prop · GE03175 · 1990-12-31 00:00:00 — I betänkandet anfördes häremot att företrädare förkonsumentverket uppgett att en sådan lagändring inte skulle få någon nämnvärdpraktisk betydelse och att de möjligheter som marknadsföringslagen redan gervar tillräckliga för att komma till rätta med de missförhållanden som finns.Mot den bakgranden avstod utredningen från att föreslå någon ändring ialkoholreklamlagen. anförde i sitt remissvar attverket ansåg att möjligheten att ingripa med stöd av marknadsföringslagen ärtillräcklig för att komma till rätta med de eventuella missförhållanden som kanförekomma vid marknadsföringen av snabbvinsatser. Som tidigare nämnts delarregeringen socialutskottets uppfattning i frågan om marknadsföringen avsnabbvinsatser. Eventuella åtgärder mot denna marknadsföring inrymmer dockmånga outredda frågor. Marknadsföringens omfattning och inriktning är intenärmare belyst. På samma sätt som vid ett eventuellt förbud mot försäljning avsnabbvinsatser uppkommer svårigheter att i lagtext definiera vad ett marknadsföringsförbudskall omfatta. Det uppsfår även gränsdragningsproblem i förhållande till beredningsämnenoch tillbehör som används vid den traditionella hemtillverkningen av vin därfrakt och bär används. Även omdefinitionsproblemen löses torde ett tillägg i alkoholreklamlagen enbart kunnaomfatta grondregeln om särskild måttftillhet och det område som inte skyddas avtryckfrihetsförordningen. Exempelvis skulle skyltning och varaexponering som ärpåträngande kunna förhindras. En mer omfattande begränsning av marknadsföringenav snabbvinsatser synes kräva en ändring i tryckfrihetsförordningen. Det som vi nu harredovisat leder fram till slutsatsen att frågan om en begränsning avmarknadsföringen av snabbvinsatser kräver ytterligare beredning. Regeringen kommerinom kort att fatta beslut om en översyn av marknadsföringslagen (1975:1418).Det framsfår som naturligt att frågan om en begränsning av marknadsföringen avsnabbvinsatser uppmärksammas i detta sammanhang. Regeringensbedömning: Regeringen avser att uppdra åt riks polisstyrelsen att i samarbete med och riksåklagaren tindersöka möjligheteraa att inom ramen för gällande lagstiftning försfårka insatserna mot hembränning och annan illegal sprittill- verkning samt föreslå åtgärder i detta syfte. föreslog ett tillståndssystem för hantering avaktivt kol så att tillverkning, överlåtelse och import skulle kräva tillstånd. anser attåtgärder bör vidtas för att motverka hembränning. betänkande har remissbehandlats. Flertaletremissinstanser tillstyrkte utredningens förslag om krav på tillstånd för atthantera aktivt kol, dock utan att göra några utförliga kommentarer. Någratillstyrkte med vissa förbehåll. delade utredningensuppfattning men ansåg att det är en brist att utredningen inte närmareutrett och redovisat vilken omfattning handeln Prop. 1990/91:175 med aktivtkol har. Man kan därför inte bedöma vilken omfattning tillståndsgivningenbeträffande aktivt kol kan komma att få. Näringsfrihetsombudsmannenhade inget att invända mot förslaget förotsatt att utformningen av regleraa ochtillståndsprövningen inte innebär att en del tillverkare eller försäljare avaktivt kol konkurrensmässigt kommer i ett sämre läge än andra. Fem instanser(generaltullstyrelsen, statskontoret, , iGöteborgs och län och ) avstyrkte förslaget medmotiveringen att ett sådant system skulle innebära en avsevärd byråkratiseringutan att den tilltänkta begränsningen skulle kunna garanteras. Gällanderätt: Enligt 7 § LTD får sprit inte tillverkas utan tillstånd. Spritdrycker fårenligt 8 § LTD tillverkas endast av . Den som tillverkarsprit utan tillstånd kan med stöd av 27 § LTD straffas med upp till två årsfängelse eller, om brottet är grovt, med fångelse i högst . Med olovligsprittillverkning jämsfålls i straffhänseende olovlig renaturering av teknisksprit och alkoholhaltiga preparat enligt 10 § lagen (1961:181) om försäljningav teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat. Detkrävs - med vissa