prop · GE0397 · 1990-12-31 00:00:00 — Detta gäller främstsådana produkter som också omfattas av krigsmateriellagstiftningen. Vissaprodukter kan emellertid också tänkas falla under kärntekniklagstiftningen. 1sådana fall då en produkt omfattas av den nu föreslagna lagstiftningen liksomav andra lagar och föreskrifter bör naturligtvis en samordnadtillståndsprövning eftersträvas. Det vanligaste förekommande fallet torde somjag nämnt vara att en produkt faller under såväl den nu föreslagnalagstiftningen som under krigsmateriellagstiftningen. Liksom när det gällerprodukter som utgör krigsmateriel anser jag att tillståndsgivningen beträffandeprodukter som omfattas av den nu föreslagna lagen skall handhas av regeringen. fall då det är regeringen som skall pröva tillstånd såväl enligt den nuföreslagna lagstiftningen som enligt annan lagstiftning torde det inte föreligganågra svårigheter att åstadkomma erforderlig samordning av tillståndsprövningen. Enkonsekvens av den nu föreslagna ordningen med en fristående lagstiftning förkontroll av massförstörelseprodukter m.m. är att en och samma gärning kanutgöra brott både mot den föreslagna lagen och mot andra lagar ochföreskrifter. Detta torde kunna bli aktuellt främst när en och samma gämingutgör brott förutom mot den nu föreslagna lagen också mot lagen (1988:558)om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. Jag återkommer till denna frågai specialmotiveringen (avsnitt 4). 2.4Förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte,m. 2.4.1Förbud mot utförsel av vissa obemannade luftfarkoster, m. m. 2.4.1.1Produklomfattning m. m. Mittförslag: Lagen skall, i den utsträckning regeringen föreskriver, gälla 1. fullständiga robot- och raketsystem och andra obemannadeluftfartkoster som har en lastförmåga av och en räckvidd avminst , 2. delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial för system som avsesi 1, 3. provnings- och tillverkningsutrastning som särskilt utformats försystem, delsystem och komponenter som avses i I 2 samt 4. program för automatisk databehandling och annan programvara särskiltutformade för produkter som avses i 1 3. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. I departementspromemorianföreslogs dock, såvitt avser programvara, att regleringen endast skulle omfattas. k. mjukvara lagrad på medium. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. Statens delegationför rymdverksamhet och förordar att civiltrymdsamarbete som regleras i mellanstatligt avtal skall undantas från lagenstillämpningsområde så att interaationellt civilt rymdsamarbete inte onödigtvishindras. ÖCB, FOA och FFA ser stora svårigheter i att kontrollera efterlevnadenav ett förbud mot utförsel av mjukvara. Skälen för mitt förslag:Regleringens omfattning bör bestämmas efter internationell förebild och avprodukternas kapacitet för åstadkommande av massförstörelse. Detta innebär attvissa obemannade luftfarkostsystem och produkter som är nödvändiga förframställning eller användning av vapenbärare bör kontrolleras. Till dennakategori hör fullständiga robot-och raketsystem och andra obemannadeluftfarkoster, om de har en lastförmåga av och en räckviddav . I tillverkas inte ballistiska missiler ellersjälvstyrande flygfarkoster med dessa prestanda. Ett civilt raketsystem avsettför uppskjutning av sönder eller satelliter innehåller emellertid, om det hartillräcklig kapacitet, komponenter, dataprogram och kunnande, användbara vidframställning av ballistiska missiler. En reglering bör föratom komplettasystem därför även omfatta delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial. Sådanaprodukter kan användas för att bygga om ett inhemskt, eller från annat landimporterat, civilt system till en ballistisk missil. I departementspromemorianföreslogs att regleringen skall omfatta "särskilt utformad mjukvara(dataprogram)". Härmed avsågs särskilt utfor- madmjukvara upptagen på datalagringsmedium såsom magnetband eller Prop.1990/91:97 