prop · GE0375 · 1990-12-31 00:00:00 — Tulldeklarationen skall innehålla vissa föreskrivna uppgifter.Tullmyndigheten kontrollerar vid förtullningen att varan får föras in i landetoch fastställer tull, annan skatt och avgift för den. Förtullningen innefattari grundförfarandet alltid någon form av kontroll av dokument och ibland ävenfysisk kontroll av godset. Den tullskyldige erlägger det fastställda beloppetinom från taxeringsbeslutet. Därefter får han förfoga över varan. GTSkan föreskriva att tull- och skattefria varor får föras in i landet utan attanmälas till förtullning om detta kan ske utan risk för att de föreskrifter somgäller för införseln eftersatts. GTS har föreskrivit att anmälan till förtullninginte behöver lämnas i ett antal fall, bl.a. vid införsel av vissa tull- ochskattefria varor som medförs av resande. Om det inte finns någon sådantillämplig föreskrift skall även tull- och skattefria varor som förs in ilandet anmälas till förtullning. Tullpålagor att betala bestäms i sådant fall tillnoll kr. GTSkan medge en importör kredit. En sådan importör kreditimportör -betalarenligt särskild tullräkning för samtliga sändningar och han fårförfoga över godset redan innan betalning skett. Den helt övervägande delen avimporten till sker mot betalning av tull, annan skatt och avgift iefterhand. Statusen som kreditimportör medför dock inte i sig att importörenfår förfoga över varan innan övriga led i en förtullning avslutats. Istället för att direkt anmäla varan till förtullning kan importören välja någonannan form av tullklarering. 1)transiteras, 23 2)läggas upp för förvaring påtullupplag eller tullager, eller i frihamn Prop. 1990/91:75 ellerexportbutik, 3)tas hem av hemtagare, 4)innehas med temporärtullfrihet. 5)återutföras eller 6)överlåtas till staten elleranmälas till förstöring. Vidutnyttjande av någon av klareringsformerna enligt punkterna 1 4 behövsytterligare klareringsåtgärder (dock inte för varor som säljs i exportbutik).De olika klareringsformerna kan kombineras med varandra. En vara kan såledestransiteras till ett tullupplag och läggas upp där för att senare tas hem medstöd av ett hemtagningsförfarande. Om en vara skall permanent införas tilllandet krävs att den som en sista klareringsåtgärd förtullas. Klareringsformernaenligt punkterna 5 och 6 är, i likhet med förtullning, slutliga klareringsformersom inte medför behov av någon ytterligare tullklarering. Envara som skall transporteras genom på väg mellan två andra länder kanföras oförtullad genom landet med stöd av ett transiteringsjör-farande. Varanförs ut ur landet igen och blir aldrig föremål för en förtullning i . Transiteringkan emellertid även innebära att en vara sänds oförtullad mellan två orter ilandet. Det kan gälla fall där importören finner det fördelaktigare att göra förtullningvid en tullplats inne i landet. transiteras i sådant fall från gränstullplatsentill en tullplats inne i landet. Transiterad vara skall anmälas till förtullningeller annan tullklarering vid ankomsten till bestämmelseorten. Hemtagninginnebär att importören får ta hand om och fritt förfoga över varan redan innanvaran anmälts till förtullning. Endast den som erhållit tillståndatt vara hemtagare får utnyttja denna möjlighet. Sådant tillstånd kan ges densom bedriver importverksamhet, men inte den som endast bedrivertransportverksamhet. En hemtagare måste även vara kreditimportör. En vara somskall tas hem skall anmälas till hemtagning. I anmälan skall vissagrundläggande uppgifter om godset anges. En hemtagen vara skall anmälas till förtullningeller annan tullklarering efter det att varan anmälts tillhemtagning. Enimportör kan välja att lägga upp en vara från utlandet på tullupplag eller tullager utan att först anmäla varan till förtullning. Tullupplag är avsedda för förvaring (längst ) och tullager för förvaring . GTS får föreskriva hur en vara får fövaras oförtullad på tullager. GTS får dock inte föreskriva att den längsta tid en vara får förvaras på ett tullager skall vara kortare