prop · GE03124 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:124 om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft,m. Regeringenföreslår atl anta de förslag som lagils upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollel . Ipropositionen föreslås en lag om privat arbetsförmedling och uthyrning avarbetskraft. Lagen ersätter lag med vissa bestämmelser omarbetsförmedling. I lagen föreslås bl.a. en särreglering av uthyrning avarbetskraft dvs. en verksamhel som enligt gällande räll anses som en form avarbetsförmedling och är förbjuden om den bedrivs i förvärvssyfte.Särregleringen innebär atl uthyrning av arbetskraft legaliseras som densom hyr ut eller hyr in arbetskraft i sin verksamhet måste iakttaga vissaregler som syftar till att arbelslagare som fått arbete via uthyrningsförelaginle skall hamna i svårigheter av olika slag. I della sammanhang föreslås bl.a. att uthyrd arbetskraft endasl får anlitas om della föranleds av elltillfälligt behov av arbetskraft saml all vissa begränsningar skall gälla iförhållande lill anslällningsskyddslagens möjligheter alt träffa tidsbegränsadeanställningsavtal. Vidare tljreslås all en enskild arbetstagare får, inom ramenför uthyrningsuppdraget, ställas till en beställares förfogande för ensammanhängande tid av högsl . Genom kollektivavtal får avvikelserträffas från bl.a. den angivna tidsfristen. När det gäller arbetsförmedling föreslåsbl.a. en möjlighet för förelag som förmedlar arbetskraft i företags- ellerverksledande slällning att efler tillstånd av AMS bedriva sin verksamhel iförvärvssyfte. Isyfte alt förstärka de fackliga organisationernas möjligheter att utöva inflytandei samband med att en arbelsgivare avser att anlita extern arbetskraft föreslåsockså vissa ändringar i medbestämmandelagen. Ändringarna innebär en förstärktförhandlings- och informationsskyldighet. Slutligenföreslås en möjlighet för AMS alt, vid sidan av straff, gentemot den som brylermol lagens bestämmelser i vissa avseenden meddela de förelägganden och förbudsom behövs för lagens efterlevnad. Ett sådant Prop. 1990/91:124 beslut kanförenas med vite. Liksomidag föreslås regeringen vara slutinstans i ärenden enligt lagen. Frågor omvitesföreläggande eller vitesförbud prövas dock av länsrätt i samband medutdömandet av vitel. Lagarnaföreslås träda i kraft . Lag om privat arbetsförmedling och uthyrning avarbetskraft 1 §Denna lag gäller arbetsförmedling som bedrivs av annan än den offentliga arbetsförmedlingen och som inte sker genom utgivande av skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Medarbetsförmedling enligt lagen avses verksamhel som har till ändamål all skaffaarbete lill arbetssökande eller arbetskraft ål arbelsgivare och som inteinnebär uthyrning av arbetskraft enligt 2 §. 2 §I lagen ges också bestämmelser om uthyrning av arbetskraft. Härmed avses etl rättsförhållande mellan en beställare och en arbetsgivare som innebär atl arbetsgivaren mol ersättning ställer arbelslagare lill beställa rens förfogande för alt utföra arbete som hör till dennes verksamhet. 3 § Arbetsförmedling får inte bedrivas i förvärvssyfte. Utanhinder av första stycket får dock ge tillstånd lillarbetsförmedling i förvärvssyfte för 1.musiker och sceniska artisterför verksamhel som innefattar anslällning i utlandet av dem som är bosalla iSverige eller anslällning i av dem som är bosatta i utlandet, eller 2.arbetstagare som med hänsyntill arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha företags- ellerverksledande eller därmed jämförlig ställning. Tillståndfår beviljas för högsl ell år i sänder. 4§ Arbetsförmedling ulanförvärvssyfte men mol ersättning får bedrivas endast efter tillstånd avarbetsmarknadsstyrelsen. Sådanl tillstånd får dock inte beviljas enskilda personereller avse arbetsförmedling för sjömän. 