prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — Det är angeläget att framhålla att föreslagen avgiftsfrihet inte baragäller för mecUera i bostadsrättsföreningen utan även för kreditgivare somttäder i kontakt med bostadsrättsföreningen -på låntagarens uppdrag - fÖr attfå information om de anteckningar som finns beträffande bostadsrätten, t.ex. ombostadsrätten tidigare är pantsatt eller utmätt. Eftersom krecUtgivaren begäromfrägade uppgifter ur lägenhetsregisttet på låntagarens uppcfrag (jfr 50 §bostadsrättslagen) torde vidare gälla att bostadsrättsföreningen inte kan vägrakreditgivare erforderlig service. 1 detta begrepp ligger att informationenskall lämnas utan onöcUgt dröjsmål. Det kan finnas anledning art ilagstiftningsärendet närmare redovisa vad som bör gälla i samspelet mellankrecUtgivare och bostadsrättsförening. 12 Försäljning av pantsatt bostadsrätt på offentligauktion Fleraremissinstanser har inte närmare belyst frågan. Hovrättenför anser an den av uttedningen föreslagna regleringen avpanttätten vid offentiig auktion av en bostadsrättslägenhet ansluter sig tUlgäUande rän och bör gcxltas. Stockholmstingsrätt har ingen erinran mot den föreslagna regeln an bostadsrätten skalluttopas utan förbehåll om panttätt om föreningen inte medger annat. Tingsrättenanser dcx;k att det tycUigare bör framgå av själva lagtexten artbostadsrättshavaren som regel skaU höras. kan exempelvis ske genom attandra meningen i förslaget till 7 kap. 1 § första stycket inleds med orden"Om det är okänt var bostadsrättshavaren uppehåUer sig ....". Ianslutning till vad som sagts nu föreslär tingsrätten att den nya BRL itycUighetens intresse cx;h efter mönster av utsökningsbalken kompletteras, såatt det direkt av lagen framgär att gode mannen har rätt att säljabostadsrätten under hand om det är sannoUkt att högre köpeskUUng dä kan uppnås. vid vill ställa frågan om denföreslagna ordningen, nu när lagstiftning tillgrips, är ändamålsenlig.Den hittillsvarande diskussionen har nämligen närmast tagit siktepå ett rättstillämpningsproblem - hur skall föreningens förettädesrätt tUlProp. 1990/91: 92 behållningen vid en offentiig auktion förverkligas närbostadsrätten är pant- Bilaga 2 satt. Ovissheten har gällt om pantiiavarenskall anses skylcUg att ta emot betalning vid en sådan privaträttslige;xekutionsfonn. Om nu uttedningsmannen föreslär att panthavaren skall varasikyldig att ta emot betalning kan man dcx;k ställa frågan om det inte finnsskäl att löpa hela linan ut cx;h i stället göra föreningens och panthavarensrättigheter jämstäUda i den meningen an det i båda fallen är fräga ompanträtter i bostadsrätten. Föreningens panträtt bör i så fall ha karaktären aven legal pannätt med företräde framför jmdra fordringar. Fördelenmed en sådan orcUiing är att systemet med offentiig auktion kan avskaffas ochersättas av vanUg exekutiv auktion med den ökade rättssäkerhet som dettamedför. Det medger cx:ksä att man kan föreskriva att enda sättet att reaUserapanttätt i bostadsrätt skaU vara exekutiv auktion. Ett sädant system är ocksälätt att införa och kräver inte omfattande lagändringar. är det frågaom fÖrenkUngar. Bankföreningenansluter sig tiill utredarens uppfattning att det i den nya bostadsrättslagenbör tas in en bestämmelse som klarlägger panthavarens ställning vid offentiigauktion av en bostadsrätt. kan cx;kså ansluta sig tilluttedningens uppfatming, att som huvucfregel bör gälla att bostadsrätten