prop · GE0354 · 1990-12-31 00:00:00 — Utskiftningsskattesatsenär , Skatten tas ut av bolaget. Vid utskiftning i samband med upplösning avbolaget beräknas beskattningsunderlaget som skillnaden mellan utskiftat beloppoch tillskjutet kapital. Vid utskiftning i samband med nedsättning avaktiekapitalet anses utskiftat belopp i första hand utgöra utbetalning avvinstmedel i bolaget. Närlagen om utskiftningsskatt infördes var avsikten att skatteuttaget skullemotsvara den skatt aktieägaren i genomsnitt skulle ha betalat om bolagetfortlöpande delat ut sina vinstmedel, Utskiftningsskatt hänför sig normalttill medel som intjänats under och skäl ansågs därför förligga attha en proportionell skattesats. För att motsvara den genomsnittliga marginalskattenför fysiska personer har skattesatsen efterhand höjts fill , Ipraxis har utskiftning jämställts med avyttring av aktierna vilket innebär attaktieägaren kan reavinstbeskattas. Vid reavinstberäkningen anses aktiernaavyttrade för ett vederlag motsvarande det belopp som betalats ut tillaktieägaren på grund av utskiftningen, I bolaget ackumulerade vinstmedelträffas alltså först av utskiftningsbeskattning i bolaget och därefter avrealisationsvinstbeskattning hos aktieägaren (om utbetalat belopp överstigeraktieägarens anskaffningspris för aktierna). Kombinationenav utskiftningsbeskattning och realisationsvinstbeskattning innebar till enbörjan inte några större problem. När den eviga reavinstbeskattningen infördesförändrades emellertid situationen. Den totala skattebelastningen mildras dockav att utskiftningsskattesatsen är proportionell och av de hittillsvarandeförmånliga reglerna för reavinstbeskattningen av tvåårsaktier Mot ettupphävande av den kombinerade effekten av utskiftningsskatt ochreavinstbeskattning har även anförts att den genomsnittliga marginalskatten påutdelningsinkomster för många aktieägare varit väsent-igt högre änutskiftningsskattesatsen. 1 praktiken kan reavinstbeskattningen därför sägas ha inneburitatt skillnaden i skattebelastning mellan utskiftning Prop. 1990/91:54 ochutdelning utjämnats. Ensärskild fråga i sammanhanget är inkomstbeskattningen av juridiska personerDubbelbeskattningsprincipen innebär att beskattning sker i både företagsledetoch ägarledet. När ett aktiebolag innehar aktier i ett annat aktiebolaguppkommer en kedjebeskattning om skatt tas ut i bolagssektorninnan utdelningen tillfaller den slutlige ägaren. För att undvika kedjebeskattningär ägarbolaget under vissa förutsättningar inte skattskyl-digt för utdelningar(7 § 8 mom. tredje stycket SIL). Normalt krävs ett aktieinnehav motsvarandeett röstetal på för att skattefrihet skall föreligga. Denomständigheten att ägarbolaget skulle ha varit frikallat från skattskyldighetför utdelat belopp leder dock inte till någon lättnad vad gällerut-skiftningsskatten. Även reavinster vid avyttring av aktier beskattas enligtvanliga regler utan hänsyn till kedjebeskattningseffekten. Förutomden inkomstbeskattning som kan ske hos aktieägarna i form avreavinstbeskattning kan även det utskiftande bolaget - förutsatt att utskiftningenavser materiella tillgångar i stället för kontanta medel - träffas avinkomstskatt. Skillnaden mellan tillgångarnas marknadsvärde och derasskattemässiga värde skall då beskattas. 1 praxis har dock s.k. förtäckt reavinstbeskattninginte ansetts kunna komma i fråga. Det har därför varit möjligt att överförafastigheter och aktier till underpris utan att det utskiftande bolaget träffatsav inkomstskatt. Skattereformeninnebär att förutsättningarna för utskiftningsbeskatt-ningen ändras. Förfysiska personer kommer bl.a. inkomstslagen tillfällig förvärvsverksamhet ochkapital att slås samman till ett inkomstslag, inkomst av kapital.Kapitalinkomster beskattas med en proporfionell skattesats på . Tillkapitalinkomst hänförs - oavsett innehavsfiden - den nominella reavinsten vidförsäljning av aktier För fysiska personer gäller som huvudregel att reaförlustervid försäljning av aktier är