prop · GE03129 · 1990-12-31 00:00:00 — Detåterstår därefter all klargöra vad som ligger i uttrycket "stör allmän ordning".Det ligger nära till hands att anta att dänned i första hand avses altfolksamlingen genom faktiska åtgärder stör ordningen. I broilsbalkskom-mentaren(m.fl: Kommentar till II, 5 uppl1982 s. 225) anges skrän och hotfulla åtbörder som exempel pä sädant störande uppträdandesom avses i bestämmelsen. Slyrelsen ansluler sig till den uppfaiming som därhar kommit till uttryck och noterar i anslutning därtill atl beslämmelsen ärtillämplig när en folksamling uppträder pä etl sätt som för omgivningen - allmänhelen- upplevs som hotfullt och att ett hot mot den allmänna ordningen i siginnefattar en stöming av denna ordning. Detta är viktigt frän polisiärautgångspunkter, eftersom del i hotfulla situationer av preventiva skäl kan varanödvändigl all ingripa med exempelvis en skingringsbefallning innan någraallvarliga våldsbrott har hunnit bli begångna. (Se till del anförda även justitierådetMunck i det nämnda rällsfallel NJA 1989 s. 308). 5.2 Ändring i polislagen Delhar vid överläggningar med operativt ansvarig polispersonal framkommit att denföreslagna ändringen i 16 kap 3 § BrB inte är tillfyllest. Skälet är att ansvarför brottet ohörsamhet mot ordningsmakten fömtsätter att polisen meddelar en 'Tefallningför ordningens upprätthållande", dvs. i praktiken vanligtvis en skingringsbefallning.Denna befallning måsle därvid ges på sädant sätt all den kan uppfattas av alladeltagare i folksamlingen. Närdel är fråga om slörre folksamlingar - 200-300 personer - som enbart är uleför alt skapa oordning och som drar fram längs en gala kan det emellertid varaomöjligt att ge en befallning som kan uppfattas av alla. Folksamlingen rör sigfram under stort oväsen och den täcker ett ston område, kanske ett eller ettpar kvarter. Kraftiga högtalare och megafoner kan Resultatet kan bli atl enskilda deltagare med framgång kan Prop.1990/91:129 hävda att de inte har uppfattat skin,gringsbefallningen. Omdel krävs att polisen skall kunna lösa upp även folksamlingar av det härslaget, måste det kunna ske utan föregående skingringsbefallning. Slyrelsensyftar alltså här på folksamlingar som är ule för all skapa oordning och som ärså omfattande och högljudda att del inte är möjligt alt nä fram till deltagamamed en skingringsbefallning. Det är styrelsens uppfattning att de personer somaktivt deltar i en sådan folksamlings förehavanden måste inse att derasuppförande är oacceptabelt från allmän synpunkt - även utan befallning frånpolisen. Det kan därför inle innefalla nägon fara för rättssäkerheten, ompolisen ges befogenhet atl utan särskilt varsel ingripa i dessa situationer. )enbefogenheten bör finnas i polislagen och ingripandet måste rimligen ske i formav ett tillfälligt omhändertagande av de personer som deltar i folksannlingen. Slyrelsenhar lidigare (avsnitt 4) hävdat atl 13 § polislagen torde fä tolkas så att pxjiisenhar en befogenhet att omhänderta var och en som deltar i en ordningsstörande folksantiingmen atl elt förtydligande är på sin plats. Enklast kan delta ske genom att bestämmelsenkompletteras med en regel som anger all vad som där sägs också gäller i frågaom deltagare i en folksamling som stör den allmänna orclningen. Vidutformningen av förtydligandet kan del emellertid finnas skäl alt även tasärskilda hänsyn till att lx;stänimelsen kan användas inte bara mot fotbollshuliganerutan också som en inskränkning av mötesfriheten. Det kan därför vara befogatatt ge bestämnnelsen en tämligen restriktiv utformning. Styrelsen föreslår i såfaU för sin del följande: Utanhinder av vad som sägs i 13 § fär deltagare i en folksamling, som stör denallmänna ordningen, tillfälligt omhändertas, om det är oundgängligen nödvändiglför att upplopp eller liiknande allvarliga siömingar av den allmänna ordningenskall kunna awärjas. Enbeslämmelse av detta slag torde inte stå i slrid med den europeiska konventionenangående skydd för de mänskliga rättigheiema