prop · GE0343 · 1990-12-31 00:00:00 — kan vara tryckt eller ersättas avavsändarens stämpel. Enanvisning som har meddelats i någon annan form än som har föreskrivits ärogiltig." Lydelsenav § 2 ändras enligl följande: "§2 Sådana anvisningar skall meddelas genom en förklaring i den form somföreskrivsav järnvägen. Enanvisning som meddelas i någon annan form än vad som har föreskrivits ärogiltig." Lydelsenav § 3 d) ändras enligt följande: "d)angett en person enligt § 1 c) och denne har övertagit fraktsedeln, tagit emotgodset eller gjort gällande sina rättigheter enligl artikel 28 § 4." Lydelsenav § 4 ändras enligt följande: "§4 Om avsändarens anvisningar innebär ändring av mottagare eller bestämmelsestalion eller meddelas till den station där godset finns, skall avsändaren föra in dem i fraktsedelsdubbletten och visa upp denna för järnvägen." Lydelsenav § 1 ändras enligt följande: "§1 Om del föreligger hinder mot godsets utlämning, skall järnvägen oinedelbartunderrätta avsändaren om della och begära anvisningar av honom." Lydelsenav § 2 ändras enligt följande: "§2 Om hindret för utlämningen upphör innan avsändarens anvisningar har nått bestämmelsestalionen,lämnas godset ut till mottagaren. Avsändaren skaft underrättas omdetta." §§6,7och8bhr§§5, 6och7. § 2kompletteras med ett nytt andra stycke som lyder som följer: "Ettsådanl antagande gäller vidare, när befordringsavtalet före nyin-lämningenomfattades av en annan jämförbar internationell överenskommelse om genomgåendeinternationell järnvägsbefordran och denna innehåller ett likadant antagande lillförmån för försändelser som det som gäller enligl de enhetligarättsföreskrifterna." Lydelsenav § 1 a) och b) ändras enligt följande: a) tvåprocent av vikten för flytande varor eller Jor gods som har lämnats in Jör befordran i fuktigt tillstånd; b) enprocent av vikten för torra godsslag." Lydelsen av § 4 ändras enligl följande: "§4Om godset har gått helt förlorat eller enskilda har gått förlorade skallinget avdrag göras för svinn när ersättningen skall beräknas." Förstastycket lyder som följer: "medger särskilda befordringsvillkor genom special- ellerundanlagstariffer som innebär en nedsättning av den frakt som följer av de allmännatarifferna, får järnvägen begränsa den ersättning som tillkommer denskadelidande vid överskridande av leveransfristen i den mån en sådan begränsninganges i tariffen." §§2 och 3 lyder som följer: "§ 2 svarar för befordringsavgifter och andra 17 kostnader,som den inle har tagit ut av avsändaren, om denne enligl artikel Prop.1990/91:43 15 har åtagit sig att stå för dem. §3 Om bestämmelsejämvägen lämnar ut godset utan atl ta upp betalning föravgifter eller andra fordringar som gmndas pä befordringsavtalet, svarar denför dessa belopp." §§ Ioch 2 lyder som följer: "1§ Om del ekonomiska och finansiella lägel i en stal medför allvarliga svårigheteratt tillämpa avdelning VI, får två eller flera andra stater komma överens omavvikelser från artiklama 15, 17 och 30 genom atl för trafiken med den stat sombefinner sig i svårigheter bestämma a)atl för försändelser från varoch en av dessa stater kostnadema lill gränsen till den stat som befinner sig isvårigheter men inte längre skall vara betalda av avsändaren; b)att för försändelser till varoch en av dessa stater kostnadema till gränsen till den stat som befinner sig isvårigheter men inte längre skall vara betalda av avsändaren; c)att försändelser till och frånden stat som befinner sig i svårigheter varken får beläggas med efterkrav ellerbelastas med förskott, eller alt eflerkrav eller förskott får tillåtas endastintill vissa belopp; d) attavsändaren inte får ändra befordringsavtalet i fråga om bestäm melselandet, fraklbetalningen eller efterkravet. §2 Under de fömtsättningar som anges i § 1 och med sina regeringars bemyndigandenkan de jämvägar, som står i förbindelse med järnvägen i den stat som befinnersig i svårigheter, komma överens om atl i sin ömsesidiga trafik med dennajärnväg avvika från artiklarna 15, 17, 30 och 31. Ensådan avvikelse skall beslutas med en majoritet om två tredjedelar av dejärnvägar som står i förbindelse med järnvägen i den stat som befinner sig isvårigheter." Artikeln65 kompletteras med en ny § 5 som lyder som följer: "§5 Oaktat bestämmelserna i denna artikel kan varje stal tillgripa ensidigaåtgärder med stöd av artikel 3 § 4 b)." 