prop · GE03130 · 1990-12-31 00:00:00 — Jag föreslår också all VL görs tillämplig på vissa konstmkiionsdetaljer hosskjutvapen i syfle att skapa konttoll över den privala tillverkning somförekommer av licenspliktiga skjutvapen (kapitel 1). Föratt begränsa tillgången på skjutvapen föreslår jag vidare en del förändringari fråga om fömtsättningama för att erhålla tUlslånd att inneha vapen(vapenlicens) (kapitel 2). Ensådan ändring gäller den s.k. vapengarderoben. Därmed menas den uppsättning omsex jaktvapen, som en jägare i enlighet med RPS rekommendationer normalt kanräkna med att fä licens för. Mitt förslag går ut på allRPS modifierar sina rekommendationer sä att licens för full vapen- Prop.1990/91:130 garderob i första hand beviljas personer som dokumenterat jaktinttesseoch Bilaga 1 vapenbehov t.ex. genom att under nägra är ägna sig ät jakti en omfattning som inie är helt obetydlig. En nybliven jägare bör däremot början få licens pä ett mindre anlal vapen, exempelvis tvä stycken. Förall fä vapenlicens krävs som huvudregel atl sökanden har behov av vapen. Delkravet gäller dock inle i fråga om vapen som huvudsakligen har prydnadsvärdeeller som har särskilt affektionsvärde för sökanden. För alt uppnå en vissbegränsning när det gäller möjligheten att fä licens för prydnadsvapen ochvapen med affektionsvärde föreslår jag att licens i dessa fall skall fåutfärdas endasl om det föreligger särskilda skäl. Regeln bör förstås sä att tillståndsmynchghelenskall göra en avvägning mellan sökandens inttesse av att fä hcens ceh de riskersom vapeninnehavet kan medföra, l.ex. risk för missbruk eller stöld av vapen. Lirfi-och fjädervapen avsedda för målskjuming är licensfria om de har en iförhållande till andra jämförliga skjutvapen begränsad effekt. Vad som ligger ibegreppel begränsad effekt bestäms med utgångspunkt från kulans ulgångshastighetDetta har fört med sig all grovkalibriga vapen, vars kula kan ha höganslagsenergi även vid låg ulgångshastighet, kan vara licensfria. Jag föreslårdärför all begreppel begränsad effekt i fortsällningen bestäms med utgångspunktfrån kulans anslagsenergi. Jag föreslår cekså all en liknande gränsdragningmellan licenspliktiga ceh licensfria vapen görs i fråga om kolsyrevapen, en vapengmppsom företer likheter med luft- och fjädervapen både när det gäller teknik cehanvändning. Därmed för man frän del licenspliktiga området bort en delkolsyrevapen som med hänsyn till sin effekt är tämligen harmlösa. Licensför helautomatvapen såsom kulspmtepisioler beviljas i viss, begränsad, ulslräckningför målskyiie och samling. Enligt vad jag inhämtat frän polisen kan delemellertid inttäffa atl ytterligare licenser för helautomatvapen beviljas avmisstag. Misstaget hänför sig till en missuppfattning om vilken typ av vapenansökan egentiigen avser ceh beror pä all vapnen i ansökan för s.k. Öppnalicenser är ofullständigt specificerade. Jag föreslär vissa ändringar i frägaom innehållet i ansökningar om vapenlicens så att del för tillsiåndsmyndighetenklart skall framgå om licensansökan l.ex. avser ett helaulomatvapen. Ibetänkandet tar jag även upp hur man skall kunna förhindra all vapen av bl.a.delta slag transporteras över siatsgränsema pä ett oönskal sätt. Reglema om dellahör emellertid hemma inom krigsmateriellagstiftningen, varför jag inte läggerfram något förslag i ämnet Halvautomatiskakulvapen får användas vid jakt oavsett hur många skottsom ryms i vapnet (tidigare var två patroner maximum). Detta är resultatet aven ändring i jaktkungörelsen, som beslutats av Beslutet ärenligt min mening olyckligt eftersom del medför en risk för att cirkulationenav farliga skjutvapen i samhället ökar. Jag föreslår därför all jakikungörelsenändras pä denna punkt Jag föreslår cekså att regeringen överväger att flyttaöver föreskriftsräiten i frågor som dessa frånnaturvårdsverket till rikspxjlisstyrelsen RPS. I anslutning till reglemaom tillstånd för vapeninnehav tar jag ocksä upp Prop. 1990/91:130 en del frågorsom inte föranleder några förslag från min