prop · GE03155 · 1990-12-31 00:00:00 — Dessa mål har varit att slå vakt om familjejordbruket, främjafrämst skogsbrukets rationalisering, begränsa juridiska personers äganderättsaml göra det möjligt atl i glesbygden ta till vara sysselsättningsmöjligheternai jord- och skogsbruket. Sammanfattningsvis innebär detta att avsikten varitatt främja sambandet mellan ägandet, boendet och brukandet. Enligtlanlbruksstyrelsens tillämpningsanvisningar till jordförvärvslagen kanprisprövningsregeln tillämpas för att motverka kapitalplaceringsförvärv delsnär en juridisk person utan anknytning till jord- eller skogsbmk förvärvar enjordbruksfastighet, dels när köparen inte har för avsikt att bruka eller beboförvärvsegendomen. För att motverka en osund allmän prisstegring kanbestämmelsen, enligt anvisningarna, tillämpas när förvärvaren visserligenavser att yrkesmässigt bruka eller bebo fastigheten, men priset avviker frånvad som är en normal prisutveckling på ett sätt som antingen äventyrar syftetatt slå vakt om familjejordbruket eller syftet att slå vakt om sysselsättningeni glesbygd. Enbestämmelse om prisprövning i ett avreglerat jordbruk måste med nödvändighet fåett något annat syfte än vad den hittillsvarande regeln haft. Vadgäller kapitalplaceringsförvärv kan en regel liksom ha till ändamålatt främja sambandet mellan ägande och boende. När del gäller skogsfastigheterkan man åtminstone främja förvärv av ortsboende. Tillden del prisprövningsregeln syftat till att molverka en osund allmänprisstegring bör det framhållas att med en reglerad marknad värdet av en vissbrukningsenhet ganska väl har kunnat bestämmas med utgångspunkt i etltraditionellt utnyttjande. Ocksä i glesbygd har det varit möjligt atl ganskaväl beräkna vad en ortsboende traditionell jordbrukare skäligen kan belala förmark som han avser att bruka på hel- eller deltid. Medett avregleral jordbruk förutsätts däremot marken komma att utnyttjas i enmångfald former och förmodligen i långt större utsträckning än ikombination med andra verksamheter. Det blir då svårare att beräkna enfastighets marknadsvärde. Detta innebär i sin tur all en prisregel inte kan hasamma syfte som . Enbartdet förhållandet att fastighetspriserna kan stiga kan knappast utgöra grundför alt behålla en bestämmelse om prisprövning, om inte de stigande prisernamissgynnar spekulanter som tänkt bosätta sig på fastigheten för att helt ellerdelvis leva på avkastningen från fastigheten. Sammanfatlningsvisinnebär vad jag nu har anfört att en prisprövnings- regel knappast kan tjäna något annat syfte än all främja boendet och tillvaratagandet av den resurs som jordbruks- och skogsmarken utgör. Deltagäller oavsett om regeln skall förhindra kapitalplaceringsförvärv elleranvändas för all dämpa en allmän osund prisstegring. I den män man vill tryggaboendet bör det emellertid enligt min mening inte ske genom en prisprövningsregel,som då endasl kommer att verka indirekt, utan genom regler som direki lar siklepå atl garantera och skapa förutsättningar för ell boende. Inom de områden därboendet är särskilt angeläget tillgodoses della krav genom de särskilda beslämmelsernaom förvärv i glesbygd. Nägon särskild regel om prisprövning behövs enligt minmening därför inle inom de områden som hör dit. Uianförglesbygden kommer, om mina förslag genomförs, en omfallande avreglering allske. Förutom i särskill ägosplillrade områden med pågåendestrukturrationalisering kommer endast förvärv av juridiska personer atl prövas.Atl behålla en prisprövningsregel för atl främja boendel samlidigt som en sådanomfallande avreglering av jordförvärven i övrigt genomförs kan få oönskade eflekler. Inomsådana områden där jordförvärvslagen inle innehåller några bestämmelser somprioriterar eller ulesluler vissa kategorier köpare kommer enprisprövningsregel bara slumpmässigt att fylla sitt syfte. Visserligen kan ellavslag pä en ansökan från en förvärvare som inle har för avsikl all vare sig bopå eller bruka fastigheten leda till alt en annan förvärvare får köpa