avdragsgilla till (3 §2 mom. SIL).Reaförluster på marknadsnoterade aktier och liknande finansiella instrumentfår dock kvittas fullt ut mot reavinster på finansiella instrument av sammakategori (27 § 5 mom. Juridiskapersoner beskattas för alla inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet med enskattesats på . Inkomst av näringsverksamhet skall beskattas enligtbokföringsmässiga grunder I princip skall alla uttag av egendom frånnäringsverksamheten utlösa s.k. uttagsbeskattning, dvs. föranleda sammaskatteeffekt som om egendomen sålts till marknadspris (punkt 1 av anvisningarnatill 22 § KL). Uttagsbeskattning kan dock underlåtas i vissa särskilda fall(jfr prop. 1989/90:110 s.557). Ifråga om förlust på kapitalplaceringsaktier gäller en särskild avdragsbegränsning.Förlust vid avyttring av sådana aktier får dras av endast mot vinst vidavyttring av egendom av samma slag (2§ 14 mom. För aktier där innehavetbetingats av verksamhet som bedrivs av den skattskyldige eller av närståendeföretag gäller inte denna begränsning. Skälen för mitt förslag:Det har framstått som angelä get att göra en översyn av utskiftningsbeskattningen. Den beskattning som sker med stöd av lagen om utskiftningsskatt hade redan före genomförandet av skattereformen avgörande brister Den valda skattesatsen, , har se- 243 dan tillbakaväsentligt understigit den normala marginella beskatt- Prop. ningen av fysiskapersoners utdelningsinkomster Såvitt gäller aktiebolags och andra juridiskapersoners aktieinnehav föreligger ingen koppling mellan från ett aktiebolag tillett annat aktiebolag kan medföra utskiftningsskatt trots att samma medel hadekunnat delas ut skattefritt. utskiftningsskatt ochreavinstbeskattning kan även leda till slumpartade Skattereformenkan sägas rubba själva grunden för utskiftningsskatten i dess nuvarande utformning.Med en skattesats på för utdelningar i hushållssektorn kan det rimligeninte komma i fråga att låta utskiftade medel dels träffas av utskiftningsskattpå , dels utlösa reavinstbeskattning. Önskemålet om neutralitet ochlikformig beskattning av transaktioner som är ekonomiskt likvärdiga skullenärmast leda till en sänkning av skattesatsen vid utskiftning från till 30%och en total omarbetning av kombinationen utskiftningsskatt/reavinstskatt. Ensådan omläggning skulle emellertid inte avhjälpa bristen på samordning mellanutskiftningsbeskattningen och kedjebeskattningen av aktiebolagens utdelningar Detanförda visar att en genomgripande översyn av lagen om utskiftningsskattskulle vara nödvändig om den nuvarande tekniken skulle behållas även när detnya skattesystemet börjar tillämpas vid taxering. Min bedömning äratt en alternativ lösning i stället bör väljas. Mycket talar nämligen för attett betydligt bättre system kan åstadkommas om kapital- och företagsbeskattningsreglernaanpassas så att utskiftat belopp träffas av ett rimligt skatteuttag. Detinnebär att lagen om utskiftningsskatt kan upphävas. Enutgångspunkt för en anpassning av reglerna för beskattning av utskiftade medeltill det nya skattesystemet bör vara att skatten tas ut direkt hos aktieägaren.Den nuvarande ordningen med aktiebolaget som skattesubjekt bör alltså överges.Beskattningen i hushållssektorn bör ske inom ramen för kapitalbeskattningen,dvs. som inkomst av kapital. Innehas aktier som grundar rätt till utskiftningav ett aktiebolag eller annan juridisk person som är skattesubjekt skallutskiftat belopp tas upp som inkomst av näringsverksamhet. Ifråga om val av beskattningsmetod är det angeläget att reglerna görs så enklaoch handfasta som möjligt. En metod som uppfyller dessa krav är att behandlasamtliga utbetalningar från ett aktiebolag till dess aktieägare (i denna derasegenskap) som utdelning. Någon uppdelning mellan vad som kan anses utgöraåterbetalning av tillskjuten kapitalinsats och vad som kan betecknas somvinstutdelning behöver då inte göras. Hänsyn till aktieägarensanskaffningspris för aktierna tas först om bolaget till följd av