prop · GE03195 · 1990-12-31 00:00:00 — Inle endast anställningsvillkoren utan även levnadsvillkoren iövrigt för utlänningar i vårt land skall vara godtagbara och jämförbara med demsom gäller för svenskar (prop. Enannan huvudlinje för arbetskraftsinvandringen är att den skall utgå frånSveriges behov av invandring för all läcka brist på arbetskraft, generellteller inom vissa områden. Denna princip gäller för övrigt inle enbartarbetskraftsinvandringen ulan också temporär vistelse som tillåts på grund avtillfällig arbetskraftsbrist. Jaghar i det inledande avsnittet om immigralionspolitiken kortfattat beskrivit dendemografiska utveckling som vi kan förutse under de närmaste decenniernaoch konstaterat att en del av kommande arbetskraftsbehov ser ut all behövatäckas genom invandring. Ibörjan av fanns i ca 750000 utrikes födda personer, varav ca456000 utländska medborgare. Många av dessa invandrare har varit i enganska , majoriteten . Ca10% av arbetskraften i utgjordes av utländska medborgare ellerutrikes födda. Tar man hänsyn till andra generationens invandrare blir andelenännu större. Till dessa skall läggas alla som mer eller mindre tillfälligtarbetar i ulan att bli kyrkobokförda. Del rör sig om drygt en procentav årsarbetskraften. Totaltsett har alltså invandringen på ett påtagligt sättpåverkal arbelskraftsutbudel. Nelloinvandringens årliga effekt är dock relativtliten, i genomsnitt 0,10 0,. harnettoinvandringen av personer i åldern 18 genomsnittligt legat pånästan 20 000 personer . Nettoinvandringen uppgick lill ca 44000personer. Detär osäkert om den nu beskrivna utvecklingen kommer att fortsätta även . Enligt långtidsutredningens (LU 90)progno- ser beräknas antalet personer i arbetskraften att öka med ca 30000 perso ner under första hälften av 1990-lalel och därefter med ca 18000 64 Denna ökning i arbetskraftsutbudet Prop. 1990/91:195 kan främsthänföras lill den demografiska utvecklingen. Befolkningen i 2 arbetsförålder väntas öka med ca 16000 personer under 1990-lalel. Under förstahäften av 1990-lalel kommer också befolkningsstrukturen att medverka lill enökning av arbetskraften. Under andra hälften av decenniet väntasbefolkningsstrukturen i stället ge ett negativt bidrag till arbetskraften. Minskningeni den beräknade ökningstakten antas i LU90 främst bero på en minskadinvandring. I sammanhanget finns anledning att peka på det förhållandet allinvandringen från de nordiska länderna stagnerat i takt med vikandekonjunkturer. har vi en nelloulvandring av nordiska medborgare. Storlekenav den framtida invandringen är dock myckel svår att bedöma. Vissa faktorer äremellertid något lättare all prognostisera än andra. Så torde t.ex. elTeklernaav ett s.k. mellan EG och EFTA eller av en svensk anslutning till EGbli rätt begränsade. De grundläggande reglerna för den gemensamma och i principfria arbetsmarknaden inom EG har varit i kraft . Trots det harflyllningsrörelserna varit av myckel begränsad omfattning. Rörligheten inom EGhar varit ungefär hälften så stor som inom . flyttar endast ca 0,av befolkningen inom EG till ett annat medlemsland. Enpåtagligt ökad arbetskraftsinvandring förutsätter normalt lägre reallöneroch/eller högre arbetslöshet i ulvandringslandet saml en hög arbelskraflsefterfrågani invandringslandel. Även om integreras med andra länder inom EFTA ochEG som har ungefär samma reallönenivå, kommer invandringen till altbestämmas huvudsakligen av det rådande läget på den svenska arbetsmarknaden. Erfarenheternafrån de nordiska länderna, mellan vilka reallönerna har utjämnats, visar allmigrationsrörelser är beroende av arbetslösheten och antalet vakanser i länderna.En gemensam europeisk arbetsmarknad kommer knappast all leda till kraftigarbetskraftsinvandring lill från berörda europeiska länder, om inlevakansnivån är hög. Reallöneskillnaderna är därtill allför små. De länder inomEG som har betydligt lägre reallöner ligger avståndsmässigl långt frånSverige.. Erfarenheten av flyttningar inom EG är, som jag tidigare nämnt, allbenägenheten atl flytta minskar starkt med ökande avstånd. Effekternaför arbelskraftsutbudel av en öppen europeisk arbetsmarknad blir alltsåsannolikt små. En ökad konkurrens och röriighet på den svenska arbetsmarknadentorde uppslå huvudsakligen inom vissa sektorer och avse särskilt kvalificeradarbetskraft. Defaktorer som jag nu diskuterat demografiska förhållanden, konjun- turutveckling, framtida arbetskraftsbehov och migrationsrörelser sam varierar i viss omfattning. Det är ändå inle möjligt atl på ett helt tillfreds ställande sätt ange framlida behov av arbetskraftsinvandring. 