5§ En förutsättning förtillstånd enligt 3 eller 4 § är atl det finns ett behov av verksamheten frånarbetsmarknadspolitisk synpunkt. Arbetsmarknadsstyrelsenskall fastställa den högsta ersättning som får tas ut för förmedling vartilltillstånd lämnats enligt 3 eller 4 §. Ersättningen får endasl i de fall somavses i 3 § överstiga de beräknade kostnaderna för verksamhelen. Etttillstånd enligt 3 eller 4 § får förenas med villkor. 6 § Den som hedriver arbetsförmedling utan all ersättning las ul skall anmäla detta tillarbetsmarknadsstyrelsen. 7§ får, helt eller delvis, återkalla etl tillstånd Prop. 1990/91: 124 eller meddela ändrade villkor om \.de förutsättningar som gällde när tillståndet meddelades inte längreföreligger, eller 2.verksamheten inte bedrivs enligt föreskrifter i lagen eller enligt villkor somtillståndet har förenats med. 8 §Om en lillståndshavare dör eller försätts i konkurs och dödsboet eller konkursboet vill fortsätta verksamhelen, skall boet skriftligen anmäla del ta till från dödsfallet eller konkursbeslutet. Om anmälan inte görs upphör tillståndet att gälla. 9 §En arbetsgivare som avser all hyra ut arbetskraft enligt 2 § skall iaktta följande: 1.En arbetstagare får, inom ramenför det enskilda uthyrningsuppdraget, ställas till en beställares förfogandeför en sammanhängande tid av högst . 2.Mellan arbetsgivaren ocharbetstagaren skall del finnas elt skriftligt anställningsavtal som regleraranställningsformen samt lön och allmänna anställningsvillkor. Avtal omtidsbegränsad anställning får dock inte träffas i de fall som avses i 5 § Ioch 3 samt 6 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 3.En arbetstagare får inte genomvillkor i avtal eller på annat sätt hindras att ta anslällning hos enbeställare for vilken arbete utförs. 4.En arbetstagare som har sagtupp sig från en anställning och tar anställning hos en arbelsgivare som hyr ularbetskraft får inte hyras ut till sin tidigare arbetsgivare lidigare än sexmånader efler det att anställningen hos denne upphörde. 10§ En beställare får anlitauthyrd arbetskraft endast om detta föranleds av ell tillfälligt behov av arbetskraftoch under de föruisäiiningar som anges i 9 § 1. En beställare får inte medverkatill att uthyrd arbetskraft i slrid mol 9 § 3 hindras att la anställning hosbeställaren eller anlita uthyrd arbetskraft i strid mot 9 § 4. 11§ Avvikelser får göras från 9§1 och 2 saml 10 § första meningen genom kollektivavtal som har slutils ellergodkänts av en central arbetstagarorganisation. 12§ Arbetsmarknadsstyrelsenskall utöva tillsyn över efterlevnaden av demia lag. 13§ harrält alt från den som omfattas av tillsynenligt denna lag på begäran få de upplysningar och handlingar som Prop.1990/91: 124 behövs för tillsynen. 14§ får meddela föreläggande eller förbud gentemot densom 1.ulan lillslånd bedriverarbetsförmedling i förvärvssyfte, eller 2.anlitar arbetskraft somförmedlats genom sådan olaglig arbetsförmedling, eller 3.i strid mot 9 eller 10 § hyr uteller anlitar uthyrd arbetskraft utan atl avtal om avvikelse har träffalsenligt 11 §, eller 4. underlåteralt fullgöra sin skyldighel enligt 13 §. får förena beslut om föreläggande eller förbud 15 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd bedriver arbetsförmedling i förvärvssyfte döms till böter eller fängelse i högsl . Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd bedriver arbetsförmedlingulan förvärvssyfte men mot ersätlning döms lill böler. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att göra anmälan enligt 6 § dömstill penningböter. 16 §Den som överträtt etl vitesföreläggande eller ell vilesförbud enligt 14 § får inte dömas till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfatlas av föreläggandel eller förbudel. 17 §Arbetsmarknadsstyrelsens beslul om vitesföreläggande eller vites förbud får inte överklagas. Arbetsmarknadsstyrelsensbeslul i övrigl enligt denna lag får överklagas hos regeringen. 18 §Vid en prövning av en ansökan om utdömande av vite får även vitets lämplighet prövas. Dennalag träder i kraft , då lagen (1935:113) med vissabestämmelser om arbetsförmedling skall upphöra att gälla. 