prop · GE03155 · 1990-12-31 00:00:00 — Ispecialundersökningen om stordriftsfördelar konstateras att det allmänt settfinns stordriftsfördelar vid skogsproduktion. för allt vid avverkningmed mekaniserade system, främsl vid gallring. 1990/91: 155 självverksamhet anses motsvarande fördelar vara ringa. Ispecialundersökningen ställs två teknikalternativ mot varandra dels tekniksom anses lillämplig enbart för storskogsbrukets förhållanden och dels ensmåskalig teknik som anses mest lämplig för självverksamma skogsägare. Denteknik som specialundersökningens författare anser vara lämplig enbart förstorskogsbrukets förhåUanden är den mekaniserade avverkningsteknik som beskrivspå s. 72 punkt d (skördare och skötare). Denna teknik är dock allmänt tillämpadäven inom privatskogsbrukel dels genom skogsägareföreningarnasavverkningsorganisation för de anslutna skogsägarna och dels genom friståendeskogsentreprenörer. Demindre skogsägarna har alltså möjlighet att köpa avverkningsljänster medrationella metoder för enskilda avverkningsuppdrag oavsett om de är till någondel självverksamma eller ej. De har härigenom möjlighet all i stället ägna sigåt de delar av skogsbmket som ger dem en bättre ersättning för deras arbete, t.ex. skogsvården. De beprövade systemen för mekaniserad avverkning medförnämligen väsentligt lägre avverkningskostnader per m'sk vilket även framgår avfiguren IV: 12 s. 74. Det rör sig enligt figuren omkostnadsskillnader i storleksordningen . per m-'sk beroende avålgärdsområdets sloriek mellan maskinell slutavverkning och motormanuellavverkning med utlransport med jordbrukstraktor utrustad med enkelskogsutrustning. Vidmycket små avverkningskvantiteter innebär dock de mekaniseradeavverkningssystemen så höga fasta kostnader utslaget per m'sk avverkadkvantitet att de inle blir konkurrenskraftiga på objekt i storleksordningen . Det är dock endast i det mest ägosplittrade skogsbruket som så småavverkningsobjekt behöver förekomma. Konsekvenserna blir all de mest rationellaavverkningsmetoderna även trots att de tekniskt är tillämpliga på även småobjekt inte tillämpas av kostnadsskäl. Fördelarnamed större åtgärdsenheter inom skogsbruket gäller inte bara för avverkningarutan även för skogsvård, virkesvärde, administration och planering samt på långsikt även skogsproduktion. Förden helt självverksamme skogsägaren är båtnaden av större åtgärdsenhetermindre. kan det dock anses tveksamt om de självverksamma skogsägarnavill utföra det tunga avverkningsarbetet till en ersättning somjämförd med avverkning med mekaniserade avverkningssystem är väsentligt lägre. Påsenare år har på skogsmaskinmarknaden kommit fram maskiner för avverkning ochtransport som är mer anpassade för självverksamhet. Även dessa maskiner måsledock i en kalkyl belastas med kapitalkostnader m.m. vilket om investeringenskall vara ekonomiskt motiverad kräver bättre planering av verksamheten. Ikostnadseffektivitet kan denna typ av maskiner inte mäta sig med de etablerademaskinella avverkningsmetoderna. De får i stället ses som en möjlighet för densjälvverksamme skogsägaren att underlätta det lunga avverkningsarbetel. Iundersökningen om stordriftsfördelar refereras bl.a. till LMVs rapport 1984:3, vilken avser båtnadsberäkning vid fastighetsreglering i skogsmark för omarronderingsprojekt. Vidare behandlas resultat från 92 undersökning sombehandlar det enskilda företaget. Dessa under- Prop. 1990/91:155 sökningarkompletterar varann och har något olika utgångspunkter och Bilaga 2förutsättningar. De står därför inte heller i något motsatsförhållande tillvarandra. Slutsatsen av beräkningarna blir för de enskilda skogsbrukarna iregleringsområdel att de posiliva effekterna av en omreglering är stora i svårluppsplittrade områden. Vad gäller generella slutsatser om arronde-ringensinverkan på det ekonomiska resultatet i skogsbruket kan sägas alt osäkerhetenfrämst gäller sifferbeloppens storlek i detalj och inte de allmännatendenserna eller lönsamheten av en mer