prop · GE03106 · 1990-12-31 00:00:00 — Det förhållandet att det nu aktuella systemet i många avseendenöverensstämmer med det som regleras i aktiekontolagen talar för att enmotsvarande nämnd bör inrättas vid penningmarknadscentralen. Emellertid tordeman ha anledning att räkna med att de intressenter som det här är fråga om somregel skulle låta en eventuell tvist gä till skiljedom utan att avvaktaproceduren hos en särskild nämnd. Jag har därför avstått från att lägga framförslag om en nämnd av detta slag. 4.11Kontoförande instituts delegationsrätt enligt aktiekontolagen Mitt förslag: Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får ge kontoförande institutenligt aktiekontolagen tillstånd att sätta annan i sitt ställe. Bakgrundentill mitt forslag: Enligt aktiekontolagen vidtas registrerings- Prop. 1990/91:106 åtgärder enligt den lagen, utöver av värdepapperscentralen, av kontoförandeinstitut (se 1 kap. I § nämnda lag, jfr även 4 kap. 1 §). Av 5 kap. 2 § framgåratt utöver värdepapperscentralen och kontoinnehavare endast kontoförandeinstitut har rätt till insyn i konton som ingår i avstämningsregister enligtlagen. Enligt 3 kap. I § meddelas tillstånd att vara kontoförande institut avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 1 1 § aktiekontoförordningen(1989:845) har regeringen bemyndigat bankinspektionen att pröva frågor omsådana tillstånd. 1en framställning till (Dnr 1853/90) harSveriges hemställt att aktiekontolagen ändras så attett kontoförande institut i sitt ställe kan sätta annan affärsbank, sparbankeller central eller lokal föreningsbank. En liknande framställning, dagtecknadden , har gjort till ochjustitiedepartementet (Dnr 3025/90). Grunden förframställningarna är följande. och Sparbankernas Bankär kontoförande institut. De har båda behov av att kunna lägga ut vissa registreringsuppgiftersom ankommer på kontoförande institut till lokala föreningsbanker respektivesparbanker. I motsats till vad som gäller om andra bankorganisationers lokala kontorär emellertid de lokala föreningsbankerna och sparbankerna särskilda juridiskapersoner. Bankinspektionen har gjort den bedömningen att det enligt aktiekontolageninte är tillåtet för ett kontoförande institut att delegera befogenheter tillannan juridisk person som inte är kontoförande institut. För att föreningsbanksrörelsenoch sparbanksrörelsen skall få möjlighet att agera på marknaden under sammavillkor som andra bankorganisationer, anser därför ochSparbankernas Bank att det behövs en lagändring som möjliggör sådan delegationsom nu sagts. Skälenför mitt förslag Det är givetvis angeläget att föreningsbanksrörelsen ochsparbanksrörelsen har samma rättsliga möjligheter att agera på marknaden somövriga bankorganisationer när det gäller hanteringen av aktier och andrarättigheter enligt aktiekontolagen. En förutsättning för en sådan likställighetär att och kan delegera vissa av ettkontoförande instituts funktioner till de lokala föreningsbankerna respektivesparbankerna, trots att dessa är fristående rättssubjekt. Aktiekontolagenslydelse ger emellertid inget klart besked huruvida och i så fall under vilkaförutsättningar en sådan delegation är möjlig. Frågan har inte hellerbehandlats i förarbetena till aktiekontolagen. Jag anser därför att aktiekontolagennu bör kompletteras med en uttrycklig bestämmelse som anger att sådandelegation får förekomma efter regeringens eller myndighets tillstånd. Även omdet endast är aktuellt att medge delegationsrätt i fråga ombanker, kan det inte uteslutas att det kan bli lämpligt meddelegation från ett kontoförande institut som inte är bank till ett annaträttssubjekt som inte heller är bank. Enligt min mening bör därför möjlighetenatt delegera inte begränsas till att avse enbart banker. 