2 Förslagtill Prop. Lagom ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet Härigenomföreskrivs att 38 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall haföljande lydelse. Fackligvetorätt i visst fall 38§ Innan arbetsgivare beslutar all låla någon ulföra vissl arbete för hansräkning eller i hans verksamhel utan att denne därvid skall vara arbetstagarehos honom, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation iförhållande till vilken han är bunden av kollektivavtal för sådant arbete. Förstaslyckel gäller ej, om arbe- Första stycket gäller ej, om arbe- tetär av kortvarig och tillfällig na- let är av kortvarig och tillfällig na tur eller kräver särskild sakkunskap lur eller kräver särskild sakkunskap och ej heller om den tilltänkta ål- och del inle är fråga om anlitande gärden i allt väsentligt motsvarar av uthyrd arbetskraft enligt lagen åtgärd som har godtagits av arbets- / ) om privat arbetsförmedling och tagarorganisationen. Om organisa- uthyrning av .arbetskraft. Första tionen i särskilt fall påkallar del, är stycket gäller ej heller om den till- arbetsgivaren dock skyldig atl för- tänkta åtgärden i allt väsentligt handla innan han fattar eller verk- motsvarar åtgärd som har godtagits ställer beslut. organisationeni särskilt fall påkallar det, är arbetsgivaren dock skyldig alt .förhandlainnan han fattar eller verkställer beslut. Omsynnerliga skäl föranleder del, får arbetsgivaren falla och verkställa beslutinnan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt första styckel.Påkallas förhandling enligt andra styckel, är arbetsgivaren icke skyldig alluppskjuta beslutet eller verkställigheten lill dess förhandlingsskyldighetenhar fullgjorts, om särskilda skäl föreligger mol uppskov. I fråga omförhandling enligt första och andra styckena äger 14 § motsvarande tillämpning. Har förhandling påkallats enligt första eller andra slyckel är arbetsgivarenskyldig all på begäran av arbetstagarorganisationen lämna sådan information omdel lilllänkia arbelel som organisationen behöver för alt kunna la slällning ifrågan. Dennalag träder i kraft . Prop- 1990/91:124 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , S. ,, , , , , G. , ,, Wallslröm. Lööw, , , , Proposition om privat arbetsförmedling och uthyrning avarbetskraft, m. m. Lagen(1935:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling (arbels-förmedlingslagen)trädde i kraft . Lagen har varit föremål för ell flertalutredningar och har även ändrals ett anlal gånger. Bland demer betydelsefulla ändringarna kan nämnas lag (1942:209) genom vilkenuthyrning av arbetskraft ansågs utgöra arbetsförmedling om det huvudsakligasyftel med verksamhelen var atl förmedla arbete. Genom en lagändring (prop. 1970:166, 2 LU 93, rskr. 458) infördes dels skärpningar i straffskalanför olaga arbetsförmedling dels en utvidgning av det slralTbara områdel lillall avse också den som använder arbetskraft som har förmedlats genomförvärvssyftande förmedling. 1975/76:84, InU 28, rskr. 222)infördes en möjlighet alt under vissa förutsättningar erhålla tillstånd allbedriva arbetsförmedling i förvärvssyfte till och från ullandel för musikeroch sceniska artister. ,som hade i uppdrag att göra en översyn av arbetsmarknadsverkets ansvarsområdeoch organisation, uttalade sig i slutbelänkandel (SOU 1985:7) om behovet av enöversyn av arbetsförmedlings-lagen i syfte atl ge den ökad klarhet och bällreredaktionell utformning. Någol behov av att ompröva lagens allmänna inriktningansåg emellertid kommittén inte föreligga. 1985/86:138 (AU 1985/86:14,rskr, 338) instämde föredragande departementschefen i denna uppfattning och uppgavvidare atl en arbetsgrupp inom arbetsmarknadsdepartemenlel hade påbörjat etlarbete med en översyn av arbelsförmedlingslagen. Arbetsgruppenavlämnade en promemoria (Ds 1989:30) Arbetsförmedlingslagen enöversyn. Promemorian har remissbehandlals. En förteckning över remissinstansernaoch en inom upprättad sammanställning överremissyttrandena bör fogas till prolokollet som bilaga 1. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådels yllrande över förslag tilllag om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft och lag om ändringi lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Förslagen hade upprättats iarbetsmarknadsdepartementet på grundval av promemorian Arbelsförmedlingslagen en översyn (Ds 1989:30). De förslag som remitterades till lagrådet bör fogaslill prolokollet i della ärende som bilaga 2. Lagrådethar lämnai förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas lillprolokollet som bilaga 3. Lagrådets granskning har lett till vissaredaktionella ändringar av lagförslagen. Jagredovisar i det följande i korthet bakgrunden till del nuvarande regelsystemetoch de problem som anses förknippade med gällande ordning. I övrigl hänvisastill promemorian. 2 Arbetsförmedlingslagen 2.1 Gällande bestämmelser i vilar i princip på arbetsmarknadsverket. Förden offentliga arbetsförmedlingen finns bestämmelser i förordningen (1987:405)om den arbelsmarknadspoliliska verksamhelen och arbetsmarknadsverketsinstruktion (1988:1139). Arbetsmarknadsmyndigheterna skall bislå arbetssökandeoch arbelsgivare när del gäller att skaffa arbete eller att tillhandahållaarbetskraft. Arbetsmarknadsmyndigheterna skall vidare inhämta och lämna såsaklig och fullständig information som möjligl i de avseenden som harbelydelse för såväl arbetssökande som arbetsgivare. Förmedlingen skall varaavgiftsfri. får förekomma i viss begränsad omfattning och inoggrant reglerade former. regleras i lagen (1935:113)med vissa bestämmelser om arbetsförmedling (arbelsförmedlingslagen). enligt lagen avses också s. k. uthyrning avarbetskraft. uttrycks i lagen (1 § andra styckel) så att "Har mellanutövare av verksamhet för arbetsanskaffning och arbetssökande träffats avtal omanställning av den arbetssökande hos verksamhetens utövare eller av densistnämnde hos arbetssökanden, skall, där av omständigheterna framgår, alt dethuvudsakliga syftet med anställningen är förmedling av arbete åtarbetssökanden, sådan förfnedling anses som arbetsförmedling enligt dennalag." Enligtarbetsförmedlingslagen får arbetsförmedling inle bedrivas i förvärvssyfte. Delenda undantaget härifrån avser förmedling lill och från utlandet av musiker ochsceniska artister. Tillstånd till sådan arbetsförmedling kan beviljas förhögst i sänder. Som förutsättning för tillstånd gäller att sökandeutfäsler sig att vid förmedling inte ställa upp villkor som begränsarförmedlingssökandes möjligheter all anlita den offentliga arbetsförmedlingen.Av förordningen om den arbetsmarknadspo- liliska verksamhetenframgår att det är () Prop. 1990/91: 124 somprövar frågor om lillslånd till förvärvssyftande arbetsförmedling. Densom vill bedriva arbetsförmedling ulan förvärvssyfte men mol ersältning måsteha lillslånd av AMS. AMS fastställer den högsta ersättning som får las ul ochfastställer de villkor och bestämmelser för verksamheten som bedömsnödvändiga. Ersättningen får inte överstiga självkostnaden för förmedlingen.Elt tillstånd kan återkallas och ändrade villkor och bestämmelser kan meddelasför verksamhelen. Densom bedriver avgiftsfri arbetsförmedling behöver inget tillstånd men måsleanmäla verksamheten lill AMS från verksamhetens början. AMSutövar tillsyn över lagens efterlevnad. Den som bedriver privatarbetsförmedling är skyldig att föra anteckningar och hålla dessa och andrahandlingar angående verksamheten tillgängliga för granskning samt i övrigtlämna sådana uppgifter som behövs för att AMS skall kunna utöva sin lillsyn ochsamordna arbelsförmedlingsverksamheten. Arbelsförmedlingslagensbestämmelser är straffsanktionerade. Sanktionen för den som utan tillståndbedriver arbetsförmedling i förvärvssyfte utgörs av böter eller fängelse ihögst . Straffansvar föreligger också för den som bereder arbete åtnågon efler anvisning från sådan otillåten arbetsförmedling. Även här ärstraffet böter eller fängelse . AMSbeslut i ärenden enligt arbetsförmedlingslagen kan överklagas till regeringen. 