diskett. Tillkategorin produkter som är nödvändiga för framställning eller användning avvapenbärare måste enligt min mening hänföras sådan programvara som erfordrasför bl.a. kontroll, styrning och navigering av missiler. I allmänhet är dennaprogramvara speciell för varje missihyp. I utvecklad programvara förcivila rymdprogram torde inte vara direkt användbar i en utländsk missil avseddför massförstörelseändamål. Det är dock inte uteslutet att sådan programvarakan modifieras för att användas för missiler. Om inte programvara omfattas,skulle denna utan någon kontroll kunna överlåtas för användning i t. ex.kämvapenmissiler. Detta skulle inte vara tillfredsställande. Regleringen börsålunda, enligt min mening, också omfatta programvara. Ävenprovnings- och tillverkningsutrastningar som har utformats särskilt förnyssnämnda system, delsystem, komponenter och för dessa utrustningar särskiltutformad programvara bör omfattas av kontrollen, om den föreslagna regleringenpå ett verksamt sätt skall kunna hindra att produkter eller teknologi utnyttjasför framställning eller användning av vapenbärare. Beträffandecivilt rymdsamarbete vill jag anföra följande. Syftet med den reglering jag nuförordar är i och för sig inte att hindra .lationella och internationellacivila rymdsamarbetsprogram. Utan något undantag för produkter som ärhänförliga till civilt rymdsamarbete kommer dock även sådana produkter attomfattas av kontrollen, vilket naturligtvis kan uppfattas som ett hinder i detcivila rymdsamarbetet. Sverigeär medlem i () sedan starten . har tillsyfte att för uteslutande fredliga ändamål bl. a. sörja för och främjasamarbetet mellan europeiska stater inom rymdforskning och rymdteknologi ochdessas tillämpning. deltar i flera av ESAs utvecklingsprogram (t.ex.bärraketen ). Svensk industri har kontrakt i bl. a. Arianesutvecklingsprogram och i dess produktionsfas. Motbakgrand av bl. a. ESAs uteslutande fredliga inriktning har särskilda reglerom överföring av kunskap och teknologi lill tredje part utvecklats inom ESA.Information om sådana överföringar skall ske till , som uttrycker sinuppfattning om överföringen och remitterar informationen till medlemsstaterna.Dessa kan härvid begära att överföringen skall behandlas vid särskiltsammanträde. Om överföringen avser av ägd kunskap och teknologi, fordrastvå tredjedels majoritet bland medlemsstaterna för att överföring skall fåske. Omöverföringen avser kunskap och teknologi som ägs av ett kontrak-terat företag,har medlemsstaterna att vid sammanträdet uttrycka sin uppfattning om enöverföring. Om mer än en tredjedel av medlemsstaterna röstar mot enöverföring, anses en negativ uppfattning om utförsel ha framförts. Beslut omöverföringen fattas sedan på nationell basis av regeringen i det landföretaget hör hemma, i den mån produkterna är föremål för nationellutförselkontroll. Ävenom detta förfarande kan synas betryggande för att hindra att teknologi, överlåts åt tredje land, anser jag att ett generellt undantag från 21 lagens tillämpningsområdeför produkter som omfattas av internationellt civilt rymdsamarbete skulle kunnaleda till alltför långtgående konsekvenser. Jag menar därför att något sådantundantag inte bör göras. Som jag skall återkomma till (avsnitt 2.4.1.2. ), bördock tillstånd såvitt avser produkter och teknologiöverföring för civiltrymdsamarbete kunna utformas så att de kan ges för vissa projekt. När det gäller svensktillverkning av nu aktuella produkter vill jag omnämna följande. Några svenska företag somutvecklar eller tillverkar sådana system eller delsystem som beskrivs ikategori I i MTCR finns som sagts inte. Vad avser kategori II ärredan nu Flygmotor och Space engagerade i komponenttillverkning förAriane och i utvecklingen av nästa generation Ariane-raketer. Det finns ytterligaresvenska företag med kompetens för utveckling och tillverkning av kategoriIl-materiel. har deras inriktning härvid varit antingen robotar ellerraketer med