prop · GE03120 · 1990-12-31 00:00:00 — De rättspsykiatriska klinikernablir i samband därmed avdelningar inom rättsmedicinalverket. Skälenför mitt förslag: Jag anser att det är angeläget att arbetet med att renodlasocialstyrelsens roll och ansvarsområde fullföljs enligt intentionema i 1989års riksdagsbeslut. Enligt min mening är det dock varken möjligt eller önskvärtatt nu föra över huvudmannaskapet för den rättspsykiatriska verksamheten tillsjukvårdshuvudmännen. Skilda uppfattningar i denna fråga har också framförts ide utredningar m.m., som redovisats i det föregående. Med hänsyn bl.a. tilldetta samt till socialutskottets uttalanden i sitt av godkändabetänkande (SOU 1986/87:16) i denna fråga vill jag i detta sammanhang beröranågra ytterligare aspekter av betydelse för frågan om huvudmaimaskapet för den rättspsykiatriskaverksamheten. Regeringenhar, som tidigare nämnts, i propositionen 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård,m.m. föreslagit en ny lagstiftning om det rättspsykiatriskaundersökningsförfarandet. Förslagen innebär bl.a. att en rättspsykiatriskundersökning även i fortsättningen skall utföras på uppdrag av domstol i ettbrottmål och att undersökningen skall vara avsedd att tillgodose domstolensbehov av utredning om den misstänktes psykiska tillstånd. Denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten kan mot denna bakgmnd sägas varanära anknuten till verksamheten inom rättsväsendet. Utgångspunkten förverksamhetens uppbyggnad måste vara att domstolarnas behov av medicinsksakkunskap av det aktuella slaget tillgodoses som de enskildasrättssäkerhet skall kunna garanteras och att undersökningarna således utförs ienlighet med lagstiftningen på området. Utifrån dessa aspekter skulle denrättspsykiatriska verksamheten i organisatoriskt hänseende kunna anknytas tillrättsväsendet, vilket t.ex. föreslog i en utredning avdet rättspsykiatriska undersökningsväsendet . Samtidigtkan man dock konstatera att undersökningama är en medicinskt diagnostiskverksamhet, där underlaget för den rättsliga bedömningen skall vara baserad påkvalificerade medicinska överväganden. Undersökningarna utförs av hälso- ochsjukvårdspersonal. Att verksamheten har en markerad medicinsk karaktär, därrättssäkerheten är beroende av den medicinska kompetensen, var också bakgmndentill att organisationeni samband med beslut sammanfördes under Prop. 1990/91:120 dåvarandemedicinalstyrelsen. Att domstolama anlitar organ utanför rättsväsendet för attfä medicinskt underlag för sina avgöranden tillämpas för övrigt också inomandra områden. Som ett närliggande exempel kan nämnas § 7-intygen. Andraexempel är att personal inom bam- och ungdomspsykiatrin ofta fär lämnautlåtanden i samband med vårdnadstvister och utredningar om omhändertagande avbam. Detfaktum att rättspsykiatrin har ett nära samband med verksamheten inomrättsväsendet är således enligt min mening inget skäl till att inlemma den iorganisationen av de rättsvårdande myndighetema. Mot bakgrund av deerfarenheter som vimnits bör i stället den centrala utgångspunkten för val avhuvudmannaskap och organisation vara att etablera en organisationsform, somger goda fömtsättningar för att utveckla den rättspsykiatriska verksamheten ienlighet med regeringens ställningstaganden i prop. 1990/91:58. Medhänsyn bl.a. till att det rättspsykiatriska undersökningsväsendet har starkakopplingar till det straffrättsliga området, där en särskild lagstiftningreglerar undersökningsförfarandet, förordar jag att rättspsykiatriska imdersökningarockså fortsättningsvis utförs under statligt huvudmannaansvar. Föratt avlasta uppgiften som chefsmyndighet för denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten föreslår jag att rättsmedicinalverket,som enligt prop. 1990/91:93 om rättsmedicinsk verksamhet, m.m. förslås bliinrättat fr.o.m. , fr.o.m. även tar över ansvaretför den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten. De rättspsykiatriska klinikemaavses därvid bli avdelningar inom rättsmedicinalverket. Någotnännare