prop · GE03195 · 1990-12-31 00:00:00 — Iundanlagsfall, om ärendet är myckel komplicerat eller av principiell betydelse,är detta kanske inle möjligt. Beroende på omständigheterna kan ordföranden dåantingen bestämma all ärendet skall utgå för att, sedan ytterligareöverväganden gjorts presenteras på nytt inför nämnden i annan sammansättningeller atl slutlig överläggning uppskjuts till dess atl nämnden åter kan fåsamma sammansättning som då ärendet först föredrogs. Nämndensbeslut bör underskrivas av ordföranden och konlrasigneras 140 av föredraganden ellergruppchefen. Självfallet måste dokumentation ske Prop. 1990/91: 195 avvilka ledamöter som deltagit i avgörandet, något som kan ske genom atl Bilaga 2 detta anges på föredragningslistorna. Protokoll i egentlig meningsynes inle behöva föras. Detbör understrykas atl vad som har sagts om nämndens arbetsformer inle skalluppfattas som uttömmande och bindande. Det bör i huvudsak ankomma pä nämndensjälv att bestämma om sina arbetsformer under hänsynslagande lill allmännaförvallningsrätlsliga principer. Mycketväsentligt är all nämnden fortlöpande erhåller information om sådanaförhållanden i främmande länder som är av betydelse för dessprövningsuppgifter. Ordföranden bör sörja för all sådant material ställs lillnämndens förfogande. Närmast i fråga som uppgiftslämnare kommer utrikes- ocharbetsmarknadsdepartementen, invandrarverket, UNHCRs lokalkontor i frivilliga organisationer såsom . Enföljd av att förvaltningslagen i princip blir tillämplig på nämndens verksamhetär all bestämmelsen om muntlig handläggning i 14§ förvaltningslagen kominerall gälla om inle annat förordnas. Regeln innebär atl en part som vill lämnauppgifter muntligt i ett ärende vilket avser myndighetsutövning mot enskildskall få tillfälle lill delta, om del kan ske med hänsyn till arbetets behörigagång. Sistnämnda begränsning kan åberopas t.ex. för alt be en part altåterkomma senare när viktiga och brådskande arbetsuppgifter måste gå före.Allmänt sett är emellertid regeln avsedd all innebära all myndigheterna i storutsträckning måste tillåta all part lämnar uppgifter muntligt. Myndigheten kanockså, även om den enskilde inle begär del, besluta om muntlig handläggning ochskall då särskilt beakta atl detta kan underlätta för den enskilde all ha medmyndigheten all göra. I1989 års utlänningslag har införts en särskild bestämmelse om muntlighandläggning i asylärenden vid invandrarverket (II kap. 1§). Enligt bestämmelsen skall del ingå muntlig handläggning vid verket, om delkan antas vara till fördel för utredningen eller i övrigt främja ett snabbtavgörande av ärendet. Vidare skall del företas muntlig handläggning omutlänningen begär det och sådan handläggning inle saknar betydelse.Bestämmelsen, som tillkom på förslag av lagrådet, är avsedd att i vissahänseenden gå längre än förvaltningslagens regel men i andra hänseenden intefulk så långt (jfr prop. 1988/89:86 s. 83 - 85, 209 - 210 och 378 -380). Å enasidan blir muntlig handläggning obligatorisk i vissa fall, men å andra sidankan sökanden vägras all lämna uppgifter muntligen på andra grunder än sådanasom kan åberopas enligt förvaltningslagen. Vidremissbehandlingen av del belänkande som föregick den nya utlän ningslagstiftningens tillkomst hade en del remissinstanser föreslagit alt muntlig handläggning skulle införas även i . Föredragande statsrådet avvisade emellertid förslaget med motiveringen alt alla omstän digheter av betydelse för avgörandet borde ha kommit fram vid den 141 muntliga handläggningen iinvandrarverket och underlaget därför borde Prop. 1990/91: 195 vara komplett närinvandrarverket fattar sitt beslut (prop. 1988/89:86 s. Delär enligt min mening inte möjligt all vidhålla delta synsätt när ärendena nuskall överprövas av en förvaltningsmyndighet i stället för av regeringen: meden sådan motivering skuUe man kunna avvisa tanken på munllighet i praktiskttagel alla överinstanser. Över huvud tagel är del svårt att anföra synpunkterhänföriiga till ärendenas art som