5 1990/91. kan vi vara ganska säkrapå all ett tillskott av arbetskraft från utlandet Prop. 1990/91: 195 behövsäven i fortsättningen, vare sig det kommer i form av arbetskrafts- Bilaga 2inriktad invandring eller på annat sätt, t.ex. genom flyktinginvandring. Enligtmin mening är det självklart all vi alltjämt skall reglera tillströmningen avutländsk arbetskraft till den svenska arbetsmarknaden saml altarbetskraftsinvandTingen skall utgå från behov av att läcka arbetskraftsbrist.Dessa grundläggande inslag i den svenska immigrationspolitiken innebär att viför överskådlig lid måste begränsa möjligheterna lill invandring för bosättningi arbetssytte vid sidan av den nordiska arbetsmarknaden och en europeisk.Delta behöver emellertid inle vara liktydigt med all vi måste inskränka denrenodlade arbetskraftsinvandringen så kraftigt som ser ut att ha varit falletunder senare år. Den enda självklara begränsningen är egentligen våramöjligheter att bereda invandrare likvärdiga möjligheter med den inhemskabefolkningen när det gäller arbete, bosläder och utbildning. Jaghar i dessa frågor samrått med chefen för . Som viser det är de nuvarande riktlinjerna, såsom de utformats i prop. 1983/84:144, egentligenväl anpassade lill vårt kommande behov av reglerad arbetskraftsinvandring. Delinnebär all invandring vid sidan av den fria nordiska arbetsmarknaden och deneuropeiska i princip endast bör avse kvalificerad arbetskraft. Del böremellertid poängteras atl riktlinjer också innebär all arbetstillståndskall kunna beviljas i andra fall, inte minst när arbetstagare med denerfarenhet som behövs i ett visst fall inte finns att tillgå. Undersenare hälften av 1980-lalet, när det rådde arbetskraftsbrist på stora delar avarbetsmarknaden, tilläts endast ett par hundra utlänningar all invandraav arbelsmarknadsskäl. Det kan enligt departementschefens och min meningifrågasättas om denna restriktiva tillämpning har stöd i de av antagnariktlinjerna. En bättre konjunkturanpassning härvidlag hade sannolikt lindratrådande överhettning och motverkat den kraftiga löneglidningen under dessa år. Fråganom behovet av en konjunkturanpassning för den ulomnordiskaarbetskraftsinvandringen kommer dock i ett delvis annat ljus med ett EES-avtaloch/eller en anslutning till EG i sikte. En del av behov avkvalificerad arbetskraft kommer all läckas inom ramen för den västeuropeiskaarbetsmarknaden, även om arbetskraflsrörlighelen blir lika låg som hittillsinom EG. Otvivelaktigt måste dock även i fortsättningen en viss del avarbetskraften, t.ex. sådan som krävs vid introduktion av ny teknologi, hämtasfrån länder utanför och EG. Även på andra samhällsområden kan varierandebehov av utomeuropeisk arbetskraft tänkas uppstå, särskilt inom sektorer därdet råder överhettning med flaskhalsproblem på arbetsmarknaden. Denuvarande riktlinjerna bör således tillämpas på ell mera flexibelt sätt än . Del är departementschefens och min avsikt atl la upp diskus sioner med arbetsmarknadens parter i syfte atl få till stånd en bättre konjunkluranpassning av den renodlade arbetskraftsinvandringen. Enligt vad jag erfarit under hand är de fackliga organisationerna positiva till delta, förutsatt all del fackliga inflytandet i tillståndsgivningen upprätt- 66 Frånarbetsgivarhåll ställer man sig vid de preliminära kontakter vi haft ocksåpositiv lill ökad flexibilitet och till all göra själva ärendehanteringen