likvidationeller fusion upphör att existera. Tekniskt kan en sådan avdragsrätt konstruerasså att aktien anses avyttrad utan vederlag då bolagetupplöses. För fysiska personer äravdragsrätten för reaförluster normalt kvoterad till (förluster på marknadsnoterade aktier och liknande finansiella till gångar får kvittas fullt ut mot reavinster på marknadsnoterade tillgångar). Den omständigheten att utskiftade belopp behandlas som utdelning och att avdrag medges i form av reaförlust bör emellertid inte förhindra att fullkvitt- 244 En reaförlust till följd av likvidation bör därför vara fullt av- Prop,1990/91:54 dragsgill mot belopp som bolaget betalar ut till aktieägaren,oavsett om utbetalningen bolagsrättsligt utgör utdelning eller utskiftning. Ärreaförlusten större än utbetalat belopp bör överskjutande belopp kvoteras enligthuvudregeln. Det får ankomma på den skattskyldige att visa i vad mån förutsättningarnaför den utvidgade kvittningsmöjligheten är uppfyllda. Skattskyldighetför utbetalat belopp inträder när beloppet är tillgängligt för lyftning (ellernär det enligt god redovisningssed skall tas upp i den skattskyldigesräkenskaper). Detta får anses vara fallet när likvidatorerna enligt 13 kap, 13§ ABL skiftar bolagets behållna tillgångar Enligt 13 kap, 15 § ABL ansesbolaget upplöst när likvidatorerna framlagt slutredovisning vilket också fåranses vara den tidpunkt då aktierna skall anses avyttrade. Dennu redovisade modellen som överensstämmer med promemorieförslaget - innebäratt full kvittning mellan utbetalat belopp och reaförlust medges endast omutbetalning och likvidation skett under samma beskattningsår. Dennabegränsning av kvittningsrätten har lett till kritik med hänsyn till att ettlikvidafionsförfarande kan dra ut över tiden. Bl,a, mot denna bakgrund väckerRSV frågan om det av systematiska skäl kan vara bättre att beskatta utskiftningenligt reavinstreglerna. Kritik har även framförts mot förslagets konsekvensernär det gäller nedsättning av aktiekapitalet. Vid återbetalning tillaktieägaren i samband med att aktiekapitalet sätts ned genom minskning avaktiernas nominella belopp anses aktien inte avyttrad (jfr Ds 1990:38 s, 118f,). Det utbetalade beloppet kommer därför att beskattas i sin helhet. Föregen del vill jag anföra följande. Metoden att beskatta utskiftade beloppenligt reavinstreglerna skulle innebära att man varje gång utskiftning skermåste göra en reavinstberäkning. En utbetalning till aktieägaren skulle normaltpåverka det anskaffningspris för akfierna som skall ligga till grund förreavinstberäkningen vid en framtida avyttring av dessa. Motsvarande beräkningskulle behöva göras om utskiftning sker mer än en gång under ettlikvidationsförfarande. Vidare skulle särskilda regler krävas för att samordnautskiftnings- och kedjebeskattningen. Denföreslagna metoden att skattemässigt hänföra alla benefika utbetalningar tillaktieägarna till utdelning har stora praktiska fördelar Mot det får ställas attaktieägaren i vissa fall kan komma att beskattas för utskiftat belopp ochförst under ett senare beskattningsår få avdrag motsvarande anskaffningsprisetför aktierna. Det gäller även vid återbetalning till aktieägaren i samband mednedsättning av aktiekapitalet, Samma effekt kan emellertid uppkomma vidutdelningsbeskattningen. Detta blir särskilt markant om aktierna anskaffatsstrax före utdelningsfillfället. Det utdelade beloppet kan från akfieägarenssynpunkt ses som en återbetalning av en del av anskaffningspriset. Aktieägarenblir trots detta beskattad för hela utdelningen. Enda möjligheten för denskattskyldige att begränsa skatteeffekten är att sälja aktierna. En på grund avförsäljningen uppkommen förlust kan - efter kvotering till - dras av motutdelningen. Min bedömning är att härväger praktiska hänsyn tyngst. Promemorieför slaget bör därför genomföras, 1 ett avseentle är jag emellertid beredd att fö reslå en justering. Reaförlusten skall vara fullt avdragsgill till den del den 245 motsvarasav