prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — per budgetår.Verksamheten har följts upp. Uppföljningen visar att verksamheten fyller enviktig funktion. Kulturarbetarna har haft en betydligt högre arbetslöshet änövriga grupper i samhället och skillnaderna har ökat . De friahemresorna har utnyttjats i hög grad. 1 förhållande till högstbeloppet på 2milj.kr. har utnyttjandegraden varit . Jag föreslår attverksamheten skall få bedrivas även under nästa budgetår och atthögstbestämningen på 2 milj.kr. för bidraget tas bort för att undvikaadministrativt belastande ramar för mindre belopp inom anslaget. Av samma skäl föreslår jag att ramen förmedflyttandebidraget, dvs. bidrag till arbetsgivare för anställning avmedflyttande, om högst 10 milj.kr. Merkostnadsbidraget, som utgår med . tillvissa arbetssökande som av arbetsmarknadsskäl flyttar till annan ort, har ocksåföljts upp. Utredningen visar på bidragets individuella betydelse ochsamhällsekonomiska lönsamhet. Antalet bidrag har i genomsnitt varitca 110 stycken. Försöksverksamheterna med medflyttandebidrag,merkostnadsbidrag och flyttningsbidrag i form av s.k. sökanderesa för personerbosatta i och som söker ett arbete i , bör få bedrivas ävenunder nästa budgetår. AMSövriga förslag i fråga om flyttningsbidrag kan jag inte tillstyrka. Utgifterna för flyttningsbidrag m.m. under nästabudgetår har jag räknat upp med inträffade prisökningar till 251,7milj. (-f 15,4 milj. I detta belopp ingår I milj. kr. för inlösen avegna hem m. m. Arbetsmarknadsutbildningensinriktning visaratt den i stora drag verkar i enlighet med de tillväxtpolitiska och fördelningspolitiska mål som lagts fast av regering och riksdag. Det framgår av den särskilda rapport över '' verksamhetenbudgetåren 1985/86-1988/89 som AMS har redovisat inför Prop. 1990/91: 100 den kommande treårsperioden. Under /90 har emellertid enförändring inträtt. Antalet personer som påbörjade, deltog i eller avslutadearbetsmarknadsutbildning var lägre än under något av de budgetår som ingår iAMS redovisning. Under /90 deltog 87 350 personer iarbetsmarknadsutbildning varav 67450 i den särskilt anordnadearbetsmarknadsutbildningen, vilket var det lägsta antalet deltagare iarbetsmarknadsutbildning (exkl. utbildning i företag) . AMSförklarar denna utveckling med att: en högstbestämning av antaletdeltagare/utbildningsveckor infördes /89 för utbildning i detreguljära utbildningsväsendet, utbildningskostnaderna har ökatkraftigt och det genomsnittliga priset har därigenom varit högreän budgeterat, utbildningstiden för deltagarnahar ökat, främst genom en högre andel flyktingar och andra invandrare iarbetsmarknadsutbildning. Enligt AMS årsberättelse överarbetsmarknadsutbildningen för /90 var den genomsnittligautbildningstiden för utbildningar inom det reguljära utbildningsväsendet,vilket var lägre än beräknat. Länsarbetsnämnderna har genom ennoggrannare prövning bedömt det möjligt att korta kurstiden vilket skulle geett bättre resursutnyttjande i form av ett ökat antal deltagare i utbildning.Så har emellertid inte blivit fallet då nämnderna i genomsnitt endastutnyttjade av det av beviljade antalet utbildningsveckor. AMS menar att detta till stor del beror på att denutökning av antalet utbildningsveckor som beviljades efter beslut av (prop. 1989/90:125 bil. 8, AU 15, rskr. 84) varit svår att utnyttja då kursernainom det reguljära utbildningsväsendet i allmänhet börjar . 1 upphandlad utbildning har det däremot skett enförlängning av den genomsnittliga utbildningstiden. Utan klara indikationer påatt arbetsmarknaden ställer krav på längre arbetsmarknadsutbildningar måsteäven detta tolkas som ett försämrat resursutnyttjande. Genom delegering avbeslutsbefogenheter och ekonomiska resurser till arbetsförmedlingen har tankenbl.a. varit att öka möjligheten att styra utbildningens omfattning. Detresultat som kan avläsas i form av minskat antal deltagare i utbildning tydersnarare på motsatsen. Denna utveckling måste brytas genom att AMS leverupp till sitt ansvar att utveckla