11.Förslag till ändringar av COTIF som faller under generalförsamlingenskompetens. av OTIF följande ändringar: Bilaga tid beslutsprotokoft Prop. Förteckningöver de stater som varit närvarande eller representerats vid revisionsutskotletsförsta möte 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1985:193) om intemationell järnvägstrafik Härigenomföreskrivs att det i lagen (1985:193) om internationell jämvägstrafik skallinföras en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. Om revisionsutskotlet inom OTIF har beslutat om en ändring i bihang Aeller bihang B tift fördraget som blir bindande för , skall ändringengälla här i riket från och med den dag då ändringen träder i krafl enligtfördraget. Dennalag träder i kraft den . Lagen gäller endast sådana ändringar somrevisionsutskottet har beslutat efter ikraftträdandet. P'°p- 1990/91:43 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, , Proposition om ändring i lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafik Internationelljämvägsbefordran regleras fördrag om internationelljärnvägstrafik (Conventionrelalive aux transports internationaux ferroviaires, COTIF), som trädde ikraft . Genom detta fördrag bildades en ny organisation, för internationell jämvägstrafik (POrganisation intergouvemementalepour les transports internationaux ferroviaires, OTIF) med säte i . Till COTIFhör ett protokoll om privilegier och immunitet för OTIF samt två bihang, bihangA med enhetliga rättsregler för avtal om intemationell järnvägsbefordran avresande och resgods () och bihang B med enhetliga rättsregler för avtal om intemationelljärnvägsbefordran av gods (). Elt trettiotal stater, däribland , hartillträtt fördraget. Genom lagen (1985:193) om intemationelljämvägstrafik har de delar av fördraget som innehåller materiella bestämmelserinförlivats med svensk rätt. Detta har skett genom föreskrifter om att bihang Aoch bihang B i deras franska lydelse skall tillämpas som svensk lag.Beträffande ansvarigheten för skada vid befordran av resande gäller dock 1 och2 kap. jämvägstrafiklagen (1985:192) i stället för motsvarande bestämmelser i bihangA. Vidare har vid införlivandet av bihang B undantagits dess bilaga I,reglementet om intemationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID). Den nunämnda lagstiftningen trädde i kraft . Ändringari fördraget kan i vissa hänseenden beslutas av revisionsutskotlet inom OTIF.Om inte en tredjedel av medlemsstatema inom har anmält invändningmot beslutet, träder ändringama i kraft för samtliga medlemsstater , nämligen efter det attorganisationens sekretariat (centralbyrån) lämnade underrättelse om ändringama.En stat som vill undgå att bli bunden av ändringarna måste säga upp fördraget. Våren1989 inleddes etl arbete med att revidera COTIF. Som ett led i revisionsarbetethöll OTlF:s revisionsutskott ett möte i den 14 21 Vid detta möte beslöt utskottet om vissa ändringar i /91:43 och . Centralbyrån underrättade i en skrivelse av den 18 januari1990 medlemsstatema om beslutet. Vidare avgav revisionsutskotlet förslag till OTlF:sgeneralförsamling om ändringar i själva fördraget och i centrala civilrättsligabestämmelser i och . 