argument mot muntlig behandling. I Danmarkliksom i en del andra främmande länder är muntlig handläggning hosöverinstansen regel snarare än undantag. Vad som kan åberopas mot muntlighandläggning är all del stora antalet ärenden medför risk för enoöverkomlig belastning och alltför stor tidsutdräkt, om ärendena meraregelmässigt skulle avgöras efter muntlig handläggning. Muntligainslag i förfarandet hos nämnden kan emellertid i en del fall förslärka båderättssäkerheten och effektiviteten. Kompletterande uppgifter kan lämnasomedelbart och de frågor dessa kan ge upphov lill blir genast besvarade. Ettinslag av munllighet behöver inte ta sig uttryck i formella muntligaförhandlingar, utan också mer informella telefonkontakter och sammanträffandenkan komma i fråga. Klaganden bör således inle kunna göra anspråk på all fåföreträda inför nämnden ulan får nöja sig med alt lämna uppgifter lill enhandläggare, när delta bedöms tillräckligt. Ellsätt all undvika problemet med transport av utlänningen lill nämndensstalioneringsorl kan möjligen i vissa fall vara all nämnden eller handläggarevid nämnden reser lill den förläggning där utlänningen finns. Del kan då ske ensamordning av ärenden gällande utlänningar vid samma förläggning så alt muntlighandläggning kan ske i flera ärenden vid ett besök på förläggningen. Depraktiska förutsättningarna för ett sådant tillvägagångssätt torde dock endastundanlagsvis vara för handen. Om en muntlig förhandling av mera formellt slagskall äga rum inför nämnden kan det ibland vara lämpligt att även kallaföreträdare för invandrarverket lill förhandlingen. Fråganblir då hur en regel som styr inslaget av munllighet i nämndens arbetelämpligen bör formuleras. Förvaltningslagens regel är i praktiken normall intetillämplig i fråga om överinstanser; den gäller som nämnts inle hos regeringenoch för förvaltningsdomstolarnas del finns regler av annan art i 9§förvaltningsprocesslagen (1971:291). Mot den bakgrunden talar enligt min meningövervägande skäl för atl den regel som skall gälla för nämnden bör avfallas påsamma sätt som den som gäller för invandrarverket (11 kap. I§utlänningslagen). Vid tillämpning av regeln måste dock beaktas atl nämnden ären överinstans och att det väsentliga materialet normalt redan har presenteratsinnan ärendet kommer in till nämnden. Delta medför att muntlig handläggninginte kan bli tillnärmelsevis lika vanligt hos nämnden som hos invandrarverket. Beslutsmotiveringar m.m. Prop. 120 § förvaltningslagen föreskrivs alt myndigheter är skyldiga all vid ett ' ärendes avgörande lämna en beslutsmotivering. Beslut skall innehålla de skälsom har bestämt utgången. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis bl.a. ombeslutet inle går någon part emot, om del av någon annan anledning äruppenbart.obehövligt all upplysa om skälen eller om del är nödvändigt medhänsyn till rikels säkerhet, skyddet för enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden eller något jämförbart förhållande. Delsamma gäller om ärendet ärså brådskande atl del inle finns lid all utforma skälen. För utlänningsärendenahar ytterligare undanlag från kravet på beslutsmotivering gjorts i 11 kap. 3§utlänningslagen för beslut om visering, arbetstillstånd och tidsbegränsatuppehållstillstånd. 1988/89:86 med förslag tiU utlänningslag m.m. (s. 88) påpekades alt delfrån olika håll framförts kritik mot att beslut i utlänningsärenden ärbristfälligt motiverade. Föredragande statsrådet underströk att det är angelägelmed så klargörande motiveringar som möjligt i de ärenden som inte undantagils i11 kap. 3 § utlänningslagen. Som skäl för detta anfördes bl.a. att klaramotiveringar ökar allmänhetens förtroende för myndigheternas objektivitet ochäven förkortar handläggningstiderna genom atl eljest nödvändiga förklaringarsom måste ges i efterhand lill fattade beslut kan undvikas. Jagdelar denna syn på beslutsmotiveringar. Av tradition har motiveringarna lilldessa belui på samma sätt som gäller för flertalet övriga beslut av