undantag - tillstånd att tillverka, överlåta eller innehaeller till landet införa apparat som kan användas för tillverkning av sprit (18§ LTD). Överträdelse av tillståndskravet är straffsanktionerad. Densom innehar aktiverat (aktivt) kol eller annat renings-eller filtre-ringsmedelfår inte överlåta detta, om han har insett eller bort inse att varan skullekomma att användas vid rening eller filtrering av olovligen tillverkad spriteller vid obehörigt borttagande eller försvagande av dena-tureringsmedel isprit eller alkoholhaltigt preparat (19 § LTD). Den som bryter mot dennabesfåmmelse döms till böter eller fängelse i högst (31 § LTD). Kunskapenom utvecklingen och omfattningen av hembränning är ofullständig och osäker. ICANs Rapport 89 - Alkohol- och narkotikautvecklingen i redovisasundersökningar som sökt belysa utvecklingen av den olagligasprittillverkningen. har genomfört s.k.konsumtionsvaneundersökningar. Andelen personer som uppgett att de under desenaste 12 månaderaa drackit hembränd sprit var , , 10 %år 1980, , , och . Detär påtagliga skillnader mellan mäns och kvinnors konsumtion av hembränd sprit.Av männen uppgav vid undersökning att de drockit hembränd spritde senaste 12 månaderaa. Av kvinnoraa var Prop. 1990/91:175 det . Ocksåmellan olika åldersgrapper föreligger betydande skillnader. I åldersgrappen18-29 år har drackit hembränd sprit mot i grappen . Detär svårt att dra några säkra slutsatser om hembränningens omfattning ochutveckling i . De olika undersökningar som genomförts indikerar dock enviss ökning till början av 1980-telet. Under senareår tycks dock situationen ha varit relativt stabil. Riksdagenhar vid olika tillfållen behandlat motioner som berör hembränning.Socialutskottet erinrade i sitt yttrande till skatteutskottet (SoU 1987/88: ly)om alkoholhandelsutredningens förslag till skärpning av regleraa för hanteringav aktivt kol. Utskottet utgick från att regeringen skulle överväga om det varmöjligt att skärpa regleraa enligt alkoholhandelsutredningens föreslag. Vidareansåg utskottet att regeringens råd för alkohol- och narkotikafrågor() borde behandla frågan om hembränningen. insfåmde isocialutskottets uppfattning (SkU 1987/88:5 s. 19). 1socialutskottets betänkande (SoU 1989/90:2) En aktiv alkoholpolitik m.m.behandlas åter frågan om hembränning. Regeringen bör , enligt utskottetsmening, vidta åtgärder för att motverka hembränningen. harbeslutat att som sin mening ge regeringen till känna vad socialutskottet anförbl.a. i frågan om hembränning. Somtidigare nämnts tillsatte regeringen en särskild be-redningsgrapp(Boman-grappen) för att intensifiera och utveckla opinionsbildande insatserinom det alkoholpolitiska området. 1 grappens uppgift ingick också att genomopinionsbildande insatser motverka den illegala tillverkningen avalkoholdrycker. Boman-grappen genomförde en informations- ochmediainsats för att fåsta uppmärksamhet på och öka försfåelsen för den svenskaalkoholpolitiken. Regeringenssärskilda satsning inom alkoholområdet intensifierades ytterligare i och medatt Boman-grappen ersattes av en ny arbetsgropp, den s.k.Athena-groppen. Även Athena-groppen har genomfört informations- ochmediainsatser för att öka kunskapen om och försfåelsen för den svenskaalkoholpolitiken. Överväganden:Regeringen delar alkoholhandelsutredningens liksom skatte-och socialutskottensuppfattning att den olovliga sprittillverkningen utgör ett stort problem påalkoholområdet. I likhet med alkoholhandelsutredningen anser vi attstraffbesfåmmelseraa är så pass stränga att det inte fiims skäl tillytterligare skärpning av påföljderna vid brott mot besfåmmelseraa enligt LTD. Detfmns flera viktiga områden där aktivt kol är betydelsefullt, t.ex. vid reningav luft och vatten m.m. Det går inte heller att bortse från att det uppenbarligen finnsrelativt omfattande legala behov av aktivt kol för rening i hushåll. Etttillståndssystem skulle medföra att ett mycket stort antal återförsäljare måsteges tillstånd. Därtill krävs preciserade kriterier för