prop · GE03198 · 1990-12-31 00:00:00 — Kommitténhar funnit att den föreslagna ansvarsgenombrottsregeln kommer att kunnatillämpas i sådana situationer där det närmast är fråga om missbruk avaktiebolagsformen och där verksamheten bedrivits uteslutande på borgenärernasrisk under det alt del ordinära borgenärsskydds-rättsliga regelsystemetsamtidigt framstår som otillräckligt. Däremot skulle sådana fall där del intehelt saknats ambition att förse bolaget med ett eget ekonomiskt undertag fallavid sidan av tillämpningsområdet. Den genomförda analysen visar atl denföreslagna ansvarsgenombrottsregeln får genomslagskraft i kvalificerade fall,som verkningsfällel blir så begränsat all den generella giltighetenav principen om aktieägarnas frihet från personligt ansvar aldrig kommer i fara.Enligt kommitténs uppfattning innefattar regeln en rimlig avvägning mellanbehovet av effektiva åtgärder mot illojal företagsamhet och risken för enuppluckring av aktiebolagslagens övergripande regel om personligansvarsfrihet. Föratt en aktieägare skall kunna dömas lill ansvarsgenombrotl måste del enligt kommitténs förslag kunna konstaleras ell orsakssamband mellan aktieägarens agerande och bolagets oförmåga all betala sina skulder. fordras alltså dels altaktieägaren begagnat sill inflytande över bolaget på Prop. 1990/91:198 ellgentemot borgenärerna otillböriigt sätt, dels alt aktieägarens beleende Bilaga1 haft betydelse för uppkomsten av obestånd. Något krav på atl aktieägarenskall ha utövat sitt inflytande i kraft av någon viss storlek på aktieinnehavetuppställs inte utan det avgörande är all han rent faktiskt haft sådantinflytande över verksamheten all hans agerande varit orsak till bolagets obestånd.Genom kravet på orsakssamband har kommittén velat åstadkomma bland annat allde aktieägare går fria som endast i ringa mån kunnat påverka beslutsprocessen ibolaget eller som förvärvat aktier i bolaget i kapilalplaceringssyfle men inlebefattat sig med dess verksamhet. Innebördenav en dom på ansvarsgenombrotl är enligt kommitténs lagförslag i huvudfalletalt aktieägaren blir lika ansvarig som bolaget för alla skulder som bolagetsjälv inle förmår infria. Kommittén har emellertid funnit att om denna principtilläts gälla oinskränkt även beträffande bolagels kontraktsmässigaförpliktelser, detta i vissa situationer skulle kunna leda lill icke godtagbararesultat. Exempelvis skulle det vara föga rimligt om en person med hjälp av ansvarsgenombrotlskulle få betalt av ägaren för sin konlraklsenliga fordran på bolaget omvederbörande redan vid kontraktstillfället var helt på del klara med atluppläggningen av bolagets verksamhet var arrangerad på sådant sätt atlutsikterna alt få betalt av bolaget för fordringen var osäkra. Kommitténföreslår därför en särskild regel av innebörd att en delägare inte behöversvara för förpliktelser som uppkommit genom avtal med viss borgenär, omdelägaren gjort vad som på honom skäligen ankommil för all upplysa borgenärenom bolagels ekonomiska förhållanden. Ansvarför annan än aktieägare har det stått klart all regler om ansvarsgenombrotl måste ha sinhuvudsakliga inriktning mot och sin väsentligaste betydelse för de personer somhar ett ägarintresse i bolaget. Detta följer redan av ansvarsgenombrottetsprincipiella karaktär av att innebära ett urkraftsättande av aktiebolagslagensgenerella regel om personlig ansvarsfrihet för bolagels delägare. Personerutanför aktieägarkrelsen har i allmänhet också mindre atl vinna på enborgenärsfientlig uppläggning av bolagels verksamhet än de som på grund avägande har rätt alt få del av bolagels vinst. Kommitténhar emellertid funnit alt regler om ansvarsgenombrotl som befattar sig enbartmed frågan om just aktieägarnas ansvar skulle framstå som otiUfredslällande. Ivissa fall skulle sådana regler helt förfela sitt mål. Problemet hör samman meddel förhållandet atl den verkliga makten över bolaget långt ifrån alllid liggerhos aktieägarna. En regel som undantagslöst utpekade dem som de