regeringenhållils kortfattade och ofta i huvudsak bestått av hänvisningar till olikalagrum. För den särskilda nämnden bör del bli naluriigt all skriva fylliga ochklargörande motiveringar. Delta är enligt min åsikt en klar fördel. Vid enjämförelse med främmande länder torde de beslutsmotiveringar som förekommerhos oss vara ovanligt komprimerade. I ett internationellt perspektiv skulledärför en förändring i detta avseende vara ägnad atl stärka förtroendet för densvenska ullänningspoliliken. Men självfallet är del framför allt av värde förparterna och deras ombud atl de skäl som varit bestämmande för utgången klartframgår av beslutet. Från UNHCRs sida har kraftigt underslrukils viklen avsistnämnda intresse, varvid man också framhållit atl överinstansens arbete givelvisunderlättas om även besluten i första instans är motiverade på ell klargörandesätt. Somskäl för atl skriva korta motiveringar har tidigare ofta angetts intresset avsekretess. Efter en ändring i 7 kap. 14§ sekretesslagen , somhade till syfte atl möjliggöra utförligare beslutsmotiveringar, gällersekretess under vissa förutsättningar för uppgifter i skälen till ell beslut.Del innebär all utrymmet för all utelämna uppgifter i skälen under hänvisningtill skyddet för enskilds personliga förhållanden nu är myckel litet. föregående (avsnitt 1.2.4) har jag framhållit vikten.av all invandrarverketfullföljer arbetet på all sammanställa och publicera praxis. Det synesnaturligt all, sedan den nya nämnden fungerat någon lid, en diskussion mellannämnden och invandrarverket tas upp om huruvida nämndens avgöranden börpubliceras i särskild form och hur en sådan publicering i så fall bör förhållasig lill invandrarverkels praxissammanslällning. Felaktigt inkomnaklagoskrifter Prop. Detkan förutses alt det i början av verksamhetstid 'laga _felaktigt kommer all till regeringen insändas handlingar som hör hemma hosutlänningsnämnden. Bestämmelsen i 5§ departementsförordningen (1982:1177)innebär all departementet i uppenbara fall kan överlämna sådana handlingar tillutlänningsnämnden ulan all föredra frågan om överlämnande tor regeringen. Detkrävs dock uppmärksamhet på all ell ärende som vid första anblicken tycks hörahemma hos även kan innehålla frågor som faller underregeringens prövning. Denföreslagna nya insiansordningen med en utlänningsnämnd som en självständigmyndighet för överprövning av utlännings- och medborgarskapsärenden innebär engenomgripande förändring på många sätt. Som jag tidigare anfört bör därför ensärskild organisationskommitté bildas med uppdrag alt planera och vidtaerforderliga åtgärder för all förändringen skall kunna ske på ett för allaberörda parter tillfredsställande sätt. Övergångsbestämmelsernabör utformas på sådant sätt all vidikraftträdandet kan ta över handläggningen av och beslutanderätten i det storaflertalet sådana ärenden som enligt de föreslagna ändringarna i utlännings- ochmedborgarskapslagarna skall ankomma på nämnden. Detta innebär att handlingarnai sådana ärenden som redan är anhängiga hos regeringen bör få överlämnas tillnämnden. Den ordning som beskrivs är visserligen okonventionell; normallbrukar i övergångsskedet efter en inslansändring redan anhängiga besvärsmål prövasav den tidigare besvärsinstansen. Med hänsyn till bl.a. den stora mängdenärenden anser jag emellertid att en övergängslösning efter angivna linjerär all föredra. Omdet vid ikraftträdandet finns något sådant ärende hos regeringen som enligt deförut angivna principerna bör överlämnas lill regeringen, bör regeringen dockkunna behålla ärendet. Det bör därför ankomma på arbetsmarknadsdepartementeteller regeringen all närmare avgöra vilka ärenden som skall lämnas över lillutlänningsnämnden i övergångsskedet. Ianslutning lill all nämnden skall börja arbeta bör ordföranden med hjälp avinvandrarverket och sörja för alllekmannaledamölerna erhåller en på lämpligt sätt utformad grundläggandeinformation om lagstiftningens innebörd och om sådana förhållanden som i övrigtär av betydelse för nämndens