genomgripande fastig-helsreglering. Gustafssonsundersökning tar vidare inle hänsyn till vissa strukturfaktorer som t, ex.topografiska förhållanden, formen på ålgärdsenheterna och skiftesformensinverkan på det ekonomiska resultatet. I praktiken leder dålig form lill attskiftena måste delas upp i mindre åtgärdsområden eller ålgärdsenheter varvidkostnadsökningen i allmänhet blir betydande. Med säkerhet ökar kostnaden mycketstarkt om skiftena är mindre än 50 på bredden. Redan vid en skiftesbredd på 100m är kostnadsökningen stor. Här föreligger dock ett behov av uppföljandeforskning till KTHs meddelande 4:17 år 1972. 1slutsatserna i undersökningen om stordriftsfördelar s. 81 sägs att genom attbehandla närliggande bestånd kan man ändå få ut en delstordriftsfördelar. Beräkningar utförda i en utredningsgrupp i läntyder dock på att de kapilaliserade merkostnaderna för samtliga samverkansåtgärderför att bedriva ett fullständigt skogsbruk inom starkt ägosplillrade områdenöverstiger koslnaderna för en genomgripande om-reglering. Nackdelarnaav stark ägosplittring kan till viss del motverkas genom samverkan pä detsättet alt flera markägare inom en trakt avverkar vid samma tillfälle. Ärstrukturen på skogsskiftena alltför splittrad blir dock en sådan samverkan svåroch dyrbar atl genomföra. Problemen kan då övervinnas endast genom engenomgripande omarrondering av skogsmarken som medför större ägoskiften ochmöjligheter lill större avverkningsenheter och åtgärdsenheter per skogsägare. Omarronderingarhar erfarenhetsmässigt visat sig vara lättare att genomföra om enrationaliseringsreserv av statligt ägd skogsmark har kunnat byggas upp vilkensedan har kunnal användas vid genomförandel av omarronderingen. LMV anserdärför, som redan berörts, att det även i fortsättningen finns behov avbestämmelser i som gör del möjligt att bygga upp en markreserv föromarrondering i ägosplittrade områden. Ralionaliseringsbestämmelsenbör i huvudsak behållas i lagen, eventuellt med vissa begränsningar när detgäller tillämpningsområdet. För elt behållande av bestämmelsen lalar dearronderingsmotiv som LMV har berört samt även de regionalpolitiska motiven. 5.9Statens industriverk har tagit del av virkesförsörjningsutredningens material, som det redovisas i föreliggande rapport, och härvid noterat alt man inte har funnit några ekonomiska fördelar med stordrift vid avverk- 93 ning av skog. Detta lalarför en satsning på utveckling av smäskaligt Prop. 1990/91:155 skogsbruk, vilketkunde vara till stor fördel för glesbygden och utveckling- Bilaga 2 en avkombinationsföretag där. Del är dessutom intressant alt utredningen föreslåratt lantbruksnämnderna bör intensifiera sitt arbete med jordfonden och köp ochförsäljning av fasligheter. SIND instämmer i della och har på senare tidnoterat att aktiviteter i denna riktning pågår samt all projekt som syftar tillökad fastighetsomsättning har inletts i ett par län i bl. 5.10Domänverket: Även om utredningens iakttagelse skulle vara riktig atlstorleksrationaliseringen inte resulterat i minskad produktionskostnad perenhet, har likväl förutsättningar skapats för en sådan utveckling. En uteblivenslorleksrationalisering skulle sannolikt ha medfört ännu högre produktionskostnadper enhet samt minskade möjligheter till arbetsrationalise-ring ocharbetsmiljöinsatser. Inomjord- och skogsbruket kommer det liksom att finnas både stora och småföretag med olika ägarkaiegorier. Alla kommer att ställas inför krav på ökadeffektivitet inom allt snävare av samhällshänsyn bestämda ramar. Lagar somreglerar markutnyttjandet blir viktigare än lagar som reglerar ägandet. Domänverketdelar därför utredningens uppfattning att en avreglering bör ske inomjordförvärvslagstiftningens område bestämmelserna om rationalisering omprövas. Alla företag måste emellertid ha möjlighet att förbättra strukturoch arrondering på markinnehaven; 5.14Näringsfrihetsombudsmannen delar utredningens uppfattning all enrationalisering inom jordbrukssektorn bäst sköts av