prop · GE03135 · 1990-12-31 00:00:00 — dessutom möjligheter atlsamordna patienternas besökstider vid de olika vårdmottagningarna medtillgängliga transporter lill och från dessa mottagningar. Till della kommeratt sjukvårdshuvudmännen förfogar över en decentraliserad avgiftsadministrationsom efter organisatoriska och adminislraliva förändringar kan handha ävenutbetalningen av resekostnadsersällning vid sjukresa. 1och med all utbetalningarna av sjukreseersällning kan decentraliseras öppnasockså möjligheler för en bättre service gentemol patienten. Ensjukreseadininislration i sjukvårdshuvudmännens regi skapar dessutomförutsättningar för en samordning av samtliga förekommande sam-hällssubvenlioneradetransporter. Här vill jag särskill nämna resorna inom den kommunalafärdtjänsten. En bällre samordning av transporterna av äldre, sjuka ochhandikappade är en samhällsekonomiskt angelägen uppgift som bör bli lättareall förverkliga om ansvaret för transporterna koncentreras till färre huvudmän. Vadjag nu föreslagil innebär en systemförändring som förutsätter ändringar i 2kap. AFL och i lagen (1974:525) om ersättning för viss födelse-kontrollerande verksamhelni. m. saml alt ny lagsliflning införs, lämpligen i form av en särskild lag om resekoslnadsersältningvid sjukresor, i vilken skyldigheten för sjukvårdshuvudman all utge ersättningför resekostnader i samband med läkarvård m. m. läggs fasl. Jag återkommer tillbehovel av lagstiftningsåtgärder i avsnitl 3.3. Vidareinnebär huvudmannaskapsförändringen alt sammanlagt ca 250 årsarbetare vidförsäkringskassorna frigörs fr. o. m. . Jag avser alt i komplelleringspropositionenåterkomma till försäkringskassornas adminislraliva koslnader för budgetåret1991/92. Mitt förslag: Förfinansiering av sjukvårdshuvudmännens koslnader för sjukresor lämnas enschablonmässig ersättning från sjukförsäkringen. Slorieken på och fördelningenav denna ersättning faslslälls årsvis efler överläggningar mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen. Skälenför mitt förslag: Eftersom avsiklen är alt resekostnadsersällning i samband medläkarvård m. m. också efter huvudmannaskapsförändringen skall anses som ensocialförsäkringsförmån är del naturligt att finansieringen av denna sker påsamma sätt som , dvs. genom sjukförsäkringsavgifter och, lill vissdel, statsmedel. Det är av administrativa skäl också naturligt alt dennaersättning schabloniseras när den skall utges till sjukvårdshuvudmännen ochfördelas dem emellan. Storleken på och fördelningen av ersättningen frånsjukförsäkringen bör fastställas årsvis efler överläggningar mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen. Inledningsvis bör därvid utgångspunktenvara försäkringskassornas faktiska utgifter för sjukreseförmåner , dvs. Enligt överenskommelsen skallstorleken av del totala ersättningsbelopp som skall utges från sjukförsäkringenför fastställas genom en särskildöverenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Denna särskildaöverenskommelse kommer därefter atl redovisas för . För liden efler år 1992skall parlerna enligt den nu träffade överenskommelsen efter förhandlingarfastställa ersättningsbeloppet året före det årersättningen avser. Enligt min bedömning bör detta ersättningsbelopp kunnafastställas lillsammans med övriga schabloniserade ersättningar frånsjukförsäkringen lill sjukvårdshuvudmännen i samband med de s. k. Dagmaröverläggningarna.I överenskommelsen anges all parlerna skall prövamöjligheterna att samordna denna ersätlning med den allmänna sjukvårdsersätlningen. Dennu träffade överenskommelsen är atl betrakta som en principöverenskommelse omde olika huvudvillkoren för atl överföra huvudmannaskapet för sjukreseadministrationentill sjukvårdshuvudmännen . Därvid har parlerna kunnal enas omstorleken på ersättningen för administrativa merkostnader som bedöms uppkomma försjukvårdshuvudmännen genom del nya åtagandet. skallersättningsbeloppet avseende samtliga sådana kostnader ulgöra 100 milj. kr.,varav 20 milj. kr. avser ell engångsbelopp för olika