prövningsuppgifter. Dennya insiansordningen bör träda i kraft . Årskostnadernaför verksamheten inom ullänningsenhet är drygt 19 milj. kr. Kostnaderna för nämnden kan beräk nas bli av ungefär samma storleksordning. Genom atl nämnden föreslås bli en frislående myndighet uppkommer visserligen kostnader för personal- 144 och ekonomiadministration,ADB-slöd samt lokaler. Dessa kostnader kan Prop. 1990/91:195 beräknas uppgåtill 4 5 milj.kr. Men å andra sidan minskar Bilaga 2 motsvarandekostnader för del. Ytterligare kostnader som direkt kommer all belasta dennya nämnden är löner ål de tre heltidsanställda ordförandena, arvoden ålordförandenas ersättare och åt lekmannaledamölerna saml vissa kostnader förresor m.m. Kommittén beräknar atl lönerna ål ordförandena och arvoden ål dessasersättare kan komma all uppgå lill omkring 1,3 milj. kr. För lekmännenkan arvodel beräknas lill . per sammanirädesdag, vilket utgöromkring . Med ett sedvanligt lönekostnads-pålägg kommerkostnaderna för löner och arvoden all uppgå lill ca 2,1 milj. kr. åriigen.Efter tillägg för resekostnader och utgifter för tolkhjälp kan nämndens åriigakostnader för löner och arvoden beräknas lill ca 2,5 milj. kr. Vissa kostnadsbesparingar bör kunna göras genom atlärendena kommer att kunna avgöras i stort sett alla arbetsdagar. Detta medföratt beslut i många fall kan fattas någon eller än mednuvarande syslem, där avgörandet i princip är bundet lill torsdagen som ärregeringens sammanirädesdag. Även så korta tidsvinster medför inle oväsentligabesparingar, eftersom kostnaderna för omhändertagande av asylsökande uppgårlill ansenliga belopp för . Även om del möter uppenbara svårigheterall beräkna dessa besparingar och eventuella övergångskostnader mera exakt,anser jag mig kunna hävda all den föreslagna reformen blir koslnadsneulral förstaten. Del blir anledning alt återkomma till anslagsfrågorna merai detalj i förslaget lill statsbudget för /93. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inomarbelsmarknadsdepartemen tel upprättats förslag till 1.lagom ändring iutlänningslagen (1989:529) 2.lag omändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap. Förslagen bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga 2.7. Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 8 § I bestämmelsen, som rör beslut om tillstånd enligtutlänningslagen, har erinrats om atl sådana tillstånd i vissa fall kan meddelasäven av , vars befogenhet närmare framgår av 7 kap. 5 och 12 § Bestämmelsen i paragrafens första stycke om allhinder mot verk ställighet skall beaktas redan när en avvisnings- eller ut visningsfråga prö- 145 10 1990/91. vas föresläs inte ändrad.Bestämmelsen är generellt utformad och gäller Prop. 1990/91: 195 även vid prövning. Genomell tillägg i andra stycket klargörs all , på samma sätt somregeringen och invandrarverket, skall ge erforderliga anvisningar omverkställigheten i ell avlägsnandebeslut när del behövs, t.ex. därför all delfinns hinder mot verkställighet lill ell visst land (jfr prop. 1988/89:86 s.166 f). 9§ Paragrafens första stycke kommer i fortsättningen atl bli tillämpligt även påutlänningsnämnden. Del innebär all blir behörig atl beslutaom förvar och uppsikt i de ärenden som handläggs av nämnden. Enligttredje stycket får emellertid invandrarverket falla sådana beslut även iärenden som egentligen skall handläggas av , när handlingarnaännu inle har hunnit sändas över dit från invandrarverket. Regeln är i förstahand tillämplig på ärenden där invandrarverkels beslut har överklagats ellerännu inle har vunnit laga kraft men kan formellt även tillämpas på ärenden sominvandrarverket avser all överlämna lill med stöd av 7 kap.11 § första stycket. Någonsärskild regel om befogenhet för underinstansen atl besluta om förvar elleruppsikt i ärenden som enligt 7 kap. 11 § andra stycket överlämnas tiUregeringen har inle ansetts erforderiig, eftersom överiämnandel normall börkunna ske när invandrarverket eller beslutat omdetta. 