än . Tullager kan vara tullkreditlager, provianteringslager eller transitläger. Förvaring på tullager kan vara lämplig om importören inte behöver varorna förrän och anser det värdefullt att kunna förvara varan utan att tull, skatt och andra pålagor tas ut. Förvaring på tullupplag kan vara lämplig under ett förtullningsförfarande eller som en inledning till en hemtagning. En tullmyndighet kan nämligen ge bolag eller förening som innehar ett tullupplag i uppdrag att utföra tullmyndigheternas kontroll och prövning när en hemtagare vill ta hand om varor som är upplagda på tullupplaget. Ett tullupplag som har fått sådant uppdrag brukar sägas ha 24 utlämningsrätt.Verksamheten bedrivs under tillsyn. 1990/91:75 dighetenutför dock endast i ett mindre antal fall fysisk kontroll av sådant gods somskall utlämnas till en hemtagare från ett tullupplag med utlämningsrätt.Utlämning av vara till importören för fritt förfogande kan således komma attske utan ett direkt beslut av en tullmyndighet i det enskilda fallet. Denefterföljande förtullningen hanteras dock alltid av tullmyndighet. Varorfrån utlandet kan även tas in ijrihamn eller exportbutik utan att först anmälastill förtullning. I frihamn får oförtullade varor förvaras utan tidsbegränsning.I frihamn får den som har tillstånd från regeringen eller i vissa fall GTSbedriva industriell verksamhet. I sådan verksamhet får oförtullade varoranvändas som material för bearbetning. Innehavare av frihamn kan, i likhet medinnehavare av tullupplag, få utlämningsrätt. I exportbutiker sker försäljningav skattefria varor till resande på flygplatser. Envara som lagts upp på tullupplag eller tullager eller tagits in i frihamn ellerexportbutik skall anmälas till förtullning eller annan tullklarering innanförvaringen upphör. Varor som försäljs i exportbutik behöver dock inte anmälastill tullklarering. Varorsom förs in i landet för att användas här och som sedanskall föras ut ur landet igen kan under visa fömtsättningar få föras in medtemporär tullfrihet. Med temporär tullfrihet följer även frihet från andrainförselpålagor. Temporär tullfrihet kan t. ex. medges för varor som skallvisas på en utställning eller mässa och därefter återutföras. Innan gått till ända skall varananmälas till förtullning eller annan tullklarering. I normalfallet skall varansåledes anmälas till tullklareringsformen åtemtförsel. Anmälantill tullklarering får ske genom ombud. Om ombudet skall avge tulldeklarationmåste han dock vara godkänd av GTS. Ett ombud som är kreditimportör kan åta sigatt fullgöra den betalningsskyldighet som vilar på den tullskyldige.Huvudmannen kan på detta sätt komma i åtnjutande av ombudets tullkredit ochgenom denne få förfogande över godset innan betalning av in förse I på I ägornaskett. Anmälanoch deklaration görs på det s. k. enhetsdokumentet som infördes i EGoch EFTA-länderna den enligt konventionen om enhetsdokumentet(se förordningen (1987:1126) om en konvention om förenkling av formaliteternavid handel med varor). Konventionen syftar till att begränsa denadministrativa tulldokumentationen och harmonisera uppgiftskraven vid handelmellan EG och EFTA-länderna.En avsikt är att förenkla en framtida överföring avuppgifter mellan länderna med datorer. 1några fall används dock alltjämt särskilda blanketter. Detta är fallet med hemtagningsanmälan. Det har sin grund i att det s.k. H-numret (används för kontroll av att lämnande av deklaration och andra åtgärder sker inom föreskrivna tidsfrister) inte får tryckas på enhetsdokumentet. I det datoriserade förfarandet kan H-numrets funktion övertas av tullidet (se prop. 1989/90:40, s. 21). Behovet av en en särskild blankett för hem tagningsanmälan upphör därmed. Några remissinstanser har uttryckt far- 25 hågorför att övergången skall medföra problem för de företag som även Prop.1990/91:75 fortsättningsvis kommer att lämna sina uppgifter på papper. Jagutgår från att GTS kommer att ta vederbörlig hänsyn till de övergångsproblemsom kan uppkomma. Dagenstullrutiner fick