4.12 Följdändringar i annan lagstiftning m.m. Följdändringarmed anledning av införandet av penningkontosystemet måste göras i lagen(1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande, lagen (1924:322)om vård av omyndigs värdehandlingar, lagen (1927:85) om dödande av förkommenhandling, lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva, ,förmånsrättslagen (1970:979) och utsökningsbalken. Ändringarna, som beror påatt penningkontosystemet är dokumentlöst, motsvarar de ändringar som gjordes ide angivna lagarna i samband med aktiekontolagens tillkomst (se SFS1989:835-840 och 842). Iöverensstämmelse med vad som föreslås i fråga om penningkontosystemet börvidare även aktiekontolagen och lagen (1989:828) om införande av aktiekontolagenkompletteras med bestämmelser om avstämningsdag i fråga om skuldförbindelsersom hanteras inom ramen för aktiekonto-systemet. Dettekniska system som den nya lagstiftningen kräver håller pä att byggas upp.Lagstiftningen förutsätter vidare en omfattande avtalsreglering mellanpenningmarknadscentralen och dess medlemmar. Det behövs också en betydandeutbildningsinsats från centralens sida. Med hänsyn till det anförda går detännu inte att med säkerhet ange när det nya systemet bör tas i bruk. Jagföreslår därför att den nya lagstiftningen angående penningkontosystemet färträda i kraft den dag regeringen bestämmer. Deföreslagna ändringarna i aktiekontolagen och i lagen om införande av aktiekontolagenbör träda i kraft . Mitt fiirslag: Pappersbaseradeskuldförbindelser skall på begäran av en emittent kunna föras över till kontobaseradhantering, även om förbindelserna har tillkommit före ikraftträdandet. Skuldebrev som harutfärdats för skuldförbindelser innan den nya lagstiftningen blev tillämpligpå förbindelserna blir inte ogiltiga. För att förmå en skuldebrevsinnehavareatt medverka till övergången till den kontobaserade hanteringen skall dockgälla att en långivare inte har rätt till betalning förrän han har låtitregistrera skuldförbindelsen på ett konto enligt den nya lagstiftningen. Isamband med registreringen skall skuldebrevet makuleras. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 27). Yttrandena överdepartementspromemorians förslag: Förslaget har tillstyrkts eller lämnats utanerinran. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening möter det inte något hinder Prop.1990/91:106 mot att det nya systemet, om emittenten begär det, tillämpas ocksåpå skuldförbindelser som har tillkommit före ikraftträdandet eller eljest baserarsig pä skuldebrev. Bestämmelserna härom kan lämpligen utformas i huvudsakligöverensstämmelse med motsvarande regler i lagen (1989:828) om införande av aktiekontolagen. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. penningkontolag, 3.lagom ändring i lagen (1914:45)om kommission, handelsagentur och handelsresande, 4.lag om ändring i lagen(1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar, 5.lag om ändring i lagen(1927:85) om dödande av förkommen handling, 6.lag om ändring i lagen (1936:83)angående vissa utfästelser om gåva, 7.lag om ändring i , 8.lagom ändring iförmånsrättslagen (1970:979), 9.lag om ändring i utsökningsbalken, 10. lagomändring i försäkringsrörelselagen (1982:713), 11. lagom ändring i aktiekontolagen (1989:827), 12. lagom ändring i lagen (1989:828) om införande av aktiekontolagen (1989:827). Samrådhar skett med chefen för beträffande lagförslag 2 och 10. Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3'. 'Bilagan har uteslutits här. I den mån förslagen inte är likalydande med dem somär fogade till propositionen kan i alit väsentligt hänvisas till den ispecialmotiveringen intagna lagtexten. 