utbetalning från bolaget under beskattningsåret och närmast föregåendebeskattningsår Genom skattereformeninfördes i 24§ 2 mom, första stycket SIL en bestämmelse att med avyttringjämställs det fall att en aktie definitivt förlorat sitt värde genom attaktiebolaget upplösts genom konkurs eller likvidation. Några remissinstanserhar påpekat att det i förarbetena till bestämmelsen (prop, 1989/90:110 s, 392)uttalas att "om utdelning erhållits bör det finansiella instrumentetanses avyttrat för det utdelade beloppet". Mitt förslag att eventuelltutskiftat belopp i sin helhet skall behandlas som utdelning innebär emellertidatt nämnda belopp inte till någon del kan anses utgöra vederlag för aktien.Aktien skall därför anses avyttrad för noU kronor Innebörden av detta är attreaförlusten beloppsmässigt överensstämmer med anskaffnings-priset för aktien. En särskild fråga rör juridiskapersoners rätt till avdrag för reaförluster. Juridiska personer bör ha rätttill full kvittning för förlust som uppkommit i samband med likvidation av ettaktiebolag till den del förlusten motsvaras av utbetalning från bolaget underlikvidafionsåret och . Är förlusten större än det utbetaladebeloppet gäller vanliga avdragsregler för överskjutande belopp. Ägs aktierna idet likviderade bolaget av exempelvis ett aktiebolag som är frikallat frånskattskyldighet för utdelning skall avdrag inte medges för den del avreaförlusten som svarar mot skattefria utbetalningar om det inte är fråga omen verklig förlust (jfr prop, 1989/90:110 s, 393 ff,). Förslaget i promemorianavsåg endast utskiftning från svenska bolag, I praxis jämställs utskiftningfrån utländska bolag med avyttring av aktierna. Från industrins sida framförsönskemål om att även utskiftning från utländska bolag skall ses som utdelning.Enligt min mening bör de föreslagna reglerna kompletteras i det här avseendet. Mitt förslag innebär attlagen om utskiftningsskatt upphävs och att det i 3 § 1 mom, SIL införs enbestämmelse som anger att vissa utbetalningar från ett bolag till dessaktieägare skall hkställas med utdelning. Vidare tas bestämmelser om utvidgadkvittningsrätt in i 2 § 14 mom, och 27 § 5 mom, SIL, Mitt förslag: Desärskilda bestämmelserna om fördelning av utdelningsinkomster frånfåmansföretag mellan inkomstslagen kapital och tjänst tillämpas även på utskiftadebelopp. Har reaförlust uppkommit till följd av att bolaget upplösts genomlikvidation eller fusion skall den del av det utbetalade beloppet som skallhänföras fill intäkt av tjänst minskas med ett belopp motsvarande reaförlusten. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: RSV anför att den föreslagnabeskattningen torde leda till att det blir gynnsammare att sälja aktierna istället för att utskifta tillgång- arna och upplösa bolagetgenom likvidation. Det kan leda till att det kommer att tillhandahållasmöjligheter att sälja aktier i bolag som inte bedriver någon verksamhet. Skälen för mitt förslag:För fåmansföretag finns regler som skall motverka att aktieägare som ärverksamma i bolaget tar ut värdet av sin arbetsinsats som utdelning eller somreavinst i samband med försäljning av aktier i stället för som lön (jfr avsnitt4.5). De särskildabestämmelserna om fördelningen av utdelningsinkomster från fåmansföretag mellaninkomstslagen kapital och tjänst kommer med mitt förslag att bli tillämpligaäven på utskiftat belopp. I det fall då fråga är om utskiftning i samband medlikvidafion synes det rimligt att minska den del av utdelningen (utskiftatbelopp) som enligt de särskilda reglerna skall hänföras till intäkt av tjänstmed reaförlusten. Här kan inskjutas att jag i samband med redovisningen avreglerna för ackumulerad inkomst (avsnitt 5.4.5) avser att föreslå att detskall vara möjligt att fillämpa bestämmelserna om ackumulerad inkomst på dendel av det utbetalade beloppet som skall beskattas i inkomstslaget tjänst. Om en försäljning avaktier i ett fåmansföretag kan ske till ett försäljningspris motsvarande detbelopp som skulle