ropasut utan förbehåll om panttätt. Denna regel bör dock inte vara undantagslös. Ensädan ordning kan nämligen under vissa förhållanden förorsaka panthavarenförlust nämligen om krecUttagaren genom försäljningen inte blir i stånd attlösa kreiliten. Det är därför rimligt att panthavaren får möjlighet attförhindra att förlu st uppkommer på detta sätt. En sädan späir skuUe kunnaåstadkommas genom att panthavaren får möjlighet art bestämma att bostadsrätten- vid risk för förlust - skall ropas ut med förbehåll om panttätten. Lagregelnbör alltså anjje att en bostadsrätt skaU säljas utan förbehåll för panttätten"såvida inte panthavaren begärt annat". Innebörden av den föreslagnaregeln är att en försäljning inte skall fä komma till stånd utan att den godemannen har hört efter med panthavaren ora denne vill att bostadsrätten skaUropas ut med förbehåU om panträtten. anser att förslaget innebär ett frångående av densakrättsliga huvudprincipen att panttätt i viss egendom äger fortbestånd efteregendomens övergång tiU ny ägare. Att på detta sän awUca från den princip soraaUtså gäller vid normal överlåtelse av en bostadsrätt kräver enligtSparbanksföreningens mening starka skäl. Deskäl som uttedningen anför för förslaget i denna del finner Sparbanksföreningeninte övertygande. Beaktas bör i detta sammanhang de ovan berörda svårighetersom en ki:-ecUtgivare med panträtt i en bostadsrätt har vid en offentiigauktion av bostadsrätten. 1 detta perspektiv kan det för en sädan panthavarevara oförmänUgt att tvingas ta emot betalning på det sätt som uttedningsförslagetinnebär. Krediter av detta slag är nämligen ofta av långfristig namr ochfinansieras genom upplåning tiU bundna räntor. () anför följande. 1990/91:92 grund av denspeciella ordning som karakteriserar bostadsrätten som pant (jfr Bilaga 2betänkandet s. 186 f), kan hävdas att den nu akmella regeln borde utformas ienUghet med utredningens förslag. Denna specieUa ordning innebär att pantenutgörs av ett netto av bostadsrättshavarens rän mot föreningen - dvs. bostadsrättshavarensandel i föreningens förmögenhet - och föreningens rätt mot bostadsränshavaren.Föreningens fordran mot bostadsrättshavaren ligger därför pä ett annat plan änpanthavarens fordran. Dennu skisserade ordningen synes i cx;h för sig inte nödvändigtvis böra medföraatt bostadsrätten skall uttopas utan förbehåU för panttätten. Den nu föreslagnaordningen innebär cx;ksä ett brott mot gmndläggande sakrättsliga principer. Föratt en sädan ändring skall vara försvarbar, måste starka skäl for densammakunna påvisas. Enligt SFF:s mening har uttedningen inte förmått göra detta. är - om bostadsrätten vid offentUg auktion uttopas medförbehåll för panttätten - inte heller pä nägot särt frånhänd möjligheten atttillgodogöra sig sin fordran ur bostadsrätten. SFF avstyrker därför förslaget. Omförslaget ändå föranleder lagstiftning anser SFF att panthavarens ställningskall stärkas åtminstone sä mycket sora uttalas i betänkandet pä s. 188, sä attrisken for förluster så långt möjligt minimeras. StadshypoteksKassanhar i cx;h för sig inget att erinra mot att man för det offentiigaauktionsförfarandet väljer en lösning som redan gäller vid den exekutivaauktionen. viU emeUertid i anslutning härtill framhålla att det ärnödvändigt att man generellt förstärker krecUtgivarens/panthavarens ställningenligt bostadsrättslagen. Enligt bl.a. bankrörelselagen 2 kap. 8 § -ochmotsvarande bestämmelser för