prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Itillståndsärenden enligt 4 kap. NRL och enligt rörledningslagen är detregeringen som beslutar och som därmed ytterst har att bedöma denmiljökonsekvensbeskrivning som föreligger. Regeringenfömtsätter att de yttranden som infordras frän , bl. a. av i vattenmål, av regeringen i ärenden enligt 4 kap. 188 NRL, av koncessionsnämndeni miljöskyddsärenden och av i Prop. 1990/91:90 ärenden enligtrörledningslagen kommer att innehålla en bedömning av denmiljökonsekvensbeskrivning som föreligger i respektive ärende. fall där anser att en miljökonsekvensbeskrivning börkompletteras från miljö-, hälso- eller naturresurssynpunkt får ,i de fall tillståndsprövningen ligger på en annan myndighet och länsstyrelsenär remissorgan, hos denna myndighet begära att sökanden kompletterar sinmiljökonsekvensbeskrivning. Deviktiga uppgifter som regeringen avser att lägga på länsstyrelsema när detgäller arbetet inom länen med miljökonsekvensbeskrivningar motiveras dels avlänsstyrelsens sakkunskap på plan- och miljöområdet samt länsstyrelseraaskännedom om regionala och vissa lokala förhållanden men även av attlänsstyrelserna har tillsyn i länen över hushållningen med naturresurser (5kap. 3 § NRL). 1 propositionen till NRL angavs att detta är naturligt bl.a. medhänsyn till de viktiga uppgifter som ankommer på enligt flera avde författningar vid vilkas tillämpning NRLs bestämmelser avses få betydelse. Länsstyrelsenansvarar också för tillsynen och efterlevnaden av vad som föreskrivs ellerbeslutas med stöd av 4 kap. NRL. Motiveringen för detta är att iregel har tillsynen över sådan miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd avkoncessionsnämnden. hade alltså när NRL infördes redantillsynsuppgifter beträffande flertalet anläggningar som skall prövas enligt 4kap. ,och kommer också att spela en viktigroll genom de råd och riktlinjer som bör utarbetas till stöd för arbetet medmiljökonsekvensbeskrivningar. De bör till ledning för detta arbete följautvecklingen och inhämta praktiska erfarenheter från de tillståndsprövandemyndigheteraa. Ettsyfte med miljökonsekvensbeskrivningar är en offentlig redovisning av inverkanav den åsyftade anläggningen, verksamheten eller åtgärden på miljön, hälsan ochhushållningen med naturresurser och vilka motiv och avvägningar som ligger tillgmnd för en ansökan. Genom att allmänheten, miljöorganisationer m. fl. får tadel av detta ökar deras möjligheter att påverka myndigheter och företag att tastörre hänsyn till miljö- och natur-hushållningsintressen. Iflertalet av de lagar som är anknutna till NRL finns särskilda bestämmelser omoffentliggörande. EnligtPBL skall översiktsplaner och detaljplaner ställas ut för allmänheten, deförstnämnda och de senare under minst tre veckor.Utställningstiden skall kungöras. Innan planema utarbetas skall också samrådäga mm. Enligt vattenlagen skall bl. a. eri ansökan om tillstånd tillvattenföretag kungöras. Enligtmiljöskyddslagen skall koncessionsnämnden sörja för fullständig utredning avett ärende som prövas bl. a. genom att bereda dem som kan beröras av denmiljöfarliga verksamheten tillfälle att yttra sig. Enligt väglagen skall enarbetsplan, som skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning, vanligtvisställas ut för granskning. 1ärenden enligt torvlagen skall en ansökan om koncession kungöras och 189 fastighetsägare m. fl.underrättas. Enligt elförordningen skall vid handlägg- Prop. 1990/91:90ning av en ansökan om koncession för elanläggning yttrande inhämtas från bl.a,fastighetsägare och andra sakägare. Enligt rörledningslagen skall en ansökan omkoncession kungöras och sakägare underrättas. Närlagstiftningen om miljökonsekvensbeskrivningar har trätt i kraft bör, i sambandmed dessa kungöranden och meddelanden, upplysas om att enmiljökonsekvensbeskrivning har upprättats och om hur det går att få ta del avden. När utställning sker bör miljökonsekvensbeskrivningen hållastillgänglig och slutsatser och synpunkter som