sin utformning genom den omfattande reform som genomfördes denI . byggde systemet på en officialtulltaxering och enregelmässig fysisk godskontroll. Importören anmälde varan till förtullning ochnödvändiga handlingar upprättades av en tulltjänsteman på gmndval av deuppgifter som importören lämnade. Under förtullningsförfarandet handhadetullmyndigheten godset och ansvarade för det på i stort sett samma vis som en depositarie.Alla åtgärder för tullbehandlingen företogs i ett sammanhang. Först närtulltaxeringen utförts och importören betalat importpålagorna lämnades varornaut av tullmyndigheten. Systemetmed officialtulltaxering och regelmässig fysisk godskontroll visade sig dockinte kunna upprätthållas i praktiken när godsflödet Ökade kraftigt iomfattning. Olika speciella förfaranden började tillämpas för att verksamhetenskulle fungera. Detta utgjorde grunden till den reform som genomfördes 1974.Väsentliga nyheter i systemet var privat godsvård, hemtagningsförfarandet ochatt tulltaxeringen skulle ske med ledning av en deklaration som lämnas av dentullskyldige. Systemändringenhar inneburit en principiell förändring i tullmyndigheternaskontrollverksamhet. Det tidigare systemet byggde på en åtminstone i teorinabsolut kontroll av anmält gods. I dagens system är kontrollverksamhetenbegränsad till mer punktvisa insatser. Itakt med att godsflödet ytterligare ökat i omfång har möjligheternaatt avsätta resurser till kontrollåtgärder minskat i takt med attpappersarbetet ökat i omfång. Det är i avsikt att lösa problemet med de ökadepappersmängderna som beslut fattats om införande av tulldatasystemet. Genomden avlastning i pappersarbetet som blir möjlig efter datoriseringen kanpersonalen få mer tid för kontrollåtgärder. Viden förtullning enligt grundmodellen skall alla led i förfarandet avinnan varan lämnas ut. finns således tillgänglig för fysisk kontroll underhela förfarandet, även om den kan vara upplagd i ett privat tullager. Fysiskkontroll behöver dock inte faktiskt företas. En fysisk kontroll kan utföras efterett slumpmässigt urval, på grundval av att uppgifterna i deklarationen väckermisstankar om att felaktigheter föreligger eller i anledning av att misstankarmot en viss försändelse uppkommit t.ex. genom tullens spaningsverksamhet. Vidett elektroniskt uppgiftslämnande och hanterande av uppgifterna försvinner delvis den kontakt med uppgifterna som tullpersonalen har och som kan utlösa en fysisk kontroll av godset. I TDS byggs därför in ett spärrsystem som till en del kan ersätta tulltjänstemännens funktion i denna del. Spärrsystemet kan ge utslag enligt ett slumpmässigt urval, eller 26 på vissa inprogrammeradekombinationer av uppgifter. Spärrmöjligheterna är dock begränsade av deuppgifter som skall lämnas och de intervaller som programmeras in.Spärrsystemet kan på så sätt ge en indikation till en tulltjänsteman att skältill kontroll kan föreligga. Det är tulltjänstemannen som skall avgöra omkontroll skall utföras och i så fall i vilken form. I och med införandet av TDSuppstår därför krav på en successiv förändring av kontrollmetoder.GTS tillsatte också det s. k. kontrollmetodprojektet för att behandlafrågan om datorstöd i kontrollarbetet. Projektet har visat att datorstöd i revisionsarbetetkan komma att innebära stora fördelar. Såväl granskningens kvalitet someffektivitet kan ökas. I projektet har betonats vikten av att tullmyndighetenfår befogenhet att granska ADB-baserade räkenskaper. har ocksåi tilläggsdirektiv fått i uppdrag bl.a. att se över utnyttjandet av ADB-tekniki tullmyndigheternas räkenskapsgranskning och övrig kontrollverksamhet (dir.1990:32). Idetta lagstiftningsärende avser jag endast att ta upp vissa kontrollfrågor somhar anknytning till tullupplagens rättsliga ställning. Jag återkommer tillfrågan i avsnitt 8. 