ansvarigaoberoende av vem som haft den reella bestämmanderätten skulle vara inkonsekventoch orättvis. I betänkandet utvecklar kommittén utförligt denna problematik ochanalyserar typiska situationer därbeslutanderätten har förskjutils från aktieägarna till andra Prop. 1990/91:198 personer. Enenligt kommitténs bedömning adekvat lösning på problemet är att låta ansvar påsamma grunder som för aktieägarna få göras gällande mot den som haft ellbestämmande inflytande över bolagels verksamhet. En på så sätt gjord utvidgningav ansvarskrelsen skulle i hög grad befrämja effektiviteten av en lagstiftningom ansvarsgenombrott. Den föreslagna utvidgningsregeln bör ändå inte kunnauppfattas som alltför långtgående, eftersom del för ansvar krävs både atlvederbörande haft ell bestämmande inflytande och alt han begagnat delinflytandet på ett gentemot bolagsborgenärerna otillbörligt sätt. Är ettderaav dessa båda villkor inte uppfyllt kan ansvarsgenombrotl inte komma i fråga. Enkonsekvens av den föreslagna ulvidgningsregeln är att bestämmelserna om ansvarsgenombrotlkan komma atl tillämpas på dem som döljer ett aktieinnehav genom anlitande avbulvan. Detta uppfattar kommittén som mycket lillfredslällande. En annankonsekvens är all det vid koncernbildningar går alt utkräva ansvar för ettdotterbolags skulder ej endast av moderbolag ulan även av moderbolagels ägareoch av systerbolag inom koncernen. Regeln kan också få tillämpning påförhållandel mellan flera aktiebolag som ägs av en och samma fysiska person ochutgör därigenom ell sätt all komma lill rätta med missförhållanden inom sidoordnadekoncerner. I bolagsgrupperingar med inslag av korsvisl ägande kan det inträffaalt aktierna lill största delen ägs av bolagen själva. ulvidgningsregelnskulle del inte vara möjligt atl vid behov rikta en ansvarsge-nombrollslalanmot personer inom den för bolagen gemensamma förelagsledningen. Denföreslagna regeln om utvidgning av den ansvariga personkretsen är avsedd atlkunna tillämpas på envar som har ett bestämmande inflytande över ell bolagsverksamhet. Om t.ex. en kreditgivare rent faktiskt tillvälll sig ett bestämmandeinflytande över verksamheten och missbrukar sin maktposition på ell gentemotborgenärerna otillböriigt sätt kan ansvarsreglerna träffa också honom. Någothinder mot att på samma grunder döma en styrelseledamot eller en verkställandedirektör lill ansvar föreligger i princip inle. Detta kan synas anmärkningsvärteftersom del i aktiebolagslagen redan finns en i stort sett lillfredslällandereglering av bolags-funktionärernas ansvar. Avgörande för möjligheterna alldöma en sådan person lill ansvar enligt den av kommittén föreslagna regeln äremellertid inle personens ställning som funktionär i bolagets ledning utan delförhållandel all del skett en faktisk förskjutning av bestämmanderätten från aktieägarnatill bolagsfunktionären i fråga. Något verkligt motsatsförhållande ellerkonkurrens mellan å ena sidan reglerna om bolagsledningens ansvar och å andrasidan möjligheterna all tillämpa ansvarsgenom-brollsreglerna på personer somingår i ledningen föreligger därför inle. Del torde för övrigt komma all höra tillde rena undanlagsfallen atl en befattningshavare i ledande ställning kanhållas ansvarig enligt ansvarsgenom-brotlsreglerna ulan atl han har ellägarintresse i bolaget. Formella förutsättningarför ansvarsgenombrott Prop. 1990/91: 198 Fråganom ansvarsgenombrotl saknar i princip intresse så länge som ° bolagetförmår all själv betala sina skulder. Om en talan om ansvarsgenombrotl kundeväckas utan all bolagels belalningsoförmåga blivit klart dokumenterad, skulleobefogade rättsanspråk kunna väckas till skada inle bara för den som utsättsför anspråket ulan även för bolaget självt. Vidare skulle enskilda borgenärerkunna förmå den belalningsansvarige till separatuppgörelser, som skulleinnebära ell otillbörligt åsidosättande av övriga borgenärers intresse. Ejminst skulle en sådan ordning vara betänklig med avseende på leverantörer ochandra som har svårt atl