samband mellan den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten och detföreslagna rättsmedicinalverkets övriga uppgifter finns knappast utöver att debistår de rättsvårdande instansema med underlag. En sammanslagning motiveras iförsta hand av ledningsfunktionella skäl. Var för sig skulle de nämnda uppgiftemaendast ge underlag för mycket små myndigheter. En sammanhållen ledning församtliga dessa verksamheter ger ett vidare underlag för en mer kraftfullledningsfunktion. Myndighetensledning,personal, uppgifter, m.m. Jaghar i propositionen 1990/91:93 om rättsmedicinsk verksamhet m.m. redovisatvilka krav som ställs på den nya myndigheten och dess led-ningsfimktion iforhållande till den rättsmedicinska, rättskemiska och rättsserologiskaverksamheten. Jag begränsar mig i det följande därför till att behandlamyndighetens ledning, personalbehov och utgifter m.m. utifrån de behov och kravsom finns i samband med dess ledningsfunktion för den rättspsykiatriska imdersökningsverksamheten. nuvarande rättspsykiatriska organisationen med fyra kliniker och tvåstationer utgör var och en av dessa enheter en egen myndighet. struktionen är dockgemensam, och de hålls samman av Prop. i dess roll somchefsmyndighet. Varje klinik och varje station avger sina utlåtanden självständigt.Även i den nya organisationen bör enhetema, som avdelningar inomrättsmedicinalverket, ha motsvarande ansvar för utlåtandena i det enskildafallet. Att avlastas uppgiften att vara chefsmyndighet förden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten förändrar således intehandläggningen av dessa ärenden. Behovetav att hålla samman verksamheten kvarstår och accentueras. Behovet av personalför ledningen av den rättsmedicinska, rättskemiska och rättsserologiskaverksamheten vid rättsmedicinalverket har beräknats till cirka 4-6årsarbetskrafter. När också den rältspsykiatriska verksamheten tillkommer kanbehovet uppskattas till 7-9 årsarbetskrafter. Därutöver behövs resurser förkvalitetssäkring, kompetens- och personalutveckling, expertis- ochkonsultupphandling, samordning och samråd. Personalbehovet beror dock till vissdel på arbetsfördelningen mellan det centrala kansliet och de statliga undersökningsenhetema. Jaghar i propositionen (1990/91:93) om rättsmedicinsk verksamhet m.m. föreslagitatt en organisationskommitté tillkallas för att medverka i arbetet attgenomföra den nya organisationen för de rättsmedicinska, rättskemiska och rättsserologiskaverksamhetema. Denna kommitté bör också fä i uppdrag att nännare pröva behovetav resurser för den nya myndighetens ledning och kansli även vad avser denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten. Dennya myndigheten skall bl.a. svara för följande: Rättsmedicinalverketbör ha myndighetsansvaret för att utfärda bl.a. erforderliga föreskrifter omden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten utöver dem som det ankommer påsocialstyrelsen som tillsynsmyndighet att utfärda. Verket bör också ha detekonomiska ansvaret för den samlade rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Detta ställer höga krav på verket. Det gäller bl.a.att fördela anvisade medel mellan de olika statliga enhetema, fullgöraekonomiska och andra åtaganden enligt ingångna avtal samt följa utvecklingen.Vidare skall rättsmedicinalverket ansvara för att budgeten hålls. Till dettaansvar hör också att utarbeta anslagsframställningar och ta ställning tillandra gemensamma budgetfrågor. Klaraoch operationella mål för verksamhelen måste anges. Dessa mål skall utgå fråndomstolarnas behov i enlighet med kommande lagstiftning. De bör utformas i formav krav på undersökningamas och utlåtandenas innehåll, omfattning och kvalitet.Det är nödvändigt att utforma sådana krav om verksamheten skall kunna utföraspå entreprenad för statens räkning av sjukvårdshuvudmän och om de statliga klinikemaskall kunna upphandlapersonalresurser för att utföra rättspsykiatriska undersök- Prop. 1990/91:120 ningar.Dessa mål eller krav är ett av de