marknadskrafterna. All såsker är särskilt vikligt om den föreslagna avregleringen av sektorn i övrigtskall genomföras, eftersom producenten då måste få möjlighet att följamarknadens signaler. Beträffandeskogsmark visar utredningen att de vinster som erhålls genom atl understödja enrationalisering med hjälp av jordförvärvslagen är utomordentligt blygsamma. Dålagens effekter i övrigt motverkar en friare fastighetsmarknad delar uppfattning att skogsbrukels rationalisering ej behöverunderstödjas med en särskild lag. 5.17Länsstyrelsen i : I ulredningen dras slutsatsen att lagenfrämjat en snabb storlekstillväxt i jordbruket, men inte en snabbareeffektivisering. Dethar skett en snabb ökning av medelarealen på jordbruksfastigheter. är detta nödvändigt bl.a. för atl möla den tekniskautvecklingen. Genom alt den tekniska utvecklingen har kunnal utnyttjas harockså en större effektivitet kunnat nås, vilket motsäger ulredningensslutsats. Härinslämmer i lantbruksnämndens bedömning. Detbör dock framhällas att rationaliseringen och den tekniska utveck lingen har medfört slora negativa effekter på nalur- och kulturmiljön. 5.19 iJönköpings län är medveten om de konflikter som Prop. kan uppstå mellanlantbrukels rationalisering och landsbygdens ulveckling Bilaga 2 i bemärkelsen ökat boendeoch bibehållande av mindre fastigheter som egna enheter.Strukturrationalisering bör nu användas ytterst restriktivt. Det kan dock fortfarandefinnas fastigheter där en strukturrationalisering kan behövas och skall dåsjälvfallet vara möjlig. Länsstyrelsendelar inte utredningens slutsats att rationaliseringsbestämmelsen helt kanutgå. Länsstyrelsenbedömer att marknadskrafterna inte kommer att medverka lill en förbättring avden skogliga arronderingen i områden med stark ägosplittring och inte helleratt de på något sätt kommer att underlätta för familjelantbruken att utvecklasoch leva kvar, vilket anser vara angeläget med hänsyn till miljö-och näringsliv. Länsstyrelsenanser således till skillnad från utredningen atl del finns ett allmänt intresseav att på något sätt kunna ingripa i vissa lägen. 5.21Länsstyrelsen i län:Genom utnyttjande av jordförvärvslagen i kombination med jordfonden harbetydande arronderingsförbättringar kunnat genomföras såväl inom jordbruketsom skogsmarken. Rationaliseringseffekterna har varit betydande med positivnationalekonomisk betydelse. Dessutom får man inte förbise de miljömässigafördelarna t.ex. genom minskade körtider, kanleffekter osv. 5.22Länsstyrelsen i Kristianstadslän anser att det i skall finnas ett livskraftigt jordbruk av vissomfattning, som skötes yrkesmässigt och med tillfredsställande ekonomisktresultat. En av grundförutsättningarna för detta är att brukningsenheterna hargodtagbar storlek samt en god arrondering och ägosammansättning. Med denmålsättningen är det nödvändigt atl till viss del kunna styramarklransaktionerna. Instrumentet för detta är JFL. har åtskilligaförbättringar av fastighetsstrukturen skett med JFLs hjälp. Inom många områdenär dock behovet av förbättrad fastighetsindelning fortfarande stort. Frånstmkturralionalise-ringssynpunkt finns även i fortsättningen ett behov av JFL. Rapporten varit huvudinslaget i Enkorrekt beskrivning är att arronderingsförbätl- ringi kombination med storleksrationalisering är huvudinslaget. Efler ändring denIjuli 1987 har del också funnits ett regionalpolitiskt syfte. Rapporten samband mellan slorieks- och pro- Länsslyrelsen Påslåendetstrider mot vedertagna begrepp. Inteminst den tekniska utvecklingen ställer krav på 95 Medelarealen inom jordbruket är . ' fortfarande låg och för det helt övervägande antalet ° praktikertorde sambandet storleks- och lönsam-helslillväxt stå helt klart för denenskilde brukaren. Den stora efterfrågan på lillskottsmark och intressenternasberedvillighet att betala höga eller arrendeavgifter härförtyder på delta. Rapporten bidragit till att göra de svenska jordbmken myckelstora men den har inte bidragit till att öka effektiviteten. Medelarealenåker