prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — Pliktexemplarenligt försia stycket skall utgöras av sådan upptagning, som programföreiageienligt särskilda föreskrifter skall göra för an säkerstäUa framlida bevisningom innehållel i program. Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad från dendag ilå programföretagets skylilighet all bevara ui)p-tagningen enligt dessaföreskrifter upphörde. F.uplikiexemplar enligt första slyckel är en sådan upptagning, somprogramföreiagei skall göra enligt 10 § försia slyckel radioansvarigheislagen(1966:756). Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad ftån den dag dåprogramföretagets skyldighet all bevara upptagningen enligt denna föreskriftup|)hörde. Dennalag Iräder i kraft den 1 Senastelydelse l'W(>:l2li Lag om ändring i lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker 1990/91 Bilaga 1 Härigenomföreskrivs atl 2 § lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring avalkoholdrycker skall ha följande lydelse. Med hänsyn lill de hälsorisker som är förbunilna med brukav alkohol skall särskild mållfullhel iakttagas vid marknadsföring av alkoholdryck.Därvid gäller särskill all reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd ej fårförelagas som är påträngande eller uppsökande eller som up|)manar lill bruk avalkohol. Med hänsyn lill de hälsorisker som är förbundna med brukav alkohol skall särskild måttfullhet iakttas vid marknadsföring av alkoholdryck.Därvid gäller särskill att reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd inte fårföreläs som är påträngande eller uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol. Vid marknadsföring av alkoholdryck får inie användaskommersieU annons i televisionsprogram som ell programföretag sänder med stödav lillslånd enligt 5 § försia stycket radiolagen (1966:755). Villmarknadsföring av spritdryck, vin eller starköl får ej användas kommersiellannons i periodisk skrift eller annan skrift på vilken tryckfrihetsförordningenär lillämplig och som med avseende på ordningen för dess utgivning är jämförbarmed periodisk skrift. Delta gäller dock ej i fråga om skrift som tillhandahållsendast på försäljning.sställe för sådan dryck. Denna lag träder i kraft den 6 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror Härigenom föreskrivs all 2 § lagen (1978:764) med vissabestämmelser om marknadsftiring av lobaksvaror skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med hänsyn lill de hälsorisker Med hänsyn lill de häl.soriskcr .som är förbundna med bruk av lo- som är förbundna medbruk av to bak skall särskild mållfullhel iakl- bak skall särskild måttfullhet iakt tagas vid marknadsdning a\ lohak- tas vid marknadsföring av lobak svara. Därvid gäller särskill all svara. Därvid gäller särskill all reklam- eller annan marknadsför- reklam- eller annan marknadsför- ing-sålgärd ej får förelagas som är ingsåtgärd inle får företas som är påträngande eller uppsökande el- påträngande eller up|).sökande el ler .som uppmanar lill bruk av lo- ler som uppmanar till bruk av to bak, bak. Vid niatknadsföring av lobaksvara jår itiie användaskommersiell aniums i televisionsprogram som ett programföretag sänder tned slödav lillståtid enligt 5 § försia slyckel radiolagcn (1966:755). Denna lag trailer i kraft den Sammanställning av remissyttranden överradiolagsutredningens delbetänkande (SOU 1990:7) Lagstiftning för reklam isvensk TV Prop.1990/91:149 Bilaga 2 över radiolagsulredningens delbetänkande (SOU 1990:7)"Uigsliftning för reklam i svensk TV" har remissyttranden efteranmodan avgetls av justiiiekanslern (), hovrätten för Nedre , Slockholmstingsrätt, , bammiljörådet, radionämnden, arkivet för ljud ochbild (Al.B), universiteten i och Ciöteborg, ,(), statens pris- och konkurrensverk (SPK) ochkonsumentverket. Vidare har remissyllranden avgetls av kabelnämnden,ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), statskontoret, (), Stiftelsen , (),(), (), (l.RF), Konstnärliga ochLitterära (), Svenska Tealerförbundel, , SIF-klubbcn