sida. Bilaga 1 diskuterar jag s.k.survival games och andra mindre vanligl förekommande former av . Survivalgames gär ut på atl deltagama beskjuter varandra med specialvapen under stridsliknandeformer. Del bör enhgt min mening i första hand ankomma på skyllerörelsen attgenom självsanering motverka att skytteformer och vapen med tvivelaktigt sportsligtvärde vinner spridning under täckmantel av målskyiie. Inleheller när det gäller tårgasvapen föreslår jag några ändringar av nu gällandeordning. De kan visserUgen användas till självförsvar, vilket föranlett en delatt föreslå att de görs licensfria. Enligt min mening är dcek den nuvarande resttiktiviietennär del gäller tårgasvapen välmotiverad eftersom vapnen ocksä kan användas för brottsUgaangrepp. Jagställer mig heller inte bakom tanken som framkastats om atl öppna en chspensmöjlighetså att vissa slag av salongsgevär skulle få användas för målskyiie. Ett sådant systemvore enligt min mening alltför tungrott Ienlighet med mitt uttedningsuppdrag har jag ocksä studerat avgiftssystemet isamband med vapcnlicenser. är emellertid systemet för beräkningav avgifter i slalens verksamhel under omprövning. Med hänsyn bl.a. till dettaanser jag inte att tiden är mogen att föreslå några förändringar av avgiftemapå vapenlagstiflningens område. Förinköp av ammunition krävs som huvudregel ell särskilt tillstånd (kapilel 3).Huvudregeln har dock åtskilliga undanlag ceh många slag av ammunition kandärför i prakliken köpas fritt Detta har fått effekter som är olyckliga från kriminalpolitisksynpunkt. Sålunda är del möjligt all fritt köpa ammunition till vissa stulnavapen. Del är också möjligl att fritt köpa ammunition till enhandsvapen (ttotsatt tillstånd egentiigen erfordras) under täckmantel av att den skall användastill jaktvapen (vars ammunition är tillsländsfri). Jaganser för min del att tiden nu är mogen för att förverkliga en tanke somtidigare framkastats i olika sammanhang nämligen att ammunition i princip endaslskall få säljas till den som har licens för del slags vapen som ammunitionen äravsedd för. Ammunitionen skulle alltså inte vara belagd med någon självständig tillsiåndsplikt,utan licens för ett vapen skulle innefalla ell tillstånd också för ammunitiontill vapnet Vid köp av ammunition skulle i princip krävas all köparen uppvisarsin vapenlicens. Särskild ammunitionslicens bör finnas endast för innehav församlingsändamål. Givetvisbör del även i fortsättningen vara möjligt för skytteföreningar o.d. atlförvärva ammunition för överlåtelse till medlemmar i samband med övnings- ellertävlingsskjumingar. Ocksånär det gäller vapenhandel föreslår jag skärpningar av reglema (kapitel 4). är det i praktiken ofta lättare att fä tillstånd att bedriva vapenhandelän att få inneha vapen för eget bmk. Detta har utnyttjats av oseriösa personersom skaffat sig ett handlartillstånd för att få inneha betydligt fler vapen ände skulle ha fått vapenlicens för och som inle avser all chiva någon handel.Mänga personer med vapenhandlartillsiånd gör i själva verkei bara någon enstaka ttansaktionper är. Enligtmin mening bör man i fortsättningen kräva all den som söker va- Prop.1990/91:130 penhandlartillständ har branschvana ceh goda kunskaper om vapen ochva- t>tiaga 1 penlagstifming. Det bör uppniras ät RPS att utreda lämplig utbildningsform.Jag föreslår vidare atl vapenhancUartillständ skall fä beviljas endast förhandel som skall bechivas yrkesmässigt I detta bör ligga krav på att rörelsenskall ha en viss inte alltför obetydlig omfatming, ålminslone nägra tiotaltransaktioner . I kravet på yrkesmässighel bör också ligga att lagerhåUningeninte är opropertionerligt slor i förhållande till omsättningen. Om envapenhandlare inte uppfyller kraven på atl verksamheten bedrivs yrkesmässigtbör tillståndet återkallas. PoUsmyndighetenär första instans i ärenden enligt VL ceh prövar bl.a. frågor om atl utfärdaeller återkalla vapenlicenser (kapitel 5). Beslut av po-hsmyndigheten fåröverklagas till . Vissa beslut av , bl.a. beslut om