inhämtats över denna redovisas påett åskådligt sätt. Inaturvårdslagen, luftfartslagen och farledslagen finns inga föreskrifter omoffentliggörande. Vissa ärenden enligt dessa lagar kan antas få en stormiljöpåverkan. Beträffande dessa finns det skäl att överväga att införa ettoffentliggörande i någon form. Bestämmelser om detta bör meddelas i densärskilda förordning om miljökonsekvensbeskrivningar som regeringen avser attbesluta om. Attallmänheten får information om och tillgång till tillståndsansökningar,miljökonsekvensbeskrivningar samt det beslut som ansvarig myndighet fattar pågmndval av detta är också krav som ställs i del tidigare nämnda EG-direktivet,artikel 6 och 9. fall ett projekt har betydande effekter på miljön i ett annat land börinformation ges även till detta land vilket även krävs i EG-direktivet, artikel7. Denna fråga behandlas även i den konvention om miljökonsekvensbeskrivningari fråga om gränsöverskridande miljöstömingar som utarbetats inom ECE och somnämnts i inledningen till detta kapitel. Ivissa ärenden skall en prövning ske enligt flera olika lagar, exempelvis prövning av regeringen om tillstånd enligt 4 kap. NRL och därefter enprövning av koncessionsnämnden om tillstånd enligt miljöskyddslagen. I dessafall bör givetvis samma miljökonsekvensbeskrivning kunna användas vid de olikaprövningarna. Den kan emellertid behöva kompletteras för att anpassas till vadsom krävs i skilda fall. Somframgått är det alltså inte möjligt att generellt ange vad en miljökonsekvensbeskrivningskall innehålla. De exemplifieringar som har gjorts i rapporten och iEG-direktivet samt de uttalanden regeringen har gjort här bör vara gmndläggandeför de avvägningar som får göras i det praktiska arbetet med utformandet avmiljökonsekvensbeskrivningar. 9Övervakning av tillståndet i miljön Regeringensställningstagande: Det nationella miljöövervakningsprogrammet byggs ut i syfteatt förbättra insamling och beskrivning av såväl nationell som interaationellinformation. Enhetligaregionala miljöövervakningsprogram införs successivt i varje län för att geerforderliga kunskaper om regionala miljöförhållanden och som underlag förregional och planering. Regeringensförslag: Regeringen föreslår att miljöövervakningen tillförs totalt 75 milj.kr. den kommande treårsperioden. Naturvårdsverketsförslag i rapporten inför 2000-talet: Överensstämmer ihuvudsak med regeringens förslag. föreslår att ett nyttnationellt övervakningsprogram införs genom att programmet för övervakning avmiljökontroll utvidgas till att omfatta ytterligare delprogram såsom hälsa ochnaturresurser och att vissa befintliga stationer läggs ned. På regional nivåersätts den samlade recipientkontrollen och de olika luft- ochvattenvårdsförbundens miljöövervakning med mer enhetliga och heltäckanderegionala program som ger en helhetsbild över hela landet. Tidigareerfarenheter på regional nivå tas tillvara. Lokala program utformasindividuellt för utsläpp av mer speciell karaktär. Det övergripande ansvaretför den förstärkta miljöövervakningen bör enligt förslaget ligga pånaturvårdsverket. I detta ingår arbete med budget, planering, administrationoch resultatredovisning. På regional nivå bör motsvarande ansvar enligtnaturvårdsverket läggas på länsstyrelseraa. En successiv utbyggnad av det nyasystemet föreslås . inför 2000-talet har i alltväsentligt mottagits positivt av remissinstanseraa. Statskontoret saknar docken utvärdering av den hittillsvarande miljökontrollen. När det gällerorganisationen av miljöövervakningen anser attsektorsmyndigheter och regionala organ bör medverka vid utformningen avprogrammen. Flera instanser anser att de bör bli representerade i det organ somavses ersätta PMK-rådel (PMK=program för miljökontroll). anser att den nationella övervakningen skall samordnas med denregionala och att tyngdpunkten i verksamheten bör ligga på regional nivå. Deflesta remissinstanseraa tillstyrker utredningens förslag att miljöövervakningenskall finansieras över statsbudgeten via