initialkostnader ianslutning till genomförandet. Med initialkostnader avses i huvudsak kostnaderför organisations- och syslem uppbyggnad samt utbildnings- och informationsinsatserriktade lill både personal och allmänhet. Fördelningen av engångsbeloppetmellan sjukvårdshuvudmännen framgår av bilaga 1 till överenskommelsen. Enfördelning av de 80 milj. kr. som avser övrig administration skall görassenare på basis av det förvänlade antalet ersättningsären- den.Etl underlag för fördelningen skall inhämtas från försäkringskassorna genomriksförsäkringsverkets försorg. överenskommelse för är 1992 som förutsätts bli träffad före den 1 oktober1991 skall ersättningsbeloppet på 80 milj. kr läggas samman med beloppet för resekostnadsersällningvid fördelningen på resp. sjukvårdshuvudman. Av delta följer också all deadministrativa koslnaderna därefter inle skall behandlas separat. När det gällertidpunkterna för utbetalning av ersättningsbeloppen har parlerna enats om att sjukreseersältningenav skall utbetalas till respektive sjukvårdshuvudman medhalva beloppet vardera och det år ersättningen avser.Ersättningsbeloppet för initialkostnader skall däremot med hänsyn lill alldessa i huvudsak avser kostnader utbetalas av försäkringskassantill respektive huvudman med halva beloppet vardera och den 1 juli1992. Ersättningsbeloppentill sjukvårdshuvudmännen samt de i övrigt gällande grunderna 1992 avses bli fastställda av regeringen och taslämpligen in i förordningen (1984:908) om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudman från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. 3.3 Ändringar i regelsystemet för resekostnadsersättning Mittförslag: Ett bemyndigande i AFL för regeringen all beslämma grunder förersättningar från sjukförsäkringen för resor i samband med läkarvård m. m.behålls. 1 övrigt slopas med några undantag den statliga regleringen av hurersättningen skall beräknas i individuella fall. Grunderna för beräkning av resekostnadsersällningskall i huvudsak beslämmas av resp. sjukvårdshuvudman. Möjlighelenför arbetsgivare för sjömän all få gotlgörelse från försäkringskassa förkostnad för reseersättning som utgetts enligt sjömanslagen (1973:282) slopas. IAFL införs en bestämmelse som klargör att ersättning för resekostnad skallutges vid besök för sjukvårdande behandling som sker inom ramen för desärskilda omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda. Skälenför mitt förslag: Del primära syflel med huvudmannaskapsförändringen är somframgår av vad jag framhållit all få lill stånd en bättre samordning av desamhällssubventionerade transporterna av äldre, sjuka och handikappade. En förulsällningför all sjukvårdshuvudmännen skall kunna bedriva en sådan planering ochsamordning av sjukresorna som förutsätts enligt den träffade överenskommelsenär atl ersällningssyslemet ger utrymme för ett lillräckligl hänsynslagande lillde varierande lokala förhållandena. Mol den bakgrunden är del enligt minbedömning nödvändigl all den statliga regleringen av hur ersättningen iindividuella fall skall beräknas slopasi siörsta möjliga ulslräckning. I slällel bör varje Prop. 1990/91: 135sjukvårdshuvudman få möjlighet atl ulfärda lokalt anpassade föreskrifter om dellamed hänsyn till huvudmannens speciella möjligheler och förutsättningar. Dellakan gälla l.ex. val av färdmedel och tidpunkt för resan. Härigenom skapasnödvändiga förutsättningar för samåkning. Enligt min bedömning bör dessaregelförändringar kunna leda lill belydande administrativa förenklingar iförhållande lill nuvarande ordning. Deltainnebär all de detaljerade beslämmelserna om beräkningen av resekostnadsersättningsom finns i förordningen (1987:82) om ersättning vid sjukresa kan avvecklas. Avnuvarande statliga reglering behöver i huvudsak endasl kvarstå bemyndigandet i2 kap. 6 § AFL för regeringen att bestämma grunder för ersättningar frånsjukförsäkringen för resor i samband med läkarvård och andra vårdinsatser somanges i lagrummet. 