vid , ,Grossistförbundel , (),, , ,, (), InlernalionellaHandelskammarens Svenska Nalionalkommillé, ,, , ,frikyrkoråd/De fria kristna samfundens råd (SFR/SAMRÅD) och (). har- överlämnat yttranden fiånjuridiska fakullelsnämnden, inslilulionen för journalistik, medier ochkommunikation saml inslilulionen för leatci- och filmvetenskap. har lill sill yllrande fogatyttranden från samhällsvetenskapliga fakullelsnämnden saml humanistiskautbildnings-och forskningsnämnden; rekioi-sämbelet har som silt eget yttrandeöver-lämnai samhällsvetenskapliga fakullelsnämndens yttrande. SR:s yllrande är gemensaml för della bolag saml , , och Sveiiges UtbildningsradioAB, Induslriförbundel, SAT och Grossistförbundel Svensk Handelhar avgeli ctl gemensamt yllrande. STM/SAMRÅD:s yttrande har avgetls för delsFribaplislsamfundei, Helgelseförbundei, i , SvenskaAlliansmissionen, , ochOrebrornis-sionen, dels F.vangeliska Foslcrlands-Sliftelsen, Frälsning.sarmén,Pingst-rörcLsen och Sjundcdags Advcnlisisamfunilei. Med anledningav betänkandet har skrivelser kommit in från Riksor- Prop. 1990/91:149 ganisaiionen för kvinnojourer i (RÖKS), Svenska Regissörsför- Bilaga 2 eningen (SRF) inom Svenska Tealerförbundel, journalisten och (). 2 Allmänna ochsammanfattande synpunkter JK uttalar atl han, uiifiån de synpunkter han har att företräda, inle har någonerinran mol ile framlagda förslagen; på en punkt framförsdock krilik (se avsnilt 1 1.3. Hovrätten för Nedre Norrtand finner ulifrån de synpunkler hovrälien har att beakla inle skällill erinran mol de föreslagna lagändringarna. Enligt ttiarknadsdomsiolen har frågorna om 'TV-reklam i betänkandet behandlats på ell grundligt och förljänslfulll säll.Domslolen instämmer i alll väsentligt i utredningens bedömningar, såvittgäller de frågor som har anknytning lill domstolens verksamhet. SPK har frånkonkurrenssynpunkl inget att invända mol denföreslagna lagsliftningen. Enligt SR är denprincipiella lösning som ges i förslaget bra. Lagförslagelär klan och lällöverskådligl. Del äranpassat lill såväl den europeiska konventionen om gränsöverskridande lelevision sommarknadsföringslagen. Induslriförbundel, SAFoch Grossistförbundel Svetisk Handel finner del värdefullt att regeringen har låtit utreda de legala aspekterna på reklam i den nationella lelevisionen.Organisalionerna anser atl förslagenbygger på en penetrerande analys, särskilt i de radioräilsliga delarna och alt de väsenlligenbör kunna ligga till grund för lagstiftning. Härigenomblir del möjligl atl snabbi vidta åtgärder när väl nödvändigapolitiska beslul har fallals. Alt lagsliftning förbereds är således tillftedsställande, men detta minskar intekritiken mol att ett avgörande i .själva grundfråganalltjämt dröjer. Belräffande elermediepolilikensinriktning hänvisar organisationerna lill ilclyllranilc som de lillsammans med Småföretagens avgav över belänkandet(SOU 1989:73) TV-poliliken. Enligt organisalionerna innebär de föreslagnareglerna i vissa avseenden onödigaavvikelser från de internationella normerna på området, främsl den europeiska TV-konvenlionen. Organisationernamenar även all utredningen delvis hår drivit regleringen längre än vad tittarinlressel motiverar.Detta gäller bl.a. beslämmel.serna om annonsers placering. I den mån del inledningsvis behövs begränsningarutöver vad TV- konvenlionenstipulerar, bör dessa i huvudsak kunna tas in iell avtal mellan staten och programföretaget. Grundläggande är enligt organisationerna all lagstiftningen så nära som möjligl ansluler till TV-konvenlionen. Fn sådan anpassning ger också den önskvärda harmoniseringen med FCi:s regler;organisalioner- na påpekaratt EG:s anlagna direktiv nära överensstäm- Prop.1990/91:149 mer med konvenlionen. 7'CO anser försl.agel i slorl vara acceptabelt. Svenska Journalisiförbutidei anser atl ulredningensförslag till lag om annonser i televisionen är acceptabelt under förutsättningatt lagen endasl skall tillämpas av förelag uianför . har inte något all erinra mol förslagen. /./?