egendomentill etl lägre pris. Men resultatet kan lika gärna bli all den ursprungligeförvärvaren får köpa fastigheten lill ell lägre pris än vad han annars hadevaril beredd all belala. En sådan kapitalöverföring från säljare till köparekan knappasl anses önskvärd. Renlallmänl lorde del också kunna ifrågasättas om en prisprövningsregelkanfåannatänkorlsikligaeffekterpåprisulvecklingen. I varje fall är del intetroligt att det skulle gå all molverka en prisstegring av fastighetsprisernamed hjälp av en sådan regel. Dennya livsmedelspoliliken kan dessutom förväntas få effekier på prisutvecklingenvad gäller jordbruksfastigheter. Del huvudsakliga medlet för att uppnå deltidigare inkomslmålet inom jordbrukspolitiken var prisstöd genom pris- ochmarknadsreglering. Prisstödet ledde oavsiktligt till en omfattandekapitalisering i framför allt markvärden. Den beslulade avregleringen avjordbruket bör därför, som jag också framhållit i den livsmedelspoliliskaproposilionen, leda lill en sänkningav priserna päjordbruksmark. Somjag har framhållit i föregäende avsnilt är del med hänsyn lill den beslutadeavregleringen av jordbrukssektorn vikligt alt lagsliftningen på jordbrukelsområde inte är sådan att en marknadsanpassning av näringen försvåras. Molbakgrund av vad jag nu har anförl anser jag, liksom flertalet remissinslanser,all bestämmelserna om prisprövning bör kunna slopas. 2.5 Förvärvshinder för juridiska personer Mitt förslag:Gällande bestämmelser behålls oförändrade. Utredningens förslag:Överensstämmer med mitl förslag. 3 1990/91. Remissinstanserna:Flertalet av de remissinslanser som har yttrat sig i den Prop. 1990/91: 155 härdelen tillstyrker utredningens förslag. framhållerdock att undantag från förbudet måste kunna göras bl.a. i syfte att stimulerasmåskalig förädlingsverksamhet a v jordbruksprodukter. Flera remissinstanser,däribland LO, är dock tveksamma lill eller avslyrker förslaget. Ett parremissinstanser anser atl förslaget är för dåligt analyserat. Skälenför mitt förslag: Enligt gällande bestämmelser i jordförvärvslagen fårjuridiska personer bara lämnas förvärvstillslånd under vissa förutsättningar.Bestämmelserna, som finns i 5 §, innebär ytterligare begränsningar förjuridiska personer utöver de som följer av de allmänna bestämmelserna i 4 §.För att förvärvstillslånd skall fä lämnas krävs antingen att den juridiskapersonen avstår eller kan antas komma att avstä egendom av betydelse förjordbmkels eller skogsbrukels rationalisering som i storlek och värde ungefärmolsvarar förvärvsegendomen, att egendom som redan tillhör den juridiskapersonen blir mera ändamålsenlig, att egendomen är avsedd för annat än jord-eller skogsbruk eller alt del finns någol annat särskill skäl. Vidare följer aven särskild regel alt Iräförädlande förelag, som redan bedriver skogsindustrienverksamhel av belydelse för sysselsättningen på en ort, skall kunna gesföreträde vid förvärv av skogsmark framför andra iräförädlande förelag. Delsistnämnda gäller dock endast orn inle egendomen i stället med hänsyn tillortsförhållandena bör ägas av en på orten bosatt fysisk person. Utredningenhar funnit alt ägandet av jordbruks- och skogsmark fördelat på olikaägarkaiegorier har varil i slort sett under långa tidsperioder.Åkerarealen har ägts till av privata ägare medan motsvarande siffra förskogsmarkens del har hållit sig kring . Enligt utredningen är det troligtatt beslämmelserna i jordförvärvslagen har medfört att juridiska personersmarkinnehav inte har ökat mer än del har gjorl. Vad gäller ren jordbruksmarkanser ulredningen inle att det är troligt att juridiska personer skulle ökasitt markinnehav även om inskränkningarna i juridiska personers förvärvsrätllogs bort. När det gäller skogsmark är förhållandet annorlunda. Utredningenanser alt om bestämmelserna avskaffades för skogsmark är det inte otroligt attskogsbolagen på lång sikl skulle väsentligt öka silt markinnehav. Ulredningenanser att ett ökat bolagsägande av skogsmark inte skulle varasamhällsekonomiskt fördelaktigt. De