bevaka sina intressen. mening talar starka sakliga skäl för all det som förutsättning fören talan om ansvarsgenombrotl bör uppställas alt bolaget har blivit försatt ikonkurs. Talerätlen bör primärt tillkomma konkursförvaltaren. Först om denneavstår från all föra talan bör denna möjlighet övergå lill borgenärerna.Oavsett vem som för talan bör vad processen kan komma atl inbringa fördelasbland borgenärerna enligt de vanliga förelrä-desreglerna. Lagfästandet av dennu angivna ordningen föreslås ske genom att konkurslagens regler beträffandetalan om återvinning i konkurs ges motsvarande tillämpning. Kommitténhar funnit all regler om ansvarsgenombrotl bör kompletteras med bestämmelsersom vid behov kan hindra den belalningsansvarige från att, om han tillika harställning som borgenär i bolagels konkurs, konkurrera med övrigakonkursborgenärer. Kommittén föreslår därför all en särskild regel införes i förmånsrältslagenav innebörd all den som förklarats betalningsskyldig på grund av ansvarsgenombrotlkan få betalt för sin fordran först efter del alt övriga borgenärer fåll fullbetalning. Förslag till vissa ändringar i aktiebolagslagen Enligt13 kap. 2 § ABL har ell aktiebolags styrelse skyldighet all ofördröj ligen upprätta en särskild balansräkning så kallad konlrollbalansräkning så snart det finns skäl atl anta alt mer än halva aktiekapitalet förbrukats. Om denna skyldighet försummas blir styrelseledamöterna personligen ansvariga för bolagels därefter uppkommande förbindelser. Personligt ansvar kan i visst fall också inträda om styrelsen beslutar all fortsätta verksamheten trots alt upprättad kontrollbalansräkning visar all mer än halva aktiekapitalet gått förlorat. Om konlrollbalansräkningen däremot skulle utvisa att minst halva aktiekapitalet finns i behåll får verksamheten drivas vidare ulan all ytterligare åtgärder för alt få lill stånd likvidationav bolaget behöver vidtagas och ulan all styrelseledamöterna riskerar all bli personligen ansvariga. Den likvidationsavvärjandeoch ansvarsbefriande verkan som lagen ger Prop. 1990/91: 198 åt en konlrollbalansräkning,som visar all minst halva aktiekapitalet finns Bilaga 1 i behåll, kan utgöra enfrestelse för styrelsen all oriktigt värdera tillgångs-och skuldposter ikontrollbalansräkningen. Enligt vad kommittén erfarit förekommer det också,framförallt i fåmansbolag, antedaleringar och annat fusk vid upprättande av konlrollbalansräkning.För alt komma till rätta med dessa oegentligheter föreslår kommittén all del iaktiebolagslagen inskrives all kontrollbalansräkningen måste vara granskad avrevisor för all få beaktas när fråga uppkommer om personligt ansvar på grund avförsummad likvidalionsplikl. inhämtat händer del ganska ofta all utmätning hos aktiebolag inlekan ske därför all bolaget saknar utmätningsbar egendom. Det är heller inleovanligt all aktiebolaget härefter fortsätter sin verksamhet och blir föremålför upprepade ulmätningsförsök utan atl fördenskull träda i likvidation ellerförsättas i konkurs. Delkan på goda grunder antagas all ett bolag som befunnits sakna utmätningsbaregendom i regel har förbrukat större delen av aktiekapitalet och därförrätteligen borde iaktta bestämmelserna om tvångslikvidalion. Som ett led isträvandena all göra hkvidationsreglerna mera effektiva föreslår kommittén all ellresultallöst ulmätningsförsök hos ett aktiebolag alltid skall medföraskyldighet för bolagets styrelse att upprätta kontrollbalansräkning. Försummasdel blir, i kommitténs lagförslag, styrelseledamöterna personligen ansvarigaför bolagels uppkommande förbindelser enligt del regelsystem som redan finns i13 kap. 2 § ABL. Ellvillkor för bedrivande av verksamhet i aktiebolagsform är att skyldigheten attinsända årsredovisingshandlingar till patent- och registreringsverketfullgörs. När handlingarna ingivits blir de offentliga och därigenom tillgängligaför såväl det allmänna som för bolagels aktieägare, affärskontrahenter,arbetstagare och andra enskilda intressenter. Ej minst för