6.1 Förslaget till penningkontolag Lagenöverensstämmer i huvudsak både innehållsmässigt och till sin disposition medmotsvarande lagförslag i departementspromemorian. Dennalag gäller i fråga om ensidiga skuldförbindelser som är avsedda för allmänomsättning och omfattas av låneemissioner som förvaltas av (penningmarknadscentralen). Paragrafenbestämmer lagens tillämpningsområde genom att ange vilka skuldförbindelser somomfattas av lagen. Obligationer, statsskuldväxlar och bankcertifikat är exempelpå sådana skuldförbindelser som omfattas av lagen. Lagen kan alltså tillämpasbåde på skuldförbindelser med kort löptid ("penningmarknaden") och påmera långfristiga låneemissioner ("obligationsmarknaden").Penningmarknadscentralen avses vidare hantera s. k. dagslån, dvs. upplåningmellan mot pantsäkerhet, samt s. k. repor, dvs. återköpsavtal sombestår av två mot varandra stående sälj- och köptransaktioner som avser sammaskuldförbindelser och sker mellan samma parter med minst en bankdag mellantransaktionernas likviddagar. Dagslån hanteras som pantsättning inom systemetoch repor behandlas som två överlåtelser. Avsiktenär att penningmarknadscentralen också skall kunna hantera handel med s. k.derivatprodukter, t. ex. terminer. Denna handel regleras emellertid inte avförevarande lag utom i ett speciellt hänseende (se 5 kap. 2 § andra stycketandra meningen). Föratt lagen skall bli tillämplig i fråga om en emission fordras enöverenskommelse om detta mellan emittenten och penningmarknadscentralen.Centralen avses inte ha en sådan allmän skyldighet att åta sig hanteringen aven emission som enligt 9 kap. I § aktiekontolagen gäller för värdepapperscentralen. Atten låneemission förvaltas av penningmarknadscentralen innebär normalt bl.a. attcentralen ombesörier ränte- och kapitalbetalningar avseende länet. Lagenerbjuder inte penningmarknadscentralen någon möjlighet att med anledning avsitt likvidansvar (se 9 kap.) avsäga sig ett åtagande att förvalta enlåneemission av det skälet att de skuldförbindelser som ingår i emissionenbedöms vara förenade med kreditrisk. ochriksbanken kan emellertid bestämma att förbindelserna i fråga inte skallgodtas som säkerheter vid likvidhanteringen (jfr 9 kap. 2och3§§). 1 den till propositionen fogade lagtexten har lagensrubrik ändrats till lag om penningmarknadskonton. Skuldförbindelsersom omfattas av denna lag och borgenärer som har rätt till betalning på grundav sådana förbindelser skall registreras hos penningmarknadscentralen medhjälp av automatisk databehandling i ett sådant register som avses i 4 kap. 1 §. Förskuldförbindelser som omfattas av denna lag får inte skuldebrev utfärdas. Ilagförslagen från penningmarknadscentralens arbetsgrupp byggde regleringen påtanken att en låneemission, som är avsedd att förvaltas avpenningmarknadscentralen, skall inledas med att ett s. k. enhetsbrev utfärdasav emittenten. Tanken på utfärdande av sådana enhetsbrev har emellertiddärefter övergetts (se departementspromemorian s. 14 f och 39). 1 stället angesi förevarande stycke att skuldförbindelser som omfattas av emissionen ochborgenärerna enligt sådana förbindelser skall registreras hospenningmarknadscentralen med hjälp av automatisk databehandling. Det registersom här avses regleras närmare i 4 kap. I §. Avsiktenär att de rättsverkningar, som i allmänhet knyts till innehavet av ett löpandeskuldebrev, inom ramen för det nu aktuella systemet i stället skall knytas tillsjälva registreringen. Med hänsyn härtill har föreskrivits att skuldebrev intefår utfärdas för sådana förbindelser som omfattas av systemet (jfr 1 kap. 3 §andra stycket aktiekontolagen). Skullelikväl skuldebrev utfärdas, får detta i en förvärvares hand de verkningar somenligt skuldebrevslagen är knutna till innehavet av ett skuldebrev. Dokumentetpåverkar emellertid inte rättsverkningarna av registreringen (jfr prop.1988/89: 152 s. 97). Vadsom har sagts nu hindrar självfallet inte att penningmarknadscentralen påbegäran bör kunna utfärda ett intyg om registrerade innehav för en vissborgenär eller en viss förvaltare. Enannan fråga är om emittenten efter överenskommelse med penning marknadscentralen kan konvertera hela emissionen till ett dokumentba- serat system. Om emittenten och samtliga borgenärer är ense om saken möter det inget hinder mot att en sådan konvertering äger ram. Denna situation kan tänkas bli aktuell, om t. ex. samtliga skuldförbindelser har samlats på en hand eller hos ett fåtal borgenärer. En konvertering utan