privata ägarna är enligt utredningen intemindre aktiva i sitt brukande av marken. Ulredningen gör t.o.m. gällande att deär mer aktiva än vissa juridiska personer. Dessutom framhåller ulredningen attett ökat bolagsägande innebär att mark undandras från fastighetsmarknaden päetl olillfredsslällande säll. Avsiktenmed bestämmelserna om juridiska personers förvärvsrätl har varil all behållabalansen mellan olika ägarkaiegorier. Lagstiftningen har ocksä visat sig varaeffekliv i det hänseendet. Utredningen har föreslagit alt gällande bestämmelsersom begränsar juridiska personers förvärvsrätl skall behållas. Förslagel hartillstyrkts eller lämnats utan erinran av flertalet remissinslanser. Ävenjag är av den uppfattningen att bestämmelserna bör behållas med oförändrat innehåll. Bl.a. måste del från samhällsekonomisk synpunkt an ses vara en fördel om man genom ell omfattande privat ägande kan säker ställa en mångfald i fråga om olika metoder i jord- och skogsbruket. ulredningenockså framhållit innebär ett ökat bolagsägande vidare bl.a. att Prop. 1990/91;155 markeni stor utsträckning undandras marknaden. Dessutom gäller atl om jordbruksmark kanöverlåtas till ny ägare genom förvärv av aktier eller andelari bolaget kommer heller ingen ny prövning av förvärvets lämplighet tillstånd, vilket kan innebära nackdelar framför allt från regionalpolitisk Näringsfrihelsombudsmannenhar framhållit vikten av all lagsliftningen inte lägger hinder i vägen förbönder som önskar gå samman i juridiska enheter för all därigenom möjliggöra ensmåskalig förädling av jordbruksprodukter. Som framgår av vad jag anförde iden livsmedelspoliliska proposilionen anser jag att sådan verksamhet medsmåskalig förädling av jordbruksprodukter kan vara av intresse för allförbättra jordbmksförelagen framför alll i glesbygd. Det livsmedelspoliliskabeslutet innebär ocksä atl stöd skall kunna beviljas till investeringar i sådanverksamhet. Bestämmelserna i jordförvärvslagen om prövning av juridiskapersoners förvärv innebär emellertid enligt min mening inle några hinder moten ökad kombinationsverksamhet. Endast i undantagsfall kan det förmodas bliaktuellt för företag av den typen atl förvärva egen mark förjordbruksproduktion. Skulle etl sådant företag behöva förvärva jordbruksmarkfinns möjlighet att ge tillstånd till förvärvet med lillämpning av bestämmelsenom tillstånd vid särskilda skäl. Enannan fråga som jag också vill ta upp hänger samman med toretags-beskallningen.Den reformering av företagsbeskattningen som beslulade om under våren1990 (prop. 1989/90:110, SkU30, rskr. 356) innebär attreserveringsmöjligheterna för egenförelagarna inte överensstämmer med vad somgäller för juridiska personer. Delta har i sin lur inneburit särskilda problemför företagare inom jordbruket eftersom bo-lagsförbudel i jordförvärvslagenbegränsar möjligheten för dem att överföra hela verksamhelen till bolagsform. 1allmänhet är det således endasl möjligl att överföra driften avjordbruket till bolagsform, medan marken måste ägas av en fysisk person. Fräganhar varit föremål för särskild utredning. Bl.a. utreddes inomjordbruksdepartementet frågan om all tillåta familjejordbruk i aktiebolags-eller handelsbolagsform vid tillämpningen av jordförvärvslagen (Ds 1989:64). Utredningenom reformerad förelagsbeskattning pekade på olika alternativ för alt lösa deproblem som rör egenföretagarnas skallesituation på elt tillfredsställandesätt. Etl sädant alternativ våren särskild redovisningsmetod. Frågan om ensådan metod blev även föremål för särskild utredning (SOU 1989:94). Den modelltill lösning som föreslogs medförde emellertid vissa problem. Problemen varsädana att regeringen inte ansåg alt det var möjligt att lösa dem i sådan tidatl elt förslag kunde föreläggas samtidigl med övriga förslag i frågaom företagsbeskattningen (prop. 1989/90: 110, SkU30, rskr. Iproposilionen anmäldes dock aU modellen borde utredas vidare och att målet fårdet utredningsarbetet borde vara atl kunna erbjuda egenförelagare möjlighet