avräkning mot förekommandemiljöavgifter. anser att intemationella ochnationella Övervakningsprogram bör bekostas av staten utan avräkning motmiljöavgifter och att regionala program bör bekostas av dem som påverkar miljöni regionen. Ensammanställning av remissinstanserna återfinnes i bilaga 10.2. Regeringensöverväganden: Regeringen bedömer att betydelsefulla utvecklingslinjer i denframtida miljöpolitiken är ökat intemationellt samarbete, förbättradkunskapsuppbyggnad och uppföljning av miljötillståndet samt ökaddecentralisering och vidgat sektorsansvar i det nationella arbe- En viktigfömtsättning i det fortsatta arbetet för en god livsmiljö är att Prop.1990/91:90 kunskaperaa om miljötillståndet ökas. Med hjälp av forskning ochmiljöövervakning regionalt, nationellt och intemationellt kan demiljöpolitiska insatsema stämmas av i förhållande till satta mål och vidareeventuella nya problem identifieras. Miljöövervakningeni är interaationellt väl utvecklad, vilket har inneburit att Sverigeföre många andra länder kunnat studera utvecklingen av försuraingen och andraallvarfiga miljöproblem. Detfinns en omfattande men relativt splittrad verksamhet med miljöövervakningpå olika nivåer i samhället. På den nationella nivån bedriver naturvårdsverketsedan år 1978 programmet för övervakning av miljökvalitet PMK som huvudsakligentäcker sådana områden som inte är påverkade av direkta utsläpp.Naturvårdsverket redovisar resultaten av miljöövervakningen bl.a. iårsboksserien Monitor. Även andra centrala myndigheter ansvarar för vissmiljöövervakning som behövs som underlag för beslut inom sina ansvarsområden. Miljöövervakningenpå den regionala nivån omfattar sådana områden som är påverkade av föroreningaroch bedrivs huvudsakligen i form av samordnad recipientkontroll för vissavattenområden och genom regional luftkvalitetsövervakning. Särskilda luft- ochvattenvårdsförbund har spelat en viktig roll för tillkomsten av dessa övervakningsprogram.1 samband med den förstärkning som bör göras skall dessa erfarenheter ochden organisation som kan finnas regionalt tas till vara. Lokalmiljöövervakning förekommer även på nivå genom framföralltluftövervakning i tätorter och genom övervakning av enskilda utsläpp. Även dekommunala erfarenheteraa bör tas till vara vid den fortsatta utvecklingen avmiljöövervakningen. Åtskilligamiljöproblem är gränsöverskridande och många har global räckvidd. Det krävsdärför internationell samverkan om miljöövervakningen och miljöövervakningenpå nationell nivå är en viktig fömtsättning för det interaationella arbetet.Stor hänsyn till den intemationella utvecklingen bör därför tas inför denfortsatta uppbyggnaden av miljöövervakningen. Det är angeläget att svenskaresultat i möjligaste mån kan stämmas av i intemationell samverkan. Deviktigaste intemationella inslagen i detta sammanhang är konventionen omgränsöverskridande luftföroreningar, ,och . EGbeslutade att inrätta en särskild myndighet, European Envi-ronmentalAgency (EEA), för miljöfrågor. Miljöövervakning är inled-nigsvis myndighetensfrämsta uppgift. Som vi tidigare framhållit i kapitel 5 bör så snartsom möjligt ansöka om medlemskap i . PMK-nätetfungerar inte helt tillfredställande. Det krävs stora insatser för att få till stånd ändamålsenlig miljöövervakning. Arbetet med samordnade recipientkontrollprogram och olika regionala övervaknings program har ofta försvårats av förhandlingar och diskussioner om hur finansieringen skall lösas. Detta har inneburit att samordnade recipient kontrollprogram fortfarande saknas i delar av landet, Samma sak gäller också för övervakning av vissa slag av utsläpp och förekomst av giftiga 192 Detta har dessutominneburit att det i regel är svårt att garantera Prop. 1990/91:90 nödvändigkontinuitet i övervakningen. En annan brist är att systemet förmiljöövervakning består av flera olika slag av mätprogram, vilket innebär attinsamlade data inte kan bearbetas i den utsträckning som är önskvärd. Behovetav sammanställd och utvärderad information