1989/90:120 om ändring fördrag om intemationell järnvägstrafik(COTIF) föreslog regeringen att godkänna att inte skulleanmäla några invändningar mot de ändringar i bihangen till fördrag omintemationell jämvägstrafik som beslutats vid mötet den 14 21 december 1989med revisionsutskottet. biföll förslaget i propositionen (1989/90: LU40,rskr. Inteheller någon annan medlemsstat har inom föreskriven tid anmält invändning motbeslutet. Ändringama träder därför i kraft för samtliga medlemsstater den Ijanuari 1991. Jag avser att nu ta upp de lagändringar som beslutet föranleder. Somjag framhöll i prop. 1989/90:120 är den beslutsordning som jag har funnit börtillämpas i detta ärende ganska tungrodd. har alltså först tagitställning till om bör anmäla invändning mot det nu aktuella beslutet(se 10 kap. 2 och 4 §§ regeringsformen, RF). Sedan fömtsättningama för attbeslutet skall träda i kraft numera inträtt, har att i detta ärendepröva frågan om att med svensk rätt införliva de ändringar som redanhar godtagit i sak. Försituationer av detta slag har 10 kap. 5 § andra stycket RF fått sin nuvarandeutformning (jfr prop. 1984/85:61). Enligt denna bestämmelse får riksdagenbeträffande en intemationell överenskommelse som införlivats med svensk rättgenom inkorporering föreskriva att framtida ändringar i överenskommelsenautomatiskt skall gälla här i riket. En sådan förtida inkorporering får baraavse ändringar av begränsad omfattning. Enligtmin mening finns det anledning atl i fortsättningen undvika den omgång som den nuvarandebeslutsordningen medför. Jag kommer därför i detta sammanhang att lägga framförslag om all framtida ändringar i COTIF som har beslutals avrevisionsutskottet automatiskt skall få genomslag i svensk rätt. Attdet finns ett behov av etl sådant förenklat förfarande för ändring av COTIFunderstryks av att revisionsutskottet vid ett andra möte i den 28-31 maj1990 bl.a. beslutat om vissa ytterligare ändringar i bihangen till fördraget.Centralbyrån har i en skrivelse underrättat medlemsstatema ombeslutet. Regeringenbeslöt att inhämta lagrådets yttrande över de lagförslagsom utarbetats i ärendet. De till lagrådet remitterade förslagen bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga I och 2 . Lagrådethar yttrat sig över lagförslagen. Yttrandet bör fogastill protokollet som bilaga 3 . Jagredovisar lagrådets synpunkter närmare i samband med den allmänna motiveringen(avsnitt 2.2). Jag vill också redan nu säga atl jag godtar lagrådets förslagtill ändringar beträffande utformningen av 2 och 3 §§ i lagen om intemationell jämvägstrafik. 2.1 Införlivande av ändringama i COTIF Mittförslag: De ändringar av och som har beslutats av revisionsutskottetvid dess möte införlivas med svensk rätt. Skälenför mitt förslag: Till största delen är de beslutade ändringama i och redaktionell natur. Bland ändringama i sak kan nämnas att vissaansvarighets- och beloppsgränser har höjts, bl. a. för att tillgodose transportkundemasintressen. Vidare har begreppet ilgods slopats och i anslutning till detta harvissa anpassningar gjorts beträffande leveransfris-tema. En del justeringar harföretagits i syfte att minska skillnadema mellan och de föreskrifterrörande godsbefordran som gäller för de östeuropeiska jämvägama, inklusiveSovjetunionens. Slutligen har man i närmare preciserat möjlighetema för statemaatt utfärda vissa inskränkande föreskrifter, om det ekonomiska ellerfinansiella läget i någon stat skulle medföra stora svårigheter attupprätthålla sedvanliga ekonomiska förbindelser mellan jämvägar i olikastater. Ennärmare redogörelse för de viktigare ändringama i och finns i prop.1989/90:120 s. 3 ff. Sverigehar i enlighet med godkännande inte anmält några invändningar mot ändringama.Inte heller någon annan medlemsstat har inom föreskriven tid anmält någoninvändning mot revisionsutskottets beslut. Ändringama träder därför i kraft församtliga medlemsstater . Riksdagenhar alltså i sak redan godtagit de aktuella ändringama. Dessa skall nuinförlivas med svensk rätt. De befordringsrättsliga bestämmelser som finns i bihangentill COTIF har införlivats i svensk rätt genom inkorporation. Detta innebär attden autentiska konventionstexten i dess franska lydelse har gjorts direkt gällandei och skall tillämpas av de svenska myndighetema. Som elt hjälpmedelvid sidan av den autentiska texten har också publicerats en översättning avöverenskommelsen till svenska. Det nu aktuella revisionsprotokollet jämte ensvensk översättning bör alltså fogas som en bilaga till lagen om intemationell jämvägstrafik.