viktigaste styrinstmmenten för staten somhuvudman för att säkerställa hög kvalitet och lika rättspraxis. För den del avundersökningsverksamheten som drivs i statlig regi ställs motsvarande krav ochdämtöver att effektivitetsmål utformas och uppnås. För att kunna fullgöra mål-och resultatstyrningen på ett effektivt sätt blir det en angelägen uppgift för dennya myndighetens ledning att fortlöpande följa och utvärdera utvecklingen inomden rättspsykiatriska imdersökningsverksamheten, bl.a. vad gällertillförlitlighet och skyndsamhet i handläggningen. Enviktig uppgift för den nya myndigheten blir att bevaka att rättssäkerhetenupprätthålls och att de rättspsykiatriska bedönmingama görs på ett enhetligtsätt över hela landet. Det ankommer på rättsmedicinalverkets ledning att isamråd med andra berörda parter utarbeta metoder och system inom verksamhetensom möjliggör kvalitetssäkring. Föratt väma om enhetlighet och en god kvalitativ utveckling av denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten bör rättsmedicinalverket som ettled i egenuppfoljningen granska antingen ett urval av eller i vissa fall allautlåtandena kontinuerligt genom en till myndigheten knuten gmpp bestående avmedicinsk och juridisk expertis. I vilken utsträckning och på vilket sätt dettabör göras bör myndigheten själv få avgöra. Formerna för erfarenhetsåterföringtill dem som utför undersökningama måste också vara en angelägen fråga förmyndigheten. Jag vill i detta sammanhang erinra om att det i propositionen(1990/91:58) om psykiatrisk tvångsvård, m.m. föreslås att ocksåi fortsättningen på begäran av rätten skall överpröva utlåtanden överrättspsykiatriska undersökningar. nya organisation som jag föreslår för den rättspsykiatriska verksamhetenfinns fömtsättningar för att utnyttja de resurser som tilldelas verksamhetenpå ett mer effektivt sätt . Det ankommer på den nya myndighetensledning att utforma sådana metoder för kostnadsanalyser och kostnadsuppföljningatt dessa fömtsättningar utnyttjas på bästa sätt i den fortsatta utvecklingenav verksamheten. Kostnadsanalyser och kostnadsuppföljning är också en viktig gmndvid en eventuellt utvidgad entreprenadverksamhet. Stödtill löpande effektivisering, upphandling och entreprenader Denrättspsykiatriska verksamhetens föreslagna organisation ger utrymme förflexibilitet och fortsatt utveckling, där ett närmande mellan den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten och allmänpsykiatrin är en viktig målsättning.Rättsmedicinalverket bör därför få i uppdrag att i sina kon- takter medsjukvårdshuvudmännen söka få till stånd ytterligare entré- Prop. 1990/91:120prenadavtal. Verket bör också medverka till att upphandla personalresurser isyfte att öka kapaciteten och effektivisera verksamheten vid de statliga klinikema. Personaleninom den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten har inte erbjuditsfortbildning i samma utsträckning som personalen inom allmänpsykiatrin. För attverksamheten skall kunna uppfylla samhällets krav på kvalitet är det angelägetatt fortbildningen av personalen förstärks. Det bör ingå irättsmedicinalverkets uppgifter att stimulera och samordna en sådanfortbildning. Det ingår dock i sjukvårdshuvudmännens uppgifter att ansvara förfortbildningen av sin personal, medan staten har ansvaret för fortbildningen avpersonalen vid de rättspsykiatriska klinikerna. Föratt den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten skall kunna utvecklas itakt med samhället i övrigt och allmänpsykiatrin i synnerhet krävs attforsknings- och utvecklingsarbete inom området får ett ökat utrymme. Det finnsett stort behov av att sammanfoga kunskaper och erfarenheter inom sjukvården,kriminalvården och särskilt vad gäller tidigt störda personer.Nya kunskaper och metoder kan leda till ett förbättrat omhändertagande medpositiva följder för individen och för samhället i sin helhet. Det bör ankommapå rättsmedicinalverket att stimulera och följa forskningen och initierautvecklingsarbete inom området. Verket bör