är stort hos olika intressenter från det intemationella till det lokala planet. Både datahantering och analys-och resultatutvärdering inom miljöövervakningen måste utgå från likartadeprinciper och stärkas i det fortsatta arbetet. Regeringenanser att miljöövervakningen utgör ett gmndläggande instmment i miljövården för kunskapsförsörjningen, för beslut om miljömål och om väl avvägda åtgärderliksom för att följa upp effektema av miljöarbetet. Detta gäller både i ettnationellt och ett intemationellt perspektiv. Miljöövervakning är vidare enfömtsättning för att kunna gå över från utsläppsmål till miljömål. Tillståndeti miljön bör vara utgångspunkt för de beslut som måste fattas av skilda organpå olika nivåer i samhället. En effektivare miljöövervakning är ett av deinstmment som ger underlag för en mer förfinad analys och för utformningen avkostnadseffektiva åtgärdsprogram. Den kan därigenom leda till att storakostnader för samhället kan sparas. Miljöövervakningen kommer enligtregeringens mening att vara en av gmndstenama i det framtida miljöarbetet. Denbör också fungera som säkerhetsnät och larmklocka där förebyggande åtgärderinte haft tillräcklig verkan. Regeringenanser att målen för en effektiv miljöövervakning ställer krav på att det skallvara möjligt att beskriva tillståndet i miljön, analysera olika utsläppskällorsnationella och interaationella påverkan på miljön, lämna underlag för åtgärder och följa upp beslutade åtgärder. Föratt uppfylla dessa mål föreslår regeringen ett nytt ändamålsenligtmiljöövervakningsprogram. Naturvårdsverkethar föreslagit en kraftig utbyggnad av både den nationella och den regionalamiljöövervakningen. Regeringen delar uppfattning om attmiljöövervakningen även bör omfatta exempelvis befolkningenshälsotillstånd och spridningen av miljögifter Regeringenanser emellertid att kostnaderaa och omfattningen av ett utökatmiljöövervakningssystem bör preciseras närmare i det utredningsarbete sompågår inom verket. Den medelsram som regeringen nu anger innebär en kraftigförstärkning av den nationella miljöövervakningen och att ett regionalt systemkan börja byggas ut. Det är också angeläget att undersöka om redan existerandeinformationssystem om t. ex. befolkningens hälsotillstånd kan utnyttjas idetta sammanhang. Deolika sektorsmyndighetema har en betydelsefull roll i miljöövervak ningen. Dessa myndigheter bör enligt regeringens bedömning löpande följa och dokumentera miljöskadliga effekter av skilda slag från verksam heter inom respektive sektor. Vidare bör de ha ansvar för att utarbeta förslag till åtgärder som syftar till att begränsa de skadliga effektema, 193 13 1990/91. Erfarenhetersom vunnits inom tidigare regionalt övervakningsarbete Prop. 1990/91:90 tastill vara. De regionala programmen bör utformas så enhetligt som möjligt så attjämförelser mellan mätdata m. m. inom och utom regionen kan göras.Länsstyrelsema skall ha ansvar för den regionalt utformade miljöövervakningen.Samtidigt bör utrymme finnas för industrier och andra förorenare att delta iarbetet med miljöövervakningen på regional nivå. Regeringen anser attsektorsorganen på regional nivå också har en viktig roll. Ett nära samarbetemellan , länsstyrelsema och sektorsorganen är betydelsefulltbåde på nationell och regional nivå. Det är angeläget att också kommunema vidbehov utvecklar övervakningsprogram eller motsvarande. Regeringenanser att höga kvalitetskrav bör ställas inom miljöövervakningen. Delaboratorier som utför provning och analyser bör därför vara ackrediteradeenligt lagen (1989:164) om kontroll genom teknisk provning och om mätning. övergripande ansvar för miljöövervakningen skall ingåbudgetansvar, planering, administration och resultatredovisning avseende dennationella verksamheten, med giftalgblomning, säldöd och en mycket omfattandesyrebristsituation aktualiserade på ett påtagligt sätt behovet av en ökadberedskap inför akuta miljöhot mot våra havsområden. För att tidigt kunna slålarm om akuta miljöhot i omgivande