merflexibel. Avslutningsvisvill jag la upp frågan om tidsbegränsade arbetstillstånd. får ett stort antalutlänningar, främst från länder i vårt närområde, tidsbegränsadearbetstillstånd på grund av tillfällig brist på arbetskraft. Dessatidsbegränsade arbetstillstånd kan t.ex. avse särskilda yrkeskategorier medkvalificerad teknisk inriktning eller helt okvalificerade säsongsar-belen.Medborgare i de nordiska länderna som tar något kortare arbete i Sverigebehöver inte tillstånd för detta, varför det inte heller finns några uppgifterom hur många de kan vara eller hur länge de arbetar här. Sammantaget-är detförmodligen fråga om mer än 50000 personer som arbetar i någonlid. Del är väsentligt att viäven i fortsättningen kan läcka sådan tillfällig arbetskraftsbrist. Del liggeri sakens natur att denna tillfälliga arbetskraft hämtas främst från länder ivårt närområde. I sammanhanget bör nämnasatl AMS och invandrarverket på uppdrag av regeringen genomförtförenklingar för den tillståndsgivning som avser olika typer av säsongsarbeteninom framför allt servicesektorn, trädgårdsnäringen och sjukvården. 1990/91:195 Bilaga 2 1.2.9Andra immigrationspolitiska instrument praktikanter för utveckling Min bedömning:Möjligheterna all komma till för besök, praktik ocharbete bör utvecklas i syfte all bidra lill ökad frivillig rörlighet övergränserna. bör härvidlag verka för en ökad internationell samsyn och enmotsvarande utveckling i andra länder. Skälenför min bedömning: Regeringen framhöll i regeringsförklaringen den 7 mars 1990att de särskilda möjligheter som grannland har atl bistå de baltiskafolken måste utnyttjas. Som ell led i detta har AMS och invandrarverket påuppdrag av regeringen utarbetat syslem för beviljande av arbetstillstånd förpersoner från , och . Syftet är atl bidra tillde baltiska republikernas ekonomiska, sociala och kulturella utveckling.Tillståndsmyndighelen bedömer i den mån det är möjligt i varje ärende omsyftet med verksamheten kan komma all uppnås. I arbetserbjudandet från ensvensk arbetsgivare skall anges arbetsuppgifter, löneförmåner, liden föranställningen samt besked om all bostad är ordnad under vistelsen i Sverige.Praktikanten skall uppfylla vissa krav på språkkunskaper i främst svenska ellerengelska men kan också ges viss stödundervisning i . Det är viktigt allpraktikanten har etablerat kontakt med svenska enskilda organisationer, t.ex.ungdomsrörelser, idrottsföreningar eller baltiska organisationer i inresan, så all förutsättningar finns för en god social miljö. ArbetstiUstånd gesföreträdesvis till personer i åldrarna och Prop. 1990/91: 195lillslåndstiden bestäms normall till något . I särskilda fallkan Bilaga 2 lillslåndstiden förlängas till sammanlagt högst 18 månader.Någon arbetsmarknadsprövning görs inte. Ävenom svenska myndigheters medverkan är nödvändig i fråga om självatillståndsgivningen och för information rörande praklikanttjänslgö-ringenssyfte och utformning, bygger verksamheten helt på enskilda initiativ. Denförutsätts i huvudsak finansieras av mottagande privata eller allmänna företagsaml organisationer. Underhösten 1990 kom ell 60-lal baltiska praktikanter till varav ungefärhälften från och hälften från . Kontakterna med är avtradition svagare men har några personer kommit därifrån.Under första kvartalet 1991 har ytteriigare ca 120 balter beviljats arbetstillståndför praktikantljänstgöring. Verksamhetenmed sådan tjänstgöring i skall alltså grundas på intresse ochengagemang i näringsliv och samhälle. Del är min förhoppning all del iframtiden blir ell ökande antal praktikanter inom den offentliga sektorn. Detfinns ell uppenbart behov i de baltiska republikerna av grundläggande kunskapom hur ett samhälle/kommun eller en myndighet skall organiseras och drivas. Detgäller bl.a. hanteringen av barn- och äldreomsorg, sjukvård m.m. Intresset förmiljöfrågor är också påtagligt liksom frågor rörande kommunikationer. Projektetinger förhoppningar för framtiden. Det kan finnas skäl både att utöka dennuvarande