borgenärernas medgivande måste däremot i princip anses otillåten. En sådan konvertering skulle vara ägnad att medföra förvirring bland de berörda rättighetshavarna och risk för rättsföriuster. Dessutom skulle be hov av regler uppstå för tillgodoseende av panträttigheter och för fall då skuldebrev av ett eller annat skäl inte kan tillställas den berättigade. I akuta nödsituationer, föranledda exempelvis av att penningmarknadscen tralens drift omöjliggörs av utomordentliga förhållanden, torde man emel lertid kunna hämta stöd för tillfälliga konverteringsåtgärder ur allmänna principer om nöd. 4 1990/91. Bankinspektionenskall övervaka att denna lag följs. Paragrafenmotsvarar I kap. 4 § aktiekontolagen. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter omförandet av register och förteckningar enligt denna lag. Paragrafenhar viss motsvarighet i 1 kap. 5 § aktiekontolagen. Iparagrafen avses register enligt 4 kap. I § och förteckningar enligt 4 kap. 2 §tredje stycket. Dettorde vara lämpligt att regeringen bemyndigar bankinspektionen att meddela deföreskrifter som avses i förevarande paragraf och som alltså berör det områdesom regleras av penningkontolagen. Avsikten är däremot inte att begränsadatainspektionens befogenheter att utfärda föreskrifter enligt datalagen tillskydd för den personliga integriteten (jfr 6a § datalagen). Medlemmar i penningmarknadscentralen' Endastmedlemmar i penningmarknadscentralen fär öppna konton (penningkonton) och göraanmälan för registreringsåtgärder hos centralen. Riksbankenoch har rätt att vara medlemmar i penningmarknadscentralen.En fråga om medlemskap för annan prövas av centralen. Vid prövning av enansökan om medlemskap skall beaktas om sökanden med hänsyn till organisation,ekonomisk ställning samt den verksamhet han bedriver på penningmarknadsområdetoch övriga omständigheter är lämplig att antas som medlem. Penningmarknadscentralenkan besluta om villkor för medlemskap. Penningmarknadscentralenfår endast anta den som medlem för vilken bankinspektionen har tillstyrktmedlemskap. Beslut av bankinspektionen i en sådan fråga får överklagas hoskammarrätten. Somnärmare utvecklats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 4.5) är det engrundläggande princip i det nya penningkontosystemet att endast medlemmar ipenningmarknadscentralen skall kunna öppna penningkonton hos centralen ochanmäla registreringsåtgärder. Övriga förvärvare av skuldförbindelser ärhänvisade till att låta medlemmar som har auktorisation att vara placerarombudombesörja sådana åtgärder (se 4 kap.). Termenmedlem synes inte kräva någon närmare förklaring. Självfallet måste från"medlem" i denna mening dvs. deltagare i systemet skiljasstyrelseledamot och aktieägare i penningmarknadscentralen. ' I den till propositionen fogade lagtexten har dettakapitel fått en annan utformning. Andraoch tredje styckena Prop. 1990/91: 106 Avsiktenär att , och andra större emittenter, AP-fonderna,större försäkringsbolag samt banker och andra fond-kommissionärer skall kunnavara medlemmar. Medlemmarnaskall i princip antas av penningmarknadscentralen, varvid centralens styrelseförutsätts fatta besluten. Det har dock inte ansetts vara förenligt medriksbankens och ställning att frågan om dessas medlemskapformellt skall vara beroende av beslut av penningmarknadscentralen.Riksbankens och rätt till medlemskap framgår därför direktav lagen, medan medlemskap i övrigt förutsätter beslut av centralen. Regleringen i lagen av förutsättningarna för medlemskap innebär attdet vid prövningen av en ansökan om medlemskap skall beaktas om sökanden medhänsyn till organisation, ekonomisk ställning samt den verksamhet som hanbedriver på penningmarknadsområdet och övriga omständigheter skall varalämplig att antas som medlem. Detta har angetts i andra stycket. Dessutomhar i tredje stycket angetts att penningmarknadscentralen kan uppställa villkorför medlemskap. De krav som penningmarknadscentralens styrelse för närvarandehar uppställt