och de gmndläggande friheiema.Styrelsen hänvisar i den delen till en jämförelse med bestämmelsen i 16 kap. 3 BrB,som under angivna fömtsättningar ålägger straffansvar för deltagare i en folksamhng. Bestämmelsenskiljer sig alltså från 16 kap. 3 § BrB i det hänseendet att någon skingringsbefallninginte lehöver meddelas. Del finns i och med delta inie risk för att de rvä bestämmelsemaskall kunna överlappa varandra. Har en skingringsbefallning meddelats och inte åtiytts,skall polisen kunna ingripa med slöd av rättegångsbalk:ens regler om gripandeför misstanke om brott mol 16 kap. 3 § BrB. Om del däremol inte har varil möjliglatl meddela en skingringsbefallning som har kunnat uppfattas av alladeltagare, skall polisen kunna ingripa med slixl av den här föreslagna beslämmelsen. Somframgår av texten är avsikten att beslämmelsen bara skall användas i allvarligafall och i preventivt syfle. Vidare måste folksamlingens störande av denallmänna ordningen ha påbörjats. Det skall således inte vara möjligt attingripa med stöd av denna beiammelse enbart av det skälet atl man kan befaraatt folksamlingen kan komma att slöra den allmänna ordningen. I en Prop.1990/91:129 sädan situation torde det vara möjligl att meddela en skingringsbefallning Bilaga _ och - vid ohörsamhet - tillämpa den ordning som angavs i föregäende avsnitt. Detmäste ocksä för polisen slå klart all ingripandet är oundgängligen nödvändigtför att avvärja upplopp eller liknande allvarliga siömingar av den allmännaordningen. Däri ligger ett krav på att folksamlingens uppttädande skall vara sädantalt del är uppenbart att del kan utvecklas pä elt myckel allvarhgi sätt, om jxiliseninte ingriper och omhändertar deltagama. Förslagel är avsett att ttäffa sådana upploppsliknandeoroligheter som kännetecknar bl.a. fotbollshuliganemas framfart. Beslämmelsenskall också kunna användas för att avvärja sådan grövre brottslighet somerfarenhetsmässigt begås i skydd av den anonymitet som en sädan folksamling isig skänker - egendomsbrott och allvarligt våld mot person och egendom. Detligger i sakens natur att det kommer att vara en polisman i befäls-ställningsom fattar beslul om att tillämpa den här beslämmelsen. När förhållandena ärsådana att beslämmelsen över huvudlaget kan användas, torde del redan finnasett relativt ston antal polismän på plats. Beslul om att ingripa torde fäfattas av den som på platsen för befälet eller av vakthavande befäl. Föratt en person skall kunna omhändertas med stöd av den föreslagna bestämmelsenfordras att han eller hon är deltagare i den ordningsslörande folksamlingen.Därmed förstås att vederbörande tar del i folksamlingens ordningsstörandeaktiviteter, t.ex. genom att följa med i folksamlingens förflyttningar,antasta eller angripa utomstående eller ulöva skadegörelse. Personer som finnspä platsen utan atl vara deltagare i folksamlingen, exempelvis åskådare ellerförbipasserande, kan givetvis inte omhändertas. Tankenär vidare alt samma regler skall gälla för dessa omhändertaganden som nugäller enligt 13 § polislagen. Det innebär att de omhändertagna skall förhörassä snart del är möjligl och att de skall friges möjligt efter förhöret Omhändertagandeiidenfår inle överstiga . Denföreslagna bestämmelsen kan tas in som ett nytt stycke i 13 § polislagen ellersom en ny 13 a §. Väljs del första alternativet måste givetvis den ovan angivnatexten justeras därefter. Oavsett vilken lösning som väljs krävs redaktionellaföljdändringar i 16 och 18 §§ polislagen. Besluti dena ärende har fattats av rikspoUschefen . Iberedningen av ärendet har även deltagit avdelningschefema samt chefsjuristen , föredragande. 