4 Allmänt om ändringsförslagen Genomtullregisterlagen och tidigare beslutade ändringar av bl. a. tullagen hargrunden lagts för ett elektroniskt lämnande av uppgifter i tullärenden. Defrågor som har behandlats har avsett frågor av allmän betydelse ochfrågor som särskilt berört export. Här kommer att behandlas frågor som särskiltberör importförfarandet. Förslagen avser i huvudsak åtgärder för att underlättaett datoriserat förfarande. Mitt förslag:Tullmyndighet ges möjlighet att medge vissa importörer status som godkändamottagare. Utredningensförslag överenstämmer med mitt. Remissinstanserna hartillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. Vissa instanser har haftsynpunkter på den närmare utformningen av förfarandet. Skälen for mitt förslag:Vid utformningen av importmtinerna i det datoriserade förfarandet bör möjlighetematill anpassning till utvecklingen i omvärlden underlättas. Av särskilt intresseär utvecklingen i EG och samarbetet mellan EG och EFTA-länderna. Enligt den för EG ochEFTA-länderna gemensamma transiterings-kon-ventionen kan en transiteringföretas mellan tullanstalter (avgångstullan-stalten och bestämmelsetullanstalten)i två anslutna länder. stalter behöver inte vara gränstullanstalterutan transiteringen kan både påbörjas och avslutas inne i respektive land. Densom begär tillstånd att företa transiteringen (den huvudansvarige) skall företevaran och en transi-teringsdeklaration vid avgångstullanstalten. Vidtullanstalten registreras deklarationen och myndigheten bestämmer den tid inomvilken varan skall företes hos bestämmelsetullanstalten samt vidtar nödvändigaåtgärder för identifiering (t.ex. plombering) av försändelsen. Normalt måste denhuvudansvarige ställa säkerhet för betalning av tull och andra pålagor. Vid passeringav andra tullanstalter (transittullanstalter) vid gränsen/gränserna skall enskriftlig gränsövergångsattest lämnas. inspekteras endast om någon oegentlighetsom kan leda till missbruk misstänks, t. ex. om en plomb bmtits. Vid bestämmelsetullanstaltenavslutas transiteringen och en annan klareringsform påbörjas. Bestämmelsetullanstaltenskickar ett meddelande till avgångstullanstalten om att transiteringenavslutats. Om avgångstullanstalten inte fått ett sådant meddelande(ankomstattest) efterlyses försändelsen. Gränsövergångsattesterna kan därvidanvändas för att spåra försändelsen. Transiteringskonventioneninnehåller möjligheter att medge vissa förenklingar. En sådan är ettförfarande med vad som kalias godkända mottagare. Det innebär att en mottagaresom uppfyller vissa villkor kan godkännas av tullmyndigheten att föra varandirekt till sitt lager eller annan plats där den skall användas eller förvaras,utan att först förete varan vid bestämmelsetullanstalten. I godkännandet för enmottagare skall anges dels inom vilken tidsfrist och på vilket sätt bestämmelsetullanstaltenskall underrättas om varornas ankomst, dels om någon åtgärd krävs innanmottagaren får förfoga över varan. Förfarandetmed godkända mottagare tillämpas inte i . Möjligheterna att iframtiden använda ett sådant förfarande som ett alternativt förfarande vid förtullningbör dock öppnas. Detaljregleringen av fömtsättningarna bör ske i förordning ochföreskrifter på lägre nivå. Förfarandet bör i synnerhet i inledningsskedettillämpas med försiktighet. Vederbörlig hänsyn till kontrollintresset måstetas. 6 Hemtagning och andra förenklade förfaranden Mitt forslag:Hemtagningsförfarandet behålls men blir inte längre en självständig klareringsform.Förfarandet ingår i stället som ett första led i en förtullning. Hemtagningskall även kunna ske genom ett ombud som har hemtagningstillstånd. På lagnivåges endast rambestämmelser för förenklade förfaranden. Detaljregleringen av tillåtnaförenklade förfaranden ges i föreskrifter på lägre nivå än lag. En möjlighetatt överklaga beslut under ett förfarande avseende rätten att förfoga över envara införs. Utredningens förslagöverensstämmer med mitt. Remissinstansernahar i huvudsak inte haft någon erinran. har dock ifrågasattom det är lämpligt att hemtagning upphör att vara en självständig tullklareringsformeftersom en importör kan vilja utnyttja någon annan klareringsform än förtullning.Kollegiet har även ifrågasatt