/'an.scr alt uireilningen på elt förljänslfulll sätthar belyst de fiå-gor som är relevanta för bedömningen av hur TV-reklam börutformas i eu svenskl allernaliv. Förslag och diskussioner grundar sig på välgjorda definitioner och analyser av olika reklambegrepp, programtyper och finansieringsformer.LRT kan i huvudsak ställa sig bakom den lagstiftning som föreslås. ansluter sig när det gällersakfrågorna i princip lill lagförslaget. TU har i huvudsak inga invändningar mot förslaget till huren lagstiftning for reklam i svensk TV skall inordnas i nuvarande regelsystem. t-,nligl uppfatlning baserasulredningen på en realistisk bild av den silualion och omvärld som svensktelevision verkar i jusl . Dessutom präglas utredningen av en insikt i devillkor som reklamfinansierad TV verkar unilcr och av en vilja att skapa ett regelverksom ger realistiska möjligheler all bygga upp och ulveckla re-klanfimansieradsvensk TV i inlernalionell konkurrens. Bolagel ser i slorl sell inle någrasvårigheler all driva en reklamfinansierad TV-kanal inom ramen för den lag omannonser i lelevisionen som föreslås. , , som driver salellitkanalen "NordicChannel", välkomnar all del har lagts fram elt lagförslag för reklam isvensk TV men finner det beiänkligi atl förslaget begränsas lill programförelagsom sänder televisionsprogram med stöd av lillslånd enligi 5 § försia slyckelradiolagen; andra reklamsändande TV-förelag faller därmed uianför regleringen.Bolaget anser också atl reklambegränsande bestämmelser bör las bon i lagen(1985:677) om lokala kabelsändningar, t.ex. 24 § om särskildareklamreslriklioner i salellilsändningar. släller sig i huvudsak bakom utredningensförslag men vill på några punkter ge ullryck för en avvikande mening. SFR/SAMRAD tillstyrker i huvudsak de framlagda lagförslagenmen vill anmäla avvikande synpunkter i några avseenden samlidigt som organisalionernapå andra punkter vill poänglera och vidareutveckla utredningens förslag. RF anser atl den föreslagna lagsliflningen är klar ochkoncis. Den principiella grunden är gedigen och den har anpassats lill såvälden europeiska TV-konvenlionen som marknadsföringslagen. vid Slockholms universilelyttrar bl.a.: vill inledningsvis uttrycka sin posilivainställning till all arbetet med en "europeisering" av svenskaetermedier lagil yllerligare ell steg.framåt i och med del akluellabetänkandet, vars förslag fakullelsnämnden på del slora hela slödjer.Förslagel, som beaktar den konvention om gränsöverskridande reklam somF.uioparådet utformat, innebär om dess huvudsakliga innehåll genomförs allSverige också Prop. 1990/91:149 kommer alt kunna ratificera p,., Förslaget torde också innebära eni stort "<*g3 sell Tillfredsställande harmonisering iförhållande lill det direktiv som utfärdals den 3 oklober 1989 av EG:sminislerråd och som skall ha im-plemenlerals i medlemsstaterna senast den 3.101991 (O.J. No L298/23, 17.10.1989). vill dock peka på de problem som är förenademed all - så.som föreslagits - tillgodose den nyssnämndaEuroparådskon-ventionens krav genom transformation inom ramen för en lagtextsom är påtagligt fritt utformad i förhållande till konventionstexien. Vid denslutliga utformningen av de svenska lagtexterna bör övervägas att låtakonveniionsreglema komma till klarare uttryck. I vart fall bör vikten av enkonvemionsenlig lillämpning understrykas i motiven. vid Göteborgsuniversitet anför bl.a.: I luvuilintryckel är alt radiolagsulredningen genomfört enytterst gedigen analys av problemet och åstadkommit elt väl genomarbeiat förslag.Del är uppenbart att arbetet rymt betydande problem, inte minsl vad gälleranpassning lill annan svensk reklamlagsliflning. Till detta kommer en radkonsekvenser som bl.a. har att göra med de existerande reglerna kring radio ochTV . Del som kan invändas, men som inie faller påradiolagsutredningen, är atl ett så omfattande utredningsförslag läggs fram pågrundval av ett förslag, vars poliliska förankring är oklar. Del hade enligtnämndens mening funnils skäl att göra juridiska överväganden även i fråga omandra sätt alt utforma TV-reklamen i . 