därvid samarbeta med högskoleenhetema.Det ankommer på berörda myndigheter att besluta om formema för dettasamarbete. Enviktig utgångspunkt för förnyelsen av den offentliga sektom är att myndigheteroch andra organ samverkar över myndighets- och sektors-gränser för att bl.a.göra den offentliga förvaltningen mindre resurskrävande och mindre beroende avindelningen i organisatoriska enheter. Detta har framhållits i åretsbudgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 2 s. 17). Detta är speciellt viktigtför så små enheter som det här är fråga om. Det är därför angeläget atträttsmedicinalverket bl.a. utökar samarbetet med sjukvårdshuvudmännen på deorter där statliga kliniker kommer att finnas även fortsättningsvis samt med dehuvudmän som bedriver verksamhet på entreprenad. Detankommer också på rättsmedicinalverket att samarbeta med andra myndigheter, t.ex.socialstyrelsen, och vad gällerutvecklingen av den rättspsykiatriska undersöknings Berördamyndigheter bör dock själva kunna besluta om formerna för ett sådant samråd ochsamarbete. Domstol kan förordna omläkarintyg enligt 7 § lagen om personundersökning i brottmål. Drygt 2 000sådana intyg utfärdas , varav cirka hälften utfärdas avläkare inom den rättspsykiatriska organisationen. Det finns ingensärskild administration för samordning av dessa intyg, vilket medfört attdomstolarna inte sällan har svårigheter att finna läkare, som är villiga attåta sig denna typ av undersökningar. Enligt de preliminära avtal som träffatsmed och samt kommun åtar sigdessa att se till att det finns läkare, som är beredda att utfärda sådanaintyg. Föratt underlätta domstolamas möjligheter att få § 7-intygen utförda även i andradelar av landet bör det ankomma på den nya myndigheten att finna flexiblalösningar i samarbete med sjukvårdshuvudmännen eller med privata entreprenörer. Minbedömning: Kostnadema för ersättningar till sjukvårdshuvudmännen enligt avtalom rättspsykiatrisk verksamhet bör bestridas från det under femte huvudtitelnanvisade anslaget till rättspsykiatriska stationer och kliniker. Skälenför min bedömning: Medel till den rättspsykiatriska undersökningsverksamhetenanvisas på det under femte huvudtiteln anvisade förslagsanslaget tillrättspsykiatriska kliniker och stationer. Det är lämpligt att statensersättningar till sjukvårdshuvudmännen enligt föreslagna avtal får bestridasfrån detta förslagsanslag. Regeringen har 1991föreslagit att anvisar . till ändamålet för budgetåret1991/92 (prop. 1990/91:100, bil. 7 s. 97). Jag räknar med att denna medelsramskall vara tillräcklig. Det bör emellertid ankomma på regeringen att göra de omdispositionermellan anslagsposterna som föranleds av att ersättningar skall utgå till denverksamhet inom området, som bedrivs av sjukvårdshuvudmännen. Utgifterna försocialstyrelsens uppgifter som chefsmyndighet bestrids från socialstyrelsensmyndighetsanslag. När rättsmedicinalverket övertar chefsmyndighetsfimktionenfrån , bör medel som motsvarar rättsmedicinalverkets kostnaderför ledningen av den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten bestridas avde medel, som under femte huvudtiteln anvisats på förslagsanslaget tillrättspsykiatriska stationer och kliniker. Den organisationskommitté, somenligt prop. 1990/91:93 avses tillkallas, bör få i uppdrag att nännare klargörarättsme- dicinalverketsbehov av resurser för ledningen av den rättspsykiatriska Prop. 1990/91:120undersökningsverksamheten. Jagvill i det följande nännare beröra de mer långsiktiga ekonomiska konsekvensernaav mina förslag. Enligtbokslut för /90 uppgick statens kostnader för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten (fyra kliniker och två stationer) till 107,5 milj.kr. Från detta belopp avgår intäkter i form av dels ersättning från Göteborgskommun för uthyrningen av en avdelning på Göteborgskliniken, dels vårdavgifterfrån sjukvårdshuvudmännen för färdigutredda patienter dessa kvarblirpå de statliga klinikema i avvaktan på placering inom den psykiatriska vården.Dessa intäkter uppgick /90 till sammanlagt 8,5 milj. kr. Statensnettokostnader för den rättspsykiatriska verksamheten uppgick således till ca99 milj. kr under /90. Avtalenmed och samt kommun innebäratt statens kostnader kan komma att uppgå till ca 20 milj. kr. enhet utför maximalt antal undersökningar enligt avtal. Statenskostnader för Stockholms- och Göteborgsklinikerna beräknas tillcirka 55 milj. kr. Härtill kommer kostnadema för Uppsalakliniken, vilka kanuppskattas till cirka 25 milj. kr. Viden avveckling av rättspsykiatriska kliniker får staten möjligheter att avyttra klinikfastigheteraapå berörda orter. Intäktema vid en sådan försäljning torde täcka awecklingskostnaderaa. Påsikt bör en förändrad organisation av den rättspsykiatriska undersökningsverksamheteninnebära besparingar på cirka 30-35 milj. kr. jämfört med nuläget. Dettafömtsätter dock att klinikema i och har avvecklats och atttotalvolymen rättspsykiatriska undersökningar inte överstiger den iavsnitt 3.2 beräknade. Det är således först sedan omstruktureringen genomförts,som dessa effekter kan uppnås. En viss "puckeleffekt", som innebärminskad eller ingen besparing, under ett övergångsskede blir ofrånkomlig. Jaghemställer att regeringen föreslår att 1. bemyndigaregeringen att godkänna avtal enligt de riktlinjer jag angett i avsnitt 3.3 i fråga om uppdrag för sjukvårdshuvudmännen att utföra rättspsykiatriska undersökningar, 2. bemyndigaregeringen att besluta om avveckling av rättspsykia triska kliniker och stationer i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till ingångna avtal om att utföra rättspsykiatriska undersökningar och med beaktande av att tillräcklig total under sökningskapacitet skall kunna garanteras, 3.godkänna att rättsmedicinalverket, som enligt proposition 1990/91:93 föreslåsbli inrättat , skall ta över an- svaretför den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten från Prop. 1990/91:120socialstyrelsen fr.o.m. . Vidare hemställer jag attregeringen bereder tillfälle att 4. ta del av vad jag anfört omekonomiska konsekvenser av förslagen (avsnitt 5). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål föredraganden har hemställt om. Redovisningav förhandlingsuppdrag med förslag till p-190/91:120 åtgärder för att utveckla och effektivisera den ' rättspsykiatriskaverksamheten, Mittuppdrag har varit att - under fömtsättning av godtagbara ekonomiska villkor förstaten - träffa avtal om att överföra driften av den rältspsykiatriskaundersökningsverksamheten till sj ukvårdshuvudmännen. Avtalhar träffats med tre sjukvårdshuvudmän, nämligen ochVästerbottens läns landstingskommuner samt kommun. Avtalen - som gällerfrån och med och tills vidare med en uppsägningstid av treår - innebär bl.a. att huvudmännen tillsammans åtagit sig att utföra 170rättspsykiatriska undersökningar . kommun har - utöver avtaladvolym om 50 undersökningar - även åtagit sig att bygga upp en verksamhet somger möjlighet att utföra 125 undersökningar . Dettainnebär att det saknas fömtsättningar att träffa avtal i denomfattning som krävs för att med nuvarande undersökningsbehov kunna driva helaundersökningsverksamheten i sjukvårdshuvudmännens regi. Det är av flera skälsvårt att med säkerhet bedöma det framtida behovet av rättspsykiatriskaundersökningar. Denna osäkerhet kräver en stor flexibilitet hos den nyaorganisationen. Differensenmellan dagens behov av undersökningar och den volym som sjukvårdshuvudmärmenåtagit sig att utföra måste tills vidare täckas genom att staten fortsätter attbedriva undersökningsverksamhet i viss utsträckning. Jag anser att nödvändigkapacitet - ca 300 undersökningar av häktade - bäst uppnås genom attutnyttja nuvarande 38 vårdplatser på klinikema i och . Pådetta sätt skapas - tillsammans med de engagerade sjukvårdshuvudmännen - enregional balans i undersökningsverksamheten. Omde statliga enhetema skall uppnå den önskade kapaciteten fömtsätter detta enavsevärt högre produktivitet än . Detta kan åstadkommas bl.a.genom att enheterna får ökade möjligheter att upphandla