vilka föratsättningarsom bör vara uppfyllda för att tillstånd skall kunna ges. Därotöver krävs enomfattande kontrollapparat för att förhindra överträdelser. Det finns storrisk för att man därvid får en utökad byråkratisk kontroll utan att uppnåstörre effekt än den som går att nå med nuvarande besfåmmelser. Enligt regeringensbedömning bör de nuvarande regleraa enligt LTD kunna utgöra grund för aktivainsatser mot hembränning och annan illegal tillverkning av sprit. En föratsättningför att besfåmmelseraa mot olovlig sprittillverkning skall fimgera är attberörda myndigheter aktivt inriktar sina insatser mot att bekämpa den illegalatillverkningen av sprit. Regeringen avser att ge i uppdragatt i samråd med undersöka möjligheteraa att inom ramen förgällande lagstiftning försfårka insatseraa mot hembränning och annan illegalsprittillverkning, särskilt den storskaliga, samt föreslå åtgärder i detta syfte.Folkhälsoinstitutet bör även uppmärksamma hembränningen i sin opinionsbildandeverksamhet. 10.13 Missbruk av tekniska alkoholprodukter Reringensbedömning: bör ges i uppdrag att utreda hur branschöverenskommelsenom överdiskforsäljning av enlitersförpackningar av T-röd och liknande produkterhar ftmgerat, dess eff på missbruket av tekniska alkoholprodukter och omlagstiftningsåtgärder är nödvändiga. Utredningsförslag:Socialstyrelsen föreslår att det i lag skall regleras att T-röd och liknandeprodukter endast skall få säljas över disk. Vidare föreslås att försäljningsförbudeti 7 § lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit och alkoholhaltigapreparat (LFTA) förtydligas så att det av lagen framgår att tekniskaalkoholprodukter inte får säljas till personer som är märkbart påverkade avalkohol eller andra berasningsmedel eller om det av någon annan anledning, t.ex.vederbörandes uppträdande eller liknande, kan antas att varan kan komma att användasi berosningssyfte. ,som övertog kontroll-och tillsynsansvaret enligt LFTA frånsocialstyrelsen, anser att styrelsens förslag är behövliga. 9-Riksdagen1990/91. Regeringens bedömning Prop. Bakgrundoch gällanderätt: Anledningen till att etanol i så stor utsträckning användsför tekniska ändamål är att den i flera avseenden är överlägsen andrajämförbara produkter. Etanol är relativt billig. Den är ett mycket bra och i vissafall svårersättligt lösningsmedel. Dessutom har etanol en god desinfektionsförmågaoch svag lukt. Den avdunstar snabbt och är i förhällande till andralösningsmedel vanligtvis mindre toxisk. Dendåvarande tillsynsmyndigheten kontrollstyrelsen beslöt att införa s.k. T-sprit.Den skulle ersätta röd- och blåsprit som hade ftinnits i handeln sedan år 1930.Missbroket av röd- och blåsprit bedömdes vara relativt begränsat.T-spriten fick därför något lindrigare denaturering. Avsikten var att denskulle ersätta åtskilliga specialdenatu-reringar som den utanolägenhet skulle kunna användas för olika hushålls- och hantverksändamål. Dennaavsikt uppfylldes men visade det sig att T-spriten blev begärligbland tyngre missbrokare. Mofåtgärder vidtogs efter hand, bl.a. skärptes denatureringen.Upp-gifteraa om missbrak kvarstod dock och från vårdhåll framhölls att T-spritenvållade missförhållanden bland intagna på institutioner för missbrakare. Medhänsyn till detta och till uppgifter från läkarhåll att missbruket börjadesprida sig till yngre åldersgrapper beslöts att T-spriten fr.o.m. den 1 april1974 inte fick levereras till den allmänna handeln för försäljning. T-spritenkom att ersättas av en rad olika preparat för allmän användning i hushållenoch för speciella ändamål. , ,införde således T-röd, som framför allt kom att ersätta T-sprit i hushållen ochsom brännvätska. T-röd var starkare dena-turerad än T-sprit. Under årens lopphar T-röds denaturering ändrats för att motverka missbrak. Dessaändringar har endast temporärt haft en viss effekt. Eftersommonopol inte längre förelåg har dessutom flera företag i konkurrens med KemetylAB infört en rad likartade produkter. Handelsnamn för T-röds konkurrentprodukterär