1 anslutning härlill bör klargöras alt regeringen igrunderna kan föreskriva ell maximum för den resekostnad som den försäkradeskall svara för samt elt lägsia belopp som skall tillämpas vid beräkningen aversättning vid sjukresa med privatbil. Vadjag nu föreslagit leder lill ändringar av olika bestämmelser i 2 kap. AFL.Vidare fordras anpassning av vissa bestämmelser om resekoslnadsersältning ilagen (1974:525) om ersättning för viss födelsekonlrollerande verksamhet m. m.Jag avser senare all föreslå regeringen de förordnings-bestämmelser som behövsvid ett genomförande av del nya systemet. Ianslutning lill alt ändring enligt del sagda görs i bl. 2 kap. 6 § AFL vill jagföreslå en komplettering av della lagrum så all ersältning för resekostnadskall kunna utges vid besök för sjukgymnastik och annan sjukvårdandebehandling även när sådan behandling utförs som ell led i särskilda omsorger(personligt stöd) enligt lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m. fl. Reseersättning från sjukförsäkringen lorde hittillsgenomgående ha lämnats i fall då dessa sjukvårdande behandlingar har ulförtsgenom landslingskoinmunernas försorg. Däremol har, enligt vad jag erfarit,ersättning nekats i fall då en primärkommun har övertagit ansvaret försärskilda omsorger av detta slag från landstingskommunen och sålundabehandlingarna utförts av primärkommunalt anslälld personal. Mitt förslaginnebär atl ersättning skall kunna utges för resekostnader i samband med besökför de sjukvårdande behandlingarna även när de utförs i primärkommunal regi. Förslagelbör i denna del genomföras den Ijuli 1991. Enligt2 kap. 7 § AFL har en arbelsgivare för , om han enligt sjömanslagen (1973:282)haft all vid sjukdom vidkännas kostnad för bl.a. reseersättning,möjlighet all hos allmän försäkringskassa få gotlgörelse för kostnaden. Miltförslag atl slopa denna rätt grundas på att föreskriften i vad avserresekostnad inle längre synes ha någon ekonomisk eller praktisk belydelse. Ersätlningför resekostnader utges också enligt vissa andra förfallningar, bl.a. lagen (1976:380) om arbelsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om ersältning lill smillbärare. Denna ersätlning lämnas emellertid inte från sjukförsäkringen enligt AFL och berörs därför inte av den mellan staten och sjukvårdshuvudmännen träffade överenskommelsen. nen avseende resekostnadsersätlningarsom utges enligt sådana förfall- Prop. 1990/91: 135 ningar kommer därföralt ligga kvar hos och . 4 Ändrat huvudmannaskap för akuta luftburnasjuktransporter Enligtden nu träffade överenskommelsen kommer sjukvårdshuvudmännensansvar för akuta sjuktransporter atl även omfalta ambulansflygningar medhelikopter eller flygplan. Ansvaretför sådana transporter har åvilat . har iprincip beslutat om all sjukvårdshuvudmännen redan fr.o.m. den 1 juli 1991skall ha huvudansvaret för alla sjuktransporter oavsett transportmedel (prop.1989/90:100, bil.7, SoU17. Medanledning av all sjukvårdshuvudmännen förväntas överta huvudmannaskapet för sjukreseadministrationenfr. o. m. har parterna ansett all del är lämpligt allansvaret för de luftburna akula sjuktransporterna förs över tillsjukvårdshuvudmännen samlidigt. ansvar för dessatransporter skulle därmed komma all upphöra . 1den försvarspolitiska proposition som regeringen förelagt (prop.1990/91:102) har lämnats etl förslag om en ändring i 6§ hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) så all lagen ger uttryck för att sjukvårdshuvudmännenfr.o.m. får ell samlat ansvar för de akula sjuktransporterna. Huvudmännenskall för del nya åtagandel alt svara för akula ambulansflygningar medhelikopter eller flygplan erhålla ersätlning med 16 milj. kr. avseende år 1992.Beloppet skall fördelas mellan sjukvårdshuvudmännen i förhållande lill hurmedlen har utnyttjats. Fördelningen framgår av bilaga 2 lillöverenskommelsen. Beloppen skall i enlighel med överenskommelsen läggas sammanmed övriga ersättningsbelopp vid den slutliga fördelningen av sjukreseersältningenpå resp. sjukvårdshuvudman för . 