ålerkallelseav tillstånd, får överklagas till kammarrätten. I övriga fall är länsslyrelsenhögsta instans i vapenärenden. Erfarenhetemavisar att praxis ibland varierar i vapenärenden. Det gäller framför alllärenden om ålerkallelse av tillstånd. Jag har cekså kommit i kontakt med en delbeslul av förvalmingsdomstolar i sädana ärenden, som gett intryck av att varamindre väl underbyggda från sakliga utgångspunkter. Mol bakgmnd härav föreslårjag alt RPS skall fä befogenhet all inttäda som part i ett vapenärende ochöverklaga beslul om del är av vikl för ledningen av rättstillämpningen ellerannars frän allmän synpunkl att saken prövas av en högre instans. Jaghar vidare granskat vapenlagstiflningens regler om överklagande mol bakgmnd avde krav pä möjlighet till domstolsprövning av s.k. civila rälligheler, somuppställs i den europeiska konvenlionen om de mänskliga rättigheiema. Sävittjag har kunna finna uppfyller den svenska vapenlagstiftningen i huvudsak dessakonventionskrav. Bettäffande nägra typer av ärenden enligt VK, därlänsstyrelsen är högsta instans, finns det dock skäl att överväga attinföra en möjlighet att fullfölja ärendel tUl kammarrätten. Enfråga som har vållat tvekan i praxis arom vapenlicens kan återkallas näiinnehavaren inte längre har behov av det vapen som licensen avser (kapilel 6).Exempelvis om en person som har licens för målskyiie upphör med dennaverksamhet. Jag menar för min del atl del är klart alt om innehavaren av ettskjutvapen inte längre har behov av vapnet, så föreligger skälig anledning auåterkalla tillståndet. Om en målskytt upphör att vara mecUem i enskytteförening bör tillståndsmynchghelen ta upp frågan om hans fortsattavapeninnehav till prövning. För att möjliggöra detta föreslår jag atlskytteföreningarna åläggs atl rapportera lill tillsiåndsmyndigheten vilkamedlemmar som lämnar föreningen utan atl gä in i någon annan skyiieorganisation. Föratt säkerställa att myndighetema, i den uisttäckning som är befogat för attskydda den allmänna säkerheten, försäkrar sig om skjutvapen i avvaktan på slutiiglavgörande av ärenden om återkallelse av tillstånd, föreslår jag att reglerinförs om interimistisk återkallelse av tillstånd enligt VL. De regler somredan finns om omhändertagande av skjutvapen för att förebygga missbmk har intevisat sig tilhäckliga. Närdel gäller/örvarin av skjutvapen har jag funnit flera brister i nuva- Prop.1990/91:130 rande ordning (kapilel 7). De reglema som gäller ger inte etttillräck- Bilaga 1 ligt gott skydd mol vapenstölder. Det finns många exempel påatt skjutvapen, utan att förvaringsreglema överttätts, förvarats på etl sådantsätt att de tillgripils ulan större svärighei, varefter de använls i sambandmed grova våldsbrott. Dessutom tillämpas reglema ofta på ett slappt sätt. Är1988 anmäldes närmare 1 (XX)skjutvapen stulna tUl polisen.Statistiken visar att det är vanliga jaktvapen som förvarats i bostäder cehfritidshus som stjäls mest. Jagföreslår en skärpning av förvaringsreglema så att skjutvapen och ammunition -om de inte hålls under uppsikt eller är inlåsta i ett säkerhetsskäp - i principskall förvaras ttedelade; Vapnet ceh ammunitionen skall förvaras var för sigoch om del är möjligt att utan större svårighet la bort en vapendel så atlvapnet inte kan användas skall även den delen förvaras för sig. Vapnet,vapendelen ceh ammunitionen skall förvaras under lås eller på annat betryggandesätt Liksom tidigare bör förvaringsreglema inle gälla i fråga om start- ellersignalvapen. Närmare föreskrifter om förvaringen bör utfärdas av RPS. Jagföreslår vidare att den som har tillstånd att inneha skjutvapen skall vara skylchgatt låta lUlsiåndsmyndigheien inspektera förvaringsanordningar och förvaringsuttymmenför vapnet och tillhörande ammunition. Äveni fortsätmingen bör polisen kunna ulfärda särskUda förvaringsföreskrifier förindividuella vapeninnehavare. En vapenlicens som är förenad med en särskild förvaringsföreskriftbör inte få lämnas ul av polisen innan sökanden har uppfyllt föreskriftema. Jagföreslår