Dex-röd, Röda Hanen , K-röd, , Sveditol , X-utRöd och Combi. Dessa preparats alkoholhalt ligger mellan 60 och 85 viktprocent,och de har en relativt likartad sammansättning. Produkteraa är främst avseddaatt användas som rengörings-, lösnings- och frostskyddsmedel samt som brännvätska.Det är framför allt dessa preparat som blivit föremål för missbrak. EnligtLFTA krävs, med vissa undantag, tillsfånd för försäljning och inköp av teknisksprit. Handeln med alkoholhaltiga preparat är i princip fri. Alkoholhaltigapreparat får dock normalt inte säljas utan att först ha denaturerats på ettsätt som läkemedelsverket föreskrivit eller godkänt. Detta innebär i praktikenatt det inte är möjligt att sälja ett visst preparat utan föregående prövningoch godkännande av läkemedelsverket. I 7 § LFTA sägs att teknisk sprit eller alkoholhaltigtpreparat inte får tillhandahållas om detfinns "särkild anledning" att anta att varan är Prop. 1990/91:175avsedd att användas i berusningssyfte. Idetaljhandeln säljs bl.a. brännvätskor och karburatorsprit, som definitionsmässigtär att anse som teknisk sprit, utan att vare sig försäljare eller konsumenteravkrävs tillstånd. För dessa produkter har i praxis endast krävts denatureringoch godkännande som för alkoholhaltiga preparat. Det har ansetts attdistributionen och användningen av dessa produkter skulle försvåras alltförmycket, om det skulle krävas tillstånd vid varje överlåtelse. T-röd och liknande produkter sker således utan att vare sigförsäljnings- eller inköpstillstånd krävs. Socialstyrelsenhar träffat en överenskommelse med olika branschorganisationer om att T-rödoch liknande produkter i enlitersförpackningar fr.o.m. endastfår säljas över disk. Överväganden:I regeringens uppdrag till rörande åtgärder med anledning avmissbrak av tekniska alkoholprodukter ingick bl.a. att bedöma om det är möjligtatt ytterligare förbättra denatureringen eller finna ersättningsprodukter medmindre missbraksrisk. Socialstyrelsenhar i rapporten mot missbrak av tekniska alkoholprodukter framhållitföljande. Alkoholpolitiska utredningen angav i sitt betänkande (SOU 1974:91, s.429) att denaturering skulle ske på sådant sätt att de tekniska alkoholprodukteraaom möjligt blev obrakbara för förtäring utan att den legala användningen avprodukten försvårades och utan att de vid eventuell förfåring blevhälsovådliga. Vid val av denatureringsmedel måste man därför enligtsocialstyrelsen väga svårförenliga intressen mot varandra. Risken för missbrakfår vägas mot arbets-hygieniska, tekniska och industriella intressen. Endastundantagsvis går det att göra en teknisk alkoholprodukt obrakbar för förfåringutan att den legala användningen försvåras eller att produkten blir hälsovådligvid eventuell förfåring. Enligtsocialstyrelsen har det från vissa håll förts fram krav på att kraftigare denatureringborde föreskrivas och t.o.m. att gifter som metanol borde användas som denatureringsmedel.Om kraftigare denaturering skall användas måste principeraa för denatureringändras. I förordningen (1985:840) om vissa hälso- och miljöfarliga produkter m.m.stadgas att högst metanol får ingå i bilvårdsmedel. Anledningen härtill äratt man vill förhindra förgiftningsfall. Även bortsett från denatureringsprin-ciperaamedför detta stadgande att det svårligen går att föreskriva högre metanolhaltför andra produkter som innehåller alkohol. År1986 påbörjade en utredning för att finna bättre denatureringsmedel.Denna kom fram till att det fmns ett antal kemiska föreningar som vid behoveventuellt kan ersätta de nuvarande denature-ringsmedlen. Man fann dock ingetmedel som radikalt kan förbättra denatureringen i de produkter som förnärvarande missbrakas mest. Socialstyrelsenföreslår inga ändringar vad gäller denaturering. 