4 1990/91. OMBUDSMÄN (JO) Prop. Ianledning av uppgifter i massmedia beslöt jag atl granskavissa polisingripanden som gjorts av polismyndigheten i Slockholm den 6september 1989. Visst material har infordrats och granskats. En promemoriaöver granskningen har upprättats och bifogas detta beslut. Jagfinner anledning anla all brott enligt 4 kap.2 § altemativt 20kap. 1 § (i dess lydelse före ) har begåtts. Jagbeslular därför att inleda fömndersökning angående sädant broll och uppnlrar ålöveråklagai-en vid regionåklagarmyndigheten i att ledaoch låta verkställa uttedningen. Promemoria angående vissa polisingripanden i Stockholmspolisdistrikt InförVM-kvalmatchen mellan pä den 6 september 1989organiserades en särskild poliskommendering vid polismyndigheten i Slockholm.Chef för kommenderingen var polisintendenten . PolisintendentenOlof hade beredskap som polischef i disöikiel. Förkommenderingen användes rvä särskilt avdelade radiokanaler. Prolokoll över radiottafikenfördes från omkring lill omkring den 7september. Ianledning av uppgifter i massmedia beslöt JO att på egetinitiativ granska polisens handläggning såvitt avsåg vissa ingripanden den 6september som sattes i samband med fotbollsmatchen. Enperson, som jämte ell anlal andra omhändertogs den aktuella kvällen, har i enskrivelse begärt att JO utreder om polisen vid omhändertagandena gjorde sigskyldig till olaga frihetsberövande (dnr 2313-1989). i Slockholm har följande material fordrats in och granskats: 3.aktema i drygt 1(X) utiänningsärenden 4. omhänderiagandeblad frän tvä mer omfattande ingripanden (resp. ) 5.vissa promemorior somupprättats inom polisen 6.anmälningar om vissa brottunder den aktuella dagen Tjänstemän hos JO har vidare inhämtat uppgifter från nägraslumpvis valdapersoner av dem som omhändertogs på resp. vid detaktuella tillfället ett stort anlal engelsmäni närheten av Centtalstationen. och det blev med lidenganska stökigt. Polis fanns pä plats och följde hän- delseförloppetmen gjorde inga ingripanden. Engelsmännen förflyttade sig Prop. 1990/91:129 sedan till Klarabergsgaian och . UtanförÅhléns på Klarabergsgaian uppstod visst bråk. Del förekommer anmälningar om artbesättningen i en polisbuss angreps (2 anmälningar om våld mol tjänsteman ochen anmiilan om stöld av handfängsel) och att fordonet skadades (anmälan omskadegörelse). Nägra försökte välla en telefonkiosk varvid en man som befannsig i den skadades (anmälan om misshandel). En butik pä andra sidan gattmutsattes för vissl våld (anmälan om försök till stöld och skadegörelse). Ingenperson greps eller medtogs till förhör i anledning av de påstådda brotten. avvek en del av engelsmännen i rikming mol medan andragick ner mot . Polisen spärrade vägen förde . Dr/gl hundra personer stängdes in genom atl polisen satte in spärrarockså balcom dem. Befäl på platsen var poliskommissarien . Totaltomhändertogs 102 personer på /. Av dessa ttansporterades88 med buss till kriminalavdelningens vaklrolel. De fördes till allmänna häktetdär tvä slängda avdelningar öppnades i all hast. Nägraomhändertagandeblad har såvitt känl inle upprättats bettäffande deomhändertagna som fördes lill vaJcttoieln. Uppgifter motsvarande dem som förekommerpä omhändertagandeblad har redovisals pä blanketten (RPS 441.3) Personuppgift,person ej misstänkt för broll. På blanketterna har angetts all omhändertagandeägde mm och att beslul härom fattats av . Som gmndför omhändertagande har angetts utlänningslagen. I åtskilliga fall saknasemellertid notering om gmnden. Avde omhändertagna fördes resterande 14 till polisområde 1 (). Pä omhänderiagandebladenhar som plats för omhändertagande angetts och tidpunklenför omhändertagandet lill . Grunden för omhändertagande har angettsvara 11 § polislagen (1984:387) och beslutande . Avradiottafiken kan uppfattas atl per radio erhållit beskedetatt det var beslut av "centtala ledningen" atl så många som möjligt skulleomhändertas och att det skedde med stöd av pohslagen. Protokollenfrån radiottafiken bidrar inte lill att klarlägga vem som beslutat omomhändertagande och på vilken gmnd. I etl av protokollen har noterats"beslul omhändertagande PL 11 (11 § polislagen) jourhavande pK>lischefOlof ". I del andra protokollet saknas uppgift om vem som fattatbeslut i frågan. har i ett särskill PM uppgetl att frågan om omhändertagande inteunderställts honom och att han således uite fattal några beslut om omhändertagande. Förvarstagande och avvisning Prop. Bilaga2:2 Samtliga 102 personer som omhändertogs i hömet av Gamla Brogalan och var utländska medborgare. Alla utom en var medborgare iStorbritannien. De var i åldrama 17-30 är. beslöt i egenskap av beredskapstjänsigörande polischef att de utiänningarsom hade omhändertagits skulle höras, för all fä underlag för beslut enligt uUänningslagen.Enligt ett särskilt meddelande, som sändes ut till berörda polismän sttax efterkl. 