om det finns skäl att utvidga möjligheten tillhemtagning till att omfatta även importörs ombud. Skälenför mitt förslag: Hemtagningssystemet bör även i fortsättningen tillämpas. Dethar på det hela taget fungerat väl. En brist har dock varit att importörendelvis har varit tvungen att lämna samma uppgifter både i hemtagningsanmälanoch i anmälan till förtullning. I det datoriserade förfarandet är det naturligtatt uppgifter som en gång lämnats i ett ärende inte senare behöver lämnas pånytt. kan hemtagningstillstånd endast ges till importör. Den som enbart sysslarmed transporten kan inte bli hemtagare. En speditör kan emellertid hatullkredit och med stöd av denna få tillgång till gods för en kunds räkninginnan importpålagor erlagts. Det finns ett värde i att speditörer ochmotsvarande som agerar ombud även kan ges möjlighet att ta hem varor för kundsräkning. När,som föreslagits i föregående avsnitt, möjligheter till olika förenkladeförfaranden öppnas är det olämpligt att behålla hemtagning som en särskild klareringsform.Hemtagning blir i stället ett första led i en förtullning. Den som efterhemtagningen vill fortsätta med en annan klareringsform än förtullning fårsåledes först återkalla anmälan till förtullning. Möjligheterna att återkallaen anmälan till förtullning bör regleras på förordningsnivå. Föratt ge ett flexibelt system bör tullagen endast innehålla rambestämmelser omförenklade förfaranden och detaljregleringen flyttas till tullförordningen ochunderordnade föreskrifter. De förenklade förfarandena är hemtagning, hemtagninggenom ombud och godkänd mottagare. Ettbeslut avseende utlämning av gods med stöd av ett förenklat förfarande är ettbeslut under handläggning av ett ärende. Enligt allmänna förvaltningsrättsligaprinciper som har utbildats i praxis får beslut under handläggningen av ettärende i regel endast överklagas i samband med det slutliga avgörandet. Ettbeslut under förfarandet om en begränsning i rätten att förfoga över en vara äremellertid av så ingripande natur för importören att beslutet bör kunna överklagasutan samband med att ärendet avgörs. En föreskrift om detta bör tas in itullagen. Mitt förslag: Densom använder ett förenklat förfarande (hemtagare eller godkänd mottagare) skalllämna fullständiga uppgifter för förtullning efter att denursprungliga anmälan lämnats. Utredningens förslagöverensstämmer i huvudsak med mitt. Utredningen har dock föreslagit atttidsfristen skall vara . Remissinstansernahar haft delade uppfattningar om tidsfristens längd. 1990/91: 75Representanter för näringslivets intressen har i allmänhet ansett att den av TDUföreslagna tidsfristen, , är för kort. Dessa remissinstanser har iförsta hand föreslagit en tidsfrist , men de flesta har kunnatacceptera en tidsfrist . SCB har framhållit vikten av attuppgifter för statistiska ändamål skall kunna lämnas dagar efterkalendermånads slut. GTS har föreslagit att tidsfristen sätts till 15 dagareftersom detta ger en bättre fördelning av antalet inkomna ärenden under deolika veckodagarna. Skälenför mitt förslag: Anmälan till direktförtullning och hemtagningsanmälan lämnasnu av förelagen till när en tullklareringsåtgärd behövs. Någon periodicitetfinns inte för detta uppgiftslämnande. Anmälan till förtullning efterhemtagning lämnas dock periodiskt. Varorsom utlämnats enligt hemtagningsförfarandet skall anmälas till förtullningsenast torsdagen i andra kalenderveckan efter den vecka då varan anmäldes tillhemtagning. Llngefar två tredjedelar av alla tulldeklarationer lämnas in påtorsdagen och . Den helt dominerande andelen avtulldeklarationerna kommer således in . Idagens system medför den periodiska inlämningen problem i form avojämnhet i arbetsbelastningen. Problemen blir inte mindre vid en datorisering.I det datoriserade systemet är det oekonomiskt att dimensioneramottagningsfunktionen (se prop. 1989/90:40 avsnitt 12) och datakommunikationskapacitetenefter den toppbelastning som skulle uppkomma vid periodisk inlämning. Sammasak gäller bearbetningskapaciteten