prop · GE03117 · 1990-12-31 00:00:00 — gälla interna frågor om inköp,fastighetsförvaltning och personaladministration där intresset av att överklagagenom kommunalbesvär normalt inte kan vara särskilt stort 35§ Nämnderna skall beslula om i vilken utsträckning beslut som har fattats medstöd av uppdrag enligt 33 § skall anmälas till dem. Beslut som inteanmäls skall protokollföras särskilt, om beslutet får överklagas enligtföreskrifterna i 10 kap. En nyhet är att nämndernasjälva får avgöra i vilken utsträckning beslut som har fatlats efter delegeringskall anmälas lill nämnderna. Det är givetvis väsentligtalt se lill att klagotider börjar löpa även om kravet på anmälan slopas. Förall säkerställa att tiderna börjar löpa, så atl besluten kan vinna laga kraftföreskrivs atl beslul som får överklagas enligt 10 kap. skall protokollförassärskilt, om beslutet inte skall anmälas. Om beslutet anmäls, räknas klagotidenfrån dagen för anslaget av protokollet från det nämndsammanlräde där beslutetanmäldes. I fråga om beslut som överklagas genom förvaltningsbesvär räknastiden som vanligt från den dag när del delgavs den berörda parlen. Åtgärder som inte kananses som beslul i lagens mening utan är av rent förberedande eller rentverkställande art omfattas inte av anmälningsskyldigheten. 36§ En nämnd får uppdra åt ordföranden eller en annan ledamot som nämnden harutsett atl beslula i ärenden som är så brådskande, all nämndens avgörande inlekan avvaktas. Sådana beslut skall anmälas vid nämndens nästa sammanlräde. Idenna paragraf finns en bestämmelse som medger all brådskande ärendendelegeras. Förutsättningen är atl man inle kan vänta med besluten till nämndensnästa sammanlräde och atl del rör sig om ärenden som oundgängligen måsteavgöras. Någonbegränsning av möjligheterna alt delegera enligt denna paragraf med hänsyn tillärendenas art finns inte. Ärendensom avgjorts med stöd av delegering enligt denna paragraf måsle anmälas vidnämndens nästa sammanträde. 37 § Om en nämndmed stöd av 33 § uppdrar ål en förvaltningschef inom nämndensverksamhetsområde alt fatta beslut, får nämnden överlåta åt förvaltningschefenatt i sin tur uppdra åt en annan anställd inom kommunen eller attbesluta i stället Sådana beslut skall anmälas till chefen. Förvaltningschefer får medstöd av denna paragraf vidaredelegera beslutanderätt till andra anställda. Detankommer på kommunerna och landstingen alt i en arbetsordning eller liknandedokument bestämma vilka förvaltningschefer som skall ha rätl allvidaredelegera. Normall bör en sådan rätt tillkomma endast en person inom ennämnds verksamhetsområde, t. ex. en socialdirektör eller en fastighetschef Rällen all vidaredelegeramåsle utnyttjas på ett sådant säll alt nämnden alllid har vetskap om vem somhar rätt alt fatta beslul. Det är viktigt för att nämnden skall kunna utöva sinkontroll av verksamheten och återkalla ett sådanl uppdrag om behov av dellaskulle uppkomma. Om en förvaltningschefbetjänar flera nämnder, får varje nämnd avgöra om vidaredelegering skallmedges. Vadsom i motiven till 33 och 34 §§ har anförts om nämndens möjlighe- ter atl återkalla endelegering och genom eget handlande föregripa elt beslut gäller också för enförvaltningschef såvitt avser hans vidaredelegering av beslutanderätt. har möjligheter all ingripa och föregripa ell beslul vidvidaredelegering. 38§ Om en nämnd med stöd av 33 § uppdrar åt en anställd att beslula på nämndensvägnar, får nämnden uppställa villkor som innebär att de som utnyttjar nämndenstjänster skall ges tillfälle all lägga fram förslag eller all yttra sig, innanbeslutet fallas. Nämndenfår också föreskriva att en anställd får fatta beslut endasl om företrädare fördem som utnyttjar nämndens tjänster har tillstyrkt beslutet. Bestämmelsernai denna paragraf som i sak motsvarar 3 kap. 13 a § KL syftar lill att förstärkabrukarinflytandet när beslul skall fallas. Det kan ske genom att villkor ombrukarmedverkan ställs upp när ärenden delegeras. Härkan hänvisas till prop. 1986/87:91 och KU 1987/88:23. får även i övrigt uppställa villkor i samband med alt ärenden delegeras. 