1990/91:175ningen av denatureringsfrågan behöver dock skärpas. Överenskommelsen med branschorganisationeraainnebär nämligen en risk för ett ökat missbrok av andra preparat an dem somomfattas av överenskommelsen. Om så blir fallet bör enligt socialstyrelsenfrågan om denaturering prövas på nytt. T.ex. skulle etanolen i karburatorskyddeller spolarvätskor helt eller delvis kunna bytas ut mot isopropylalkohol. Regeringenanser att de nuvarande principema för denaturering har goda skäl för sig ochför närvarande inte bör ändras. Man bör dock fortsätta ansträngningaraa atthitta effektiva denatureringsmedel och ersättningsprodukter med mindre missbraksrisk.Vi utgår från att läkemedelsverket, som är tillsynsmyndighet,kontinuerligt bevakar dessa frågor. Socialstyrelsengjorde en mindre utvärdering av överenskommelsen om överdiskförsäljningav T-röd och liknande produkter. har gjort enliten uppföljning av effekterna av överenskommelsen. Dessa undersökningar harvisat att överenskommelsen fungerat bra på en del håll och mindre bra påandra, resp. att den inte synes ha haft någon effekt på missbraket. Denämnda undersökningaraa har varit av fåmligen begränsad omfattning. Enligt regeringensmening bör man göra en större utvärdering av överenskommelsen om överdiskförsäljningför att bättre klariägga om det finns behov av lagstiftning. Regeringen avserdärför att uppdra åt läkemedelsverket att göra en sådan utvärdering. Vadgäller förslaget om ett förtydligande av försäljningsförbudet i 7 § LFTAkonstaterar regeringen att den föreslagna fomuleringen i allt väsentligt tordeavse sådana omständigheter som utgör särskild anledning att anta att dentekniska alkoholprodukten är avsedd att användas i be-rasningssyfte. Någotbehov att ändra den nuvarande lydelsen av lagram-met kan därför inte ansesföreligga. 11 VISSA FRÅGOR RÖRANDE TOBAK pp i990/91:175 Tobaksbniketsnegativa effekter på människors hälsa har beskrivits i olika sammanhang.Ungefår vart tionde dödsfall i (10 000-12 OOO ) beräknas hasamband med rökning. Rökning har framför allt betydelse för olika cancertyper,särskilt lungcancer, samt för hjärt- och kärlsjukdomar, allergi, emfysem,kronisk bronkit och luftvägsinfektioner. Även användning av snus innebärhälsorisker. Luftföroreningarav tobaksrökning har också visats ha negativa hälsoeffekter. Rökningensutbredning gör att en stor del av befolkningen utsätts för tobaksrök i miljön, s.k.passiv rökning, vilket har negativa effekter ur folkhälsosynpunkt.Undersökningar visar t.ex. att bara till rökande föräldrar oftare drabbas avinfektionssjukdomar i luftvägaraa än bara till föräldrar som inte röker. Vidareberäknas passiv rökning ha betydelse för ett par procent av lungcancerfallenårligen i vårt land. () har slagit fast att ingen annan enskild förebyggande åtgärd i i-länderaakan bidra mera till en förbättrad folkhälsa än minskad tobaksrökning. Olikaåtgärder för att begränsa tobakens skadeverkningar har också genomförts i vårtland. Detta arbete började , när staten första gångenavsatte särskilda medel för information om tobakens skadeverkningar. Erfarenheteraahar visat att det är möjligt att påverka tobaksvanoraa, men trots positivaförändringar röker fortfarande omkring en flärdedel av den vuxna befolkningen.Till detta kommer en ökad användning av snus främst bland unga män. Tobakskonsumtionenär således trots de ansträngningar som gjorts för att minska användandetfortfarande oroande hög ur hälsosynpunkt. Detta förhållande har också mångagånger uppmärksammats i bl.a. i form av motioner. Lagutskottetföreslog i sitt betänkande (LU 1987/88:13) att regeringen skulle ges i uppdragatt utreda vilka konsekvenser ett förbud mot annonsering av tobaksvaror skullefå. biföll utskottets hemsfållan. antog vidare Nordiska rådettvå rekommendationer enligt följande: rekommenderar att utreda restriktiva regler i innebärande exempelvis a) begränsning av rökning i offentliga lokaler och påoffentliga kommunikationsmedel, b) förbud mot tobaksreklam och c) märkning av tobaksprodukter. rekommenderar de nordiska länderaas regeringar att på interaationellt plan verka för restriktivare regler för tobakskonsumtion. Motbakgrond av dels kunskapen om tobakens hälsorisker, dels redovisade framsfållningarfrån och beslöt regeringen