också att den sttaffsank-lion, som gäller för övemädelse avsärskilda förvaringsföreskrifier, sträcks ut till alt gälla även överträdelseav de generella förvaringsregler som beröns. Förttansppri av skjutvapen gäller endast en rekommendation i fråga omförvaring. Del har visal sig all vapenttansperter i viss uisttäckning skerunder lältvincUga former. Gevär kan l.ex. ttansporteras pä flaket av enlastbil, som lämnas obevakad långa stunder. Jag föreslår atl den som transporterarskjutvapen ceh ammunition skall vara skylchg all vidla betryggande åtgärderför alt förhincha att någon obehörig kommer ät vapnet eller ammunitionen. Äveni detta fall bör RPS fä befogenhet att utfärda närmare föreskrifter förförvaringen. Enperson som är förhinchad att själv ta hand om sitt vapen, l.ex.i anledning av utiandsarbeie, kan få deponera vapnet hos någon annan. Jagföreslår att den maximala tiden för sådan långtidsförvaring utsträcks från ettär, som gäller , till öu år åt gängen. Deförslag jag har presenterat är inriktade pä en förbättrad samhällelig konttollöver de vapen, som innehas legalt. Del finns emellertid ocksä en hel del vapen,som innehas i strid mot reglema i VL. Kanske uppgår dessa illegala vapen tillnågra 10(X)0-ial. En del av de illegala vapnen har anskaffats genom stöld ellerpä annan brottslig väg. Men det finns ceksä mer triviala orsaker till illegaltvapeninnehav, l.ex. glömts bort i samband med dödsfaUeller flyttning. Medsyfte atl minska antalet Ulegala vapen lägger jag fram etl förslag till Prop.1990/91:130 vapenamnesti, dvs. en period under vilken man lill pohsen sttaffrittkan Bilaga 1 lämna in vapen och ammunition som man innehar utan att varaberättigad till del. En sådan ordning har prövats med framgång i ,varvid åtskilliga vapen som funnits ute i samhället sedan andra världskrigelsdagar lämnades in till myndighetema. I är fömtsätmingama visserligenannorlunda. Men jag anser del ändå meningsfullt all pröva en vapenamnesii såatt folk, som kanske i övrigt är helt laglychga, inte frestas att behålla ettillegalt vapen eller göra sig av med det på ett mindre säkert sätt. Jagföreslår att reglema om vapenamnesti tas in i en särskild lag. Som en lämpligamnestiperiod föreslår jag den 1 juH 1990 - . Mitt förslaginnebär att den som innehar skjutvapen eller ammunition utan att varaberättigad till det skall vara fri från ansvar om han under amnesti-periodenlämnar egendomen tiU en pohsmyndighei. För att underlätta inlämnandet bör dettakunna ske även hos andra myndigheter, som polisen bestämmer. Den som överlämnarvapen eller ammunition enligt amnestilagen skall inte behöva lämna uppgift omsin identitet. Om det är uppenbart att ett inlämnat vapen tillhör någon annanän den som lämnai in egendomen bör polisen ge ägaren tillfälle att få tUlbakavapnet. Om ägaren inte kan spåras eller om han underlåter att återta egendomenbör denna tillfalla staten. Vidvarje polismyndighet förs ett register över tillståndspliktiga skjutvapen inomdistriktet (kapilel 9). RPS har tidigare lagt fram förslag om att inrälla ettför riket, centralt datoriserat vapenregister. Jag anser för egen del attfrågan om ett centtalt vapenregister i alll väsentiigt har mist sin aktualitetgenom att flera polismyndigheter nu håller pä att lägga över sina lokala vapenregisierpå data. En sådan lokal lösning synes väl lillgodose tillständsmyndigheiemasoch allmänhetens behov av effektivisering av tillslåndsgivningen. Också från särbarhetssynpunktär lokala regisler all föredra. Jag förordar därför att de lokala polismyndighetemagenerellt går över till att föra sina vapenregister på data. Del fär ankomma påRPS att genom räd ceh stöd till polismyndighetema verka för att en sädanordning bltt genomförd. Föratt minska risken för att uppgifter om vapenregister används i brottsligt syfleföreslår jag en skärpning av den sekretessregel, som gäller för sådanauppgifter (5 kap. 5 sekretesslagen 1980:100). Regeln bör ändras sä att det s.k.raka skaderekvisit, som gäller och som innebär en presumtion för