39§ får ha endrätselnämnd. 40§ skall, istället för kommunslyrelsen, ha hand om medelsförvallningen, om fullmäkligeinle har överlåtit åt en annan nämnd atl hell eller delvis ha hand om sin medelsförvaltning. Drätselnämndenskall också fullgöra de uppgifter i fråga om räkenskapsföring och redovisningsom slyrelsen annars skall fullgöra. Vad som i 8 kap. 14 16 §§ sägs omstyrelsen skall därvid tillämpas också på drätselnämnden. 41§ Föreskrifterna i 7 §, 9 § medundantag för första stycket andra meningen, IO §, 11 §, 13 §, 14 § och 18 37§§ samt föreskrifterna i 4 kap. skall tillämpas också på drätselnämnden. 42 § Ordföranden i borgarrådsberedningen skall varaordförande i drätselnämnden. Med stöd av föreskrifternai dessa paragrafer blir del möjligt för alt behålla ensärskild drätselnämnd. Avsiklen är alt drätselnämnden skall ha samma uppgifteroch slällning som . Genom hänvisningen till 4 kap. blir bl. a. deallmänna reglerna om valbarhet tillämpliga för uppdrag i drätselnämnden. Ifråga om nämndens organisation och verksamhetsformer skall bestämmelserna omnämnder i delta kapilel i huvudsak tillämpas. En särregel gör klart atlborgarrådsberedningens ordförande är självskriven som ordförande idrätselnämnden. 1 §Om inte något annal följer av lag eller annan författning, får det i en kommun eller etl landsling lämnas över lill partssamman satla organ att inom en nämnds verksamhetsområde svara för be redning, förvaltning och verkställighet Dettagäller dock bara ärenden som rör förhållandel mellan kommunen ellerlandslingel som arbetsgivare och dess anställda. 2 §Partssammansatta organ får inle avgöra frågor som avser verk samhetens mål, inriktning, omfattning eller kvalitet De får inte helleravgöra ärenden som avser myndighetsutövning mol någon enskild. Bestämmelsernai dessa paragrafer motsvarar innehållet i 1 kap. 5 § fjärde stycket och 3 akap. 1 § andra och tredje styckena KL. 3 a kap. 1 § tredjestycket KL innehöll lidigare ett förbud för partssammansatla organ mot attavgöra frågor som innefattade myndighelsutövning mot någon enskild så somdetta begrepp definierades i 3 § första stycket i den äldre förvaltningslagen(1971:290). Från detta förbud gjordes av lagtekniska skäl undantag beträffandesådana ärenden som gällde anställning, ledighet, vikariat ochförslagsbelöning. Förvaltningslagen var tillämplig även på statlig verksamhetoch i sådana fall var ärenden om anställning, ledighet, vikariat ochförslagsbelöning, eftersom de var förfaltningsreglerade, atl belrakla sommyndighetsutövningsärenden i förvaltningslagens mening. Motsvarandeärendelyper på den kommunala sektorn var emellertid i allmänhet antingen heltoreglerade eller bestämda genom kollektivavtal, varför det inom den sektornegentligen inle kunde röra sig om myndighetsulövning mol någon enskild. träddeförvaltningslagen (1986:223) i kraft. Den nya lagen innehåller ingen definitionav begreppet myndighetsulövning mot någon enskild. Därför togs hänvisningen i 3a kap. 1 § iredje slyckel KL till 3 § första stycket i den äldreförvaltningslagen bort och ersattes med orden "myndighelsutövning molnågon enskild". Undanlagel beträffande ärenden om anslällning, ledighet,vikariat och förslagsbelöning behölls dock. Frågorna om anställning,ledighet och vikariat och om förslagsbelöning är inom den kommunala sektornfortfarande oreglerade eller bestämda genom kollektivavtal. Detta iförening.med atl det i bestämmelserna om parissammansatta organ inte längrefinns någon koppling till ell myndighetsutövningsbegrepp som innefattar ärendenom anställning, ledighet vikariat och förslagsbelöning gör att del inle behövsnågol undantag beträffande dessa ärenden. Undanlaget har därför tagils bortDel innebär ingen ändring i sak. 3 § Parlssammansalla organ inrättas av fullmäktige. 