18.00, skulle - fömtom fullständiga personuppgifter - uppgifter inhämtas ompassnummer, ankomst till , återresebiljett, medelsinnehav och beräknadåterresa. Ärendena skulle därefter föredras för . Vidförhören framkom atl det övervägande antalet engelsmän hade såväl medel försitt uppehälle som returbiljett. Eflerföredragning beslöt beträffande de 14 utiänningar somförts till polisområde 1 dels att samtiiga skulle avvisas med stöd av 4 kap. 2§ ttedje punkten utiänningslagen (1989:529), dels atl de med stöd av 50 § gamlautiänningslagen (1980:376) skulle tas i förvar. Bettäffande87 av de utlänningar som förts till vakttoieln beslöt , efler föredragning, dels all de skulle avvisas med stöd av 4 kap. 2 §tredje punkten utiänningslagen, dels an de skulle tas i förvar. Blanddem som omhändertogs fanns också en västtysk banktjänsteman på turislresa iSverige. I personuppgiften har angetts atl han omhändertogs med slöd av 13 §polislagen. En notering om att omhändertagandel skett med stöd avutlänningslagen har simkiis över. Efter föredragning beslöt att mannen skulle friges. E>okumentationenav besluten i utiänningsärendena är i flera avseenden bristfälhg, framför alltpå det sättet att erforderliga uppgifter på blanketterna inte har fyllts i. Beslulenom avvisning resp. förvarstagande är utformade på följande sätt. En blanketthar pä förhand fyllts i med viss maskinskriven text. Denna delvis ifylldablankett har sedan mångfaldigats, ttoligen genom foiokopie-ring, och använlsför de enskilda besluten. I avsnittet för beslut har förkrys-sais att beslutetavser avvisning med stöd av 4 kap. 2 § punkl 3 med tillägget "eftersomdet kan misstänkas att han kommer att fortsätta bedriva brottslig verksamhet ilandet". I avsnittet för polismyndighetens underskrift m.m. har noterats bl.a.Olof namn, titel samt vidare myndighetens adress ochtelefonnummer. Pä raden för underskrift har tillagts "enligt uppdrag".I avsnittet för delgivning har fyllts i texten "/KCV" och datumsamt i avsnittet för delgivarens underskrift texten "krinsp KCV". Pä baksidanav blanketten förekommer ocksä viss på förhand ifylld text. Beslulenom förvar har på motsvarande sätt fyllts i på forhand och mångfaldigats ihalvfärdigt skick. På denna blankett har angetts att sannolika skäl förehggerför utvisning enhgt 4 kap. 2 § utiänningslagen och att fråga har uppkommit omverkställighet. Som skäl för förvarsbeslutel har förkryssats att del kan medhänsyn till X:s personliga förhällanden eller andra omständigheter skäligenbefaras att han dels kommer att hålla sig undan, dels kommeratt bedriva brottslig verksamhet här. I utrymmet för angivande av Prop.1990/91:129 omständigheter som lagts till gmnd för bedömningen har texten"befaras att Bilaga _:_ han kommer att fortsätta bedriva brottslig verksamheli landel" fyllts i. Depä detta sätt delvis ifyllda blankettema har sedan i varje enskilt ärendekompletterats med bl.a. personuppgifter, som fyllts i för hand, och använts förbesluten om avvisning resp. förvar. Besluten har inte undertecknats avbeslutsfattaren. Av de kopior som finns i akten framgär att vissa beslutundertecknats av en polisman "enligt uppxlrag" medan andra inte synesha undertecknats alls. I några fä fall har de förarbetade blanketterna kompletteratsmed ytterligare ett skäl för förvar, nämligen att identiteten var oklar.Identiteten synes ha betrakiats som oklar enbart därför atl utlänningen intebar pass eller annan legitimationshandling på sig vid omhändertagandet har bettäffande förvarsbesluten framhållit att han efter samråd med centtalaledningen för kommenderingen bedömde det som klart olämpligt att frige de omhänderuignainnan lugnet var hell återställt. Enligt var risken uppenbaratt de efter frigivandet skulle komma att begä broll och störa den allmännaordningen och säkerheten. 