betydligt lägre prestanda än här aktuella eller bemannade flygplan.Ca tio svenska företag torde dock ha sådan kompetens inom missilområdet att deskulle kunna engagera sig i projekt som bör omfattas av en lagstiftning. SaabMissiles och AB har t.ex. omfattande kompetens för såväl studier ochutveckling som tillverkning inom raketområdet. radarsystem, mikrovågssystem och fiberoptiksystem, vilka i vissatillämpningar kan komma att omfattas av kontrollregimen. Enligt min mening bör detankomma på regeringen att närmare bestämma produktomfattningen. Bakgranden ärsom jag har anfört dels den tekniska utvecklingen, dels att allt flerländer infört kontrollregimer för denna typ av produkter och att det därför ärviktigt att undvika att blir ursprangs- eller transitland. En väsentligföratsättning för att kunna åstadkomma detta är att det snabbt kan beslutas atten produkt eller grapp av produkter, som täcks av någon av huvudgrapperna,skall omfattas av kontrollen. Med denna konstmktion kan kontrollen ges enomfattning som väsentligen motsvarar MTCRregimen. Däremot bör redan i lagen angesde olika huvudkategorier inom vilka regeringen har att besluta om produktomfattningen. Mitt förslag:Förbud införs mot att utan regeringens tillstånd föra ut ur landet sådanaprodukter som avses i föregående avsnitt. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. 1 promemorian föreslåsbl.a. att regleringen skall omfatta förbud att föra ut särskilt utformadmjukvara (dataprogram) för kompletta system. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget om utförselförbud ellerlämnat detta utan erinran. FOA anser att syftet med en utförselkontrollär gott, men att kontroll av utförsel av mjukvara i prakti- Prop. 1990/91:97ken är omöjlig. Lagringsmedier som magnetband och disketter kan självfalletkontrolleras av tullmyndighet men det väsentliga, mjukvaran, är enligt FOAinformation som lika väl kan överföras t.ex. per telefon eller brev. FOA anserdärför att regleringen inte bör omfatta mjukvara, såvida inte annan principellsyn används vid behandlingen av krigsmateriel. Även ÖCB och FFA pekar påkontrollproblem. GTS framför betänkligheter beträffande möjligheterna attkontrollera exporten av vissa angivna produkter. Skälenför mitt förslag: En kontrollregim av det slag jag här förordar bör innefattaett grundläggande förbud mot att föra ut till en början sådana produkter somanges i föregående avsnitt under punkterna 1 3, dvs. vissa obemannadeluftfarkostsystem som kan användas i massförstörelsesyfte, vissa delsystem,komponenter och konstruktionsmaterial till dessa samt särskild provnings- ochtillverkningsutrustning för sådana produkter. Därmed skulle både komplettavapenbärare som kan användas för kärnvapen och för kemiska eller biologiskavapen och sådana delar och sådan utrastning som kan användas vid tillverkningav vapenbärare kontrolleras. Detta skulle också väl svara mot grunderna i dekonventioner har anslutit sig till på detta område. Närdet gäller mjukvara, eller programvara, har jag givit uttryck föruppfattningen att även sådan programvara som är särskilt utformad för bl. a.kontroll, styrning och navigering av missiler liksom för delsystem ochprovnings- och tillverkningsutrastning bör omfattas av regleringen. Programvarainom detta område är så viktig för funktionen hos produkterna att en regleringinte skulle nå avsett syfte, om inte även särskild programvara reglerades.Detta stämmer också överens med vad som gäller enligt sjustatsöverenskommelsen. Närdet gäller formen för reglering av programvara har några remissinstanser pekatpå att en utförselreglering kan innebära kontrollproblem. FOA har erinrat omatl den information som mjukvaran innehåller lika väl kan överföras t.ex. pertelefon eller brev, vilket skulle kunna leda till ett kringgående av ettutförselförbud. Medhänsyn härtill och till att programvara till sin karaktär är av meraimmateriell natur, eller know how, kan ifrågasättas om inte kontroll