för medlemskap är att medlemmen skall ha ett aktiekapital påminst 50 milj. kr., att medlemmen skall åta sig pro rata parte ansvar förpenningmarknadscentralens förpliktelser och att medlemmen skall bedriva enverksamhet likartad nuvarande medlemmars verksamhet. I sistnämnda krav liggeratt handelsfunktionärer banker och fondkommissionärer normalt avses kunnautan vidare erhålla medlemskap på angivna villkor, under förutsättning att debedriver verksamhet på penningmarknadsområdet. Däremot är inte avsikten attandra emittenter än sådana som ger ut i verklig mening "guldkantade papper" skall kunna bli medlemmar och inte heller andra placerare än storainstitutionella placerare. Denna ordning torde från allmän synpunkt ansesgodtagbar. I allmänhet torde vidare vid sidan av och riksgäldskontoretendast sådana rättssubjekt som står under bankinspektionens ellerförsäkringsinspektionens tillsyn komma i fråga som medlemmar. 1 vissa falltorde dock ett medlemskap kunna bli aktuellt även för rättssubjekt, t. ex. AP-fonderna,som inte står under sådan tillsyn. Medhänsyn till de från allmän synpunkt viktiga uppgifter som ankommer på en medlemhar, vid sidan av och , endast den ansetts kunnakomma i fråga som medlem för vilken bankinspektionen har tillstyrktmedlemskap. Enrätt att överklaga med anledning av bankinspektionens beslut i fråga angående tillstyrkan har den som beslutet angår, om det har gått honom emot (se 22 § förvaltningslagen, 1986:223). Naturligtvis har den rätt att överklaga vars medlemskap inspektionen har avstyrkt. Om inspektionen har tillstyrkt ett medlemskap, torde varje medlem vara besvärsberättigad. Medlemmarnahar nämligen med hänsyn till sitt pro rata ansvar ett ekono- Prop.1990/91:106 miskt intresse att bevaka när det gäller antagande av nyamedlemmar. Förutsättningarnaför att den som har inträtt som medlem skall kunna fråntas medlemskapet harinte angetts i lagen utan får regleras i de avtal som penningmarknadscentralenmåste träffa med medlemmarna. Av allmänna principer följer att en medlem ägerutträda ur centralen i den mån medlemsavtalet inte ställer upp några begränsningar.Är fråga om en medlem som har auktorisation som ombud torde utträde förutsättaatt ombudsuppdragen först avvecklats. Skulleriksbanken eller önska utträda, torde det innebära attförutsättningarna för penningmarknadscentralens verksamhet faller eller ivarje fall måste omprövas av statsmakterna. Ompenningmarknadscentralen har beslutat att avslå en framställning om medlemskapeller att utesluta en medlem, skall beslutet på ansökan av den berörde prövasav bankinspektionen. Inspektionen får besluta att centralen skall vara skyldigatt anta den berörde som medlem på de villkor som eljest tillämpas eller attett beslut om uteslutning skall sakna verkan. Ansökan om bankinspektionensprövning skall ha kommit in till inspektionen från det att denberörde fått del av penningmarknadscentralens beslut. Beslutav bankinspektionen i en fråga som avses i första stycket får överklagas hoskammarrätten. Beslutav penningmarknadscentralen i en fråga som avses i första stycket får tillämpasutan hinder av att bankinspektionens prövning har påkallats, om inteinspektionen beslutar annat. Bankinspektionens beslut i en sådan fråga skallverkställas även om det har överklagats, om inte kammarrätten beslutar annat. Medlemskapi penningmarknadscentralen är en förutsättning för rätten att öppnapenningkonton och göra anmälan om registreringsåtgärder hos centralen, ochmedlemskapet är därmed även ett villkor för auktorisation som placerarombud. Enfråga om medlemskap synes därför röra en civil rättighet i den mening som avsesi art. 6 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Det har därföransetts nödvändigt att införa regler som ger möjlighet till domstolsprövning ifall då penningmarknadscentralen har vägrat någon medlemskap. 