havsområden krävs en fortlöpandeövervakning. En jour-central inrättas därför vid meteorologiska ochhydrologiska institut (), Larm om akuta förändringar i havet inrapporterastill denna och vidarebefordras till berörda. har en fungerandedygnetmntverksam-het. Möjlighetenatt använda en flygburen scanner altemativt den existerande utmstningen försatellitdatabearbetning vid för att uppnå en effektivare, översiktlighavsövervakning ska utvärderas. Regeringenanser vidare att länsstyrelsemas möjligheter till snabba och effektivainformationsinsatser i samband med akuta miljöhot bör förstärkas. A v dennaanledning tillförs länsstyrelseraa i län med forskningscentra extraresurser. Blandannat mot bakgmnd av ovan redovisade förhållanden inrättade regeringen genombeslut särskilda centra för forskning kring den marinamiljön knutna till universiteten i , och . De har tilluppgift att fömtom att bedriva forskning och utbildning gällande den marinamiljön även delta i miljöövervakande verksamhet. De har under hösten 1990diskuterat sin framtida roll inom miljöövervakningen med företrädare förregeringen och myndigheteraa, bl. Erfarenheter avhittillsvarande uppbyggnadsarbete och förda diskussioner visar på betydelsen avatt forskningscentra kan erbjuda myndigheter och forskare fullgodaresurser inom havsmiljöområdet. har en central roll för attsamordna arbetet med den havsmiljöövervakningen. Geologisk informationoch kunskap är också av grandläggande betydelse för miljövården. Regeringenanser att vid skall ersättas med 194 ettnytt organ som skall biträda verket i planering av och medelstilldelning- Prop.1990/91:90 en till den samlade miljöövervakningen. Skälet till förändringen äratt har haft ett begränsat inflytande över verksamheten inom PMK.Beslut om medelstilldelning m. m. har fattats i administrativ ordning inomnaturvårdsverket. Det nya organet bör ha större beslutsbefogenheter och ges enbred representation med ledamöter från centrala, regionala och lokalamyndigheter och organisationer samt från forskningen. Övervakningenpå nationell nivå har belastat statsbudgeten medan övervakningen påregional nivå huvudsakligen har finansierats på frivillig väg. För attåstakomma en bättre tillförlitlighet och högre effektivitet måstefinansieringen ges en fastare stmktur. Regeringenföreslår att den nationella miljöövervakningen även i fortsättningenfinansieras över statsbudgeten. Sammantaget bör miljöövervakningen totalttillföras 75 milj. kr. utöver befintliga resurser för treårsperioden1991/92-1993/94. /92 föreslår regeringen en ram på 40 milj, kr. för nationellmiljöövervakning och 9 milj. kr. för regional övervakning i enlighet med våraförslag i avsnitt 20, anslagen B I och B 2. Somett bidrag till täckningen av det ökade medelsbehovet avser regeringen atthöja avgiften för myndighetemas verksamhet enligt miljöskyddslagen. Ienlighet med uppgifter bör det ankomma på verket att utredaoch lämna förslag till hur finansieringsfrågan långsiktigt kan lösas. Ett nyttsystem bör gälla från och med /93. Uppbyggnad och utveckling avdet nya systemet för miljöövervakning i sin helhet bör ske stegvis så att mestamöjliga erfarenheter av tidigare program kan tillvaratas. 10Återställning av miljöskadade områden Regeringensförslag i korthet: Medel anvisas till förstärktövervakning av skogsskador och markförändringar, fortsalt försöksverksamhet medpraktisk skogsmarkskalkning, utökad kalkning av försurade sjöar och vattendrag,utökad verksamhet för skydd och restaurering av kulturminnen samt förstärkningav åtgärder för skydd av bmnnar. Kalkningsbidraget höjs vad avser omkalkningari hela landet och nykalkningar i försurade sjöar och vattendrag i Norrlandsinland och Qälltrakter. Kalkningsbidraget bör även användas för att sänkakvicksilver- och cesiumhalterna i försurade sjöar, Ett femårigt program för sanering och återställningav miljöskadade områden genomförs, 25 milj, kr avsätts för ändamåletmed början /92, Programmet utvärderas mot slutet avfemårsperioden. Försurningenav