avöverföring av programvara borde regleras på samma sätt som i fråga om t. ex.upplåtelse av en tillverkningsrätt, dvs. genom att villkora ingående av avtalom överföring av programvara av tillståndsgivning, oavsett i vilken formöverföringen senare äger ram. Ensådan ordning skulle emellertid kunna innebära vissa nackdelar. Dels skulle den enskilde i samtliga fall, där sådan programvara som avses regleras ingår i ett avtal, vara nödgad att först söka tillstånd för överföring av programvara, även om denna avses tas upp på lagringsmedium, och senare för utförsel av de produkter som programvaran hänför sig till. Jag kan inte förorda detta som en generell regel. Ett viktigt hinder mot att reglera kontrollen av programvara enbart som en form av kunskapsöverfö ring måste emellertid vara att man då inte skulle komma åt transitering av programvara lagrad på fast medium. Som jag har anfört är ju ett 23 av skälen till denreglering jag nu förordar att vårt land inte skall kunna Prop. 1990/91:97utnyttjas som genomgångsland för handel med sådana produkter som kan användas imassförstörelsesyfte. Om programvara undantogs från en utförselkontroll,skulle detta syfte motverkas. Jagmenar därför att särskilt utformad programvara för bl.a. vissa obemannadeluftfarkostsystem, delsystem och komponenter liksoni för provnings- och tillverkningsutrustningför sådana produkter skall omfattas av utförselkontroll. Som FOA har anfört haremellertid en utförselkontroll bara verkan om programvaran materialiseras i ettdatalagringsmedium såsom databand, magnetband eller diskett. Svårigheten atttullkontrollera sådana produkter skall inte överdrivas. Attenbart reglera utförsel av programvara lagrad på medium skulle emellertid somframgått av vad jag sagt innebära möjligheter till ett kringgående avbestämmelserna genom att välja en annan form av överföring av programvara,såsom t.ex. via telenätet. Detta skulle inte vara tillfredsställande. Jagkommer därför i det följande avsnittet att lämna förslag till hur jag menar attdenna problematik skall lösas. Beslutom undantag från ett utförselförbud bör ankomma på regeringen. 1 vad månutförsel skall medges får bedömas från fall till fall utifrån en bedömning avhumvida det finns risk för att produkterna kan komma att användas förframställning eller utveckling av massförstörelsevapen i mottagarlandet ellerbli föremål för vidareexport. Dekriterier som enligt min mening bör ligga till grand för regeringens prövningbör vara mottagarlandets mål för missil- och rymdprogram, den aktuella exportens potentiella betydelse imottagarlandet för utveckling eller framställning av obemannade bärare avmassförstörelsevapen, och tillämpliga multilaterala överenskommelser. Mottagarenbör regelmässigt avkrävas ett skriftligt åtagande om att produkterna skall hacivil användning och om att vidareexport inte skall ske. Vidvärderingen av slutanvändaråtaganden bör regeringen i enlighet härmed pröva denförväntade användningen i mottagarlandet och risken för vidareexport. Regeringenbör göra en totalbedömning av samtliga relevanta omständigheter i varje enskiltfall. Vid bedömningen av risken för vidareexport kan förekomsten av enexportkontrollregim i mottagarlandet vara av betydelse. Detbör ankomma på sökanden att lämna de uppgifter om varans beskaffenhet, dessmottagare och användning m.m. som behövs för regeringens prövning. Regeringenbör också kunna införskaffa de ytterligare skriftliga försäkringar beträffandeprodukternas användning som kan anses påkallade. Sådana försäkringar kaninhämtas antingen från köparlandets regering eller det köpande företaget. Vidberedningen av ärendena bör yttrande inhämtas från exempelvis FOA, när dettaanses påkallat. Regeringens tillståndskall inhämtas i varje enskilt utförselärende. När fråga är om internationelltrymdsamarbete som regleras i mellanstatligt avtal bör regeringen, i sådana falldär någon risk för militär användning inte bedöms föreligga, kunna medge ettgenerellt tillstånd till utförsel av produkter som hänför sig till sådantsamarbete. I sådana fall bör ett tillstånd kringgärdas av villkor ochkontrollbestämmelser. Jag skall senare återkomma till hithörande frågor. Som jag har sagtbör det ankomma på regeringen att bestämma produktomfattningen. Det börsjälvfallet vara ett syfte att definiera produkterna så att tullmyndighetenskontroll inte försvåras. 