24.00 beslöt att awisningsbesluten skulle verkställas i förstahand genom att utiänningama fick ett åläggande med slöd av 7 kap. 2 § utiänningsförordningen(1989:547) alt senast en viss dag lämna landet. De101 personer som togs i förvar med stöd av utiänningslagen frigavs successivt,den första . hadeytterligare 58 personer frigetis. (X) hade 10 personer frigetisoch ytterligare 23. Resterande nio personer frigavs den 8 september.Deras avvisningsbeslut verkställdes med flyg, av vilka det sisla avgick . Besluten om frigivning har enligt tillgänglig dokumentation fattats avOlof (i åtskilliga fall saknas dock uppgift härom). Det går inteatt ulläsa humvida beslulen om frigivning föregåtts av föredragning eller omdet överlämnats åt handläggande polismän atl avgöra när frigivning skulle ske. Baraett fåtal av awisningsbesluten verkställdes genom polisens försorg. Av aktema framgäratl i åtminstone 65 fall ålades vederbörande utlänning i stället att lämnalandet . omhändertogs 14pe:rsoner med stöd av 13 § polislagen på iStockholm. Av de omhändertagna hade en inte fyllt 15 är, sju var i åldern var eller äldre. Såvitt framgår av handhngama var ingen av demutiändsk medborgare. Päupprättade omhändertagandeblad anges att beslut om omhändertagande fattades avCurt . Som anledning till omhändertagande har i flertalet fall angettsall den omhändertagne befann sig i en ordningsslörande gmpp.Nägon nännare uppgift om pä vilket säll var och en av de omhänder- Prop.1990/91:129 tagna skuUe ha stört ordningen redovisas inte. Avradiottafiken framgär att pä skulle bland de personer som ringatsin finnas sädana som varit närvarande när brott hade begåtts. Omhändertagandet skedde med slöd av 13 § polislagen men nägonuppgift om vem som fattade beslutet om omhändertagande framgår inte.Protokollen innehåller ingen uppgift om gmnden för omhändertagande och vem sommeddelade beslut. Deomhändertagna fördes med buss till polisområde 3 (). InspektörenKrister tjänstgjorde som bittädande vakthavande befäl där. Tio avde omhändertagna saltes in i arrest på beslut av . Som skälhärför har på omhändertagandebladei angetts att mänga fördes in tillavdelningen och atl del var nödvändigl att sätta dem i arrest för attsäkerställa ordningen och ttygga personalens säkerhet. I ett särskilt PM harKrister upplyst att han av det polisbefäl som skötte ttansportenförst fick uppgiften all samtiiga som förts in hade gripits för broll, nämligenskadegörelse och våld mol tjänsteman. agerade därför utifrånatt det var fråga om personer som var misstänkta för broll. Deomhändertagna hördes successivt. Samtiiga frigavs efter förhör enligt beslul avKrister . Frigivningarna skedde frän lill dä allade omhändertagna frigetis. Entjänsteman hos JO har inhämtat uppgifter frän fem av de omhändertagna. Derasutsagor kan kort sammanfallas pä följande sätt. De hörda befann sig samtiigapå platsen mer eller mindre av en slump. Tre av dem kom just ut frän ,en hade parkerat sin bil i närheten och en hade följt med andra ungdomarfrån T-Centtalen. Del hade uppstått nägot bråk på Smålandsgalan med ungdomarinblandade. En bil hade kört in i en husvägg och polis kommit till platsen. Ungdomamasom var inblandade i bråket sprang iväg. En del nyfikna samlades pä galan. Pohsenomhändertog samtliga som befann sig på galan. Flera av dem försökte förgävesförklara att de inte hade varit inblandade i bråket. De behandlades bryskt avpolisen. De fick stå uppställda mot en husvägg i ca . De skyddsvisiieradesoch fördes till en som körde dem till polisstationen påSödermalm. Iett brev till JO (dnr 2313-1989) har en av de omhändertagna, ,begärt att JO skall utteda om polisen gjort sig skyldig lill olaga frihetsberövande.Göran uppgifter