bostadsinstituten - gäller att en kreditgivareför att skydda sin fordran kan ropa in panten vid exekutiv auktion.KrecUtgivaren är senare skylcUg att avyttta egendomen när det lämpUgen kan skecx;h senast när det kan ske utan förlust. Så förfars regelmässigt när detgäller t.ex. småhus som belånats hos kreditgivare. Pä detta område finns alltsåen betydande erfarenhet på kreditgivarsidan. Motsvarande erfarenhet saknas avolika skäl praktiskt taget helt i fråga om pantsatta bostadsrätter.Stadshypotek menar att denna möjlighet att ropa in en pantsatt bostadsrätt ävenbör tillåtas för kreditgivare/panthavare som måste skydda sin fordran, i vartfall för kreditgivare som är ålagda skyldighet att sälja egendomen vidare. Ominte denna möjUghet finns, försämras bostadsrättens värde i förhållande tillsmåhusens. Härav följer ocksä att en kreditgivare interimistiskt måste kunnagodkännas som bostadsrättshavare. Riksskatteverketanser an uppgiften an sälja bostadsrätten bör an komma pä kronofogdemyndighetema () vilket innebär en ändring av den uppfatmuig som redovisades i verkets ytttande över Förköp av bostadsrätt m.m. - Betänkande av bostadsrättskommittén (SOU 1985: 6). KFM:ma är omorganiserade till 24 myndigheter med särskilda en heter för exekutiv försäljning. Myndighetema är således väl skickade an ta o.o handom nu aktuell uppgift, ocksä om försäljningen enligt bostadsränslagen Prop.1990/91: 92 skulle nägot avvika frän den ordning som gäller vid exekutivförsäljning av Bilaga 2 bostadsrätter. Att bostadsrättsföreningen skulle - närsaken inte kan ordnas på friviUighetens väg - kunna vända sig tUl med sinförsäljningsbegäran skulle ansluta sig väl till den ordning som gäller iövrigt, dvs. att tvängsverkställighet ankommer på KFM. Tillvägagångssättetförefaller över huvud taget mindre omständligt cx;h kostsamt än den nuvarandeordningen. Om den offentiiga auktionen omhändertas av KFM undanröjs de tveksamhetersom påtalats mot den nuvarande ordningen Oagrädet i prop, 1986/87:37 s. 134). 13 Övriga frågor (bostadsrättslagen) har tajpt upp frågan om avsägelse av bostadsrätt cx;h avgodtrosförvärv och däi-vid anfört bl.a. följande. Om en bostadsrättshavareavsäger sig en bostadsratt som varit pantsatt torde detta få tUl följd attbostadsrätten inte längre utgör nilgot pantobjekt Kreditgivaren skulle aUtsåförlora sin säkerhet. För att i nägon mån söka undvika att hamna i sådanasituationer bmkar kreditgivare regelmässigt i samband med pantsättning avbostadsrätt kräva att bostadsrättshavaren förbinder sig att inte avsäga sigbostadsrätten utan att panthavaren har lämnat sitt samtycke. - En bättre ordningvore emellertid att en panthavares rätt i samband med avsägelse av bostadsrättblev tillgcxlosedd genom direkta lagbestämmelser. Denna fräga har inte berörtsav uttedningen. Enligt bankföreningens mening bör frågan övervägas inombostadsdepartementet i samband med art lagrådsremissen utarbetas. Även har liknande synpunkter bettäffande avsägelse. Uttedningenhar - enUgt - inte ägnat frågan om gcxlttos-förvärv nägon somhelst uppmärksamhet. Detta är beklagansvärt, bl. a. med tanke pä frågans storabetydelse. Med rådande utveckling, där reglema beträffande bostadsrätteralltmer koinmer att likna dem som gäller i fräga om fast egendom, skulle detinte vara främmande att införa regler om godöx)sförvärv liknande dem i 18 kap.jordabalken. är medveten om att sädana regler fömtsätter ettsystem med inregisttering av