Ändringama föranleder också vissa ändringar i 1 3 §§ i denna lag. 2.2 Förenklat förfarande för ändring av COTIF Mitt förslag: Ilagen om intemationell jämvägstrafik införs en bestämmelse alt ändringar i bihangentill COTIF som har beslutats av revisionsutskottet automatiskt skall gälla häri riket. Skälen för mitt förslag:En intemationell överenskommelse antas och ändras traditionellt vid en diplomatiskkonferens (jfr Wien- konventionom traktalrätten, art. 9 och 39). För att en sålunda antagen Prop.1990/91:43 överenskommelse eller beslutad ändring skall bli bindande för enstat fordras normalt dessutom att en särskild viljeförklaring (ratifikationeller motsvarande) avges av statens regering. För del måste oftagodkänna överenskommelsen eller ändringen (10 kap. 2 och 4 §§ RF). Vissaintemationella överenskommelser innehåller emellertid föreskrifter om ettförenklat ändringsförfarande. Som framgått av vad jag tidigare anfört är dettafallet i fråga om COTIF. Ändringar i COTIF kan nämligen antas genommajoritetsbeslut av de fördragsslutande statema. Detta medför vissa problemför del när det gäller sättet att med svensk rätt införliva deändringar som beslutas enligt det förenklade förfarandet. Ändringarav COTIF kan beslutas på olika sätt. Viktigare ändringar beslutas av OTlF:sgeneralförsamling, medan beslut om ändringar i mindre centrala bestämmelserkan fattas av två särskilda utskott inom OTIF, nämligen revisionsutskottet ochfackutskottet för befordran av farligt gods. Generalförsamlingenbestår av medlemsstatemas företrädare (art. 6 § 1). Generalförsamlingen ärbehörig att besluta i frågor som inte skall behandlas av något av de särskildautskotten. För beslut om ändringar i fördraget krävs två tredjedels majoritet(art. 6 § 5). Ändringar som har beslutats av generalförsamlingen skall tas uppi ett protokoll. Protokollet skall ratificeras eller på annat sätt godkännas avmedlemsstatema. För att beslutet skall träda i kraft krävs att det harratificerats eller godkänts av mer än två tredjedelar av medlemsstatema.Beslutet träder därefter i kraft som generalförsamlingenbestämmer. De i fördragets bihang upptagna bestämmelsema upphör då att gällaför trafik med och mellan de medlemsstater som inle har deponeratratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstmment beträffande ändringen.En medlemsstat som inte vill underkasta sig en ändring utesluts alkså formelltinte ur organisationen men kommer i praktiken att ställas utanför samarbetet. Dennaverkan kan dock hävas genom att beslutet i efterhand biträds (art. 20). Revisionsutskotletoch fackutskottet för befordran av farligt gods består av medlemsstatemasföreträdare (art. 8 § 1). är behörigt att besluta omändringar i ett stort antal bestämmelser i (bihang A) och (bihang B)samt i bilagoma II, III och IV till (art. 19 § 3). ankommer att besluta om ändringar i reglementet om internationelljämvägsbefordran av farligt gods (RID), som utgör bilaga 1 till (art. 19 §4). är beslutsmässigt när majoriteten av medlemsstatema ärföreträdda. är beslutsmässigt när en tredjedel av medlemsstatemaär företrädda. Varje medlemsstat har en röst. Ett förslag är antaget om antaletja-röster dels utgör minst en tredjedel av antalet medlemsstater som ärföreträdda vid omröstningen, dels överstiger antalet nej-röster (art. 8 §§ 4och 5). När något av utskotten harbeslutat om en ändring i fördraget, skall centralbyrån underrätta medlemsstatema om beslutet. Om minst en tred jedel av medlemsstatema har till centralbyrån anmält invändning mot beslutet från det att underrättelsen lämnades, förfaller 24 I annatfall träder ändringama i kraft för samtliga med- Prop. lemsstater itolfte månaden efter den månad under vilken centralbyrån lämnadeunderrättelsen om ändringama. En stat som vill undgå att bli bunden av ändringamamåste säga upp fördraget. som har anmäh invändningmot ändringama