1fråga om beslut i ärenden om auktorisation av ombud föreslås nedan under 3 kap.1 § efter mönster av vad som gäller i andra sammanhang att beslutsbefogenhetenskall ankomma på bankinspektionen med möjlighet att överklaga till kammarrätt.Det har ansetts lämpligt att beslut i fråga om medlemskap och uteslutande avmedlem prövas i samma ordning. Motbakgrund av dessa överväganden har i förevarande paragraf föreslagits denordningen att ett beslut, varigenom penningmarknadscentralen avslagit enframställning om medlemskap eller uteslutit en medlem, på ansökan av denberörde skall kunna omprövas av bankinspektionen och att inspektionens beslutdärefter skall kunna överklagas till kammarrätten. Somparagrafen har avfattats kan bankinspektionens beslut överklagas 52 även avpenningmarknadscentralen i fall då inspektionen har ändrat ett Prop.1990/91:106 beslut som centralen har fattat. Somframgår av 1 § fjärde stycket kan penningmarknadscentralen som medlem vid sidanav och endast anta den för vilken bankinspektionenhar tillstyrkt medlemskap. Enmedlem i penningmarknadscentralen kan av bankinspektionen auktoriseras attsåsom ombud öppna penningkonton" och göra anmälan förregistreringsåtgärder för borgenärers och andra rättighetshavares räkning hospenningmarknadscentralen (placerarombud) och att på motsvarande sätt företräda utfärdareav skuldförbindelser hos centralen (emittentombud). har rätt attutan auktorisation uppträda som placerarombud och emittentombud inom ramen förriksbankens uppgifter som centralbank. Enbank eller en fondkommissionär kan av bankinspektionen auktoriseras att såsomförvaltare i stället för borgenären registreras pä penningkonto i fråga omskuldförbindelser som omfattas av ett förvaltningsuppdrag (förvaltarregistrering).Riksbanken har rätt att utan auktorisation uppträda som en sådan förvaltareinom ramen för sina uppgifter som centralbank. Är skuldförbindelser föremålför handel utomlands kan, efter tillstånd av bankinspektionen, i stället förborgenär som är bosatt utomlands, den som i utlandet fått uppdrag att förvaltahans förbindelser registreras som förvaltare på penningkonto. Enauktorisation eller ett tillstånd enligt första eller andra stycket får förenasmed särskilda villkor för att allmänna och enskilda intressen skall tillgodoses.Auktorisationen eller tillståndet kan återkallas av bankinspektionen, om ettvillkor har åsidosatts och avvikelsen är betydande eller om det annars intelängre finns fömtsättningar för auktorisation eller tillstånd. Beslutav bankinspektionen i frågor om auktorisation eller tillstånd får överklagashos kammarrätten. Beslutet skall verkställas även om det har överklagats, ominte kammarrätten beslutar annat. Somframgår av lagtexten kan en auktorisation avse behörighet att företrädaplacerare (placerarombud) eller emittenter (emittentombud). Inte bara placerareutan även emittenter som inte är medlemmar måste alltså låta sig företrädasgentemot penningmarknadscentralen av medlemmar som erhållit auktorisation somombud. Självfalletkan auktorisation meddelas för rätt att uppträda både som placerarombudoch emittentombud. Någongenerell skyldighet för medlemmarna eller någon av dem att ta på sig uppdragsom ombud har inte föreskrivits i lagen. Frågan om en sådan skyldighet kanlämpligen regleras i penningmarknadscentralens avtal med medlemmarna (jfrdepartementspromemorian s. 43 O- Detsamma gäller i fråga om möjligheten attåterkalla ett åtagande gentemot en viss kund att vara placerarombud. ■* I den till propositionen fogade lagtexten benämndapenningmarknadskonton. Möjligheten att erhålla auktorisationsom ombud har inte begränsats till Prop. 1990/91: 106 medlemmar som är bankeroch fondkommissionärer, låt vara att det i första hand är sådana institut sombör komma i fråga. Det torde emellertid vara ändamålsenligt att även t. ex.försäkringsbolag och Stadshypotekskassan i viss utsträckning kan uppträda som placerarombud.Det bör ankomma på bankinspektionen att bedöma behovet av eventuella begränsningarför sådana fall. Penningmarknadscentralenbör lämpligen höras i ärenden angående auktorisation.