bostadsrätter, motsvarande det som gäller förfast egendom. Detta förhällande bör emellertid inte få utgöra något hinder.Tvärtom förtjänar cx;kså frågan om ett lägenhetsregister väl att uttedas. Omden som förvärvar en bostadsrätt vid exekutiv försäljning eller offentligauktion inte antas tiU mecUem i ttostadsränsföreningen skaU föreningen enligt5 kap. 4 § tredje stycket i förslaget lösa bostadsrätten mot skälig ersättning.Bestämmelsen överensstämmer i sak med 13 § andra stycket i gäUande lag.Bankföreningen har inte något att erinra mot bestämmelsen i och för sig.Begreppet "skälig ersärtning" bör dixk enligt föreningens mening iklarhetens inttesse bytas ut mot uttrycket "ersättning motsvarandebostadsrättens marknadsvärde". En förvärvare, och i förekommande fall enpanthavare, skall nämligen inte behöva råkaut för att bostadsrättsföreningen gör en sköns- Prop. 1990/91: 92 mässigbedömning av hur stor lösensumma man är beredd att betala. Den re- Bilaga 2gel bankföreningen föreslår skuUe dessutom komma att srå i överensstämmelsemed ersättningsbestämmelsen i förslagets 8 kap. 24 §. Bankföreningenanser också att frågan om ogiltighet vid överlåtelse bör arbetas om och anför.Av förslagets 5 kap. 3 § framgår bland annat att ett avtal om överiätelse avbostadsrätt genom köp skaU vara skriftUgt och innehålla uppgift omköpeskiUingens storiek. Enligt 5 kap. 4 § är en överlåtelse som inte uppfyllerföreskriftema i 3 § ogiltig. Dessa bestämmelser motsvarar 12 a § första ochandra styckena i den nu gäUande bosuidsrättslagen. I föraibetena tiU 12 a §(prop. 1981/82:169 s. 61 och 86-87) anges att paragrafens innehåll är paraUellttill motsvarande bestämmelser i jordabalken avseende fast egendom. I fråga ombostadsrätt finns dcx;k inte några regler om gcxltrosförvärv motsvarande dem i18 kap, jordabaUcen. 1småhusköpsuttedningens slutbetänkande (SOU 1988:66) Köp av byggnad pä ofrigmnd m.m. föreslås vissa ändringar i jordabalkens bestämmelser omköpeskillingen vid köp av fast egendom. 1 förslagets 4 kap. 1 § 2 st. angesnämligen följande. Har köparen och säljaren vid sidan av köpehandlingenttäffat överenskommelse om annan köpeskilling än den som anges i köpehandlingenär sidoöverenskommelsen ogiltig. Detta förslag innebär alltså att ett köp avfast egendom inte - som - bUr ogiltigt om det i köpeavtalet anges enannan köpeskilling än den som avtalats. På i huvudsak de skäl somsmähusköpsuttedningen anfört i sitt betänkande (s 103-111) anser bankföreningenatt en motsvarande bestämmelse bör införas i det remitterade förslaget tiUbostadsrättslag. Detta innebär att 5 kap. 3 och 4 §§ i förslaget mäste arbetasom. Fastighetsmäklarsamfundetanser att man bör införa felregler i bostadsrättslagen eftersom det vidöverlåtelse av bostadsrätt genom köp, uppkommer icke sällan frågan om i viUcetskick bostadsrätten skall överiåtas mellan avstalspartema, dvs. meUan en köpareoch en säljare. Samfundet anser, att det föreligger skäl för att införaregler, som kortesponderar med de regler som intagits i jordabalkens 4 kap.10-19 §§. NaturUgrvis mäste man dä beakta den gränsdragning som görs mellanbostadsrättsföreningens ansvar och bostadsrättshavarens ansvar. vid har tagit upp frågan omförbud motandelsupplåtelse och anför. Uttedningsmannen har inte vidtagit någraförändringar i reglema i nuvarande 79 § BRL om förbud mot andelsupplåtelse. Dehar överförts tiU 1 kap. 9 § i lagförslaget. ställer sigkritisk till att den föga ändamålsenliga