bolagels borgenärerär det av största vikt alt med ledning av aktuella årsredovisningshandlingarfå tillfälle alt bedöma bolagets ekonomiska ställning. Delhar emeUertid visat sig alt många bolag i strid mot aktiebolagslagens bestämmelserunderlåter all ge in de ifrågavarande handlingarna. Särskilt allvarligt är detom underlåtenheten beror på alt bolagets finansiella ställning försämrats såmycket alt bolaget vill undvika alt borgenärerna får kännedom om saken. Kommitténhar funnit atl de påtryckningsmedel som nuvarande lagstift ning anvisar i form av vitesföreläggande och tvångslikvidalion inte är tillräckligt effektiva när det gäller all förmå bolagen att i rätt tid upprätta och insända årsredovisningen. Kommittén föreslår därför all reglerna kompletteras med en bestämmelse om alt verkställande direktören och styrelseledamöterna skall kunna hållas personligen ansvariga för förpliktel- 24 sersom bolaget ådrar sig efter del all försummelsen all inge årsredovis- Prop. 1990/91:198 ningen varat under viss lid. En sådan regel bör få en icke obetydlig Bilaga1 preventiv effekt. Vad gäller tidpunkten för inträdet av del personligaansvaret föreslår kommittén atl den bestäms efterräkenskapsårets utgång. Det innebär i praktiken att de ansvariga personerna ibolagsledningen under en lid av måste ha försummat sinskyldighet all inge handlingarna för all riskera all drabbas av personligtansvar. II Juridiska personer som delägare i handelsbolag 1handelsbolag svarar delägarna personligen för bolagels förpliktelser. Intet hindraremellertid att delägarna ulgöres av juridiska personer ulan personligt ansvar.Detta kan synas i viss mån motsägelsefullt och innebära att den finansiellagrunden för ett handelsbolags verksamhet kan vara myckel svag. Del har därförifrågasatts om del bör vara tillåtet för exempelvis två aktiebolag atl ensammavara delägare i ell annat handelsbolag eller för ett aktiebolag att vara denende fullt ansvarige bolagsmannen i ett kommanditbolag. Också skattemässigaskäl har föreburits för att inskränkningar bör göras i framförallt aktiebolagsmöjligheter att driva verksamhet i handelsbolags- och kommanditbolagsform. Kommitténanser all del finns flera goda skäl för all inle inskränka rätten för juridiskapersoner alt ingå som bolagsmän i handelsbolag. Först och främst finns del ett förelagsmässigtbetingat behov för juridiska personer att kunna samverka i handelsbolagsformmed andra juridiska personer eller med fysiska personer. Hänsynen lillborgenärernas intressen ger heller knappast anledning lill en sådaninskränkning. Den verksamhet som en juridisk person bedriver ihandelsbolagsform kan nämligen från borgenärernas synpunkt sett lika välbedrivas av den juridiska personen själv och då ulan annan säkerhet förborgenärerna än den juridiska personens eget kapitalunderlag. Ytterligare ellskäl är atl kommitténs förslag till ansvars-genombrottsregler, om degenomföres, kommer alt ge vissa möjligheter all komma till rätta med de mestflagranta fallen av otillbörliga förfaranden som kan drabba ett handelsbolagsborgenärer då den ansvarige bolagsmannen ulgöres av ell aktiebolag eller enekonomisk förening. Deskattemässiga skäl som kan länkas tala för en begränsning av juridiskapersoners rätt atl ingå som delägare i handelsbolag har att göra med detförhållandel all ett handelsbolag inte är ell eget skattesubjekt utan all dessförmögenhet, vinster och förluster får fördelas mellan bolagsmännen i denordning de själva överenskommer. De möjligheter till underskolls-avdrag somdärigenom uppkommer för bolgsmännen har, om någon av dem är en juridisk person,visat sig kunna utnyttjas på ell sätt som kan betecknas som missbruk. Ibelänkandet Staketmetod för beskattning av handelsbolag, SOU 1986:44, har företagsskattekommillén lagf fram ett förslag vars huvud tanke är att handelsbolag skall bli eget skattesubjekt. Om förslaget genom föres kommer möjligheterna atl missbmka handelsbolagsformen i skallef- 25 lyktssyfle att minskaavsevärt. 