attarbela på samma skattemässiga villkor som aktiebolag utan atl för den skullbehöva använda sig av någon form av bolag. Regeringenhar beslutat all tillkalla en särskild ulre- 35 dåre med uppgift attutforma och värdera förslag bl.a. om särskild redovisningsmelod för enskildanäringsidkare. Utredaren skall redovisa sill arbele före utgängen av år 1991.Resultatet av det utredningsarbetei bör enligt min mening avvaktas innan fråganom en möjlighet för familjejordbruk som bedrivs i bolagsform all förvärvajordbruksfastigheter blir föremål för ytterligare överväganden. Som framgår av vad jag nuhar anfört anser jag atl de särskilda beslämmelserna om prövning av juridiskapersoners förvärv är utformade så all de kan behållas oförändrade. Bestämmelsernamöjliggör enligt min mening atl en tillfredsställande inlresseavvägning kangöras i del enskilda fallel. 2.6 Instansordningen i jordförvärvsärenden Mitt förslag:Beslut i jordförvärvsärenden skall få överklagas hos kammarrällen i slället förhos regeringen. Regeringens handläggning av jordförvärvsärenden i förstainstans skall också upphöra. Utredningens förslag: Dethar inte ingått i ulredningens uppdrag alt lägga fram förslag i den här delen. Remissinstanserna:Frågan har inte berörts av remissinslanserna. Skälen för mitt förslag:Sedan vären 1984 pågår inom en systematisk översyn avbestämmelser som innebär att myndighelsbeslulkan överklagas till regeringen.Arbelel bedrivs i enlighel med riktlinjer som har beslutals av (prop.1983/84: 120, KU23, rskr. Syftet med översynen är atl begränsa anlalelöverklaganden hos regeringen. Parallellt med den översynen sker ocksäområdesvis en genomgång av akluella författningar mol bakgrund av Sverigesåtaganden enligt om mänskliga rälligheler och grundläggandefriheter. Vid denna genomgång skall övervägas om konventionens krav pådomslolsprövning bör föranleda all överprövning som sker i administrativordning skall ersättas med domslolsprövning. Enligt gällandebestämmelser i jordförvärvslagen prövas frägor om lillslånd avlantbruksnämnden. Regeringen har dock möjlighet all föreskriva att prövningen istället skall göras av lanlbruksstyrelsen eller av regeringen. finns i 7 och 8 §§ jordförvärvsförordningen(1979:231). Beslämmelserna innebär i huvudsak atl lanlbruksstyrelsen prövarslörre förvärv av vissa juridiska personer. Regeringen prövar sådana förvärvnär prövningen enligt andra föreskrifter skall göras av regeringen och närlanlbruksstyrelsen på grund av särskilda skäl överiämnar elt ärende lillregeringen. Lantbruksnämndensbeslut får enligt 18 § jordförvärvslagen överklagas hos lanlbruksstyrelsen.Lanlbruksstyrelsens beslul fär överklagas hos regeringen. Deneuropeiska domslolen lor mänskliga rättigheter har i ett par avgörandenkonstaterat alt det förhållandel att del saknas möjlighet alt fåför-värvsärenden prövade i domstol strider mol konvenlionen. 1990/91: 155 enligt lagen (1988:205) om rältsprövning av vissaförvaltningsbeslut, men denna möjlighet är tidsbegränsad eftersom lagen upphöratt gälla vid utgången a v . Lagen har tillkommit för alt avhjälpabristerna i fråga om lillgång till domstolsprövning i svensk lagsliftning.Avsiklen är emellertid att brister i det angivna hänseendet i första hand skallavhjälpas genom ändringar i resp. förfallning. Vadjag nu har anfört innebär enligt min mening all jordförvärvslagen bör ändras såatt beslulen i fortsättningen kan överklagas till förvallningsdomslol. Ikonsekvens med della bör regeringen inle heller handlägga jordförvärvsärendeni första instans. Enligtlanlbruksstyrelsens statistik för /90 prövades i hela riketungefär 6 500 ärenden om lillslånd enligt jordförvärvslagen. Minaförslag innebär atl en stor del av lillslåndsprövningen slopas. Kvar blir atlpröva förvärv i glesbygd om förvärvaren inte är bosalt i glesbygdsområdet ochinle heller avser all bosätta sig på fastigheten, förvärv i särskillägosplittrade områden med pågående strukturrationalisering saml förvärv avjuridiska personer. Enmyckel grov uppskattning ger vid