upphandlarkompetensen hoslänsarbetsnämnderna. måste nämnderna själva vidta åtgärder för attminska avbrotts- och frånvarofrekvensen vid de upphandlade utbildningarna ochför att höja kapacitetsutnyttjandet. AMS och AMU-gruppen har inlett ett utvecklingsprojektsom syftar till att AMU-gruppen bättre skall kunna anpassa sina utbildningar till de sökandes individuella behov. För att en sådan anpassning skall vara möjlig är det emellertid nödvändigt att köparen av utbildningen kan formulera sina krav gentemot säljaren. Jag förväntar mig att det inledda projektarbe tet skall medföra kortare utbildningstider och ett förbättrat kapacitetsut nyttjande. '" Inriktningen på arbetsmarknadsutbildningen harvarit relativt väl an- Prop. 1990/91: 100 passad till arbetsmarknadensefterfrågan vilket avspeglas genom den höga Bil. 12 andelen utbildade mot yrkeninom tillverkningsindustrin och vård- och omsorgssektorn. Det har även skett enminskning av utbildningsvolymen inom det administrativa området somde grundläggande kontorsutbildningarna fått ge plats för utbildningar med ettmera kompetenshöjande innehåll. Arbetsmarknadsutbildningens fördelningspolitiskaprofil har också varit riktig men har under /90 delvis haftfelaktiga proportioner för att uppfylla satta mål. De kortutbildade harfortsatt fått del av utbildningsinsatserna i större utsträckning än andra.Detsamma gäller flyktingar och invandrare samt arbetshandikappade som iförhållande till sin andel av de arbetslösa utgör en betydligt högre andel iutbildning. De arbetshandikappades deltagande i reguljärutbildning visardäremot på en negativ utveckling i förhållande till de mål som har formulerats. Bidrag till utbildning i företag har /90 i första hand använts för att stödja utbildningsinsatser ismå företag. Nästan hälften av företagen hade mindre än 25 anställda. Av deföretag som har erhållit bidrag till utbildning är aktiebolag medan 24%är statliga eller kommunala myndigheter. Motprestationer utverkades i överhälften av de företag som beviljades bidrag under budgetåret. 1 en tredjedel avsamtliga företag bestod motprestationen av nyanställningar. Utbildningenomfattade 27 750 personer, vilket är en något högre omfattning än beräknat. Jag har tidigare redovisat förslag tillomdisponeringar av innevarande budgetårs medel för arbetsmarknadspolitiskaåtgärder till förmån för främst arbetsmarknadsutbildning . Föratt underlätta de omställnings- och anpassningsproblem som finns på arbetsmarknadenbör utbildningsinsatserna få en motsvarande omfattning även under nästabudgetår. Om arbetsmarknadsutbildningen skall få den beräknade omfattningen ärdet emellertid nödvändigt för AMS att vidta åtgärder för att minska dengenomsnittliga kurstidens längd, vilken under /90 ökade från 17till för den särskilt anordnade utbildningen. Föratt även under nästa budgetår kunna uppnå den omfattning på arbets marknadsutbildningen som jag förväntar mig skall vara möjlig bör medel beräknas för en omfattning som svarar mot 129000 deltagare i särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning, dvs. 43000 fler än jag förordade budgetproposition. Därav har jag förutsett ett ökat behov av utbildning i företag som svarar mot 9000 deltagare i särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning. Jag har utgått från att den genom snittliga utbildningstiden inte skall överstiga . Inom medelsra men skall även rymmas kostnaderna för bidrag till utbildning i företag. Härvid har 116000 deltagare beräknats genomgå upphandlad utbildning som berättigar till utbildningsbidrag. Genomden föreslagna resursförstärkningen räknar jag med att ytterliga- Prop.1990/91: 100 re 11 000 personer skall kunna få tillgång tillarbetsmarknads- Bil. 12 utbildning i upphandlade kurser och att ytterligare4000 personer skall kunna genomgå företagsförlagd utbildning genombidrag till arbetsgivare. Omställningen på arbetsmarknaden kan härigenomunderlättas väsentligt genom att ett större antal arbetssökande får möjlighetatt komplettera bristande kompetens som den yrkesmässiga ochgeografiska