2.4.1.3Överföring av programvara i vissa fall Mitt förslag:Programvara som särskilt utformats för missilprodukter får inte medelsttelekommunikation eller på annat liknande sätt överföras från tillmottagare i utlandet utan tillstånd av regeringen. Departementspromemorianhar inte särskilt tagit upp denna fråga. Remissinstanserna:Som jag tidigare redovisat har FOA anfört att det väsentliga i fråga omprogramvara är informationen som lika gärna kan överföras per telefon ellerbrev som på lagringsmedier. En erforderlig kontroll kan därför enligt FOAsuppfattning inte erhållas genom en utförselkontroll av programvara lagrad påvisst medium. Skälenför mitt förslag: I det föregående har jag förordat att särskilt utformadprogramvara för vissa obemannade luftfarkostsystem m.m. skall omfattas avregleringen. Jag har också angivit skäl till varför jag anser att sådanprogramvara som är lagrad på fast medium skall omfattas av utförselkontrollen.En begränsning av kontrollen till dessa fall skulle emellertid innebära enmöjlighet till kringgående av regleringen genom att överföra programvara påandra sätt. Dettaskulle innebära att t. ex. ett svenskt företag som fått i uppdrag att skapa ettprogram för styrning av en missil fritt skulle kunna överföra programvaran viatelenätet mellan konstruktörens dator och mottagarens dator, medan utförsel avmotsvarande programvara i de fall den lagrats på ett medium skulle varaunderkastad ett utförselförbud. Detta skulle enligt minmening inte vara tillfredsställande. Jag menar därför att förbudet mot utförselav programvara som är särskilt utformad för produkter som avses i avsnitt2.4.1.1 bör kompletteras med ett förbud mot att i andra fall än vid utförselöverföra programvara till någon i utlandet utan tillstånd av regeringen. Dettaförbud omfattar alltså de fall då programvara görs tillgänglig för någon iutlandet på annat sätt än via utförsel av programvara lagrad på fast medium.Vid prövningen av om undantag från förbudet skall medges bör regeringen beaktasamma pröv-ningsgrander som vid prövning av utförseltillstånd. FOA och FFA har pekat påsvårigheteraa att kontrollera efterlevnaden av ett förbud mot överföring avprogramvara. Jag anser emellertid inte att dessa svårigheter utgör tillräckligaskäl för att avstå från en reglering. 2.4.1.4Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt Mitt förslag:Avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom landettillverka sådana produkter som avses i avsnittet 2.4.1.1 under punktema 1 3får inte utan tillstånd av regeringen ingås här i landet och inte heller utomlandet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt ellerstadigvarande vistas här. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran. Skälen lör mitt förslag:Upplåtelse och överlåtelse av rätt att tillverka kompletta robot- ochraketsystem och andra obemannade luftfarkoster och delsystem, komponenter ochkonstraktionsmaterial för sådana system samt provnings- ochtillverkningsutrastning som utformats särskilt för dessa produkter, kanbetraktas som en form av utförsel och därför som ett altemativ härtill. Somjaganfört tidigare finns det inte något svenskt säkerhetspoliriskt intresse somtalar för att svensk teknologi som riskerar att bli använd för tillverkning avmissiler m. m. görs tillgänglig i utlandet. Denna form av kunskapsöverföringbör därför enligt min mening omfattas av regleringen. Förslaget står också iöverensstämmelse med de regimer som gäller i andra länder. Upplåtelse elleröverlåtelse av rätt att utom landet tillverka ifrågavarande produkter