ha utbetalats vid en likvidafion kan de nu föreslagnareglerna innebära att en aktieförsäljning skattemässigt ger ett gynnsammareresultat jämfört med en upplösning av bolaget genom likvidation. Inormalfallet kommer emellertid en eventuell köpare av aktierna inte vara bereddatt betala fullt pris. I situationer där det sparade utrymmet för kapitalbeskattadinkomst är stort och därmed en förhållandevis stor del av det utskiftadebeloppet kommer att beskattas som inkomst av kapital kanutskiftningsalternativet komma att föredras redan vid låga rabattnivåer Mittförslag föranleder ändring i 3 § 12 mom. tredje stycket SIL. medges avdrag för förlust om aktien anses avyttrad på grundav att bolaget försatts i likvidation, dock högst med ett belopp motsvarandeutbetalning från bolaget under likvidafionsåret och . Förförvaltningsföretagen gäller allmänna regler för beskattning av utbetalatbelopp respekfive avdrag för reaförlust. Promemorieförslaget:Samma som mitt. Remissinstanserna:Förslaget lämnas utan erinran. Skälen för mitt förslag:För investment- och förvaltningsföretag gäller särskilda skatteregler Enligt 2§ 10 mom. SIL är mottagen utdelning skattepliktig för investmentföretag medanavdrag medges för utdelning som beslutats för samma beskattningsår Investmentföretagenbeskattas inte för reavinster och i konsekvens därmed medges inte avdrag förreaförluster I och med att utskiftatbelopp likställs med utdelning kommer investmentföretagen att beskattas förmottaget belopp. För att kompensera för denna beskattning bör företageni detta särskilda fall ha rätt till avdrag för den förlust som uppkommer omaktien anses avyttrad, dock högst med ett belopp motsvarande ochåret från bolaget utbetalat belopp. I den mån beslut fattas omvidareutdelning medges därutöver avdrag enligt vanliga regler. Enligt 2 § 10mom. första stycket 3 SIL får dock sådant avdrag inte föranleda underskott. Förvaltningsföretagenssituation finns reglerad i 7§ 8 mom. andra stycket SIL. Mottagnautdelningsinkomster är inte skattepliktiga i den mån de motsvaras av utdelningsom företaget har beslutat för samma beskattningsår Några särskilda regler förbeskattning av utskiftat belopp synes inte erforderliga när det gällerförvaltningsföretagen. Det innebär att utskiftat belopp inte beskattas om detmotsvaras av utdelning som beslutats för samma beskattningsår Förlust somuppkommit till följd av att akfierna anses avyttrade är, under förutsättningatt det är fråga om en verklig förlust, avdragsgill enligt de allmännareglerna. I den mån vidareutdelning inte sker är det utskiftade beloppetskattepliktigt och full kvittning medges för ett belopp motsvarande uppkommenförlust, dock högst med ett belopp motsvarande och året dessförinnanerhållen utbetalning. Även här är en förutsättning att det är fråga om enverklig förlust. Mittförslag avseende investmentföretagen föranleder ändring i 2§ lOmom. 5.2.4Utskiftning i samband med fusion Mitt förslag: Enfusion mellan moderbolag och helägt dotterbolag enligt 14 kap. 8 § ABL skalläven fortsättningsvis kunna ske utan skattemässiga konsekvenser Motsvarandemöjlighet införs vid fusioner mellan moderföretag och helägt dotterbolag närmoderföretaget är bankaktiebolag, sparbank, föreningsbank eller ekonomiskförening. Vid fusion mellan fristående aktiebolag anses fusionsvederlaget skattemässigtutgöra utdelning. får aktieägaren med de begränsningar som ärföreslagna vid likvidation - avdrag med ett belopp motsvarandeanskaffningspriset för aktien. Motsvarande gäller vid fusion mellan friståendebankaktiebolag. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran. Bakgrunden till mittförslag: Fusion utgör ett förfarande för samgående av två eller flera bolag.Vid fusion överför ett eller flera bolag sina tiUgångar till ett annat bolagoch de överlåtande bolagen upplöses utan likvidation. 