regleringen i 79 § BRL fän srå kvar.Bestämmelsen är visseriigen sttaffrättsligt sanktionerad, men har knappasttillämpats. Dessutom är den mycket enkel att kringgå genom att nägon formell"koppUng" mellan andelsrätt och mecUemskap inte görs, nägot somockså skett i åtskilliga handelsbolagshus. Bestämmelsen bör ses överinnan en ny bostadsrättslag kan träda i kraft nå- Prop. 1990/91: 92 got som för övrigt ocksä ingick i uttedningsuppdraget Bilaga2 Riksbyggenanför följande beträffande sidoavtal (kap. 5, § 9). Skrivningen i förstameningen inbjuder i onödan till (Uskussion om vilken betydelse ett sidoavtalkan ha i förhMlande tUl användningen av lägenheten. Det vore enklare för såvälbostadsrättsföreningarna som eventuella prövningsinstanser att generellt sägaatt sidoavtal, i de fall som avses i § 9, också skall upphöra att gälla vid dentidpunkt som anges i § 5, om ingenting annat överenskommits med förening<:n. Ifråga om lägenhetens skick ans(M att bestämmelsen i första Stycketinnebär uppenbarligen att en tostadsrättshavare under de angivna förhållandenahar rätt att avhjälpa bristen på föreningens bekosmad ö£h dessutom frånträdabostadsrätten efter uppsägning. Det saknas motiv för en sådan dubbel möjlighet.Fjärde meningen t)ör därför lyda: "Sedan bristen blivit avhjälpt färuppsägning inte ske". SBCanför bettäffande begreppet folkrörelsekooperativ riksorganisation. 1983infördes begreppet "folkrörelsekcx)perativ riksorganisation" ilagstiftningen i utttyckligt syfte att diskriminera SBC. hadelagstiftningen använt det mera neuttala begreppet "riksorganisation avbostadsrättsföreningar". Lagrådet konstaterade \id sin granskning avpropositionen att -oavsett syfte - begreppet "folkrörelsekooperativ"inte är tjänligt att användas i lagtext, där rimliga krav pä exakthet inte börfå efterges. Trots detta infördes begreppet i tUlståndslagen ochbostadsrättslagen, samt senare även i bl.a. fas-tighetsmäklerUagen. SBCär organisationen för landets privata bostadsrättsföreningar. SBC har alltsedansin tillkomst för snart 70 är sedan med obundenhet cx;h neuttalitet gentemotpoUtiska partier cx:h fristående gentemot byggnadsföretagarinttcssen främjatoch verkat för ett fritt och obiundet boende med bostadsrätt SBC bedriververksamhet i störte delen a\' landet med lokalkontor i , ,, och . är mer än var fjärde privatabostadsrättsförening medlem i SBC och mecUemsantalet växer snabbt. År1987 gmndade SBC en systerorganisation ek.för. SBC BO som är en för allaöppen ekonomisk förening, har till syfte att för sina medlemmar bygga bostädersom upplåts med bostadsrätt efter turordnat bosparande. Bostadsrättsföreningarbildade genom SBC BO har full frihet att välja förvalming, tillhörighet iriksoi-ganisation cx;h stadgeutformning. Även SBC BO vericar över hela landetmed en för landet gemensam bosparkö. Både SBC cx;h SBC BO är iordets urspmngliga mening verkliga folk rörelser. De är organisationer vars tilUcomst har spmngit frara ur människors behov. De är också kooperativa organisationer. SBC cx;h SBC BO är ju eko nomiska föreningar som har till ändamål att tjäna mecUemmamas ekonomiska inttessen. SBC och SBC BO ger förvalmingshjälp och chiver de inttesse- poliriska frägoma. SBC BO organiserar bosparande och främjar nyproduk- . Båda organisationema bygger på frivUUghet SBC:s Prop.1990/91: 92 mecUemsföreningar köper bara den service man vill ha. Är manmissnöjd med Bilaga 2 SBC, med servicen eUer priset pä servicen