2.2 Vissa internationella åtaganden Tillgrund för den svenska lagstiftningen ligger en av internationellaarbetsorganisationen () anlagen konvention om avgifiskrävandearbetsförmedlingsbyråer (nr 34). Eftersom arbetsförmedlingslagen utformadesmed konventionen som grund får konventionen (liksom revideradekonvention, se nedan) belydelse vid tolkning av lagen. Konventionenbehandlade såväl privat arbetsförmedling som bedrevs i vinstsyfte som sådanförmedling som bedrevs utan vinstsyfte eller ulan ersätlning. Bestämmelserna ikonventionen syftade lill atl inskränka och reglera arbetsförmedling sombedrivs i privat regi. Enligt konventionen förband sig ratificerande stat altinom från konventionens ikraftträdande avskaffa avgifiskrävandearbetsförmedlingsbyråer som bedrivs i vinstsyfte. Nya sådana fick inteupprättas . skulle de stå undermyndighets uppsikt och fick endast uppbära avgift och ersättning för kostnaderenligt taxa som myndigheten fastställt. Enligt konventionen kunde dock redanbefintliga byråer få lillslånd av myndighet att under vissa förutsättningarfortsätta sin verksamhet. Undantaget gällde sådana i lag noggrant angivnakategorier av arbetare som tillhörde yrken där arbetsförmedlingen ägde rumunder sådana särskilda förhållanden som gjorde avvikelsen berättigad. För dessabyråer kunde tillstånd beviljas i laget dock under högst . Avgifiskrävandebyråer som drevs ulan vinstsyfte skulle ha tillstånd av 11 myndighel att driva sinverksamhet. De fick inte ta ul mer ersättning än Prop. 1990/91: 124 enligten av myndigheten fastställd taxa, beräknad efler självkoslnadsprincipen. Ikonventionen fanns också en bestämmelse om att den som mol avgift ellerkostnadsfritt bedrev arbetsförmedling skulle göra anmälan om della lillvederbörande myndighet. Konventionenratificerades av och trädde i kraft för del den 1januari 1937. VidILOs konferenssammanträde antogs etl förslag lill reviderad konvention(nr 96) angående avgifiskrävande arbelsförmedlingsbyrå-er. Frågan om enrevision hade på sin lid väckts av Sveiige, närmast för aktualisera etlunderlättande av möjligheterna lill internationell arbetsförmedling inommusiker- och artistbranschen. Konventionsförslagel, som innebar alt de svenskarevisionskraven tillgodosågs, innehöll en uppmjukning av vissa grundläggandeartiklar i konventionen. Den reviderade konventionen gav medlemmarna möjlighetatt ratificera elldera av två olika alternativ. Enligt det alternativ somSverige har valt (del II) skall, liksom enligt konvention,avgifiskrävande arbelsförmedlingsbyråer med vinstsyfte successivt avskaffas (imotsats till del III som endast föreskriver vissa villkor för sådana byråer).Någon bestämd lid för avvecklingen föreskrevs emellertid inte. Inte hellerförbjöds inrättandet av nya sådana byråer . Vidaremedgavs under vissa förutsättningar avvikelser från avvecklingskravel. Sverigeratificerade konventionen nr 96 , varför denna trädde senare (prop. Till har konventionenratificerats av 39 stater (och sagts upp av en, nämligen ). Flertaletstater har accepterat konventionens del II. Deltagäller bl.a. och saml , , ,, , och . Del III haraccepterats av bl. och m.fl.har avstått från att ratificera konventionen. Internationella arbelsbyrånföretar f. n. en översyn av lillämpningen av konventionen i ell tjugotalmedlemsländer. Antaletdomstolsavgöranden om olaglig arbetsförmedling är ganska få. Högsta domstolenhar emellertid i några vägledande fall haft alt ta ställning till frågan omviss verksamhel varit all anse som arbetsförmedling eller inle. Närdel gäller skrivbyråernas s. k. ambulerande verksamhet fann i rättsfallet NJA 1962 s. 820 alt en skrivbyrås verksamhet var sådan alt arbetsförmedling i arbetsförmedlingslagens mening förelåg. beaktade därvid alt skrivbyråns anställda i belydande utsträckning utfört sitt arbete annorstädes än på skrivbyråns kontor, atl de anställda i många fall vid utförandet av sitt arbete varil inordnade i kundföretagets organisation på ell sådanl sätt att de måsle sägas vara ställda lill kundföretagets