1enlighet med vad jag har anfört har inom upprättats förslagtill 1.lag om resekostnadsersällningvid sjukresor, 2.lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring, 3.lag om ändring i lagen (1990:1466) om ändring i lagen (1962; 381) om allmän försäkring, 4.lag om ändring i lagen(1974:525) om ersättning för viss födelsekonlrollerande verksamhel m. m. 6 Specialmotivering Prop. Förslaget till lag om resekostnadsersättning vid sjukresor Genomparagrafen åläggs landstingskommunerna och de land.slingsfria kommunerna attutge ersältning såviu gäller personer som är sjukförsäkra-de enligt AFL förkostnader för sjukresor i den utsträckning som följer av 2 kap. 6 § AFL. Detgäller således resekostnader i samband med skiten vård på sjukhus på grund avsjukdom eller förlossning saml läkarvård och annan sjukvårdande behandling pågrund av sjukdom i oflentlig öppen vård eller i privat vård som meddelas av försäkringsanslutenläkare eller sjukgymnast. Vidare gäller det resekostnader i samband med atlhjälpmedel tillhandahålls handikappad, landvård genom del allmännas försorgeller av försäkrings-ansluten tandläkare, besök i bidragsberälligadförelagshälsovård eller slu-derandehälsovård saml konvalescentvård i avriksförsäkringsverket förtecknade konvalescenlhem. Enligtpunkt 2 i första stycket skall ersältning utges av sjukvårdshuvudmännen även isamband med rådgivning i födelsekonlrollerande syfte eller om abort ellersterilisering. Delta gäller enligt andra slyckel även om rådgivningen bedrivsav organisation enligt tillstånd av . Punkt 3 i första stycketanger att ersättningsskyldigheten också omfattar resor till och från sjukhuseller läkare för undersökning enligt förordningen 1975:1 157. Förordningenavser kostnader för utredning i ärenden hos försäkringskassa rörandesjukpenning, rehabilileringsålgärder, förtidspension, handikappersättning,vårdbidrag eller särskild efterlevandepension. Sjukvårdshuvudmännenskall i princip vara fria au bestämma hur resekostnadsersättning skallberäknas. Som framhållits i den allmänna motiveringen (avsnilt 3.3) skall dockregeringen genom förordning kunna föreskriva begränsningar i fråga om denkostnad som den försäkrade skall svara för saml belräflande del lägstaersättningsbelopp som skall beräknas vid resa med privatbil. Någonsärskild regel om överklagande har inte tagils in i lagen. De beslut somsjukvårdshuvudmännen fattar i fråga om resekostnadsersällning skall således inlekunna överklagas enligt socialförsäkringens bestämmelser för besvärsprövning. 1paragrafen anges vilken sjukvårdshuvudman som skall pröva uppkomna frågorom resekoslnadsersältningoch belala ut ersältning. Genombeslämmelsen i paragrafen fastläggs all resp. sjukvårdshuvudman skall svara försädan kostnad för sjukresa som skall ersättas lill följd av en konvention omsocial trygghet som har ingått med annal land. En uttrycklig beslämmelseom reseersättning finns i den nordiska konventionen om social trygghet, vars artikel14 föreskriver alt vid hemresa till bosällningslandet vislelselandet skallsvara för den merkostnad som uppkommer genom aU någon lill följd av sittsjukdomstillstånd måste använda dyrare färdsäu än han annars skulle ha använl. Förslagettill lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän Prop. försäkringoch förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1466)om ändring i lagen (1962:381) om allmän Paragrafensförsta stycke har komplellerals med en hänvisning till den föreslagna lagen om resekostnadsersällningvid sjukresor. Vidare har i andra styckel gjons en jämkning och etl tillägg föratt ange atl regeringen kan beslämma del högsta belopp som den försäkrade skallsvara för och det lägsia ersättningsbelopp som skall beräknas vid resa inedprivatbil. Förstaslyckel har jämkats med hänsyn lill alt den statliga regleringen av resekostnadsersällningvid sjukresor i huvudsak inle skall avse vilka ersättningsbelopp som skall lämnasi individuella ärenden. Vidarehar i första stycket tillfogats en bestämmelse som klargör att ersättning kanutges från sjukförsäkringen för resor i samband med sjukgymnastik eller annansjukvårdande