1 14 kap. ABL finns deaktiebolagsrättsliga reglerna om fusion. Bestämmelserna avser fusion mellansvenska aktiebolag. De är alltså inte tillämpliga på fusioner mellan svenskaaktiebolag och utländska bolag eller andra juridiska personer. Fusion kan ske enligt tvåhuvudalternativ. Vid absorption upplöses ett eller flera bolag och tillgångaroch skulder övertas av ett annat bolag (14 kap. 1 § ABL). Det kan här varafråga om fusion mellan fristående bolag. sionsvederlagetkan utgöras av aktier i det övertagande bolaget eller utgå i Prop. Det andra huvudalternativet för fusion är kombination (14 kap. 2§ ABL). Två eller flera bolag överför då sina tillgångar och skulder till ett nybildatbolag och erhåller som vederlag aktier i det övertagande bolaget. bådafallen övergår tillgångar och skulder till det övertagande bolaget vid dentidpunkt då rättens lagakraftvunna beslut om tillstånd till fusionen har registrerats.Fusionsvederlaget skall därefter skiftas ut till aktieägarna i det ellerde överlåtande bolagen. Dessa bolag anses upplösta när slutredovisning harlagts fram på bolagsstämman (14 kap. 6 och 7 §§ ABL). Envariant av absorption är en s.k. 14:8-fusion (14 kap. 8 § ABL) som innebär ettförenklat förfarande för samgående mellan moderbolag och helägt dotterbolag. Idetta fall behöver något fusionsvederlag inte bestämmas. När rättens beslut omtillstånd till fusionen har registrerats anses dotterbolaget upplöst. Bestämmelsermotsvarande aktiebolagslagens regler om fusion genom absorption ochkombination finns även för bankaktiebolag (11 kap. 1 och 2 §§bankakfiebolagslagen 1987:618). 1 banklagstiftningen finns också bestämmelsermotsvarande aktiebolagslagens regler för fusion meUan moderföretag och belagdadotterbolag. Moderföretaget kan i dessa fall vara bankakfie-bolag (11 kap. 9 §bankaktiebolagslagen), sparbank (7 kap. 8 § sparbankslagen 1987:619), ellerföreningsbank (10 kap. 9§ föreningsbankslagen 1987:620). En motsvarandebestämmelse finns även för ekonomiska föreningar (12 kap. 8§ lagen (1987:667)om ekonomiska föreningar). Enligt1 § 2 mom. första stycket lagen om utskiftningsskatt medges befrielse frånutskiftningsskatt vid fusion enligt 14 kap. 8 § ABL under förutsättning attmoderbolaget självt äger av dotterbolagets akfier (en ägarandel somger moderbolaget rätt att lösa in återstående aktier) och dettaäganderättsförhållande har bestått alltsedan den 1 januari 1940 eller, omkoncernförhållandet uppstått senare, sedan den dag dotterbolaget börjadebedriva verksamhet av något slag. Ärvillkoren för befrielse inte uppfyllda finns möjlighet för moderbolaget att fådispens av RSV (rättsnämnden) att överta dotterbolagetsutskiftnings-skatteskuld (1§ 2 mom. andra stycket). Förutsättningarna för attdispens skall medges är att fusionen syftar till att åstadkomma en merändamålsenlig organisation och att betalning av utskiftningsskatten kan utgöraett väsentligt hinder för fusionen. Ytterligare en förutsättning är attfusionen inte kan antas leda till en obehörig skatteförmån för något av bolageneller för något närstående bolag. Denu angivna bestämmelserna gäller inte om moder- eller dotterbolaget bedriverpenningrörelse eller handel med fastigheter Genomlagstiftning infördes en möjlighet för det övertagande företaget attefter dispens få överta utskiftningsskatteskulden vid fusion enhgt 11 kap. 1och 2 §§ bankakfiebolagslagen. Dispens medges av regeringen. Förutsättningarnaför sådan dispens är desamma som gäller för fusion enligt 14kap. En grundläggande principär att fusioner som ger rätt till lättnader vid ut skiftningsbeskattningen, exempelvis fusioner mellan moderbolag och helägt dotterbolag, skall kunna genomföras utan att utlösa någon inkomstbeskatt- 249 ninghos de deltagande företagen och utan att i övrigt medföra någon ändring Prop.1990/91:54 i deras inkomstskattemässiga situation. För att i dessa fallsäkerställa kontinuiteten i beskattningen finns särskilda bestämmelser i 2 § 4mom. Moderbolaget övertar i princip dotterbolagets skatterättsligaställning. Värdeminskningsavdrag på anläggningstillgångar skall exempelvisberäknas som om bolagen utgjort en skattskyldig.