har man ettfritt och eget val. Man ändrar sina stadgar när man vill. VUl man bytaförvaltare är det bara att säga upp förvaltningsavtalet med . Intressethos kommuner och aUmänhet är stcjrt för SBC BO. - ungefär en ochett halvt är - som organisationen verkat har närmare 15 000 bosparare anmältsig. Ca 2 000 lägenheter är i planerad produktion. Detär hög tid att sluta med försöken att genom lagstifming cUskrimineraSBC-organisationema. SBC föreslår att begreppet "folkrörelsekooperativriksorganisation" slopas och ersätts i bostadsrättslagen och annanlagstiftning med det ticUgare använda begreppet "riksorganisation avbostadsrättsföreningar", Ifråga om priskontroll och hembud anför SBC följande. I uttedningens förslag tUlny bostadsrättslag finns kvar den nu gäUande möjligheten för HSB och Riksbyggenatt efter upplåtelse av nya bostadsrätter tillämpapriskonttoll och hembud. Om en person som fått en nyprcxlucerad bostadsrättvill sälja den , tvingas vederbörande göra det genom att HSBrespektive fär återlösa bostadsrätten tUl ett pris som motsvarargmndavgiften, eventtieUt uppräknad med index. Dettaär enligt SBC:s och SBC BO:s uppfatming en oacceptabel inskränkning i denenskUdes frihet SBChar full försråelse för motivet att undvika spekulation med nyproduceradebostadsrätter. SBC BO arbetar med nyproduktion och upplåtelse av bostadsrättercx;h tvingas då göra granskningar av människors motiv att söka nyabostadsrätter. Även där gäUer utan kompromisser principen att en nyproduceradbostadsrätt skall användas tiU eget boende. Erfarenhetenfrån SBC BO stärker SBC i sin uppfatming an den tteåriga "karantänen"är ett alltför ston ingrepp. Många människor har fullt legitima skäl att bytabostad . Det gär inte i dagens samhälle att fömtse egnaoch familjens bostadsbehov i detalj . Det kan med kort varseluppsrå ändrade förhållanden, som medför behov att byta bostad. Det kan varafråga om familjebUdning, tillskott i familjen, skilsmässa, dödsfall,arbetsbyte, av vilka händelser ingen väntar på att inttäffa. Har man dåinte full frihet att disponera sin befintiiga bostadsrätt för byte eUer försäljning,blir man i praktiken inlåst där tills "karantänstiden" har löpt ut.Dä kan det ocksä uppsrå situationer som dolda andrahandsuthymingar cx;hliknande i syfte att komma ifrån bostadsrätten. Kommunerinköper nyproducerade bostadsrätter och hyr ut dessa med hyresrätt. Mångakommuner ser detta som ett viktigt sätt att skapa blandade upplätelseformercx;h öka valfriheten för kommuninvånarna. Vidare skulle ett lagstiftat förbudförhindra HSB respektive att vara mecUera i sina egenprcxluceradeföreningar, vilket också skulle vara en allvarligt ingrepp i föreningsfriheten. (SKB) vill Prop. 1990/91: 92 påpeka detotillfiedsstäUande i an regelverket för den upplätelse- cx:h företags- Bilaga 2 form som SKB representerar tiU vissa delar bygger pä cUspenser. SKB ärväl etablerad och har inte minst rönt stor uppskatming blandallmänheten. Motdenna bakgrund bör en permiuient lagstiftning for hyresrättsupplåtelse iföreningsform tiUskapas. 