undersökningsresurser(läkare, psykologer, etc.) av såväl privata intressenter som avsjukvårdshuvudmän. Jag anser att huvuddelen av undersökningama vid de statligaenhetema bör utföras med hjälp av köpta tjänster. Detta leder till eneffektivare och mer flexibel organisation som med relativt kort varsel kan anpassasig till förändringar i efterfrågan på undersökningar. Mittförslag skapar intressanta möjligheter att bedriva konkunerande verksamhet istatlig, och privat regi. Utvecklingenav det framtida behovet av undersökningar och möjlighetema att träffaöverenskommelser med sjukvårdshuvudmännen om ett utökat engagemang iundersökningsverksamheten bör innebära en avveckling av kvarvarandestatliga undersökningsenheter. Sammanblandningenav tillsynsansvaret och rollen som ansvarig myndig- Prop. 1990/91:120 het förden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten är en av an- Bilaga 1 ledningamatill problem med att styra den nuvarande verksamheten.Styrelsen bör därför befrias från sitt uppdrag som chefsmyndighet för attendast ha kvar tillsynsanvaret. Regeringen har den 21 febmari 1991 beslutat atttill överlämna en proposition med förslag om att en ny självständigmyndighet inrättas för de uppgifter som rättsläkarstationeraaoch statens rättskemiska laboratorium nu svarar för. Jag föreslår att även denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten inordnas i denna nya myndighet. Jagföreslår att de nuvarande klinikema i och avvecklas. Lundaklinikenbör avvecklas omgående medan avvecklingen av Uppsalakliniken kan anstå /93 för att säkerställa viss ytterligare reservkapacitet isamband med övergången till den nya organisationen. Jagfömtsätter att - så snart beslut om avveckling föreligger - alla tänkbaraåtgärder vidtas för att avvecklingen av personalen skall ske i former som ärtillfredsställande för de berörda. Särskilt angeläget anser jag det vara i möjligaste mån försöker ta till vara den kompetens som personalenbesitter, bl.a. då det gäller att ta hand om psykiskt sjuka människor medkriminell bakgrund. Kostnademaför den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten kan uppskattas till lägst110 mkr kostnadsläge. Mitt förslag till organisationslösningoch förändrad metodik bör i ett treårsperspektiv innebära en möjligkostnadsbesparing för staten om ca . Irapporten redovisar jag även en rad förslag till åtgärder för att utveckla ocheffektivisera undersökningsverksamheten. Ett av förslagen är att faställa enavgift på per dag för patient som efter genomförd undersökning liggerkvar på statlig undersökningenhet. Avgiften skall betalas av patientenshemlandsting. Med denna avgiftsnivå vill jag markera vikten av att dessapatienter så snabbt som möjligt får den vård de behöver. En sådan avgift ärockså en fömtsättning för att kunna höja effektiviteten vid de statliga undersökningenhetemagenom att uppnå en snabbare genomströmning av undersökningsfallen. Flerundersökningar på häkte kan avsevärt förändra såväl de ekonomiska somorganisatoriska fömtsättningama för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten.Jag föreslår därför att ges i uppdrag att närmare belysa fömtsättningamaatt i stöne utsträckning än utföra rättspsykiatriskaundersökningar på häkte. Enverksamhet där den misstänkte vistas på en undersökningsenhet ochpå häkte skulle innebära många fördelar och bör därför prövas nännare. 1 Bakgrund pp- 1990/91:120 1.1 Syftet med den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten Denrättspsykiatriska undersökningsverksamhetens huvuduppgift är att lämnasakkunnigutlåtande om sinnesbeskaffenhet och vårdbehov hos personer som ärmisstänkta för brott. Verksamheten regleras av bestämmelser ilagen (1966:301) om rättspsykiatrisk undersökning i brottmål. Utlåtandenautförs på uppdrag av brottmålsdomstolaraa och används vid bedömningen avansvars- och påföljdsfrågor - i första hand för att avgöra om den tilltaladeskall överlämnas till sluten psykiatrisk vård enligt lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.