4§ Fullmäklige skall fastställaetl parlssammansall organs uppgifter, sammansättning, mandattid ochverksamhetsformer i ell reglemente. Beslämmelserna i dessaparagrafer motsvarar 3 a kap. 1 och 3 § första slyckel KL. 5§ Ett partssammansatt organ skall bestå av företrädare för dels kommunen ellerlandstinget, dels de anställda. Kommunenseller landstingels företrädare väljs av fullmäktige eller, om fullmäkligebestämmer det, av en nämnd. Deanställdas företrädare utses av den eller de lokala arbetstagarorganisationersom kommunen eller landslingel har slutit kollekliv-avtal med omparlssammansalla organ. Paragrafenmotsvarar 3 a kap. 2 § KL. 6§ På etl parlssammansall organ skall tillämpas 22 § om reservation, 2.6 kap. 24 27 §§om jäv, och 3.6 kap. 30 § om prolokollföring,protokolls innehåll, justering av protokoll och tillkännagivande omjusteringen. Bestämmelsernai denna paragraf motsvarar 3 a kap. 3 § andra stycket KL. 7§ En nämnd inom vars verksamhetsområde elt parlssammansall organ har tillsattsfår återkalla uppdrag som har lämnats över till organet, om det finnssynnerliga skäl för det. Dennaparagraf motsvarar beslämmelserna i 3 a kap. 3 § tredje stycket KL. 8§ Företrädare för de anställda hos en kommun eller ett landsling{personalföreträdare) får, i den omfattning som anges i 913§§, närvara vidsammanträden med andra nämnder än styrelsen. Närvarorätt saknasdock i revisionsnämnder, förtroendenämnder, valnämnder ochöverförmyndarnämnder. Första stycket i dennaparagraf motsvarar 3 a kap. 4 § KL. Bestämmelsen i andrastycket saknar motsvarighet i nuvarande kommunallag. De organ som anges därhar inte sådana förvaltande och verkställande uppgifter som motiverar ennärvarorätt för de anställda. 9 §Personalföreträdarna har rätl att närvara vid en nämnds be handling av ärenden som rör förhållandet mellan kommunen eller som arbetsgivare och dess anställda. Nämnden får i särskilda fall besluta att personalföreträdarna får närvara även vid behandlingen av andra ärenden. 10 §Personalföreträdarna har inle räll alt närvara när ärenden av följande slag handläggs: 1.ärenden som avsermyndighetsutövning mot någon enskild, såvida inte ärendet rör en obestämd kretsav enskilda, 2.förhandlingar med enarbetstagarorganisation, 3.uppsägningar av kollektivavtal, 5.rätlslvister mellan kommuneneller och en arbetstagarorganisation. Bestämmelsernai dessa paragrafer motsvarar 3 a kap. 5 och 6 §§. Undantaget beträffandeärenden om anslällning, ledighet, vikariat och förslagsbelöning har tagitsbort. Skälen för detta är samma som de som angivits under I § i fråga omborttagandet av motsvarande undanlag i 3 a kap. 1 § tredje stycket KL. Inteheller i detta sammanhang innebär det någon ändring i sak. Vidare har undantaget i 3a kap. 6 § första stycket KL beträffande ärenden som gäller föreskrifter somavses i 8 kap. regeringsformen formulerats om. Undantaget gäller sådanamyndighelsulövningsärenden som avser en obestämd krets av enskilda. Som exempelpå ärenden av detta slag nämndes i förarbetena till bestämmelsen föreskriftermed stöd av dåvarande 70 § hälsovårdsstadgan (1958:663) (se SOU 1982:56 s. 122och 198 samt prop. 1984/85:200 s. 22 och 30). Detta uttrycktes i lagtextenursprunglingen på så sätt all undanlag gällde för sådana ärenden som angavs i3 § andra stycket punkten 2 i den äldre förvallningslagen, dvs. ärenden somavsåg föreskrifter till allmän efterrättelse. Den nuvarande lydelsen avundantagsbestämmelsen tillkom genom SFS 1986:1134 och föranleddes av den nyaförvaltningslagens utformning (prop. 1986/87:39 s. 82). Dennuvarande hänvisningen till 8 kap. regeringsformen medför svårigheter atlförstå bestämmelsens innebörd. Bestämmelsen har därför fått en mera konkretbeskrivning av vad som avses. Någon ändring i sak avses inte. 14 1990/91. 11 § Personalföreträdarna har räll alt delta inämndens överläggningar men inte i besluten. 12§ En nämnd är skyldig atl, mediakttagande av föreskrifterna i sekretesslagen (1980:100), lämnapersonalföreträdarna de upplysningar som behövs för deras verksamhel. 