verksamheten och utvidga den lill andra länder i CentraU ochÖsteuropa. Här finns ett starkt intresse av olika former för arbete i Väst. Idessa fall finns möjlighet att reglera verksamheten genom bilaterala avtal ochdärmed också möjlighet för svenska myndigheter att aktivt påverka t.ex. valetav yrkeskategorier. Jagvill i sammanhanget erinra om att sedan åtskilliga år har bilateralaavtal om praklikantutbyte med bl.a. , och Österrike.Dessa avtal har dock en annan inriktning än den verksamhet som börövervägas. Dentankegång som ligger bakom ordningen för praktikanter från bör,enligt min mening, kunna slå som förebild för en utveckling av fler liknandeimmigrationspolitiska instrument, "i skarven" mellan besök ochbosättning. Utgångspunkten för resonemanget om en aktiv immigrationspolitikmed helhetssyn är ju all frivillig rörlighet över gränserna är något i grundenpositivt. Medinsatser liknande praklikanlordningen för unga balter kan vi lämna ett konkretbidrag till framför allt demokratiseringen i Öst- och och lillall skapa en större öppenhet i umgänget länder och folk emellan. börhärvidlag verka för en ökad internationell samsyn och till all en motsvarandeutveckling kommer lill stånd i andra länder. Minbedömning: Alt kunna återvända till hemlandet är målet för de allra flesta somtvingats i exil. En positiv integration i exillandel ger goda förutsättningarför en lyckosam återvandring. Den långsikliga invandrarpolitiken är därför enviktig förutsättning för en genomtänkt ålervandrarpolilik. Frivilligorganisalioneroch invandrarnas/flyktingarnas egna organisationer kan och bör spela en viktigroll när del gäller all ge stöd och råd till den som planerar all återvandra.Sverige bör internationellt verka för en multilateralt enhetlig syn pååtervandring och på stöd lill återvandring, i syfte att skapa likvärdigavillkor för återvandrare oavsett exilland. Prop.1990/91:195 Bilaga 2 Remissinstanserna:I stort sett samtliga remissinstanser som uttalat sig i frågan instämmer i minbedömning. Skälen för min bedömning:De flesta flyktingar har en dröm om all en gång kunna återvända till sitthemland. FriviUig återvandring när detta är möjligt är i regel den bästalösningen för den som tvingats lämna sitt land. För många lägger givetvisförhållandena i hemlandet hinder i vägen. Strävan måste här vara att sökaundanröja de grundorsaker som ledde till flykten. För andra gör den personligasituationen i exillandet, inle minst den lid man kommit atl vistas där, attåtervandring inte framstår som ell realistiskt alternativ. Den stora gmppenchilenare i är ett exempel på del sistnämnda. visarerfarenheten all de flyktingar som funnit sig väl till rätta under exillidenhar de bästa förutsättningarna för en framgångsrik återvandring. En viktig deli en genomtänkt återvandringspolitik måste därför vara alt invandrarpolitikenutformas så atl invandrarna ges möjlighet alt bevara och utveckla sill språkoch sitt kulturarv. Detsamma gäller möjligheterna lill utbildning som kan varatill nytta även efter återvandringen. Därutöver kan det finnas behov av direktasamhälleliga stödåtgärder inför själva återvandringen. Dessa slutsatser drogsockså av regeringen när återvandringspolitiken redovisades för fördrygt (prop. 1988/89:100, bil. Då fastslogs att en ingåendeoch genomtänkt planering ofta är avgörande för om återvandringen skall bliframgångsrik. Som immigralionsulredningen framhållit måste planeringen iförsta hand vara ett ansvar för flyktingen själv och hans familj. Jag vill härframhålla att frivilliga organisationer, inte minst invandrarnas egnaorganisationer, kan och bör spela en viktig roll när del gäller stöd och rådtill invandrare och flyktingar som planerar att återvandra. Det direkta statligaekonomiska stödet till återvandrare är begränsat lill alt fåbiljeltkoslnaden betald saml till ett smärre kontantbelopp, . per person, dock högst . Direkta stödåtgärder börinte utformas så all de lockar någon alt återvända ulan all ha tänkt igenom sinsituation