förfogande, atl de endasl arbetat vissa perioder 12 samtatt de dessemellan inte fått någon ersältning från skrivbyrån och även Prop. 1990/91: 124 varit oförhindrade att åta sig arbete för annans räkning. (Jfr även NJA 1989 s. 629) Irättsfallet NJA 1973 s. 562 fann viss verksamhet påvarvsområdet vara all belrakla som arbetsförmedling. Den fråga som tilldrog sigintresset i målet var om den akluella verksamhelen avsäg entreprenad eller omden avsåg uthyrning av arbetskraft. Domstolen uttalade då att 1 § andrastycket arbelsförmedlingslagen får anses innebära förbud mot skapandet av elträttsförhållande mellan en beställare och en uppdragstagare, som går ul på altden senare skall ställa arbetskraft till förfogande för beställaren, s. k.uthyrning av arbetskraft, men atl rättsförhållanden av innebörd atl någon åtarsig att ined hos honom anslälld arbetskraft åt annan åstadkomma elt visstarbetsresultat inle träffades av denna lagregel. De omständigheter sombeaktades vid bedömningen var att det aktuella företagets egen verksamhethuvudsakligen avsett personal-administrativa uppgifter, att samma slags arbetenlämnats även lill kundförelagets egna arbetslag, all den högre tekniskaledningen för arbetet legat hos kundföretaget, samt att ersättningen beräknatspå grundval av samma ackordsberäkningar som tillämpats för kundföretagets egnaarbetare och att dessa ackordsberäkningar i huvudsak utförts av kundföretaget. Avrättsfallen framgår att del inte är möjligt att dra någon klar och tydlig gränsmellan uthyrning och entreprenad. Avgörandet måste ske efler en värdering avsamtliga faktorer och med ledning av omsländighelerna i del enskilda fallel Gfrprop. 1970:166 s. 21 ff). Olagaarbetsförmedling kan motverkas inte bara genom arbetsförmedlingslagensbestämmelser om tillsyn och straff. I medbestämmandelagen finns bestämmelser(38 40§§) om facklig vetorätt bl.a. i sådana fall där en arbetsgivare villanlita utomstående som kan antas bedriva olaga arbetsförmedling. Beslämmelsenhar kommit till bl.a. i syftet att förslärka möjlighelerna att förhindraolaglig uthyrning av arbetskraft. Genom vetoreglerna och de skadeståndsreglersom har knutits till dem finns en effektiv möjlighet för de fackligaorganisationerna att förhindra att en arbetsgivare anlitar ulhyrningsförelagsom bedriver misstänkt olaga arbetsförmedling. Fråganom arbelsförmedlingslagens tillämplighet och räckvidd har länge varit kontroversiell. Det har då främst gällt olika former av ifrågasatt olaglig arbetsförmedling (inkl. uthyrning) på kultur- och konlorsområde- na. Inom kulturområdet har det främst gällt den förmedlingsverksamhet som bedrivs av s. k. produktionsbolag, managers, artistagenter och liknan de och inom kontorsområdel är det främsl skrivbyråernas verksamhet som tilldragit sig uppmärksamhet. Även inom transportbranschen och varvs- och verkstadsindustrin har från lid till annan meddelats domar rörande olaga arbetsförmedling. Frågan om arbetsförmedling på dessa områden 13 harockså utretts upprepade gånger och berörts i olika lagstiflningssam- Prop.1990/91: 124 manhang(se promemorian främst sid. 21 34). Problemet har främsltagit sikte på att faslslälla en skiljelinje mellan självsländigl arbelsuppdrag(entreprenad) och uthyrning av arbetskraft. Om verksamheten har befunnitsutgöra entreprenadverksamhet är arbetsförmedlingslagens regler intetillämpliga. Om däremot syftet med verksamheten varit atl slälla arbetskrafttill en beställares förfogande, dvs. hyra ut arbetskraften, har lagreglernaansetts tillämpliga. Uppfattningarnaom vad som är lagens rälla innebörd går ofta starkt isär ochdomstolsavgörandena om olaglig arbetsförmedling är ganska få. Det har iblandhävdats att en av orsakerna lill den olagliga verksamheten är just svårighetenatl dra en klar gräns mellan uthyrningsverksamhet och entreprenad. Man talar omatl lagen är "oklar" och uttrycker önskemål om ett förtydligande. Manhar goda skäl att anta atl den svårigheten endast lill en mindre del förklararproblemels omfattning.