13§ Personalföreträdarna utsessärskilt för varje nämnd bland de anställda hos kommunen eller , iförsta hand bland dem som är anställda inom nämndens verksamhetsområde. Högsttre personalföreträdare och en ersättare för var och en av dem får finnas förvarje nämnd. 14§ Personalföreträdarna utses avden eller de lokala arbetstagarorganisationer som kommunen eller landstingethar kollektivavtal med. 15§ Vad som föreskrivs i dennalag om jäv för den som skall handlägga etl ärende hos en nämnd skall gällaockså för personalförelrädare i nämnden. Jäv enligt 6 kap. 25 § 4skall dock inte anses föreligga enbart på grund av alt personalföreträdaren 1. är förtroendemaneller funktionär hos en arbetstagarorganisa tion som har intressen att bevaka i ärendet, eller 2. har, i den egenskapsom anges i 1, företrätt organisationen i en sådan förhandling i ärendet som har ägt rum enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 16§ Personalförelrädarna skallkallas lill sammanträden på samma sätt som gäller för ledamöterna i nämnden.Ersättarna kallas endasl dä de skall tjänstgöra som personalföreträdare. 17§ Beslul som fattas vid eltsammanträde dit personalföreträdarna har tillträde blir inte ogiltiga på grundav att personalförelrädarna eller någon av dem inte har kallats lillsammanträdet. Dessaparagrafer motsvarar 3 a kap. 711 §§ KL. Föreskriften i 17 § har dock ingenmotsvarighet. Målför den ekonomiska förvaltningen 1 § Kommuner ochlandsling skall ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet. Vad som sägs i dennaparagraf är nytt. Det ersätter den tidigare regeln om förmögenhetsskydd. Enligt paragrafen skallkommunerna och landslingen ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhel.Det har inte ansetts meningsfullt att uttömmandeange vad som kan anses höra lill en god ekonomisk hushåll- Prop. 1990/91:117 ning. I 2 § finns etl exempel på vad som ligger i kravel på en sådanhushållning, nämligen alt medelsförvallningen skall ske på ell sådant sätt atlkrav på god avkastning och betryggande säkerhet kan tillgodoses. Detmåste också anses höra till god ekonomisk hushållning, att kommuner och landstingsom erhåller försäljningsvederlag för anläggningstillgångar ellerförsäkringsersätlning för sådan egendom använder motsvarande belopp för atlinvestera i andra anläggningstillgångar eller för att betala skulder som tagitsför all förvärva sådana tillgångar (se avsnitt 4.8.1). Kommuner och landslingbör dock i vissa särskilda fall kunna få använda medel från försäljning av enanläggningstillgång för löpande behov ulan att del kan anses strida mot godekonomisk hushållning, exempelvis då ett vikande befolkningsunderlag eller enförändrad verksamhetsinriktning gör behovet av anläggningstillgången avsevärtmindre. Som elt aktuellt exempel kan nämnas den avveckling av specialsjukhusoch vårdhem för psykiskt utvecklingsstörda som sker lill förmån för andraboendeformer. Likaså bör medel från försäljning av en anläggningstillgångkunna användas för löpande behov när avsikten redan från början varit attanläggningslillgången endast skulle innehas under någol eller . Dethör också till god ekonomisk hushållning att sett över någon lid av inlealltför lång varaktighet ha balans mellan inkomster och utgifter. Atlundergräva sin ekonomi genom en konsekvent underbalansering av budgeterna kaninte anses förenligt med god ekonomisk hushållning. Somen följd av att lagregeln om förmögenhelsskydd inle förts över till den nyalagen kommer det inle längre all vara förbjudet all använda medel urkapitalfond till driftsändamål eller alt ta upp lån för sådant ändamål.Möjligheten att ta upp lån för driflsändamål begränsas dock även i fortsättningenpå grund av att detta normalt inte kan anses vara god ekonomisk hushållning. Somytterligare exempel på god hushållning kan nämnas atl man vårdar ochunderhåller fastigheter och andra tillgångar väl, har en god framförhållning iden fysiska planeringen, har en ändamålsenlig förrådshållning och har eneffektiv organisation. Förfullmäktige får bestämmelsen om en god ekonomisk hushållning sin främstabetydelse när det gäller del politiska