offentiighei,ändras nU ett omvänt skaderekvisit. Sekretess bör i fortsättningen gälla omdet inle står klart att regisiemppgifien kan röjas utan fara för att vapenkommer till brottslig användning. Detsamma bör gälla i verksamhel som avserfolkbokföring för uppgift som hänför sig till vapenregisier. Armborstär tiUständspIiktiga skjutvapen (kapilel 10). Del seriösa arm-borstskytletarbetar under förhållanden som gör det svan att utvecklasporten. Det beror bl.a. på att den centtala organisationen för arm- borsiskyttelceh därtill hörande föreningar inte hör till de skytieorganisatio- Prop.1990/91:130 ner, som enligt reglema i VK får tilldelas egna vapenlicenser. Jagföreslår Bdaga 1 ändringar i dessa regler sä att licens för innehav avarmborst skall kunna utfärdas för organisationen ceh dess mecUemmar. Ibetänkandet diskuterar jag också om det finns behov av etl typbesikt-ningsförfarandeså att endasl vapen som är gcxjiagbara från säkerhetssynpunkt får saluföras i landel(kapitel 11). Jag lägger emellertid inte fram något förslag om alt införa lypbesiktningav skjutvapen. De vinster när det gäller att förbättta standarden på vapnen ilandet som skulle kunna uppnås genom lypbesiktning skulle inte uppväga denegativa konsekvenserna i form av ökade kostnader ceh ökad byråkrati. Regeringenhar generellt upp)dragil ät kommittéer och uttedare atl undersöka vad som skerinom de europeiska gemenskaperna (EG) i de frågor som uttedningsuppxlragetomfattar ceh i vad mån en harmonisering mellan den svenska lagstifmingen och EG:sregler lämpligen kan komma lill stånd. Pä vapenlagens område har det inom EGutarbetats etl förslag till direktiv angående införskaffande ceh innehav avvapen. Förslagel innehåUer huvudsakligen regler avsedda att införa en gemensamadministtativ procedur för att konttollera förflyttningen av vapen från enmedlemsstat lill en annan. Förslagel har mött kritik inom EG ceh kommer inlealt genomföras i nuvarande form. Därmed är del för tidigt att nu överväga enanpassning av den svenska rällen till EG-rälten på vapenomrädet Deförslag i fråga om skjutvapen som jag nu har berört föranleder ändringar ivapenlagen, vapenkungörelsen ceh sekretesslagen. Jag föreslår alt benämningenvapenkungörelsen ändras lill vapenförordningen i enlighet med den terminologisom tillämpas. Dessutom föreslår jag, som framgått, av en ny lag,nämligen en lag om vapenamnesti. Utredningens lagförslag 1 Förslag till Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) 1990/91 Bilaga 2 Härigenomföreskrivs i fråga om vapenlagen (1973:1176) debatt 1, 3, 4, 5, 9, 12, 13, 18, 22,24, 26, 28 a, 29-31, 38, 40, 42, 46 och 49§§ samt mbriken närmasl före 42 § skall ha följande lydelse, delsatt det i lagen skall införas nya bestämmelser, 27 a, 32 a och 42 a §§, av följandelydelse. Med skjutvapen förstås i denna Med skjutvapen förstås i denna 1. vapenmed vilket kula, hagel, harpun eller annan projektil kan skjutas ut med hjälp av kmtiadd- ning, kolsyreladdning, komprime rad luft eller annal liknande uiskjut- ningsmedel, 2. apparateller anordning som beträffande verkan och ändamål är jämförlig med vapen som avses un der 1. Vadsom sägs om skjulvapen gäller även a. obmkbartvapen, som i bmk bart skick skulle räknas som skjut vapen, b. löstslutstycke, ljuddämpare, eldrör, pipa lill skjutvapen eller trumma till revolver, c. annananordning som möjlig gör att till ett skjutvapen användes annan ammunition än vapnet är av sett för och d. sådanastart- eller skräm skoitsvapen (startvapen) och signal vapen som är avsedda för patroner. Bestämmelserna omskjutvapen tillämpas också pä apparater eller anordningar som är konstrueradeför all med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta ochsom är avsedda alt bäras i handen. Regeringen får föreskriva att dessabestämmelser eller vissa av dem skall tillämpas även i fråga om andra föremålsom är särskill ägnade atl användas vid en vapen med vilkel enkula, hagel, en harpun eller annan projektil kan skjutas ut med hjälp av enkrut-laddning, en kolsyreladdning, komprimerad luft eller något annal liknandeutskjutningsmedel. Vad som sägs om skjutvapen gäller även ett obrukbart vapen,som i bmkbart skick skuUe räknas som skjutvapen. Regeringenfår föreskriva att helt eller delvis skall tillämpas även i fråga om 2.andra föremål som är särskiltägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga säkerhet. brottmol nägons hv, hälsa eller personliga säkerhet. 