1 delta ligger också atl det blirsvårl atl överblicka vad olika modeller för att organisera TV-reklam skullemedföra härvidlag. Vad skulle del betyda om det t.ex. skapas ett syslem med ettbolag som bara sänder reklam-TV? Eller: blir del lättare om man väljer etlsystem där reklam endasl sänds i block? menar atl det skulle behövas bedömningaräven i dessa avseenden inför elt beslul om reviderad lagsliflning med hänsynlill reklam-TV, Enligt radionämnden kan den föreslagna regleringenförväntas medföra en inle oväsentlig ökning av nämndens arbetsbörda. Del kandärför bli nödvändigt att förstärka nämndens resurser. Nämnden ullalar alldessa är ansträngda och atl det inle synes stå lill buds merbelydande rationaliseringsmöjligheter. Innan behovet av resursförstärkningbedöms bör del emellertid ha beslämts hur TV-reklamfrågan skall lösasorganisatoriskt sett. Av särskild belydelse är självfallet såväl om en tredjekanal öppnas som om reklam tillåts i någon av nuvarandeIvå kanaler. ulgår från all i princip samma regler för programverksamhetenkommer atl gälla för ell reklamsändande programföretag och elt reklamfritipublic service-företag, givetvis då borisen från reglerna för annonslid.Skulle skilda regler gälla finns en risk exempelvis för atl ell programinslagsom anses godlagbari i sändningar av ett reklam-fritt public service-företag,kan komma att bedömas som reklam om del förekommer i ell reklamsändandeföretags sändningar. Det vore olyckligt både för programföretagen ochkontrollmyndigheten, och förvirrande för allmänhelen, om olika mållståckarskulle gälla i fråga om vad som är lillålel, Konsumentverkel uppehåller sig särskill vid de krav somverkei anser bör gälla för TV-reklam till barn och ungdom. ra altkonsumenten inte skall överraskas av reklaminslagen ulan ha Prop. 1990/91:149möjlighet atl välja bort dem. Ingen reklam bör få sändas mellan kl. 6 Bilaga 2och 20. Även etl förelag uianför bör vara skyldigt attfölja huvudregeln om alt reklamen skall placeras i block mellan programmen,Verkei kräver all del i bild under hela reklaminslaget finns med enreklammarkering, l.ex, i form av en ram eller elt särskilt märke. Med hänsyntill TV-mediels slora genomslagskrafl bör det också finnas en möjlighet atlålägga TV-förelaget att sända tillrättalägganden (beriktiganden avvilseledande marknadsföring). NO uttalar sig för all man, när man bedömer behovet av attgöra avvikelser från den europeiska TV-konvenlionen eller av all fastställaregler som skiljer sig från vad som gäller i andra länder, också väger inkonkurrenseffekterna. NO säger bl.a.: Del kan säkerligen i många fall finnas elt allmänintresseav atl ha striktare och mer detaljerade regler än konvenlionens i fråga omsvenska sändningar. NO föreställer sig all l.ex. reklam lill barn är eltsådant område. NO vill dock peka på det förhållandet all konkurrensen frånulländska programföretag om den svenska TV-publiken är en realitet. Medutländska förelag avser NO här sådana förelag vars sändningar inle fallerunder den svenska slalens jurisdiktion. Vissa reklaminslag produceras förvärldsmarknaden eller l.ex. lill mycket höga koslnader. Om svenskaregler är strängare än konventionens och andra länders regler, är det givelvishell orealistiskt alt annonsören dessutom producerar ell särskill reklaminslagför den lilla svenska marknaden. Sådana reklaminslag kommer därför att sändas ikanaler som inle står uniler svensk jurisdiktion, men som ändå når den svenskamarknaden. medför atl svenska programförelag går miste om reklaminläkier,vilkel i sin tur kan försvåra möjligheterna att erbjuda TV- publiken elt braprogramutbud. På så sätt försämras de svenska förelagens konkurrensförutsättningar.Men situationen kan också medföra atl priserna på annonslid drivs upp i deprogramförelag som trols all de inle omfatlas av de svenska reglerna ändå tillviss del vänder sig till svensk publik. Efterfrågan på annonslid blir störreoch programföretagen vet dessutom all del kan vara