ansvaret. Från kommunal-rältsligsynpunkt får den emellertid sin största belydelse för slyrelsen och övriganämnder. Även om bestämmelsen till sin natur är sådan att den saknar direktarättsverkningar bör den kunna utgöra en viktig utgångspunkt för revisorernasgranskning av den ekonomiska förvaltningen. I grundsaisen all kommunerna ochlandstingen skall ha en god ekonomisk hushållning ligger givetvis också attverksamhelen skall utövas på elt ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkttillfredsställande säll. 2§ Kommunerna och landstingenskall förvalta sina medel på etl sådant sätt att krav på god avkastning ochbetryggande säkerhet kan tillgodoses. 3§ Fullmäktige skall meddelanärmare föreskrifter om medelsförvallningen. Vadsom sägs i paragraferna är nytt. Beträffande motiveringen till bestämmelsernahänvisas till avsnilt 4.8.1. 4§ Kommuner ochlandsting skall upprätta en budget för nästa kalenderår (budgetår). 5§ Budgeten skall innehålla enplan för verksamheten och ekonomin under budgetåret Iplanen skall skallesatsen och anslagen anges. Av planen skall det vidare framgåhur utgifterna skall finansieras och hur den ekonomiska ställningen beräknasvara vid budgetårets slut. Budgeten skallockså innehålla en plan för ekonomin för en period av . Budgetåret skalldärvid alltid vara periodens första år. Bestämmelserna i 4 § och 5§ första och andra styckena motsvarar 4 kap. 3 § KL. I förhållande till delidigare beslämmelserna har i sak den ändringen gjorts att det inte längrekrävs atl budgeten skall vara balanserad. skall det dock framgå avbudgeten hur utgifterna skall finansieras. En nyhet är alt det avbudgeten skall framgå hur den ekonomiska ställningen beräknas vara vidbudgetårets slut. Genom denna regel ställs indirekt ett krav på kommuner ochlandsting att upprätta en balansbudget. Ur en balansbudget bör bl.a.soliditetens utveckling under budgetåret kunna häriedas. Soliditeten anses varaett av de viktigaste s. k. nyckeltalen. Vadgäller analyser och nyckeltal i övrigt i samband med budgeten hänvisas tillavsnilt 4.8.4. En annan nyhet är atl detinförs etl krav på att budgeten skall innehålla en verksamhetsplan. En sådanplan torde vara nödvändig i elt system med målstyrning. Budgeten skall fortfarandevara en bruttobudget, vilket innebär all samtliga inkomster och utgifter inomnämndverksamheterna skall tas upp i budgeten. Fullmäklige får dock anvisanettoanslag till nämnderna. Bestämmelserna i 5 §Iredje stycket innebär att krav införs på att kommuner och landsling upprättarekonomiska treårsplaner. Treårsplanenskall vara rullande på så sätt att den alltid skall omfatta budgetåret och de tvåföljande kalenderåren. Det innebär att planen kommer att revideras åtminstonevarje år i samband med budgetarbetet. Något hinder kan emellertid inle ansesföreligga för fullmäktige att revidera treårsplanen när helst fullmäktige anserall del behövs. Det anges inle vadtreårsplanen skall innehålla. Men om den skall kunna fylla funktionen attfokusera intresset på en kommuns eller etl landstings verkliga ekonomiskautveckling, bör den i huvudsak innehålla motsvarande uppgifter somårsbudgeten. En nytilllrädd majoritetfår genom treårsplanen en möjlighet atl redovisa sina ambitioner ochmålsättningar avseende den kommunala verksamheten för hela mandatperioden. 6 §Förslag till budget skall upprättas av styrelsen före oktober månads utgång. Omdet finns särskilda skäl till det, får budgetförslaget upprättas . I så fall skall styrelsen före oktober månads ulgång föreslåskallesatsen för den kommunalskatt eller landstingsskatt som ingår i denpreliminära inkomstskatten under . 7§ Styrelsen bestämmer närövriga nämnder senast skall lämna in sina särskilda budgetförslag tillstyrelsen. 8§ Budgeten fastställs avfullmäktige före november månads utgång. Deår då val av fullmäklige har förrättats i hela landet skall budgelenfastställas av nyvalda fullmäktige. 