svenska sjöar och vattendrag är en process som naturligt sker långsamt. Menpå gmnd av luftföroreningar har försurningsprocessen ökat i hastighet medmellan 200 och 300 gånger under vårt århundrade. Vattenkemiska och biologiskaanalyser visar att de flesta svenska sjöar och vattendrag är påverkade avförsurning. var 16 000 av ca 85000 sjöar såallvarligt skadade av försuraing att känsliga arter kraftigt minskat i antaleller försvunnit. I syfte att återställa sjöar som påverkats av försurningeninleddes ett program med att tillföra sjöaraa kalk. Kalkningen hardärefter successivt byggts ut. I närmare 6000 sjöar harförhållandena för växt- och djurlivet förbättrats påtagligt genom kalkning. Försurningssituationenför svenska vattendrag är mindre väl känd. De uppskattningar som har gjortstyder på att åtminstone en fjärdedel av den totala sträckningen avvattendragen utan kalkning skulle ha varit allvarligt försurningsskadad. Värst utsatt förytvattenförsurning är och samt , ,, I dessa län är av alla sjöar ochvattendrag allvarligt försurade. Större områden med omfattandeförsurningsskador finns även i stora delar av , södra och iNorrlands kustland. I fjällen och de fjällnäratrakterna har försurningssituationcn förvärrats . Demedelstora och större sjöarna och vattendragen i området har i allmänhet intedrabbats av vattenkemiska förändringar . I mindre vattendrag iden södra fjäll- och fjällnära regionen har dock försurningsskadorna ökatbetydligt . På grand av bl.a. försurningen har järn, aluminiumoch mangan fällts ut i ökad omfattning. Fisk och många bottenlevande smådjurhar minskat i antal. Kvicksilverhalteraai fisk i försurade sjöar och vattendrag är ofta så höga Prop. 1990/91:90att fisken anses vara otjänlig som människoföda (> kvicksilver/kgfiskkött). Skador på djur och växter på gmnd av höga aluminiumhalter är ettannat karaktäristiskt drag för försurade vatten. Halternaav cesium är i vissa försurade sjöar och vattendrag mycket höga inom de områdensom drabbades av kraftigt nedfall dagarna efter kärnkraftsolyckan i Tjeraobylvåren . Cesiumhalteraa kommer att vara fortsatt höga om intesärskilda åtgärder vidtas. De åtgärder som kan minska kvicksilverhalterna ifisk mest effektivt, bedömer också vara effektiva för att minskacesiumhalterna. Kalkningsåtgärder som minskar halteraa av kvicksilver ochcesium i försurade sjöar bör rymmas inom kalkningsprogrammet. Enförsöksverksamhet med statsbidrag för åtgärder mot surt gmndvatten bedrevsunder åren 1985 1988 och omfattade 25 milj. kr. Medlen användes för åtgärderi enskilda vattentäkter för permanentboende. Statsbidrag lämnades för åtgärdersom syftade till att höja vattnets pH och alkalinitet eller enbart vattnets pH.Dessutom lämnades bidrag för att som alternativ etablera en ny vattentäkt.Livsmedelsverket har efter denna försöksverksamhet fått medel för att utvecklametodik för testning och produktkontroll av avsyraingsutrastningar, i falttesta installerade filters effektivitet, teknisk utveckling av filter samt attsprida information till allmänhet och kommuner i frågor rörande åtgärder motsurt bmnnsvatten. Detförsurande nedfallet påverkar också skogsmarken. Ju mer marken utarmas destokraftigare och långvarigare kommer vår naturmiljö att påverkas. Vid minskadsyrabelastning kommer en återhämtning i sjöar, vattendrag, gmndvatten samt förväxt- och djurliv att fördröjas av att marken är försurad. Under dentreårsperiod som inleddes under /91 bedriver enförsöksverksamhet med skogsmarkskalkning och vitaliseringsgödsling. Det ingåri den skogspolitiska kommitténs uppdrag att närmare granska frågan omskogsmarkens försurning. Olikaformer av miljöfarlig verksamhet har på många håll orsakat bestående skador påmark- och vattenområden. På ett antal platser föreligger sådana problem medverkningar från tidigare aktiviteter att saneringsåtgärder ter sigofrånkomliga. Inventeringar som har gjorts visar att det på 1 OOO-tals platseri finns gamla avfallsupplag, förorenade markområden och förorenadebottensediment.