional nivå bör kvalitetsmålen anpassas regionalt och utgöra riktlinjer fördet förebyggande och förbättrande åtgärdsarbetet inom miljövårdsarbetet ochden fysiska planeringen. Kvalitetsmålenska tjäna som riktlinjer för detta arbete. Kvalitetsmålen föreslås inte gesrättsligt bindande verkan. De bör emellertid kunna betraktas som ett uttryckför allmänna intressen som ska beaktas vid prövning enligt de till lagen omhushållning med naturresurser (NRL) anknutna lagarna. Länsstyrelsensregionala miljöanalyser (RMA) blir viktiga instmment i arbetet att omsätta ochrevidera mål och planer. bör som sammanställa och geförslag med utgångspunkt från RMA. redovisar de regionalt/lokalt anpassade kvalitetsmålen ochger sin syn på behovet av åtgärder av skilda slag inom länet. Prioriteringargörs till ledning för såväl förebyggande som förbättrande åtgärder.Prioriteringar i åtgärdsarbetet bör göras utifrån vattenområdetsföroreningsgrad och betydelse från naturvårdssynpunkt och för olika nytt-janden. Tidenför att nå kvalitetsmålen får avvägas från område till område och är beroendeav bland annat påverkansgrad, bakgrundsnivåer, källfördel-ning, tekniskamöjligheter och kostnader. Generelltska "bästa teknik" användas, dvs. bästa internationeUt tillgängligateknik. Undantag bör endast göras om det framstår som uppenbart onödigt ellerorimligt. Detta bör gälla även för transportsektorn och brukningsmetoder inomjord- och skogsbmk . RMAkan vara ett bra instrument att samordna arbetet med kunskapsinsamling genommiljöövervakning och inventeringar. upprättar för särskiltangelägna avrinningsområden s. k. genomförandeplaner för åtgärdsarbetet. RMAbör vara aktuell. Vi föreslår att nästa är klar såsom Naturvårdsverketredovisade i sammanställningen av tidigare RMA och därefter förnyas vart sjätteår. RMAbör utgöra underlag för den kommunala planeringen enligt NRL/ PBL (plan- ochbygglagen) av användningen av marken och vattnet. Kommunernatar ställning till miljömålen och anger i översiktsplanen sin syn påvattenkvalitetsfrågor till vägledning för lokaliseringsprövningar ochtillståndsprövningar enligt de NRL-anknutna lagarna och det kommunalamiljöarbetet och sektorplanering som rör vattenfrågor. 1 detaljplaner ellerområdesbestämmelser kan kommunerna fastlägga nyttjandet för att nå ochbibehålla god vattenkvalitet. Kommunernabör utveckla översiktsplanen till ett instrament för strategi och samordningav den kommunala utvecklingen i långsiktiga frågor, t.ex. miljökvalitet. Iöversiktsplancarbetet bör planerade verksamheter konsekvensbedömas med hänsyntill påverkan på yt- och grundvatten och för dessa uppställda mål. Naturvårdsverkettar fram aktionsprogram och tillsammans med andra sektorsmyndigheter sektorsplaner; arbetar för att få till stånd en begräns- 31 ning av depositionen frånatmosfären genom internationellt samarbete; Prop. 1990/91:90 arbetar medutsläpp från vattendrag till havsområden i internationellt Bilaga 2.5samarbete; och driver vattenvårdsintressena i ärenden hos koncessionsnämnden. Sverigeär i förhållande till många andra länder rikt på vatten. På gmnd av klimat ochmarkförhållanden är en stor del av landets sjöar och vattendrag känsliga förpåverkan. Detta har resulterat i att ett stort antal vattenområden drabbats avförsurning och för höga kvicksilvernivåer i fisk. I områden med störrebördighet har vattnen en större motståndskraft mot påverkan. Här är emellertidmarkanvändningen intensiv och befolkningstätheten ofta stor med åtföljande högbelastning av vattenresurserna. Sammantaget är därför en stor del av landetsvatten mer eller mindre allvarligt påverkade av föroreningar och andraingrepp. Regleringav vattenföringen har medfört stora ingrepp i naturen. Oreglerade sjöar och vattendragär mycket sällsynta i hela landet. Försurningenframstår som det svåraste miljöproblemet för sjöar och vattendrag. Orsakerna äratt främst den geografiska utbredningen, men också att försurningen allvarligtpåverkar de grundläggande kemiska förutsättningarna för många ekologiskafunktioner. Försurning innebär också långvarig åverkan genom utarmningen avmarksystemen. Den är emellertid kostsam att åtgärda, somåtgärdsbehoven till betydande del finns utanför landets gränser och därmed bortomvår egen bestämmanderätt. Irang efter försurningen kommer eutrofieringen av sjöar och vattendrag i detättbefolkade områdena, där ofta viktiga vattentäkter och rekreationsområdendrabbas. Den geografiska omfattningen är betydande. Effekterna är i många falllångsiktiga genom att vattenområdena laddats upp med näring i sedimenten.Eutrofieringen av sjöar och vattendrag drabbar också indirekt ekosystem. Effekternaav miljögifter av olika slag är allvarliga framtidsproblem. De organiskamiljögifter som uppmärksammats mest (PCB, DDT, dioxiner, m. är bara toppenav ett . Endast en del av de ämnen som tillförs miljön har identifierats.Kunskapen om förekomst och framförallt långsiktiga effekter av organiskamiljögifter är synnerligen begränsad. Deflesta stabila organiska ämnena är fettiösliga