handen att hälften av ärendena, eller ca 3000, avsåg överlåtelser inom det område där glesbygdsbeslämmelserna kommer allgälla. Hur många av dessa ärenden som kommer atl behöva prövas enligt de nyabeslämmelserna är svårt all beräkna. Övervägande delen av ärendena kan dock förmodasvara sådana all lillslånd i fortsättningen inle kommer att krävas. Med enmyckel försiktig beräkning kan del antas att antalet tillståndsärenden minskartill hälften, dvs. lill ca I 500, sedan de nya beslämmelserna trätt i krafl. Knappi600 ärenden av dem som prövades under budgetårei 1989/90 avsågförvärvstillslånd för juridiska personer. En stor del av dessa ärenden,uppskattningsvis hälften, torde dock avse överlåtelser inom glesbygd. Tilldetta skall läggas ärenden avseende förvärv av egendom i sädanaomarronderingsområden som inle är belägna inom glesbygd. Med hänsyn lill denbegränsade omfattning som omarronderingsomrädena avses få finns inte anledningatl räkna med all antalet tillståndsärenden blir särskilt slort. Ävenom det således är svårt att ha nägon exakt uppfaltning om hur slorärendemängden blir är del klarl all anlalel lillsländsärendenkommer alt minska betydligl och i vart fall inte överstiga 2 000 ärenden omåret. Förnärvarande gäller all del för lantbruksnämndernas handläggning avlillslåndsärendena krävs ungefär 64 årsarbetskrafter. Enligt den årliga resultatredovisningenför lantbruksnämnderna uppgick kostnaderna för verksamheten medjordförvärvslagen /90 lill 20,8 milj. kr. Till della skallläggas del arbele som utförs av lanlbruksstyrelsen och regeringen. Enligtmina antaganden kommer ärendemängden att minska till ungefär en tredjedel. Den arbetsinsats som krävs för handläggningen av tillstånds ärendena bör minska i motsvarande mån. För /92 har be- 37 sparingarna till följd aven ändradjordförvärvslagstiftning lill viss del redan Prop. 1990/91; 155beaktats för berörda myndigheter i årets budgetproposition. Ytteriigare åtgärdervid de berörda myndigheterna /92 med anledning av en förändringav lagstiftningen får prövas i samband med beslut om regleringsbrev för dettabudgetår. Mot bakgrund av antagandet om minskningen av antalet ärenden beräknarjag emellertid nu att en ytterligare besparing med cirka 14 milj. kr. bör kunnagöras vid länsstyrelsernas lantbruksenheter senast /93. Idet här sammanhanget bör också jordfonden behandlas. Bestämmelser för fondenfinns i förordningen (1989:281) om jordfonden. Fonden förvallas avlantbruksstyrelsen och på fonden förs kostnaderna för lantbruksnämndernasförvärv, överlåtelser och förvallning av fasligheter och köpeskillingarna förförsålda jordbruksfastigheter. Fastigheterna som redovisas under fonden skallanvändas främst för att främja en frän allmän synpunkt lämplig utveckling avföretag inom jordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen. Därvid skall ocksåeftersträvas att från regionalpolitisk synpunkt ändamålsenliga företag bildas.Jordfonden uppgår till 367 milj. kr. Fonden har varit ett effektivtmedel i arbetet med atl åstadkomma bällre arronderade fastigheter i områden medstor ägosplittring, särskill i . Den används också för atlunderlätta arbetet med andra från samhällels synpunkt viktiga arbeten såsomvägbyggen och bildande av naturreservat. till dennya livsmedelspolitiken får den också betydelse för inlösen av vissajordbruksfastigheter vid hög skuldsättning hos brukaren. Verksamheteni jordfonden bör enligt min mening fortgå i slort sett oförändrad. Somjaglidigare anfört kan fonden även i fortsättningen komma att få stor betydelsesom ett instrument för att förbättra arronderingen inom skogsbruket. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagorn ändring i jordförvärvslagen (1979:230), 2.lag om ändring i lagen(1990:1492) om ändring i jordförvärvslagen (1979:230), 3.lagom ändring i förköpslagen(1967:868), 4.lag om ändring i lagen(1985:658) om arrendatorers räll att förvärva arrendestället, 5.lagom ändringi lagen(1990:1484) om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rätt alt förvärvaarrendestället. Lagförslagetunder 3 har upprättats i samråd med bostadsministern och lagförslagen under 4och 5 i samråd med justitieministern. 