1990/91:130 Bilaga 2 Med ammunition förstås i denna lag patton eller projektil till handvapen på vilkel lagen äger tillämpning samt tändhatt eller annat tändmedel lill sådan patton eller projektil. Om ammunition som är atthänföra till explosiv vara eller som innehåller gift finns bestämmelser äveniförordningen (1949:341) om explosiva varor och i lagen (1985:426) om kemiskaprodukter. Om ammunition som är althänföra till explosiv vara eller som innehåller gift finns bestämmelser äveni lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor och i lagen (1985:426)om kemiska produkter. Med undantag för bestämmelsemai 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej 1. hageleller annan massiv kula, 2. projektil, avsedd förluft-, fjä der- eller harpunvapen, 3. hagelpatroneller tändhatt däniU, 5.patronhylsa utan tändhatt, avseddför handvapen på vilkel lagen är tillämplig, 6.kulpatroner och tändhattarsom är avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammunitionhar föreskrivit annorlunda, samt 7.ammunition avsedd för start-ellersignalvapen. Med undanlag för bestämmelsemai 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej 1.hagel eller annan massiv kula, 2. projektil, avsedd för luft-, fjäder- eller harpunvapen, 4.pattonhylsa utan tändhatt, avseddför handvapen pä vilkel lagen är tillämphg. tillständ enligtdenna lag får ej någon 3. införa skjutvapeneller am munition tiU riket eller 4. drivahandel med skjutvapen. UtantiUstånd enligt denna lag fär ej nägon 1. innehaskjutvapen, 2. införaskjulvapen eller am munition till riket eller 3. drivahandel med skjutvapen. För innehav avammunition fordras tillstånd an inneha sådant va-. pen för vilket ammunttionenär avsedd. Saknas sådant tillstånd och skall ammunitionen ulgöra del av ensamling erfordras särskilt samlartillsiåndför ammunition. Om kolsyre-, luft- eller fjädervapen, som är avsett för målskjutning, eller harpunvapen har en i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begränsad effekt skall första stycket ej tillämpas på vapnet Enskild person fär dock icke utan tillstånd inneha, införa till riket eller driva handel med sådana vapen, om han inle har fylll . Första Slyckel 1 gäller inle i fråga om verksamhet som omfattas av tillstånd enligt lagen (1983:1034) om konttoll över tillverkning av krigsmateriel, m. m. Första styckel 3 gäller inte i fråga om verksamhet som avses i 3 § samma lag. Omluft- eller fjädervapen, som är avsett för målskjutning, eller harpunvapen haren i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begränsad effekt skallförsta stycket ej tillämpas på vapnet. EnskUd person får dock icke utantillstånd inneha, införa till riket eller driva handel med sådana vapen, omhan inte har fyllt . Förstastycket 1 gäller inte i fråga om verksamhet som omfatlas av tillstånd enligtlagen (1983:1034) om kontroll över tillverkning av krigsmateriel, m. m. Förstastycket 4 gäller inte i fräga om verksamhel som avses i 3 § samma lag. Regeringen kan föreskriva undantag från kravet på tillstånd för attinneha start- eller signalvapen. Om ytterligare undantag ivissa fall frän skyldigheten all inhämta tillstånd finns bestämmelser i 13,16,21, 22, 25, 25 a, 26 ceh 45 §§. 1990/91 Bilaga 2 Enskild person får meddelastillstånd att inneha skjutvapen endasl om han har behov av vapnet ceh del skäligenkan antagas att han ej kommer atl missbmka del. / fråga om skjutvapen somhuvudsakligen har prydnadsvärde får tillstånd dock meddelas åven för den som villinneha vapnet för annal ändamål än skjutning. Detsamma gäller i fråga om vapensom har särskilt affektionsvärde för den sökande.