innebäratt antingen en rättighet inom det industriella rättsskyddets område och/ellerkunskap, mot eller utan vederlag överförs till en utländsk mottagare. Objektetför avtalet kan utgöras exempelvis av såväl immaterialrättsligt skyddaderättigheter som driftserfarenheter som saknar egentligt rättsskydd. Med rätt att tillverkaprodukter avses det medgivande som lämnas en motpart att utnyttja viss rätteller att i enlighet med av upplåtaren eller överlåtaren tillhandahållnatekniska underlag såsom ritningar, beskrivningar eller programvara tillverkaviss produkt. Förslaget innebär attregeringens tillstånd krävs för att ingå ifrågavarande avtal. Detta är enligtmin bedömning ett viktigt kompletterande bidrag till ansträngningarna attförhindra att teknologiskt kunnande förs vidare från till länder till vilkavi inte skulle tillåta export av den färdiga produkten. Förbudet bör enligt minmening utformas så att avtal inte utan tillstånd av regeringen får ingås här ilandet och inte heller utom landet om upplåtaren/överlåtaren är en svenskmyndighet, ett svenskt företag eller en person som är bosatt ellerstadigvarande vistas här. Denna konstruktion av förbu- dets omfattning stämmeröverens med vad som gäller på krigsmaterielområdet. Vid prövningen av omundantag från förbudet skall medges bör regeringen beakta sammaprövningsgmnder som vid prövning av utförseltillstånd. 2.4.2Förbud mot utförsel av viss tillverkningsutrustning för biologiska ellerkemiska stridsmedel, m. m. 2.4.2.1Produktomfattning m. m. Mitt fiirslag: Lagengäller, i den utsträckning regeringen förskriver, utrastning som kan användasför tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel. Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Förslaget har i huvudsak lämnats utan erinran. SBL avstyrker förslaget bl. a.mot bakgmnd av att sådana produkter som enligt promemorieförslaget avsesomfattas av en reglering inte är nödvändiga för att producera större mängderB-stridsmedel, även om de underlättar stor-skaleproduktion. vändersig mot utformningen av bemyndigandet, som hovrätten finner väl generellt motbakgmnd av att det enligt promemorian är mycket speciell utrastning som avsesregleras. Hovrätten anser att det av lagen bör framgå vilken typ av utrastningsom avses omfattas av kontrollen. Skälenför mitt förslag: Under utredningsarbetets gång har FOA undersökt vilkenutmstning som främst kan förknippas med en anläggning för produktion av B-vapenoch möjligheterna att övervaka handeln med sådan utmstning. FOA konstateradeatt det pågår en intensiv forsknings- och utredningsverksamhetinom det biotekniska området, men att industriell produktion av utrastningeller biotekniska produkter i stor skala i är koncentrerad till ettfåtal större tillverkare. Någon närmare kartläggningav handeln med nyckelutrastning har inte gjorts. Tillgänglig statistik är intetillräckligt detaljerad för att ge en säker bild. Kontakter med berörda företagpekar på en utförsel av några tiotal kvalificerade utrastningar . Denutrastning som används vid tillverkning av biologiska vapen är av utprägladdual use-karaktär. Det är således möjligt att med utmstning avsedd för civilanvändning, t.ex. vaccin- och läkemedelsproduktion, tillverka stridsmedel. Praktiskttaget alla länder har en egen vaccin- och läkemedelsproduktion. Vid byggandetav en anläggning som kan tas i anspråk för sådana ändamål, kan det varaomöjligt att av vamleveransema dra några säkra slutsatser om anläggningensframtida produktion. Anläggningar för tillverkning av vaccin och läkemedel kanofta heh eller delvis även utnyttjas för att producera B-vapen. Medhänsyn till att utmstning användbar för framställning av B-stridsmedelhuvudsakligen används för civila uppgifter, bör en reglering göras så lite betungande sommöjligt för den civila sektorn. Det torde därför vara lämpligt att begränsaregleringen till att omfatta endast specifik nyckelutrastning som kan användasvid framställning av B-stridsmedel.