värdefullt för en annonsörvars inslag inle uppfyller svenska krav att i stället få sända del i denutländska TV-kanalen. DLF anser det vara mycket viktigt atl den svenskalagsliflningen anpassas till den europeiska TV-konvenlionen. Vid en jämförelsemellan denna och förslagen framkommer att skillnaderna är relalivi slora i vissaavseenden. Vad DLF avser är bl.a. den högsta lillålna annonsvolymen (se avsniu7.2). ullalar atl TV-konvenlionen bör vara enrimlig riktpunkt för regelverkets ulformning. Förbundet finner alt ulredningensförslag innebär en reslriklionsnivå som ligger väl över den som konvenlionenomfattar. Det kan ifrågasättas om man i lag bör ge så precisa handlingsreglerför reklamsändning. anser nu liksom i remissvaret på betänkandet(SOU 1989:73) TV-poliliken att införandet av reklam i svensk lelevision skulleske på barnens bekostnad. Enligi rådet är ulredningens förslag inte utformalså alt barnen effeklivt skyddas mot otillbörlig reklampåverkan. Det bör inlevara lillålel all sända reklam som riklas lill barn, och rådet vill med kraftundersiryka vikten av all de beslut som skall fattas röranile barn och reklamulgår från i försia hand vad som är bäsl för barnen. Insiilutiotien för journalistik, medier och kommunikationvid Stock- Piop. 1990/91:149 holms universitet hänvisar lill den krilik sominslilulionen framförde i- Bilaga 2 sitt yllrande över belänkandel (SOU1989:73) TV-politiken. Inslilulionen pekade där på olika undersökningar somvisar all de inhemska TV-kanalerna inle blir utkonkurrerade avsalellilkanalerna. Vad som hota]' den nationella public service-televisionen äri slällel nya reklamfinansierade TV-kanaler från marksändare. Den tidigareframförda kritiken gäller också vad som föreslås. Enligt inslilulionenbeaktar ingel av de båda belänkandena i tillräcklig grad den forskning somfinns om reklam och TV-publikens prcferen.ser. Det kan tilläggas all detnumera har publicerats en undersökning (PUB-rapporl nr 8/1990) .som visar attmånga människor är beredda atl betala en högre TV-avgift än dagens,Inslilulionen finner del av dessa skäl inle vara meningsfulll att kommenteraradiolagsulredningens lagförslag. Statskontoret påpekar atl lilläggsdirekiiv gavradiolagsulredningen tre uppgifter och all ulredningen av tidsskäl har vallall endasl behandla den första av dessa, nämligen behövlig lag.stiftning medanledning av betänkandet (SOU 1989:73) TV-politiken. Tinligi statskontoret ärdetta olillfredsställande, då de frågeställningarna griper in i varandra,Slalskonloret forlsäller: T,ex, är della fallel när det gäller i vilken utsträckningreklamregler för lelevisionen är kongruenia med reglerna för gränsöverskridandelelevision och i vilken utsträckning samma reklamregler kan lillämpas för marksändandesvensk kanal. Sändningstekniken bör heller inle vara avgörande om programmenkan vidaresändas via kabel inom , Del bör ivärtom bedömas efler andraeliska krilerier och vara oberoende av om programmen och reklamen sänds viamarknäl eller satellit. Ambitionen atl snabbi belysa enbarl den förstafrågeställningen i direktiven kan indirekt ha blivil styrande för uppläggningenav analysen och därmed inriktningen av förslag och lösningar. Slalskonlorel säger även: Utredaren föreslår en rad regler (s, 242 ff,) för etlreklam-TV-föreiags sändningar som innebär en påbyggnad av dagens radiorätisligaregelverk. Slalskonlorel kan inte biträda en sådan lösning, KLYS och SIF-klubbcn vid Radio-koncernenvidhåller silt motstånd mol reklamfinansierade TV- sändningar. Finligt KLYS börtelevisionen kunna vara ell medium för konstnärligt skapande pä egna villkorutan alt vara beroende av och motiveras av reklambudskap och reklamintäkter.SIF-klubben uttalar atl med den genomslagskraft sorn televisionen har - inteminsl lill barn och ungdom - är den direki olämplig som reklamförmedlare.Klubben hänvisar också lill artikel 28 i ilen europeiska som påintei sätt förpliktar alt införa reklam i TV ulan tvärtom utlryckligenTillåter alt en stal har striktare regler än konvenlionens