1 så fall finns del inte heller från beskatt- Prop. 1990/91: 198 ningssynpunklanledning att begränsa rätten för juridiska personer all vara Bilaga 1 delägarei handelsbolag. Skulle förslaget inte komma lill genomförande kan del finnasandra skatlerätlsliga lösningar på problemet. uppfattning är problemen med juridiska personers delägarskap ihandelsbolag nästan uteslutande av skatterättslig karaktär. Del är därförnaturligt och riktigt all i första hand söka åstadkomma skatterättsligtpräglade lösningar. Möjligheterna härtill kan långtifrån anses uttömda. Motdenna bakgrund anser kommittén att det saknas anledning all laupp den civilrättsligt inriktade frågan om begränsningar bör införas vad avserjuridiska personers medverkan som delägare i handelsbolag. III Åtgärder mot bulvanskap Ettsyfte med atl anordna ell bulvanskap kan vara att huvudmannen vill undgå att tadet ekonomiska ansvaret för en viss rättshandling eller för förpliktelser somär förenade med en viss verksamhet. Omständigheterna kring ett bulvanskap meddetta syfte kan ibland vara sådana all bulvanska-pet bör betraktas somillojalt. Också från princiella utgångspunkter kan det le sigotillfredsställande all den som i realiteten avses skola dra fördel av ell rättsförhållandekan undandra sig del ekonomiska ansvaret genom anlitande av bulvan. Del ärdärför naluriigt all frågan ställs om det genom lagstiftning om ansvar förhuvudmannen går att komma lill rätta med problemet. Vidbesvarandet av denna fräga måste del först göras klart all långt ifrån alla bulvanskapdär syftet är att huvudmannen skall undgå gäldsansvar har rättsordningensogillande. Sådana situationer är i själva verket vanligt förekommande i rätlslivel,exempelvis i kommisionärsverksamhel, ulan att del kan komma i fråga att annanän bulvanen skall bära del slutliga ansvaret. Del uppfattas inte som illojaltulan tvärtom som en naturiig sak all borgenären kan vända sig endast mot denhan faktiskt trätt i förbindelse med och vars kredilvärdighel och ställning iövrigt han har haft tillfälle atl pröva före handlingens genomförande. Erfarenhetenvisar att utomordentligt stora svårigheter möter när del gäller all dra gränsenmellan illojala bulvanförhållanden där ett betalningsansvar för huvudmannenter sig påkallat och andra situationer där borgenärerna bör hänvisas lill atthålla sig lill mellanmannen. utredningar (eko-kommissionen och USS,när det gäller betalningsansvaret för skaller) får anses ha misslyckats med altfinna en sådan från rättssäkerhetssynpunkt godtagbar gräns. Inle heller betalningsansvarskommitlénhar vid sina överväganden kunnat finna någon tillfredsställande lösning påproblemet. Vidställningstagandet lill behovet av en allmän regel om ekonomiskt ansvar för huvudmannen i bulvansitualioner bör hänsyn tas lill vissa 26 förändringar i rättslägetsom kan väntas inträda inom den närmaste Prop. 1990/91:198 framliden. Kommitténsyftar dels på de ändrade reglerna om återvinning i Bilaga 1 konkurs, som träderi kraft , dels på kommitténs förslag lill lagbestämmelser om ansvarsgenombrotlför aktiebolag och ekonomiska föreningar. Dessa lagändringar är ägnade atl ledalill all huvudmannen görs ansvarig för bulvanens förpliktelser i vissapraktiskt betydelsefulla situationer. Lagändringarna gör det mindre angeläget atlsöka genomföra en generell reglering av huvudmannens ansvar i bulvanförhållanden,med de myckel stora vanskligheler delta skulle innebära från rättssäkerhetssynpunkt. Kommitténhar inle mött några krav från del praktiska rätlslivel om generella regler omekonomiskt ansvar för huvudmannen i bulvanförhållanden. Påskatteansvarsområdet finns däremot starkt grundade önskemål om skärpta regler tillförhindrande av skalleflykt genom bulvankonslmk-lioner. Del är dock inlekommitténs uppgift att överväga förslag med särskild inriktning på dettaområde. Pånu angivna skäl har kommittén kommit till den uppfattningen alt åtminstone idagens läge inga nya regler bör införas rörande huvudmannens ekonomiska ansvari