9 §Om budgeten på grund av särskilda skäl inle kan fastställas före november månads ulgång, skall fullmäklige ändå faslslälla skattesatsen . Budgetenskall därefter fastställas före december månads utgång. Fullmäktige får dåfastställa en annan skattesats än den som har beslämts lidigare, om det finnsskäl lill det. 10 §Styrelsens förslag till budget skall hållas tillgängligt för all mänheten från och med kungörandet av del sammanträde med fullmäktige då budgeten skall fastställas. Denplats där förslaget hålls tillgängligt skall anges i kungörelsen. 11 § I lagen(1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m. m. finns föreskrifter om skyldighet för styrelsen att underrätta vissa myndigheter om skat tesatsen. Beslämmelserna i 610§§motsvarar 4 kap. 4 § KL. Ingen saklig ändring åsyftas. Enligt ell uttalande iförarbetena till den nuvarande kommunallagen kan en ändring i majoriletslägethos fullmäktige utgöra skäl för en tillämpning av reglerna om förskjutning avbudgetfrislerna (prop. 1975/76:187 s. 504). I rättsfallet RÅ 1983 2:80har kommunfullmäktige som antagit budget och därvid fastställtskattesats ansetts oförhindrad atl, när särskilda förhållanden därefterinträffat, fastställa ny budget med ändrad skattesats. De nuvarande reglerna i6 kap. kommunallagen om styrelsens underrättelseskyldighet till vissamyndigheter om skallesatsen (3 §) och skattemyndighetens skyldighet altredovisa slutlig skatt som tillkommer kommun eller landsting (5 §) flyttas övertill lagen med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighelsutdebitering av skatt, m. m. En upplysning om atl slyrelsen enligt denna laghar en skyldighet att underrätta vissa myndigheter om skattesatsen har tagits ini 77 §. 12§ Om fullmäktige beslutar om en utgift under löpande budgetår, skall beslutetinnefatta också anvisning om hur utgiften skall finansieras. Paragrafenersätter bestämmelsen om medelsanvisning i 4 kap. 5 § första meningen KL. Denföreslagna regeln innebär att det i fortsättningen inte slälls någol krav påbalansering av de anslagsbeslut som fattas utan samband med budgetfastslällelse.Fullmäklige måste dock ange hur utgiften skall finansieras. Det gäller bådedriftskostnader och kapitalutgifter. 13§ Kommuner och landsling får inte upplåta panträtt i sin egendom tillsäkerhet för en fordran. Vid förvärv avegendom får de dock överta betalningsansvaret för lån som har tagitsupp mol säkerhet av panträtt i egendomen. Paragrafen motsvarar 4kap. 7 § andra stycket KL. Ingen saklig ändring åsyftas. Frågan huruvida en s. k.sale and lease back-affär är förenlig med panl-rättsförbudet i denna paragrafär föremål för olika uppfattningar. En sådan affär innebär kort uttryckt attkommunen eller säljer en viss egendom och träffar avtal med köparenom atl under en viss lid få hyra egendomen och att därefter få köpa tillbakaden för etl i förväg bestämt pris. Frågorna kring sale andlease back-affärer är föremål för särskild utredning av 1988 årsleasingutredning (Ju 1988:01). 14§ Styrelsen och övriga nämnderskall fortlöpande föra räkenskaper över de medel som de förvaltar. 15§ Slyrelsen bestämmer närövriga nämnder senast till slyrelsen skall redovisa sin medelsförvaltning underföregående budgetår. 16§ När styrelsen har fått övriganämnders redovisningar, skall den avsluta räkenskaperna med ett årsbokslut ochsammanfalla detta i en årsredovisning. 17§ I årsredovisningen skallupplysning lämnas om utfallet av verksamheten, verksamhetens finansiering ochden ekonomiska ställningen . Årsredovisningenskall också omfatta sådan verksamhet som bedrivs i form avaktiebolag, stiftelse, ekonomisk förening, ideell förening eller handelsbolag. 18 §Årsredovisningen skall upprättas med iakttagande av god redovisningssed. Bestämmelsernai 7-/-7(5 .f,f motsvarar delvis 4 kap. 9 § KL. Bestämmelsen i 17 § förstastycket är ny i sak. Den ställer krav på hur årsredovisningen skall utformas. Genom 17§ andra styckethar införts ett krav på att årsredovisningen även skall omfatta kommunalverksamhet som bedrivs i form av aktiebolag, stiftelse, ekonomisk förening,ideell förening eller handelsbolag.