att tillsätta ensärskild utredning för att utreda och lämna förslag till olikaåtgärder för att ytterligare begränsa tobaksbroket Prop. 1990/91:175 ochdärigenom förebygga tobakens skadeverkningar. Utredningensom antog namnet tobaksutredningen överlämnade sitt betänkandeTobakslag (SOU 1990:29). Betänkandet har remissbehandlats. Tobaksbroketsnegativa effekter för hälsan har även behandlats avallergiutredningen, av Folkhälsogroppen och i socialstyrelsensfolkhälsorapport. Allergiutredningensom överlämnade sitt betänkande (SoU 1989:76) till regeringen i november 1989framhöll att en av de viktigaste faktoreraa för att åstadkomma en godinomhusmiljö är rökfria lokaler. Särskilt framhölls betydelsen av lagstadgadskyldighet att hålla offentliga lokaler, transportmedel och arbetslokaler friafrån cigarettrök. Folkhälsogroppen överlämnade sina förslag för att minska broketav tobak till den då pågående tobaksutredningen. Förslagen går helt i linjemed de förslag denna utredning senare lade fram. Även i den folkhälsorapportsom överlämnat till regeringen framhålls tobaksbroketsnegativa konsekvenser för hälsan. Däri framhålls betydelsen av ett samlatåtgärdsprogram med brett samhällsstöd. 11.2 Tobaksbruket i ett folkhälsoperspektiv Broketav tobak kom till . Först efter andravärldskriget blev dock cigarettrökning den vanligaste formen av tobaksbmk ivårt land. Rökningenbland svenska män ökade . Imittenav 1960-taletvarungefårhälften dagligrökare. Utvecklingen bröts omkring varefter andelenrökare har minskat. var av männen ()dagligrökare. Härtill kom som rökte tillfålligt och som snusade.Sedan slutet av 1960-talet har broket av snus ökat efter en nästan oavbrotennedgång . Ökningen har huvudsakligen ägt rom blandpojkar och yngre män. Rökningenbland kvinnor ökade främst . Sedan slutet av1970-talet minskar rökningen nu också bland kvinnoraa. var av kvinnoraadagligrökare. Till detta kom som rökte tillfålligt. Braket av snus harhittills inte blivit vanligt bland kvinnorna (). Blandmän är rökning mest utbredd bland medelålders och äldre, medan yngre röker ibetydligt mindre utsträckning. Bland kvinnor är rökning förhållandevis sällsyntbland de allra äldsta och mest utbredd i åldraraa . Bland yngre ärrökning därför mer vanlig bland kvinnor än bland män. Snusandet är numeramest utbrett bland yngre män, något som sfår i skarp kontrasttill situationen för några decennier sedan då Prop. 1990/91:175 nästanuteslutande äldre män snusade. Rökvanornahar utvecklats olika i olika samhällsgrapper. Rökningen var tidigare mestutbredd i de "högre" socio-ekonomiska grapperaa, dvs. bland personermed lång utbildning och hög inkomst. I synnerhet gällde detta kvinnor därrökningen främst vann insteg bland socialt och ekonomiskt självständiga grapper.Situationen har ändrats drastiskt . Både bland män och kvinnorgäller att rökningen minskat främst i grapper med lång utbildning och höginkomst. Rökningen är nu mest utbredd bland gropper med kort utbildning och låginkomst. Ungdomarsrökvanor har påverkats i positiv riktning, men tecken fmns som tyder på attutvecklingstrenden vänt. Att rökningen totalt sett minskat beror till störstadelen på att en allt större del av de uppväxande generatio-neraa förblirrökfria och att den genomsnittliga åldera för rökdebut förskjuts uppåt. Under1970-talet minskade andelen rökare bland bara och ungdomar kraftigt. Årligaundersökningar av skoleleveraas drogvanor tyder dock på att rökningen nu återökar bland bara och ungdomar. uppgav sig av pojkaraa och av flickoraavara rökare. Motsvarande siffror var bland pojkaraa och blandflickoraa. Det bör dock observeras att det inte enbart rörde sig om dagligrökare,utan att även tillfållighetsrökare ingick. Flera studier tyder på att rökningbland ungdomar liksom bland vuxna skiljer sig åt mellan olika grapper. Det ärsåledes betydligt vanligare att elever på de korta, yrkesinriktade gymnasielinjeraaröker än det är på de längre, mera teoretiskt inriktade linjeraa. 11.2.2 Tobaksbruk i ett hälsopolitiskt perspektiv