ordentligt. Härvill jag framhålla nödvändigheten av att utveckla ålervandringspo- litiken i kontakt medandra länder både hemländer och andra exilländer. Risken finns allåtervandrare från olika länder får radikalt olika förutsättningar atl klaraåterkomsten. Stödformer förekommer som efter återvandringen ger bättreprivatekonomi ål ålervandrarna än de har som vall att stanna kvar i landet. Detsäger sig självt all sådana överbudseffekler av återvandringspolitiken kanorsaka konflikter. bör därför enligtmin mening verka för en internationellt gemensam syn på dessa frågor och föratl åstadkomma olika multilateralt organiserade arrangemang för återvandrare.Härvidlag finns en bred nordisk enighet att bygga på. bra exempel på ettsådant multilateralt arrangemang kring själva återresan är den ordning förtillfällig sjukförsäkring som erbjuds återvandrare genom den internationellamigralionsorganisationen lOM. Jag anser att del bör undersökas om lOMs roll isådana sammanhang kan stärkas. Del kan röra sig om att i högre grad än nuutnyttja lOMs tjänster för praktiska insatser i samband med själva återresaneller under den första liden därefter. Men lOM skulle också kunna spela enaktivare roll för all samordna olika länders insatser lill stöd föråtervandrare. I övrigt anser jag attskäl talar för vissa förbättringar av våra svenska stödåtgärder, somutredningen också föreslagit. Det är emellertid önskvärt all söka åstadkomma ivart fall en nordisk harmonisering. Jag är därför inle beredd att nu lägga framnågra förslag i den delen. 1990/91:195 Bilaga 2 .4 Förfarandet när asylsökande får avslag Minbedömning: Beslut om avlägsnande skall verkställas. praxis härvidlagbör fullföljas. bör internationellt verka för all detta synsätt vinnerökad internationell anslutning. Frivilligorganisationerbör kunna spela en viktig roll för stöd lill den som fåll avslag på sin ansökanom uppehållstillstånd och måste återvända. Remissinstanserna: Immigrationsutredningensförslag om en försöksverksamhet med bidrag till asylsökande som fått avslagoch som frivilligt återvänder avstyrks av de flesta remissinstanser som uttalatsig i frågan. Skälen för min bedömning:Utredningen har pekat på det växande problemet med ett snabbi ökande antalicke verkställda avvisningsbeslut. Som utredningen framhåller torde flerasamverkande faktorer ha bidragit till denna ökning; en kraftig ökning avantalet avvisningsbeslut , bristande resurser hos vissa polismyndigheter,oklara rutiner för delgivning av avvisningsbeslut. Därtill kommer denomständigheten atl utlänningen i regel inte har något atl vinna på att resa utfrivilligt. Ett sätt alt ökamotivationen atl resa ut frivilligt skulle enligt utredningen kunna vara någonform av ekonomiskt bidrag till den som återvänder frivilligt. Utredningenförordar en försöksverksamhet under ett eller med ett särskiltstöd för återresa för den som fåll avslag på sin asylansökan. Jaggör följande bedömningar. Del är angelägel atl beslut om avvisning Prop.1990/91:195 och utvisning blir verkställda. Del är ytterst en fråga om atlvärna om Bilaga 2 asylrätten. Om besluten inle aktivt verkställs vilketfaktiskt är det normala i många europeiska länder finns en uppenbar risk attell ökande antal utlänningar kommer all leva vid sidan av samhället och mångagånger under svåra förhållanden. Risken är stor att de därmed också pressas altpröva lyckan som asylsökande i ytterligare ell land. Därmedbidrar passivitet med att verkställa avlägsnandebeslut till förekomsten avdubbla asylansökningar, inte sällan i olika identiteter, och till allunderminera respekten för asylpolitiken. Detta kan i sin lur ge länderanledning alt skärpa sin hållning mot asylsökande även mot dem som har starkaasylskäl. Delär viktigt all verka för en internationell förståelse för detta förhållningssätt.Det finns tecken på atl en sådan förståelse håller på all växa fram, bl.a. somen följd av UNHCRs uttalanden i denna fråga vilka syftar lill all värna omflyktingars rätt till skydd och stöd. Delär alltså