behandling även om behandlingen utförs som ell led i särskildaomsorger som en landslingskommun eller landslingsfri kommun eller efteröverlåtelse av uppgiften en annan kommun svarar för enligt lagen (1985:568)om-särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. I denna del föreslåsalt ikraftträdande sker den Ijuli 1991. Tredjestycket har fåll ulgå eftersom sådana överenskommelser som där avses inlelängre blir akluella efler en övergäng till landstingskommunal administrationav sjukreseersältningen. Paragrafenhar ändrats genom lagen 1990:1 466, som träder i krafl den 1 januari1992. De nu akluella ändringarna får därför ske genom ändring i sistnämnda lag. Iparagrafen har hänvisningen lill 6 § slopats som följd av förslagel (avsnilt 3.3)alt gotlgörelse för resekostnader inle längre skall utges från försäkringskassantill arbetsgivare för sjömän. Beslämmelsernai paragrafens andra stycke om vilken försäkringskassa som är behörig alt prövafrågor om sjukvårdsersätlning har ändrats som följd av all försäkringskassorna inlelängre skall utge ersättning lill de försäkrade för resekostnader enligt AFL. Avsamma skäl som nämnls under 6 § får den aktuella ändringen ske genom ändring ilagen 1990:1 466. Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:525) omersättning för viss födelsekonlrollerande verksamhet m. rn, Paragrafen,som reglerar rällen till resekoslnadsersältning i samband med rådgivning enligtlagen, föreslås upphävd. Komplettering har gjortsmed en hänvisning lill den föreslagna lagen om har angetts för vilka andra Prop. 1990/91:135ersättningar enligt lagen som skall svara. Medhänvisning till vad jag nu anförl hemsläller jag all regeringen föreslår riksdagenalt anta förslagen till 1.lag om resekoslnadsersältningvid sjukresor, 2.lag om ändring i lagen (1962;381) om allmän försäkring, 3. lagom ändring i lagen (1990:1466) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. lagom ändring i lagen (1974:525) om ersättning för viss födel sekonlrollerande verksamhel m. m. Vidarehemsläller jag alt regeringen bereder lillfälle alt la del av vad jaganförl om ersällningarna från sjukförsäkringen lill sjukvårdshuvudmännen föröverlagandel av huvudmannaskapet för sjukreseadministrationen och av ansvaretför luftburna akula sjuktransporter. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposilionförelägga vad föredraganden har anförl för de ålgärder och deländamål som föredraganden har hemställt om. överenskommelseom överflyttning av Prop. samt luftburna akuta sjuktransporter till sjukvårdshuvudmännenfr. Efteröverläggningar mellan företrädare för staten och sjukvårdshuvudmännen haröverenskommelse iräffals om villkor och föruisäiiningar för en överflyttning avhuvudmannaskapet för sjukresorna, ekonomiskt och administrativt, frånförsäkringskassorna lill sjukvårdshuvudmännen . överenskommelsengäller under förutsättning av godkännande av erforderliga ändringari bl.a. lagen (1962:381) om allmän försäkring. 1 Nuvarande ersättningssystem för sjukreseersättning Degrundläggande bestämmelserna om den försäkrades räll till ersättning förresekostnader i samband med vård m.m. finns i 2 kap. 6§ lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL). De närmare beslämmelserna för beräkning aversättningens storlek m.m. finns i förordningen (1987:82, senast ändrad1990:539) om ersättning vid sjukresa. Denna förordning trädde i krafl den 1 maj1987 då sjukreseförordningen (1975:964) upphörde all gälla. Regelsystemetför sjukreseersällning är utformat enligt den s.k. ålerbäringsprincipen, vilkelinnebär att den försäkrades anspråk på ersättning bedöms av försäkringskassanförst efter det att sjukresan företagits. Sammanfatlningsvisgäller alt den försäkrade alllid betalar en fasl avgift (karensbelopp) förvarje enkel resa. För resa med allmänna kommunikationsmedel är karensbeloppel15 kronor, för resa med egen bil och för resa med taxi . Vidsamåkning i taxi eller med egen bil ulgör karensbeloppel per vårdtagare. Ersättningentill den försäkrade beräknas, med vissa