14 Lagtekniska frågor m.m. (bostadsrättslagen) Stockholmstingsrätt anser att uttedningens förslag om att kapitelindela lagtexten cx;hatt använda mbiriker samt att dela upp vissa av de långa paragrafema i dennuvarande lagen i flera, har onekUgen gjort själva lagtexten merlättöverskädlig. Tingsrätten ifrågasätter dock om det är nödvändigt atthämtöver i sådan omfattning som föreslås införa bestämmelser vars enda funktionär att hänvisa till andra bestämmelser i samma lag (se t.ex. 1 kap. 8 §, 3 kap.4 §, 5 kap. 1 § samt 8 kap. I och 6 §§). Närdet gäller lagens språkliga omarbetning, vilket ocksä ingått i uttedningsuppdraget,vill tingsrätten om de önskemål som har rests om en mera könsneuttalutformning av lagtexten (jfr statsrådsberedningens PM 1979:2 med riktiinjer förförfatmingsspråket). Ett förslag med omarbetad text har bUagts tingsrättensyttrande. Kammarrätteni finner det ändamålsenligt att samla de bestämmelser som rörförfarandet i bostadsrättstvister i en särskilt kapitel. 1 aUt väsentligtöverensstämmer sakinnehållet med ticUgare bestämmelser. Vad gäller bestämmelseni 10 kap. 4 § andra punkten angående sådana ärenden som får överklagas tillkammartätten, kan nämnas att dessa mål är mycket sällsynt förekommande ikammanätte:n. Med hjälp av det ABD-baserade mäl-regisö-et kan konstateras attantalet avjgjorda mål av detta slag i kammarrätten i endast varitfem. Enligtbestämmelserna i 10 kap. 6 § skall vite kunna utdömas av hyresnämnden.Kammartätten vill emellertid förorda en ordning som innebär att vite utdöms avdomstol. Vidareanser kammartätten att den språkliga utformningen av 8 kap. 11 § BRL är oklarvad gäller villkor för mecUemskap som är utan verkan. Av lagparagrafensinnehäU kan inte utiäsas cm utttyckUga vUlkor avser stadgevillkor eller ocksäandra vUUcor. Ett förtydligande bör ske. tarupp frågan om bostadsrättstvister och anför. Förnärvarande gäller i bostadsrättslagstifmingen liksom i hyreslagstift-ningen enkomplicerad gränsdragning mellan hyresnämnds cx;h fastighetsdomstolskompetens. 1 BRL tiUkommer som en ytterligare komplikation att vissaföreningsrättsliga tvister skall handläggas vid allmän domstol. Uöedningsmannensförslag innebär att ett störte antal tvister än tidigare skall Prop.1990/91: 92 Det gäller bl.a. rätt till upplåtelse vid övergång Bilaga 2 fränhyresrätt rill bostadsrätt (3 kap. 6 §). viU för sin del framhållaatt det kan finnas skäl att överväga att i stället låta ett sä stort antal tvistersom möjUgt handläggas av fastighetsdomstol, inte minst med tanke på destora värden som tvisterna kan gälla. Det viU ocksä synas som om tvister bett.bostadsrätt inte är särskilt frekventa. Någon kraftigt ökad belasming på tingsrätternaär inte att vänta. Detförefaller enUgt fakultetsnämndens mening leda till en förenkUng omhyresnämndemas befatming med bostadsrätt inskränks tiU att gälla fall avhyressätming vid ogiltiga upplåtelser (3 kap. 8 § i förslaget - sädana tvistertorde vara mycket ovanliga) samt fall av tUlständ tiU andrahandsuthyming (6kap. 10 § - jfr vidare nedan). Detta leder cx;ksä tiU att tingsrättemas befattningmed tvister av aUmän civilrättslig innebörd ökar. Man kan ocksä för-mcxia atträttssäkerheten ökar. Hyresnämndeni har inte något att eruira mot att vite som förelagts enligt 3 kap. 6§ bostadsrättslagen skall utdömas av nämnden. Enligt förarbetena tillmotsvarande bestämmelse i 12 kap. 62 § jordabalken (prop. 1974:150 s. 503)innebär den omständigheten art nämnden självmant skall ta upp frågan omutdömande av vitet inte att nämnden är skyldig att efterforska i vad män enförelagd åtgärd har vidtagits. fömtsätter an detsamma gäller förnu avsett fall. Det normala får anses vara an hyresgästen påkaUar nämndens ingripande,men nämnden kan ta initiativ till utdömande av vitet om den pä annat sätt fårvetskap om att föreläggandet inte har följts.