rörligheten underlättas. Jag förutsätter således att kurstidernas längd kanbegränsas till . Den föreslagna resursförstärkningen /92 bör i första hand avse korta utbildningar i syfte att stärkade arbetssökandes kompetens och öka deras möjligheter att erhålla arbete. Deberäknade medlen bör då täcka behovet av såväl upphandlad utbildning som bidragtill arbetsgivare vid utbildning av dels redan anställd personal, delsnyrekryterad personal. Med den beräknade omfattningen bör både behovet avgrundläggande och kompletterande utbildningar kunna tillgodoses såväl sombehovet av orienterande insatser och allmänteoretiska kompletteringar införyrkesutbildningen. Enligt riksdagsbeslutet om omorganisationen av densärskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen (prop. 1984/85:59, AU9, rskr. 101)skall den genomföras så att kostnaderna minskas på femår. Vid min beräkning av medlen under anslaget har jag därför räknat bort 64,8milj. vilket motsvarar en kostnadsminskning . Jag förutsätter attminskningen skall återspeglas i prissättningen. Medelsbehovet för arbetsmarknadsutbildning exkl.utbildningsbidrag under /92 beräknarjag till 3943,7 milj.kr.,varav I 082,2 milj.kr. avser ökningen med 34000 deltagare som beräknas genomgåupphandlad utbildning som berättigar till utbildningsbidrag. I detta beloppingår även medel för bidrag till utbildning i företag och elevsocial verksamheti samband med arbetsmarknadsutbildning. Av de totala medlen bör 15 milj.kr.avsättas för utbildning av såväl nyanställda som redan anställda inomtekoindustrin. Vidare bör av medlen 10 milj.kr. avsättas för särskildakompetenshöjande insatser inom och 20 milj. kr. för att även /92 kunna bedriva den under innevarande budgetår inledda försöksverksamhetenmed särskilt bidrag till arbetsgivare för att stödja kompetensutveckling(prop. 1989/90: 150 bil.5, AU4y, FiU40, rskr. Medlen skall också täcka den försöksverksamhet medsärskilda stödinsatser för kursdeltagare i en för sitt kön otraditionellarbetsmarknadsutbildning, som enligt beslut omjämställdhetspolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:105, AU 17, rskr. 364)skall pågå . 2.4.2Arbetsmarknadsutbildning i det reguljära utbildningsväsendet m.m. Detökade behovet av arbetsmarknadsutbildning innefattar även möjlig heten att utnyttja platser inom det reguljära utbildningsväsendet. Med hänsyn till min bedömning av arbetsmarknadsutbildningens omfattning bör utbildningsbidrag för utbildning i det reguljära 7'* utbildningsväsendet ellerhos vissa andra utbildningsanordnare beräknas Prop. 1990/91:100 för 899 000veckor. Det motsvarar ca 31000 deltagare med en genomsnitt- Bil. 12 ligutbildningstid , dvs. 6000 fler för /92 än jagförordade budgetproposition eller ca 4000 ytterligare deltagare permånad. Med denna genomsnittliga utbildningstid bör behovettillgodoses av utbildningsbidrag för utbildning i det reguljärautbildningsväsendet som kan förutses för främstarbetshandikappade, flyktingar och invandrare och lokalt bunden arbetskraft.Minst hälften av utbildningsvolymen skall förbehållas sökande medarbetshandikapp. Jag är inte beredd att tillstyrka AMS förslag omatt utbildningsplatser för arbetsmarknadsutbildning i det reguljärautbildningsväsendet skall få upphandlas på samma sätt som den särskiltanordnade arbetsmarknadsutbildningen. AMS har även föreslagit att styrelsen skall få iuppdrag att gemensamt med universitets- och högskoleämbetet och socialstyrelsenutreda förutsättningarna för att anordna högskolestudier somarbetsmarknadsutbildning. Denna möjlighet finns om utbildningenbl.a. inte omfattar och är inriktad mot näringslivet, samt förflyktingar och andra invandrare som behöver kompletterande utbildning. Enligtmin uppfattning bör inte utvidgade möjligheter ges till högskolestudier inomramen för arbetsmarknadsutbildningen. Jag är därför inte beredd att tillstyrkaAMS förslag. 