begränsningar för resa med taxi ellerflyg, efler det faktiska färdsätt som använls. Vid resa med taxi eller flyglämnas ersätlning endasl om annal billigare färdsätt inle kunnat användas pågrund av den försäkrades tillstånd, resans längd eller andra omständigheter.Kan ersätlning därvid inle beräknas för sådan resa medger dock reglerna atlersättning ändå lämnas enligt vad som är skäligt. För sjukresa med privatbilberäknas ersättningen lill I krona per kilometer. Förordningeninnehåller dessutom särskilda ersällningsbeslämmelser för övernattning,följeslagare och resa med anledning av besök hos sjukt barn somvårdas på sjukhus. har utfärdat rekommendationer i formav allmänna råd (1987:11) om lillämpningen av nämnda förordning. 2 Grunder för ändrat huvudmannaskap Sjukförsäkringensulgifler för sjukresor har ökat betydligt under del senaste decenniet.Orsakerna härtill är flera. En är den förändrade vårdstrukturen, vilken bl.a.medfört en ökning i anlalel resor lill öppenvårdsmollag- ningar i stället förslutenvård. En annan viktig orsak är att försäkringskas- Prop. 1990/91:135 sornahar begränsade möjligheter all inom ramen för gällande ersättnings- Bilaga1 regler och rådande ansvarsfördelning mellan olika huvudmän bedriva en sädanplanering och samordning av sjukresorna som skulle vara nödvändig för all molverkade ökade färdkostnaderna. Enöverflyttning av huvudmannaskapet för sjukreseadministrationen från kassorna tillsjukvårdshuvudmännen möjliggör införandet av ett ersättningssystem torsjukresor som bättre bör kunna anpassas till de skiftande förutsättningarnavad gäller t. ex. geografiska förhållanden, Iransporlsy-slem och sjukvårdensorganisation. Tilldella kominer alt sjukvårdshuvudmännen har bällre adminislraliva förutsättningarall samordna patienternas besökslider med olika lämpliga transportmedel. Vidarehar huvudmännen en decentraliserad avgiftsadmi-nistralion som kan byggas ul lillall omfatta även denna nya funktion. 3 Det nya regelsystemet Motdenna bakgrund är parterna överens om att sjukvårdshuvudmännen fr. o. m. år1992 bör överta såväl del ekonomiska som det adminislraliva ansvaret försjukresorna. Parterna är också ense om atl de allmänna grunderna för sjukreseersällningenligt 2 kap. 6 § AFL i princip skall bibehållas samt all sjukvårdshuvudmännensskyldighet atl utge sådan ersättning lill försäkrade bör regleras i en särskildlag om sjukreseersällning. I denna nya lag bör vidare anges all beräkningarnaom ersättning lill de försäkrade skall ske enligt grunder som huvudmännenbestämmer. 1 den mån angivna föruisäiiningar ändras, l.ex. genom införande av hög-koslnadsskyddskall överläggningar om konsekvenserna härav tas upp. 4 Den ekonomiska regleringen Parternaär överens om all träffa en särskild överenskommelseom storleken av den slutgiltiga sjukreseersältningen tor , varvidkonsekvenserna av taxinäringens avreglering skall beaktas. Ersäliningenför skall därvid grundas på del faktiska ulfallel av försäkringens ulgiflerför sjukreseersällning avseende /91 och därefter beloppsmässiglanpassas lill den förvänlade utvecklingen på områdel för . Sjukreseersältningenför skall i huvudsak fördelas mellan huvudmännen på samma sätt somförsäkringskassornas faktiska utbetalningar fördelar sig mellanförsäkringskasseområdena för /91. Dennasärskilda överenskommelse om sjukreseersältningens storlek bör av regeringenunder redovisas för . Vidareär parlerna ense om alt de administrativa merkostnader som uppkommer för sjukvårdshuvudmännen lill följd av del nya åtagandet skall ersättas av försäkringen. Till dessa koslnader räknas även initialkostnader i samband med genomförandet, t.ex. kostnaderna 22 för organisation- ochsystemuppbyggnad samt olika utbildnings- och infor- Prop. 1990/91:135 matiönsirisätser riktade lill personal och allmänhet. Parternahar enats om atl ersättningsbeloppet för sjukvårdshuvudmännens administrativamerkostnader skall vara 80 milj. kr. Vidare skäll 20 milj. krlämnas som ersätlning för initialkostnaderna, vilken skäll Utges som etlengångsbelopp.