enligt min mening bättre att la konsekvenserna av deavlägsnandebeslut som fattats och att aktivt arbeta för att hjälpa återvandrarei syfte att kunna verkställa besluten under värdiga former. Jag vill på nyttframhålla den aktiva roll frivilliga organisationer kan spela härvidlag. Sådanainsatser kan också ses som konkreta bidrag lill strävan all värna mänskligarättigheter och bör kunna påräkna samhällets stöd och uppmuntran. Som jaganfört i det föregående avser jag all i annat sammanhang återkomma med förslaglill regeringen om en ordning och om medel för bl.a. stöd lill sådana insatser.Dessförinnan bör om del finns utrymme härtill de medel som i budgetpropositionenföreslås för kostnader för resor från för asylsökande, som vill lämnalandet innan asylansökningarna är avgjorda, i viss utsträckning kunna tas ianspråk även för annan typ av stöd till asylsökande som återvänder. Jag har föravsikt all lämna föreskrifter härom i regleringsbrevet för /92. Imin anmälan till årets budgetproposition anförde jag att den där föreslagnaöverföringen av utredningsansvaret i asylärenden väcker ytterligare frågor vadgäller gränsdragningen mellan polisen och invandrarverket. Det gäller bl.a.delgivning och verkställighet av avlägsnandebeslut. Jag aviserade också all jaghade för avsikt alt efter samråd med chefen för initiera ennärmare utredning av bl.a. dessa frågor. Nyarutiner för underrättelse till utlänning om ett avlägsnandebeslut börjadetillämpas i millen av . Enligt vad jag inhämtat pågår vidare ellarbete inom invandrarverket och med syfte all under år 1991utfärda allmänna råd och kommentarer rörande polismyndigheternas uppgifter ifråga om verkställigheter. Riksrevisionsverkeihar fålt i uppdrag all utreda kriminalvårdens irans-portverksamhet vid bl.a.verkställighet enligt utlänningslagstiftningen. En mer genomgripande översyn avrutiner och ansvarsfördelning på mellan olika myndigheter vidverkställighet av avlägsnandebeslut planeras också. Jagär inte beredd atl förorda utredningens förslag om ett särskilt bidrag lUl den som återvänder friviUigt. Med hänsyn liU del utrednings- och 71 översynsarbele som förnärvarande är aktuellt är jag inle beredd all nu lägga fram några konkretaförslag i denna del. 1990/91:195 Bilaga 2 Min bedömning:Åtgärder bör vidtas för all förbättra informationen om förhållanden i andraländer och for all stärka ansvariga myndigheters förmåga atl analyseraskeenden av migrationspolitisk betydelse i vår omvärld. Remissinstanserna:De flesta remissinstanserna som berört frågan tillstyrker utredningens förslagom atl inrätta s:k. flykting-Zimmigralions-attachéer. Skälenför min bedömning: Atl utveckla, fullfölja och tillämpa den helhelspolitik sommina kollegor och jag nu förordat kräver delvis ell ändrat arbetssätt, till attbörja med hos de närmast berörda centrala myndigheterna. Del behövs ocksåutvecklade arbetsinstrument för att praktiskt kunna förverkliga aktiva insatseri förebyggande syfte. Som ett stöd för ett sådant arbetssätt krävs atl vilyckas förbättra vår förmåga att förstå kanske t.o.m. förutse hur skeendeni vår omvärld kan leda lill migration. Utredningenhar pekat på behovet av en förstärkt utlandsbevakning, förslagsvis genom atlinrätta befattningar som flykting-Zimmigrationsatta-chéer vid lämpligautlandsmyndigheter, något som också tillstyrkts av flera remissinstanser. Delfinns en relativt väl utvecklad samverkan mellan de departement främst UD och som svarar för beredning och besluti migrations- och flyktingpolitiska angelägenheter. är enav flera samverkande aktörer i asylprocessen i så motto, allhemmamyndighelerna ofta använder beskickningarna utomlands för kompletterandeutredningar och utnyttjar deras rapportering som undertag för bedömningarna ienskilda asylfall. tjänstgör personal fråninvandrarverket och vid utlandsmyndigheter. Omvi effektivt skall kunna utveckla och förverkliga en migrations- ochflyktingpolitik med helhetsperspektiv, kommer kraven på enhetligt agerande ochpå en nära samverkan all öka.