inom fyramånadersfristen säger upp fördraget inomviss tid, träder ändringama i kraft först när den statens uppsägning fårverkan (art. 21). Enligt10 kap. 1 § RF ingås överenskommelser med andra stater av regeringen. Regeringenfår dock inte ingå en intemationell överenskommelse som är bindande förSverige utan att har godkänt den, bl. a. om överenskommelsen fömtsätteratt lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas (10 kap. 2 § RF). Störredelen av bestämmelsema i de båda bihangen till COTIF rör förhållandet mellanenskilda. De måste därför införlivas med svensk rätt genom lag (8 kap. 2 § RF).Ändringar i fördraget kräver alltså i betydande utsträckningriksdagens godkännande. Detta medför en beslutsordning som är ganska tungroddoch som ibland kan innebära att det kan bli svårt att hinna medriksdagsbehandling av ändringama. Detär just för situationer av detta slag som 10 kap. 5 § andra stycket RF har fåttsin nuvarande utformning (se prop. 1984/85:61 s. 22 ff.). Enligt dennabestämmelse får i samband med att en intemationell överenskommelseinförlivas med svensk rätt genom inkorporering föreskriva att framtidaändringar i överenskommelsen automatiskt skall gälla här i riket. En sådanförtida inkorporering får bara avse ändringar av begränsad omfattning.Riksdagens beslut skall fattas i samma ordning som vid stiftande av gmndlag.Det innebär bl. a. att det krävs två likalydande beslut med mellanligganderiksdagsval (se 8 kap. 15 § RF). Kan ett beslut i sådan ordning inte avvaktas,får i stället fatta beslut genast men då krävs kvalificeradmajoritet. Denna skall bestå av minst fem sjättedelar av de röstande och minsttre fjärdedelar av ledamöter. Somjag fömtskickade i prop. 1989/90:120 finns det enligt min mening anledning attnärmare överväga om en sådan ordning som avses i 10 kap. 5 § andra stycket RFbör utnyttjas för införlivande av framtida ändringar i COTIF. Lagenom intemationell jämvägstrafik ersatte bl.a. kungörelsen (1974:748) om intemationelljärnvägstransport. Enligt denna kungörelse skulle och jämtetilläggsprotokoll och bilagor gälla i . Dessutom föreskrevs att sådanaändringar i fördragen som skulle anses antagna enligt fördragen skulle ländatill efterrättelse här i landet från den dag då ändringen trädde i kraft enligtfördraget. Gmndlagsenligheten av denna konstmktion sattes emellertid i fråga(se prop. 1984/85:61 s. 22 f). 1984/85:33 med förslag till lag om intemationelljämvägstrafik m.m. diskuterades frågan om det var möjligt att i denna lag taupp en bestämmelse av motsvarande innehåll, dvs. att "iförväg" skulle godkänna vissa av de ändringar som kunde komma att beslutasi enlighet med regleringen i COTIF. Föredragande statsrådet ansåg emellertidatt övervägande skäl talade för att 10 kap. 5 § RF enligt den då gällande lydelseninte var tillämplig på det ändringsförfarande som föreskrivs i Prop.1990/91:43 COTIF (se prop. s. 199 202). Den ifrågavarande bestämmelsen i RFhar emellertid senare ändrats (se SFS 1985:865, jfr prop. 1984/85:61). Mednuvarande avfattning av 10 kap. 5 § andra stycket RF föreligger i princip ingethinder mot en sådan förtida inkorporering av ändringar i COTIF. Vadförst gäller ändringsbeslut som fattas av måste somjag nämnt sådana beslut ratificeras eller godkännas av mer än tvåtredjedelar av medlemsstatema innan de träder i kraft. Ett sådant förfarandetar erfarenhetsmässigt något eller . Det finns därför enligt min meninganledning att utgå från att det i fråga om sådana ändringar inte kommer attmedföra några större svårigheter att låta ta ställning lilländringarna i den mån dessa kräver lagstiftning. Ifråga om de ändringar som beslutas av utskotten gäller emellertid betydligtkortare tidsfrister. Det kan då ibland vara svårt att infria förpliktelsenatt överföra en beslutad ändring till svensk rätt. Fackutskottetär bara behörigt att besluta om ändringar i bilaga 1 till bihang B. Dennabilaga innehåller reglementet om intemationell jämvägsbefordran av farligtgods (RID). Reglementet