2.4.3Bidrag till utbildning i företag m. m. Somjag har nämnt har medlen för bidrag till utbildning i företagberäknats tillsammans med medlen för särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning(avsnitt 2.4.1). För att underlätta omställningsprocessen på arbetsmarknadenoch avhjälpa den brist på arbetskraft, som trots en minskad efterfrågan, finnsinom delar av den konkurrensutsatta sektorn är det min uppfattning attstödformen bidrag till utbildning i företag bör få en starkare inriktning pånyrekrytering av arbetskraft. Det är enligt min mening bra om denna möjlighet kanöppnas redan under innevarande budgetår. Jag kommer därför attföreslå regeringen att AMS , som en försöksverksamhet, får rättatt lämna bidrag till utbildning av nyanställda vid expansiva företag meduttalad brist på arbetskraft enligt de regler som i övrigt gäller för bidragtill utbildning i företag. Enligt nuvarande regler är denna möjlighetbegränsad till nyanställningar inom vårdområdet och tillverkningsindustrinsamt generellt vid anställning av flyktingar och invandrare. Den nu föreslagnaförsöksverksamheten bör få fortsätta under nästa budgetår. AMS har föreslagit att den under innevarandebudgetår inledda för söksverksamheten (prop. 1989/90:150 bil. 5, AU4y, FiU40, rskr. 358) med särskilt bidrag till arbetsgivare för att stödja kompetensutveckling skall permanentas, om försöket faller väl ut. Jag är inte nu beredd att ta 5 ställning till förslaget.Däremot anser jag att försöksperioden bör utsträc- Prop. 1990/91: 100 kastill att omfatta även /92 för att få tillfredsställande Bil.12 underlag för en framtida bedömning. Jag vill erinra om den projektverksamhetsom pågår i för kompetenshöjande insatser i arbetslivet tillvilken AMS har beviljats 30 milj. kr. Jag har tidigare(avsnitt 2.4.1) beräknat medel för dessa verksamheter. Denelevsociala verksamheten inom arbetsmarknadsutbildningen består av två delar.Dels den hälsovårdande och kurativa verksamheten som bedrivs somuppdragsverksamhet av AMU-gruppen och upphandlas tillsammans med utbildningen,dels boendeservice till kursdeltagarna vilken AMS själv svarar för. Som jag harnämnt i det föregående ingår medel för den elevsociala verksamheten iberäkningen av medel för särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning. AMS fick i uppdrag av regeringen attavveckla sitt boende-ansvar och den boendeservice som bedrivs i samband medarbetsmarknadsutbildning. Av den delrapport som AMS inkom.mit med i februari1990 framgår att de nedskärningar som ålagts arbetsmarknadsverket /91 i stort sett har kunnat uppnås. AMS bedömer emellertid attett artigt behov av ca 16 milj.kr. kommer att kvarstå för boendeservice. Det ärmedel som behöver användas för att täcka garantihyror för reserverade bostäderoch kostnader i vissa län där en total avveckling inte kan ske på grund av t.ex. handikappbostäder och situationen på bostadsmarknaden. AMS framhåller i sin delrapport att traktamentettor den som deltar i utbildning utanför hemorten fortlöpande bör räknas upp itakt med höjningarna på hyresmarknaden. Vidare föreslås att etttilläggstraktamente skall utgå när den faktiska hyran överstiger I . Jag delar AMS uppfattning att kursdeltagarna bör få skälig ersättningför sitt boende utanför hemorten. Därför föreslårjag en höjning avtraktamentsbeloppet . Jag är däremot inte beredd atttillstyrka förslaget om ett tilläggstraktamente för hyreskostnader somöverstiger en viss nivå. Jag räknar med att den fortlöpande avvecklingen avboendeservicen även under /92 kommer att medföra både ökadehyresintäkter och minskade personalkostnader som täcker traktamentshöjningen.Vid min beräkning av medlen för AMS boendeservice har jag därför räknat av 7,6milj. under detta anslag, samt 3,3 milj. kr. under anslaget B 1.Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader. AMU-center ombildas fr.o.m. den Ijanuari 1991 till Stiftelsen (prop. 1990/91:2, AU14,rskr. Detta innebär bl. a. att den elevsociala verksamheten inte längreskall betalas från anslaget för arbetsmarknadsutbildning. Jag har därför inteberäknat medel för elevsocial verksamhet vid stiftelsen under detta anslag. Det totala medelsbehovet för elevsocial verksamhetunder nästa budget år beräknarjag till 46,1 milj.kr. Innanjag går in på mina beräkningar av medelsbehovet för utbildnings- ' ' bidrag vidarbetsmarknadsutbildning under nästa budgetår vill jag erinra om att regeringennyligen har fastställt nivåerna för utbildningsbidragen för år 1991.Ersättningarna har därvid anpassats till löneutvecklingen för vuxna arbetareinom egentlig industri. Utbildningsbidraget är högst . förden som är berättigad till ersättning från erkänd arbetslöshetskassa. För densom är lägst och inte har rätt till ersättning från arbetslöshetskassaär bidraget . 1 övriga fall är bidraget . Jag har föreslagit en höjning avtraktamentsbeloppet som kan utgå till deltagare i arbetsmarknadsutbildningutanför hemorten med . Kostnaden härför uppgår till9,6 milj. kr. AMS har föreslagit att den försöksverksamhet medstimulansbidrag vid viss arbetsmarknadsutbildning som har inletts underinnevarande budgetår (prop. 1989/90: 150 bil. 5, AU4y, FiU40, rskr. 358) skallpermanentas, om försöket faller väl ut. Jag är inte beredd att ta ställningtill detta förrän verksamheten har utvärderats. Däremot anser jag attförsöksperioden bör utsträckas till att omfatta även nästa budgetår. Jagberäknar kostnaden för försöksverksamheten till oförändrat 30 milj.kr. Den totala kostnaden för utbildningsbidrag, inkl.traktamentshöjningen och stimulansbidraget till deltagare iarbetsmarknadstitbildning beräknar jag till 4658,6 milj.kr. under nästa budgetår. Antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning med utbildningsbidrag har jagdå beräknat till 116000 i särskilt anordnad utbildning med en genomsnittligutbildningstid och 31 000 deltagare i utbildning i det reguljärautbildningsväsendet med en genomsnittlig utbildningstid . Jag föreslår vidare att utbildningsbidragen vidarbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktad rehabilitering avseende de personersom uppfyller medlems- och arbetslöshetsvillkoren iarbetslöshetsförsäkringslagen finansieras med arbetsgivaravgifter(arbetsmarknadsavgiften). Kassamedlemmar som deltar i arbetsmarknadsutbildningoch yrkesinriktad rehabilitering erhåller utbildningsbidrag med samma beloppsom arbetslöshetsersättningen. Statsbidragen till arbetslöshetsförsäkringenfinansieras genom arbetsmarknadsavgiften. Utbildningsbidragen bör därförfinansieras i samma ordning som arbetslöshetsersättningen vilket medför minskadbelastning på statsbudgeten. De medel, 1951,2 milj. kr., som jag beräknar förutbildningsbidrag till personer som uppfyller medlems- och arbetsvillkoren iarbetslöshetsförsäkringslagen, bör därför överföras från influtna arbetsmarknadsavgiftereller den s.k. arbetsmarknadsfonden till inkomsttitel I 251. Beloppetinkluderar de 500 milj.kr. som angavs i regeringens skrivelse till (skr. 1990/91:50) om åtgärder för att stabilisera ekonomin och begränsatillväxten av de offentliga utgifterna. Förslaget kräver ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter. Jag återkommer till den närmare utformningen avlagen under anslaget C I.Arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen. Lagförslaget finns i underbilaga 12.1. Jaghar tidigare under anslaget Bl. ningskostnader föreslagitkraftigt utökade jobb-sökar-aktiviteter. 1990/91: 100 derna fördessa och för den ökade omfattningen på arbetsmarknadsutbild- Bil. 12 ningen(inkl. utbildningsbidrag) och bidrag till utbildning i företag beräknarjagtill sammanlagt 3040 milj.kr. Härav bör ca 700 milj.kr. finansieras genomreserverade medel vid ingången av nästa budgetår. Dessutom bör 692,4 milj. kr.,som avser utbildningsbidrag till de av dessa tillkommande deltagare somuppfyller medlems- och arbetsvillkoren i arbetslöshetsförsäkringslagen,finansieras i samma ordning som jag har föreslagit i fråga om övrigakassaberättigade. Återstående I 647,6 milj. kr. bör finansieras genom enengångsvis särskild disposition av medel i den s.k. arbetsmarknadsfonden. Mitt förslag om denna engångsvisa dispositionkräver särskilt stöd i lag. Ett förslag till lagom tillfällig avvikelse frånlagen (1981:691) om