3 §I lagrummets/öww stycke har gjorts den ändringen atl överklagande av invandrarverkets beslut i de i bestämmelsen nämnda fallen skall ske till i stallet för lill regeringen. Iandra stycket har intagits grundläggande bestämmelser om utlänningsnämnden.Utlänningsnämnden skall beslå av ordförande och andra ledamöter lill del antalregeringen bestämmer.För ordförande skall finnas ersättare. Ledamöter ochersättare utses av regeringen. Ordförandena bör vara hehidsanslällda hosnämnden medan ersättarna och övriga ledamöter förutsätts ha uppdraget sombisyssla. Något ansökningsförfarande förutsätts inte äga rum. Ledamöter ochersättare bör förordnas . Enligtstyckets sista mening skall ordförande och ersättare för ordförande varajurister och som huvudregel ha erfarenhet av domartjänslgö-ring. Bestämmelsenär emellertid formulerad så atl även erfarenhet som kan anses likvärdig meddomarljänstgöring får godtas. Det kan exempelvis gälla vetenskaplig meriteringinom förvaltningsrätt eller internationell rätt. Ett annat exempel kan varakvalificerade jurister som har stor praktisk erfarenhet av ifrågavarandeärenden men som inte har genomgått domarutbildning. 4§ Paragrafen innehåller regelnom överklagande av invandrarverkels beslut om flykiingförklaring, resedokumentoch återkallelse av flyktingförklaring. Även dessa beslut skall överklagastill . 5§ 1 bestämmelsen, som gerbesvärsinslansen befogenhet all i ett ärende om avvisning eller utvisning fattabeslut även i vissa andra frågor, har endast gjorts de ändringar som föranledsav atl övertar regeringens uppgifter som besvärsinslans. Förde fall då regeringen 146 avgöröverlämnade ärenden har i 11 § sista stycket intagils en hänvisning Prop.1990/91: 195 lill förevarande paragraf Bilaga 2 7§ Enligt ett tillägg i paragrafens första stycke skall utlänningsnämndensbeslut om förvar liksom förvarsbeslul av polismyndigheten och av invandrarverketöverklagas lill den kammarrätt som skall överpröva beslut av invandrarverket,dvs. 10 §I lagrummet har endast gjorts de följdändringar som föranleds av att överklagande av invandrarverkets beslut skall ske till i stället för lill regeringen. Delkan i sammanhanget påpekas all utlänningslagen inte kommer all innehålla någonbestämmelse om omprövning av ■ beslut. Detta innebärall förvaltningslagens omprövningsregel blir tillämplig på nämnden, dvs.nämnden skall ompröva ett beslut som den har meddelat som första instans, ombeslutet är uppenbart oriktigt (se 27§ förvaltningslagen). Denna regel blirtillämplig framför allt i ärenden som överiämnats lill fråninvandrarverket, eftersom nämnden i dessa fall kommer all fatta beslut i förstainstans. Frågan om omprövning av beslut som nämnden har meddelat som andrainstans får avgöras med ledning av allmänna principer om förvallningsbeslutenss.k. rättskraft Ofr och , Nya förvaltningslagen med kommentarer,andra upplagan 1989 s. 329). 11 §Paragrafen innehåller regler om överlämnande av ärenden lill utlän ningsnämnden och lill regeringen. Överlämnande är aldrig obligatoriskt, men bör normall ske i de fall som reglerna lar sikte på. Ett ärende om avvisning eller utvisning bör emellertid av hänsyn till (art. 13) inle hänskjutas till regeringen, om utlänningen påstått alt han löper risk för tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling och påståendet inle är uppenbart ogrundat. Förstastycket rör överlämnande från invandrarverket lill . Sådantöverlämnande får ske endast om ett ärende på grund av familjeanknytning ellerav annan liknande orsak har samband med ett ärende som redan finns hos nämnden.Vid överlämnandet skall invandrarverket bifoga sitt yttrande i ärendet. Iandra stycket har i fyra punkter angetts i vilka fall överlämnande av ettärende fär ske lill regeringen från invandrarverket eller . Isamtliga fall gäller all den myndighet som beslutar om överlämnande skallbifoga ett eget yttrande. Dessa fall motsvarar de som behandlas i första stycket. I punkten stadgasall överiämnande lill regeringen får ske av ell ärende som på grund avfamiljeanknylning