omfattar i huvudsak föreskrifter av teknisk natur.Denna reglering är i sin helhet av sådant slag att den faller inom regeringens normgivningskompetens.RID har införlivats med svensk rätt genom förordningen (1982:923) om transportav farligt gods (20 § första stycket i dess lyddse enligt SFS 1985:768). Enligt20 § andra stycket i denna förordning (i dess lydelse enligt SFS 1986:609) får statensräddningsverk föreskriva att sådana ändringar i RID som enligt artikel 19 § 4 ifördraget skall anses antagna skall gälla för RlD-transpor-terna. För dessafall har alltså ett förfarande kommit till användning som motsvarar del som 10kap. 5 § andra stycket RF öppnar möjlighet till. Revisionsutskottetär behörigt att ändra ett stort antal civilrättsliga bestämmelser i bihangenoch i bilagoma till bihang B med undantag av RID. Utskottets behörighetomfattar bl. a. bestämmelser om järavägamas och transportkundemas rättigheteroch skyldigheter mot varandra. Enligt 8 kap. 2 § RF måste frågor av detta slagregleras i lag. Ändringar som rör sådana frågor måste därför godkännas avriksdagen. Därvid kan det uppkomma problem till följd av de kortatidsfristerna. Dessa problem kan undvikas genom att med stöd av 10kap. 5 § andra stycket RF "i förväg" godkänner de ändringar som iframtiden kan komma att beslutas i enlighet med regleringen i COTIF. En sådanordning skulle också ha den fördelen att inte behöver belastas medatt ta ställning till ändringar som är av mindre betydelse. De ändringar somrevisionsutskottet har beslutat om vid sina möten och och det ganska omständliga förfarande som krävs för alt införliva dessa ändringar i svensk rätt visar enligt min mening att det finns ett klart behov av att i lagen om internationell jämvägstrafik införa en bestämmelse om att framtida ändringar som beslutas av revi sionsutskottet skall gälla som svensk lag utan särskilt beslut av i varje särskilt fall. För detta talar också att den omgång som det nuvarande förfarandet innebär enligt min mening inte står i rimlig proportion till resultatet, eftersom möjligheten att undgå en folkrättslig förpliktelse att 26 införlivaändringama med svensk rätt är ytterst begränsad. En stat som vill Prop.1990/91:43 undgå att bli bunden av ändringama måste ju säga upp fördraget. Föratt det skall vara möjligt att med stöd av 10 kap. 5 § andra stycket RF "iförväg" inkorporera ändringar som får beslutas av revisionsutskottetkrävs emellertid också att dessa ändringar genomgående är att beteckna somändringar av begränsad omfattning . Det skall alltså vara fråga om avgränsadeändringar vars allmänna karaktär kan fömtses då inkorporeringsbeslutet fattas(se prop. 1984/85:61 s. 24 f). Iavsikt att utröna om de ändringar som fördragsenligt får beslutas avrevisionsutskottet tillgodoser RF:s krav på att ändringarna skall vara av begränsadomfattning har lagrådet undersökt utskottets kompetens genom att granska debestämmelser i bihang A och bihang B som enligt art. 19 § 3 i COTIF kan ändrasgenom beslut av utskottet. Viddenna genomgång har lagrådet funnit att det knappast låter sig göra att utanvarje reservation fastslå att revisionsutskottet aldrig skulle kunna komma attbesluta om sådana ändringar vars omfattning kan ifrågasättas med utgångspunkt idet av RF uppställda kravet. Lagrådet framhåller att åtskilliga av de berörda bestämmelsemavisserligen gäller frågor av rent praktisk natur, beträffande vilka fömtsebaraframtida ändringar närmast blir av redaktionell eller trivial karaktär.Ändringar av andra bestämmelser kan emellertid enligt lagrådets mening komma atlfå beaktansvärd materiell betydelse, beroende på vilken ändring som görs. måste det beaktas att COTIF med bihang utgör ett väl utbyggt regelverksom omfattas av åtskilliga länder med vilka också i andra hänseenden avintresse i sammanhanget har en hel del gemensamt. Vidare har en enskild,ansluten stat i praktiken ett mycket begränsat handlingsutrymme om en ändringgörs som för det landet framstår som mindre lämplig.