och anrikas därför i levandeorganismer. eller senare kommer flertalet sådana ämnen att någonstans iekosystemet ge negativa effekter. Geografiskt är påverkansområdet sannoliktstort. När effekterna väl visat sig återstår ett tidskrävande arbete att delsidentifiera vilka ämnen som förorsakat skadan, dels genomföra åtgärdsprogram.Detta scenario ger anledning till stor restriktivitet i användningen av sådanaämnen. Förflera metaller finns effekter dokumenterade vid halter som ligger 2 5 gånger över de naturliga bakgrundshalterna. En jämförelse mellan livsmedelsverkets föreskrifter om dricksvattenkvalitet och naturvårdsver- 32 kets"ekologiska" bedömningsgrander visar att vattenlevande organismer Prop. 1990/91:90 är mycket känsligare för metallhalter i vatten än människan. Ingasäkra uppgifter finns på att normala tungmetallförekomster i svenskavatten är skadliga för flora och fauna; däremot ger höga kvicksilverhalterhälsoeffekter på människan. I vatten som tar emot direktutsläpp från gmvor,metallindustrier och dylikt kan tungmetaUhaltema bli mycket höga och där ärskadorna i många fall uppenbara. Förekomstenav höga halter av kvicksilver i fisk är ett av de allvarligaste problemen ivåra näringsfattiga sjöar. Uppskattningsvis 10000 sjöar i harkvicksilverhalter i gädda över svartlistningsgränsen. Avfallsupplagoch förorenade markområden läcker eller riskerar att läcka föroreningar tillyt- och gmndvatten och de utgör stora potentiella föroreningskällor i ettlångsiktigt perspektiv. Sverigeavviker i många hänseenden från de flesta länder på kontinenten när det gällergmndvattnets kvalitet, förekomst och användning för dricksvattenförsörjning.Sverige saknar med några få undantag riktigt stora sammanhängandegmndvattenmagasin vilket är vanligt i . I är gmndvattenmagasinenoftast små, beroende på en oregelbunden, småskuren jordartsgeologi ochkristallint urberg. Föroreningar får därmed begränsad utbredning och spridsinte inom stora, sammanhängande magasin. Å andra sidan kan påverkan bli mycketintensiv inom de områden som utsätts för påverkan. Gmndvattnetsgenerellt sett relativt goda kvalitet i , jämfört med ytvatten,sammanhänger bland annat med att gmndvattnet skyddas av marklager, som fungerarsom biokemiska filter. En annan viktig faktor är de långsamma förioppen avsåväl gmndvattnets bildning och transport som föroreningamas transport genommarken till gmndvattnet. Detta medför att det kan ta innanföroreningar upptäcks och innan de kan åtgärdas. Det långsiktiga skyddet avgmndvattnet är därför mycket viktigt. Gmndvattnetförorenas genom punktkällor som avfallsupplag av skilda slag, fråntrafikanläggningar, industri, tätorter och cisterner, men framföralltstorskaligt genom försurningen och jordbrakets kväveläckage. Annan påverkan ärmer lokalt betingad såsom saltvatteninträngning i berg-bmnnar och vattenbrist iområden som överexploaterats vad gäller uttag av grundvatten för bland annatdricksvattenförsörjning. har procentuellt sett en stor andel ()enskild vattenförsörjning baserad på grundvatten utan rening, med envattenkvalitet som i många fall är sämre än det kommunalt distribueradevattnet. Sammantagetanvänds sötvatten i landet inom industri, hushålloch jordbmk. av vattnet utgörs av gmndvatten. Någradrastiska framtida förändringar i behovet av vatten eller konkur rensen om vattentillgångarna föratses inte. Behovet av vatten för bevatt ning av jordbruksgrödor och energigrödor förväntas dock öka. 3 1990/91. 1 saml Nr 90. Gmndvattnetsbetydelse för försörjningen med dricksvatten kommer "ilga 2.5 även fortsättningsvis att vara stor. Brist på vatten för enskild försöo- ningföreligger i vissa delar av storstadsområdena. Skyddet av vattentäktema ärbristfälligt. Endast av kommunala grand vattentäkter har skydd enligtvattenlagen. Vi föreslår därför att kommuneraa upprättar särskildavattentäktplaner, i vilka särskilt de långsiktiga skyddsaspekterna vägs in.Naturvårdsverket avser att ge ut vägledning för denna planering och i dettasammanhang kommer frågan om områden av riksintresse för vattenförsörjning atttas upp. Mot bakgrand bland annat av attgrandvattnets kvalitet påverkas genom inträngning av saltvatten orsakat avfelaktiga uttag, bör en utredning tillsättas för att utreda möjligheteraa tillbättre reglering och effektivare fördelning av grandvatten för enskildvattenförsöoning främst i bristområden. Utredningen bör även belysamyndighetsansvaret för enskild vattenförsörining. Kommunala avloppsreningsverksvarar för av de totala fosforatsläppen till sötvatten. Detfinns nu inte skäl till generellt ökade krav på fosforrening. Jordbmkethar i vissa områden svårigheter att under torrår tillgodose sitt vattenbehov. Lokalt görs nu olagligt uttag i sådan omfattning att vattendrag torrläggs. Lantbraksstyrelsen bör ges i uppdrag att utreda jordbmkets framtida vattenbehov och ange hur detta kan tillgo doses. Vattenkraften, innefattande även minikraftverk, bör inte byggas ut över de avriksdagen beslutade /år. Kvarvarande oreglerade vattendrag bör skyddas.