i datorer. Den periodiskainlämningen bör därför ersättas med en löpande inlämning. Dennuvarande ordningen innebär att deklarationen skall lämnas mellan 11 och 17dagar efter det att anmälan till hemtagning gjordes. Detta ger ett genomsnittpå . Näringslivetsrepresentanter har hävdat att mer varor importeras vissa veckodagar än andraoch att den genomsnittliga tidsfristen därför är . Vidare harhävdats att ett system med löpande inlämning är mer administrativt betungandeän det nuvarande och att en längre tidsfrist därför är behövlig. Man har därvidsärskilt betonat att företagen behöver uppmärksamma närtulldeklaration skall lämnas. Enomläggning till ett nytt system medför naturligtvis administrativa problem iinledningen. Vad näringslivets representanter har anfört och vad i övrigtframkommit ger dock inte skäl att tro att ett system med löpande inlämning intekan hanteras med en inlämningsfrist . En längre tidsfrist ännödvändigt innebär förseningar i importstatistiken och leder dessutom tillränteförluster för staten. GTShar utifrån hur importen fördelar sig mellan olika veckodagar funnit att en 15 dagars frist skulle ge en jämnare fördelning av ärendena än en 14 dagars frist. Då detta kan genomföras utan att kravet på tillgång till statistiska uppgifter efter en kalendermånads slut äventyras bör tidsfristen bestämmas . 8Tullupplag, transitläger och utlämningsrätt Mittförslag: Bolag eller förening med utlämningsrätt skall få lämna ut importgods tillhemtagare utan att uppgifterna i hemtagningsanmälan först kontrollerats mot TDSspärrsystcm. gesmöjlighet att ge även innehavare av transitläger utlämningsrätt. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:TCO har i sitt remissvar krävt att utlämnande från tullupplag med utlämningsrättinte skall få ske i det datoriserade förfarandet utan att uppgifter omförsändelsen först förts in i TDS och där kontrollerats mot systemetsspärrfunktioner. Näringslivetsrepresentanter i TDU och i har å andra sidan värnat om att utlämningenfrån tullupplagen skall kunna ske som . Näringslivet har uttryckt oro föratt godsflödet annars kommer att flyta sämre , vilket ses som allvarligtinte minst mot bakgrund av att strävandena inom EG går i motsatt riktning. SverigesStuvarejÖrbund och Svenska hamnjÖrbundet har motsatt sig att särskilda spärriistorläggs ut på upplagen med motiveringen att detta innebär att tullupplagen åläggsen spaningsfunktion för räkning. Datainspektionen(Dl) har anfört att sekretesslagen (1980:100) ställer hinder i vägen för ettutlämnande av uppgifter om spärrar till tullupplag. Dl anser vidare att fråganom användande av spärrar måste utredas ytterligare och författningsregleras. Rörandeövriga förslag har remissinstanserna i huvudsak varit positivt inställda tillförslagen. Skälenför mitt förslag: I det tillämpade systemet med utlämningsrätt förprivata tullupplag ligger att kontrollen före utlämning primärt vilar påtullupplaget, medan den slumpmässiga fysiska kontrollen sker genom besök avtulltjänstemän utan att det finns någon direkt anknytning till en särskildförsändelse. Förfarandet har fungerat väl. Ordningen har också varit nödvändigmed hänsyn till utrikeshandelns ökning. Varken i TDUs eller TDL-utredningensuppdrag har ingått att överväga att slopa tullupplagens utlämningsrätt isamband med datoriseringen. Sådana grundläggande förändringar avimportrutinerna kan enligt min mening inte heller motiveras av datoriseringen.Att återinföra en myndighetskontroll av all utlämning skulle avsevärtkomplicera förfarandet även om datorstöd finns. Det finns inte heller anledningatt anta att några betydande kontrollvinster skulle kunna göras på detta sätt.Det har ifrågasatts om inte all utlämning från tullupplag borde föregås av attuppgifter om försändelsen förs in i TDS och där kontrolleras mot systemets"gröna och röda kanaler". Om TDS placerade ett ärende i s. k. rödkanal, t. ex. därför att en inlagd spärr gett utslag, skulle utlämning inte fåske förrän en tullmyndighet beslutat därom.