bulvanförhållanden. Åtgärdermot bulvanskap som syftar till att kringgå forvärshinder m.m. Vidsidan om de bulvanskap som anordnas i syfte atl huvudmannen skall undgå gäldsansvarstår de bulvanfall där syftet är all kringgå förbud och hinder av olika slag.Det kan gälla fall där huvudmannen inle kan utverka myndighets tillstånd attsjälv få förvärva eller behålla viss egendom eller atl få bedriva vissverksamhet. Hindret eller förbudet för huvudmannen kan lika väl vara uppställtdirekt i lagstiftningen. Kringgåendefallen kan emellertid också avsesituationer då huvudmannen anlitar en bulvan för all kringgå besillningsskyddsregleri hyresförhållanden eller för alt komma ifrån förelägganden eller förpliktelsersom är knutna till viss egendom. Påmånga rättsområden finns redan bestämmelser som avser all förhindra och beivrabulvanskap som är tillkomna i kringgåendesyfte. Bestämmelsernas inriktningvarierar beroende på vad som inom det särskilda området befunnitsändamålsenligt, men gemensamt för dem är all de uppställer en konkret och klartiakttagbar situation som ugångspunkt för bedömningen. Reglerna kan, såsom ilagen om vissa bulvanförhållanden, vara inriktade på straff och påtvångsförsäljning av egendom. I andra fall kan reglerna vara så beskaffade atthuvudmannen träffas av rättsverkningar som om han handlar i eget namn. Bulvanmolverkanderegler av annat slag är de som innehåller krav på tillstånd som är så utformadeall de är svåra alt uppfylla för en bulvan. bedömning bör införandel av regler som generellt straffbelägger eller på annat sätt söker komma lill rätta med begagnandet av bulvan i kringgåendesyfte inle tillrådas. Sådana regler skulle bli alltför oprecisa, eftersom de inte skulle kunna la hänsyn lill de speciella omstän digheterna på varje särskilt rättsområde. Lagstiftning mot bulvanskap som anordnas i kringgåendesyfte måste därför även i framliden angripas genom 27 Någotpåtagligt behov av atl införa strängare regler på de Prop. 1990/91: 198 områdendär bulvaninriklade regler redan finns har kommittén inle kunnat Bilaga 1 iakttaga.På fiera områden är dessa regler tillkomna eller reviderade, varvid bulvanproblemalikensom naluriigt är ägnats särskild uppmärksamhet. Huruvida bulvaninrikladeregler behöver införas på nya områden är en fråga som bäst kan besvaras isamband med översyn av varje särskilt rättsområde i dess helhet. Kommitténfinner inte anledning att lämna förslag lill sådana regler. Kännetecknandeför ell bulvanskap är all det ligger i de agerandes, särskilt i huvudmannensintresse alt dölja förhållandets verkliga karaktär och få del atl framstå somom rättshandlingen företas av bulvanen för egen räkning. Det ligger därför isakens natur atl del kan vara svårt atl bevisa all ett bulvanskap föreligger. Nuangivna förhållande kan utgöra ett problem i sådana situationer då bulvanskapelbetjänar ell illojalt syfte. Kommittén har emellertid kommit till slutsatsenalt detta problem inle går alt lösa skilt från del sakliga innehållet i och delbakomliggande syftet med bestämmelserna om bulvanskap i varje särskih fall.Enligt kommitténs uppfattning skulle del vara en förfelad åtgärd atl införaregler som med generell verkan gav anvisningar om vilken bevisning som krävsför att ett bulvanskap skall anses föreligga eller hur bevisbördan skallfördelas mellan den som påstår att ett bulvanskap föreligger och den utpekadehuvudmannen. Kommittén avråder därför från tillskapandet av lagförslag meddenna inriktning. Bilaga 2 1. Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Härigenomföreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385) dels alt i lagen skallinföras en ny paragraf, 1 kap. 1 a §, av nedan angivna lydelse,dels all 11 kap. 3 § och 13 kap. 2 § skall ha nedan angivna lydelse. Kan ett aktiebolag inte uppfylla sina förpliktelser mot borgenärerna ochberor detta på att en delägare begagnat sitt inflytande över bolaget på ettgentemot borgenärerna otillbörligt sätt, svarar delägaren solidariskt medbolaget för vad som brister.