i fråga omsändningar som faller under statens egen jurisdiktion. DO finner vägande skäl för att motsätta sigreklamfinansierade TV-sändningar i del markhundna nätet. DO hänvisar Till deargument som konsumentverkel har framfört i remissyttrandet över betänkandet(SOU 1989:73) TV-politiken, Enligt Charloue Reitncrson är utredningsförslaget etl urkonsumentsynpunkt myckel dåligt lorslag. OFF yttrar: Prop. Den oberoende filmen för en i många länder ojämn kamp försin Bilaga 2 existens i en alltmer kommersialiserad och inlernaiionaliseradmedievärld. Det udda, det personliga och kontroversiella som vi vill representerabetraktas som ekonomiskt oinlressanl av annonsköparna, som föredrar bredapubliklillvända programformer. Redan nu har kommersialiseringen påverkat programläggningoch programinköp inom de genrer där vi är verksamma inom. Våra programplaceras ofta på .sena sändningslider och programinköpen både av svenskaprogram och ulländska på kultur- och dokumenlärområdet minskar klart. När vi påtalar ilenna ulveckling är det inte enbarl avegeninlresse utan därför all del handlar om hur del viktiga publicservice-arvel ska förvallas framöver. Del handlar också om lillämpningen av1974 års kullur|)olitiska mål. b;,nliei vår uppfatlning präglades uttedningen"TV-poTniken" (SOU 1989:73) i alllför liten ulslräckning av förslagsom uppräithåller målen för TV-politiken . Särskiltvikliga är beslämmelserna i 7 § i avialet mellan staten och SverigesTelevision, som ju i själva verket är en uppräkning av de inslag somlillsammans skapar en lelevision i allmänhetens Ijänsl. I stället finner vi iulredningen en rad eftergifter och kompromisser, vilka stärker de ekonomiskaintressena på de demokratiska och u|)phovsrältsliga intressenas bekostnad. Samma tendens finns i den nu framlagda utredningen(SOU 1990:7). Redantiteln på ulredningen tycks lala i en given rikming - hade del inle varilbäitre atl benämna den "Lagstiftning om reklam i svensk television?" 3 Synpunkter i vissa särskilda frågor Antiotisörförenitigen anser del vara av slor vikl allbeslul om reklam i svensk TV fallas ulan ytterligare dröjsmål, så atl svensklnäringsliv inle diskrimineras i förhållande lill internationellamarknadsförare. Induslriförbundel, SAF och Grossistförbundel Svensk Handelpåpekar alt det i debatten har föreslagils atl annonsintäkter inte bara bordeutnyttjas för all etablera en ny frislående TV-kanal ulan all därutöver SverigesTelevision borde delfinansieras med reklam. Organisalionerna av-vi,sar dennamodell, som de anser ha flera allvarliga nackdelar. Den skulle skapa oklarhetom finansieringsansvaret för- lelevision, och del kan slarki betvivlasatt etl sådanl arrangemang på sikl skulle mcdfiira någon egentlig förstärkningav bolagets resurser. Samtidigl skulle det bli svårare att etablera en medSveriges Television någorlunda jämspeli verksamhel, med åtföljande försvagningav den eftersträvade, dynamiska konkurrensen på TV-området. hamnar med andra ord den fristående kanalen i ellsvårkom-penscrat underläge. Enligt organisalionerna kommer en ny riksläckande kanalalt få en siark slällning på TV-reklammarknaden, men i motsats lill vad somibland hävdas lorde den inle kunna uppnå monopol. finns fleraaktörer, varav några givelvis kan försvinna, samtidigl som nya kan etableras.Man bör därför inte genom lillgodose det behov som finns avatl olika TV-företag konkurrerar om annonsörerna. SvenskaTealerförbundel tar avstånd från tanken på reklamfinansiera- Prop. 1990/91:149 de sändningar inom . är ocksåSRF:s Bilaga 2 uppfattning. KLYS betonar viklen av alt etl hell reklamfriti sändningsalternativ bibehålls även om detstartas reklamfinansierade TV-sändningar. Juridiska fakultelsnämndenvid vill, trots all nämndenär medveten om att del är förbjudet medcensur av TV-program, väcka frågan om frivillig förhandsgranskning av TV-reklamen. Nämndenuppger att elt organ för frivillig förhandsgranskning spelar en betydande roll iStorbritannien och hävdar atl erfarenhetema av detta förefaller vara goda.