stämmer i alll väsentligt överens med vad sominhämtats under hand från andra omhändertagna. har ifrågasatt bl.a.om pxilisen urskillningslöst får omhänderta personer som inte på någol sätt uppttätlstörande eller provocerande. Han har vidare på åtskilliga punkter ifrågasatt ompolisen handlat konekt efter omhändertagandet. Ingripandet på Prop. Bilaga2:2 Etl Slörre antal ungdomar (enligt uppgift ca 100) rörde sig pä Drottninggalanfrån i ril:ming mol . Polisen följde dem och konffolleradelägel. beslöt polisen atl slänga in ungdomama genom all spärra avrväirgaioma till . Vidare sändes polis för alt möla ungdomamanere vid . anlal av ungdomama hann gå in i innanpolisen ingrep och spärrade vägen. Sammanlagt19 personer omliändertogs med slöd av 13 § polislagen på (pätvä omhändertagandeblad har platsen angetts vara ). Av deomhändertagna hade tvä inte fylll 15 är, 14 var i åldern och rvä var18 år eller äldre. Såvitt framgår av handlingama var ingen av dem utländsk medborgiu-e. Enligtomhändertagandebladen fattades beslul om omhändertagande av poliskommissarienChristian Dahlsgaard. I flertalet fall har som anledning till omhändertagande angettsatt det skell enligt beslul av centtala ledningen med anledning av oroligheieri city. Någon nännare uppgift om på vilket sätt var och en av de omhändeirtagnaskulle ha stört ordningen redovisas inte. Radiottafikenoch protokollen bidrar inte till någon klarhet angående vem som har beslutat omomhändertagandet och gmnden för det. Deomhändertagna fördes m&i buss tiU polisområde 6 (). Ingen av de omhändenagnasattes in i arrest. De hördes successivt. Samtliga frigavs efler förhör. Beslulom frigivning fattades i samtiiga fall utom två av t. f polisinspektören i resterande fall av polisinspektören . Frigivningama skedde lill 01.20 dä samtliga de omhändertagna frigetts. Entjänsteman hos JO har inhämtat uppgifter frän fem av de omhändertagna. Derasutsagor kan kort Sctmmanfatias på följande säll. De hörda befann sig alla påplatsen mer eller mindre av en slump. En av dem var pä väg till bussen, enskulle ttäffa kamr,ater pä en restaurang i , rvä ville dra sig undanfrån polisen som fanns på , och en följde bara med andraungdomar. Del förekom ingel bråk bland ungdomama men de var högljudda. När dehörda kom över spärrades vägen av polis. När de försökte vända omfanns polis bakom dem och hindrade dem från att gå därifrån. Flera av demförsökte förgäves få lämna platsen. Antalet poliser var betydligt slörre änantalet ungdomar. Polisen behandlade ungdomama bryskt. De awisiierades ochfördes in i en buss som ttansponerade dem lill polisstationen i . Pä pohsslationenfotograferades samtiiga. Iavsnittet angående ingripandet pä har omnämnts några broitsanmälningarsom sattes i samband med de omhändertagna utlänningarna. Samtliga anmälningar,liksom yllerligare en anmälan om att ett gäng engelska ungdomar tidigare underdagen tillgripit öl på ett konditori, har polismyndigheten skrivitav i brist på spaningsresultat. Iutlänningsärendena gjordes en mtinmässig konttoll av om de omhän- Prop.1990/91:129 dertagna förekom i polisens register. Resultatet var negativt bettäffande Bilaga _:2 samtiiga. Såvitl känt har polismyndigheten i inte från Englandinhämtat några upplysningar angående de omhändertagnas antecedentia. I1 kap. utiänningslagen finns vissa gmndläggande bestämmelser. I 1 kap. 1 §stadgas an lagen skall tillämpas sä att utiänningars frihet inte begränsas merän vad som är nödvändigt i varje enskilt fall. Reglerom avvisning finns i 4 kap. 14 kap. 1 § finns regler om avvisning som tar siklepå förhållanden vid ankomsten. I 4 kap. 2 § behandlas i fem punkter andra gmnderför avvisning. I 4 kap. 2 § ttedje punkten sägs att en utiänning får avvisas omhan på gmnd av tidigare ådömt ftiheissttaff eller nägon annan särskildomständighet kan antas komma att begä brott i eller i något annatnordiskt land. Bestämmelsemaom avvisning i 4 kap. 2 § utiänningslagen har i alll väsentiigt förts överfrån 29 § i gamla utiänningslagen.