4 Specialmotivering Prop. 1990/91; 155 Iårets budgetproposilion ( prop. 1990/91:100 bil. 11) harregeringen föreslagit att en ny myndighet, ,inrällas den . skall bl.a. lanlbruksstyrelsen upphöra sommyndighet. har ännu inle behandlat förslaget. Förslagel om nymyndighet föranlederäven vissa förslag lill ändringar i jordförvärvslagen ochlagen om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. II§ finns för närvarandebestämmelser som anger syftet med lagen. Genom att lagen nu har getts en meradifferentierad tillämpning än tidigare är det inte möjligt att längre angesyftet pä det sättet genom en inledande övergripande beslämmelse. Iställel definieras i förevarande paragraf vissa begrepp som har betydelse förlagens tillämpning. Jordförvärvslagengäller bara för fast egendom som är laxerad som lantbruksenhet. Någon ändringi det avseendet har inte gjorts. I första punkten i förevarande paragraf hardock begreppet lantbruksegendom införts för att beteckna sådan egendom.Ändringen har gjorts för att förenkla lagstiftningen redaktionellt. Lagenskall i fortsättningen i samma omfattning som lillämpas på förvärv därförvärvaren är en juridisk person. Därutöver skall lagen bara gälla förvärv avegendom i glesbygd och i omarronderingsområden. Medglesbygd avses enligt andra punkten stora sammanhängande omräden med glesbebyggelse och långa avstånd lill sysselsättning eller service samtskärgårdsområden, om det är av regionalpolitisk betydelse att sysselsättningeller bosättning inom områdena främjas. Detta överensstämmer i huvudsak med deområden inom vilka också glesbygdsstöd kan utgå enligt förordningen om sådantslöd. Glesbygd enligt den angivna definitionen omfallar främsl Norrlandsinland, delar av Norrlands kustland samt delar av , ochÄlvsborgs län. Sådana områden finns även i viss omfattning i övriga Sverige,t.ex. i skärgårdarna och i . Medomarronderingsområde avses enligt tredje punkten områden med mycket starkägosplittring om har fastställt en plan för strukturrationaliseringeni områdel. Områden med sädan stark ägosplittring finns främst i Kopparbergslän. Denexakta avgränsningen av vilka områden som äratt anse som glesbygd resp. omarronderingsområde skall göras av regeringen genom verkställig hetsföreskrifter. Detta framgår av andra styckel i förevarande paragraf Enligt bestämmelserna i andra stycket i lagrådsremissen skulle del an komma på regeringen att meddela närmare föreskrifter om vilka områden som skall vara glesbygd och omarronderingsområden. Att överiåla ål rege ringen att pä det här sättet närmare precisera tillämpningsområdet är en lagstiftningsteknik som har använts t.ex. i förköpslagen (1967: 868). Gränserna för områdena böröverensstämma med antingen församlings- Prop. 1990/91: 155 ellerkommungränserna. Ävenom kriterierna för glesbygd och omarronderingsområde anges tämligen utförligti lagtexten ansåg lagrådet all den använda lagstiftningstekniken inte var heltinvändningsfri från konstitutionell synpunkt. Lagrådel förordade därför allprinciperna för avgränsning av de områden som kommer i fråga bör komma lilluttryck i lagtexten. På grund härav har i enlighel med lagrådels förslag andraslyckel ulformals sä att regeringen bestämmer vilka kommuner eller delar avkommuner som skall vara glesbygd eller omarronderingsområden. Förnärvarande anges i 2 och 3 §§ för vilka slag av förvärv det krävs resp. inlekrävs förvärvstillstånd. Av dessa bestämmelser har ocksä i huvudsak framgåttvad som varit lagens tillämpningsområde. I fortsättningen innehäller emellertidlagstiftningen också bestämmelser om att förvärv får ske utan tillstånd omvissa förutsättningar är uppfyllda. Lagens lillämpningsområde kan därför intekopplas till tillsiåndsplikiens omfattning pä det sätt som skell.Dessutom är de kriterier som anges i paragraferna inte längre tillräckliga föralt ange tillsländspliktens omfattning.