eller av annan liknande orsak har samband med ell ärende somredan prövas av regeringen. Sistnämnda ärende får därvid som regel förutsättasha blivit överlämnat lill regeringen enligt någon av de övriga punkterna iförevarande stycke. Ett exempel på "annan liknande orsak" kan varaatt fråga är om nära släktingar som rest tillsammans och ansökt omuppehållstillstånd men som inle tillhör samma familj. Enligt denna punkt skall överlämnande ske av ärenden som bedöms ha betydelseför rikels säkerhet eller annars för allmän säkerhet eller för riketsförhållande lill främmande makt eller mellanfolklig organisation. Den närmareinnebörden av stadgandet har utvecklats i den allmänna motiveringen. Punkten omfattar de fall då det bedöms vara av särskild vikt för 147 ledningav tillämpningen av utlänningslagen all ärendet prövas av rege- Prop.1990/91:195 ringen. Även detta har utvecklats närmare i den allmännamotiveringen. Slutligen ges en möjlighet atl överlämna ell ärende när synnerliga skälannars talar för regeringens prövning. Del måste då röra sig om ell ärende avmyckel speciellt slag, t.ex. därför all utgången kan förväntas få storinternationell uppmärksamhet. Tredjestycket ger regeringen möjlighet atl besluta atl ett visst ärende eller vissgrupp av ärenden skall överlämnas lill regeringen. Förutsättningen är allnågot sådant förhållande som nämnts i andra stycket kan bedömas föreligga ellerkomma atl föreligga samt all ärendet inte avgjorts slutligt. Av styckelsavfattning framgår all det kan röra sig både om ärenden som redan har kommit intill invandrarverket eller och om ärenden som kan förväntaskomma dit inom en snar framlid. Om regeringens beslut har generell karaktär,t.ex. på del sättet all regeringen avser alt förbehålla sig alla ärenden av enviss typ, följer av vanliga principer atl beslutet skall meddelas genom förordning.Gäller del ett enskilt fall, bör beslutet få formen av förvaltningsbeslut. Denföreslagna regleringen skall ses mot bakgrund av all andra stycketsbestämmelser om överiämnande av ärenden lill regeringen är fakultativa och allregeringen och de underordnade myndigheterna kan tänkas ha olika mening ombetydelsen av ärenden av en viss typ. Som angetts i den allmänna motiveringenförutsätts all regeringen utnyttjar den befogenhet som förevarande stycke germed stor försiktighet vad gäller enskilda fall. Delbör särskilt framhållas all, om regeringen undanlagsvis med stöd av tredjestycket skulle besluta all ell visst bestämt enskilt ärende skall överlämnaslill regeringen, del inle finns något utrymme för invandrarverket ellerutlänningsnämnden all meddela ett eget beslut om ärendets överlämnande. Dennafråga har slutligt avgjorts av regeringen; verket eller nämnden skall i principendast översända handlingarna i ärendet. Regeln i tredje stycket kommer alltsåinle i konflikt med 11 kap. 7§ regeringsformen, som förbjuder bl.a. regeringenall bestämma hur en myndighet i ett särskilt fall skall besluta i ett ärendesom innefattar myndighetsutövning mot enskild eller rör tillämpning av lag. Avskäl som förut redovisats bör regeringen undvika att förbehålla sig ärenden ivilka frågan om en utlänning löper risk atl utsättas för tortyr e.d. äraktuell, eftersom det kan länkas strida mot art. 13 i atlell sådant ärende prövas bara i en instans. Denna synpunkt gör sig nalurliglvisgällande bara för det fall all regeringen trots vad utlänningen påstått,beslutar om avvisning eller utvisning. Enligtfjärde stycket skall, när invandrarverket överlämnat ett ärende lillregeringen, yttrande inhämtas i vissa fall.- Det gällerärenden som överlämnats av invandrarverket på grund av all verket bedömt delvara av särskild vikt för ledning av rättstillämpningen all prövningen sker avregeringen eller ansett att synnerliga skäl annars talar for regeringensprövning. Yttrande skall dock endast inhämtas i de fall då ett beslut av verketi ärendet skulle ha kunnat överklagas lill . sådantärende som avses får också av regeringen överlämnas lill nämnden föravgörande.