socialavgifter har upprättats inomarbetsmarknadsdepartementet. Förslaget bör fogas till protokollet i dettaärende som underbilaga 12.1. Jag har i denna fråga samrått med chefen försocialdepartementet. Utbildningsbidragvid vidgad arbetsprövning (VAP) som beviljas arbetssökande genom beslut direktav arbetsförmedlingen bör även för nästa budgetår beräknas för ca 4000deltagare. Verksamheten skall vara riktad främst till arbetshandikappadesökande och omfatta högst . Jag beräknar kostnaderna för dessautbildningsbidrag till 27,1 milj. kr. Underföregående budgetår fortsatte antalet personer i beredskapsarbete att minska,från drygt 11 600 personer i genomsnitt /89 tillknappt 8 300 personer /90. Jämfört med /84, närantalet var som högst, har det skett en minskning med ca 48 200 personer. 1 var investeringsarbeten ocharbeten inom natur-, skogs- och fornvård det vanligaste. har andelensådana arbeten minskat successivt, medan andelen dagsverksbilliga arbeten inomtjänstesektorn har ökat kraftigt. Andelen investeringsarbeten har fortsatt attminska under /90 medan beredskapsarbeten inom natur-, skogs- ochfornvård har haft en oförändrad andel som andelen beredskapsarbeteninom tjänstesektorn har fortsatt att öka. Föregående budgetår uppgick andeleninvesteringsarbeten till , beredskapsarbeten inom natur-, skogs- och fornvårdtill och övriga arbeten till . Beredskapsarbetenas förändrade sammansättning harinneburit att kostnaden per sysselsättningsdag, dvs. statsbidragskostnad perdagsverk, har hållits i stort sett oförändrad under en följd av år. 1 fastapriser har kostnaderna minskat från . /81 till 637 /90. har det skett en minskning avomsättningen i bered skapsarbete. Detta har bl.a. medfört att den genomsnittliga tid en person 78 befinnersig i beredskapsarbete har ökat. Under /90 hade i Prop.1990/91: 100 genomsnitten knapp fjärdedel av de kvarstående i beredskapsarbete varit Bil. merän i åtgärden. av dem som lämnat ett beredskapsarbetefick under föregående budgetår ett arbete eller påbörjade Detta är en lägre andel än bland övriga åtgärder.Andelen har dock ökat något . Beredskapsarbetenas konjunkturanpassning harfungerat tillfredsställande. Till detta kommer också att kostnaderna per personi beredskapsarbete, i reala termer, har minskat. Den sjunkande omsättningen iåtgärden och det faktum att förhållandevis få personer, som lämnat åtgärden,erhåller arbete eller arbetsmarknadsutbildning kan till viss del bero på attberedskapsarbetena allt mer har kommit att inriktas mot sökandegrupper som harsvårt att få ett ordinarie arbete. som jag stödjer AMS förslag till ändradinriktning av beredskapsarbetena anser jag, med anledning av de nu redovisadeuppgifterna, att det är nödvändigt att effektiviteten i åtgärden ökar samt attberedskapsarbetena används restriktivt. En ökad effektivitet i syfte attmotverka inlåsningseffekter, kan uppnås genom att jobb-sökar-aktiviteter i ökadutsträckning kombineras med åtgärden. Dessutom är det viktigt att beredskapsarbetenmed höga dagsverkskostnader, som exempelvis investeringsarbeten, undviks istörsta möjliga utsträckning. En restriktiv användning innebär att åtgärdenväljs först när arbetsförmedling, utbudsstimulerande åtgärder samt andralämpliga insatser har prövats. För innevarande budgetår har anvisats 1 435 milj.kr. till beredskapsarbeten m. m. Av dessa medel disponerar regeringen 50 milj.kr. För nästa budgetår har jag beräknat kostnaderna förberedskapsarbeten m.m. till I 555 milj.kr., vilket efter prisomräkning innebäroförändrade resurser jämfört med innevarande budgetår. Medlen beräknas motsvaraen volym om ca 1,8 miljoner sysselsättningsdagar. Kostnadernaför rekryteringsstödet har minskat kontinuerligt ochuppgick /90 till 250 milj.kr. Antalet personer i arbete medrekryteringsstöd har successivt minskat från knappt 20000 personer underbudgetår 1984/85 till ca 2 100 personer i genomsnitt under budgetåret1989/90. Minskningen av antalet rekryteringsstöd beror iförsta hand på att åtgärdens volym har anpassats till det förbättradearbetsmarknadsläget.