per förelag ligger under 30 ha. Dettager ingen grund för att beskriva de svenska jordbmken som myckel stora. Däremothar jordbruken blivit såväl större som effektivare. JFL har bidragit tilldetta vilket också var syftet. Tankegångarna i JFL har stort samband medbestämmelserna i faslighetsbildningslagen. Vid sådana från aUmän synpunktönskvärda åtgärder som att mildra verkningarna av exempelvis nya vägdragningaroch stängning av järnvägsövergångar är dessa båda lagar av stor betydelse. Engod arrondering och tillräcklig storlek är i många avseenden viktigt på långsikl. Möjligheten att tillämpa JFL för atl främja rationalitet i dessaavseenden bör bibehållas. Däremot kan rationaliseringsaspekten tonas ned närdet gäller att nybilda fler utvecklade företag. 5.23Länsstyrelsen i län:Enligt bedömning, vilken styrks av de erfarenheler somlantbruksnämnden i länet har redovisat, finns del ett fortsalt behov av allvidmakthålla de familjejordbruk som finns och av atl förbättra arronderingen.En fortsatt storlekstillväxt bedörns angelägen inom länets slättbygder. Lagensavvägning av hur dessa behov skall beaktas vid förvärvsprövningen synes i slortlämplig. 5.24Länsstyrelsen i län:Se under 1.24. 5.25Länsstyrelsen i länanser i likhet med utredaren atl det numera inte finns tillräckligt starktbehov att fortsätta arbetet med jordbrukets rationalisering. Däremot kvarstårenligt mening elt behov att i vissa områden göra koncentreradeinsatser för rationalisering av skogsmarken. Att få till stånd sådanverksamhet, utan all det allmänna ges annan möjlighet att bygga upp enmarkreserv än genom förvärv på öppna marknaden, bedöms som orealistiskt. Det ärfortfarande av allmänl intresse att JFL i rationaliseringssyfte kan tillämpasinom sådana områden. Isamband med införande av ändringar föreslogs att länspro gram för strukturrationalisering skulle upprättas av lantbruksnämnden i 96 nära samarbele medlänsstyrelsen och kommunerna. Av länsprogrammet Prop. 1990/91: 155 skulleframgå inom vilka områden det enligt JFL 4§ 1. är av allmänt Bilaga 2 intresseatt egendomen tas i anspråk för jordbrukets eller skogsbrukets rationalisering.Programmet skulle faslställas av . idé är, attlänsstyrelsen enligt ett sådanl faslslälll länsprogram skulle kunna gesbefogenhet förordna all förvärvstillslånd krävs inom i länsprogrammet angivnaområden. Inomövriga områden bör förvärvstillstånd kunna undvaras. Jordbruket och skogsbruketär inle betjänta av prövning enligt en uddlös raiionalise-ringsbeslämmelse.Sädan prövning skulle troligen uppfattas som onödig byråkrati. Genomatt tillgängliga personella och ekonomiska resurser koncentreras lill de mestangelägna områdena i resp. län bör rationaliseringsverksamheten kunnaeffektiviseras avsevärt. JFLändras på sådant säll all förvärvstillslånd för fysiska personer behövs endastinom sådant område, som omfattas av förordnande enligtfaslslälll länsprogram, bestämmelsernai 4§ 2, 3 och 4 upphävs, 6och 7§§ upphävs. 5.28 Länsstyrelseni : Utredarens förslag är ägnal all medfö ra negativa förändringar, dä del gäller ägandet av jord och skog. Både etablerade yrkesutövare, som har behov av tillskottsmark och seriösa nytillträdande företagare kommer all missgynnas. I konkurrensen om jord och skog kommer köpstarka intressenter som har hell andra motiv än all salsa på jord och skogsbruk, att medvetet gynnas. Likaså kan man förutse en ökning av del s.k. ulboägandei något som står i direkt motsättning till de samhälleliga målen att söka trygga befolkningsunderlaget i glesbyg derna. -- anser också alt myndighelernas möjligheler att påkallamarkbyle med olika institutionella ägare borde stärkas. Sädana skärpningar stårgivetvis inte i moisäilning lill alt man i okontroversiella förvärvsärenden haren snabb och enkel handläggning. 5.29Länsstyrelsen i Västerbottenslän: tillstyrker förslagel lill ny jordförvärvslag enligt alternativ I . 5.30Länsstyrelsen i Norrbottenslän: Medelarealen brukad åker per jordbruksförelag liksom medelantalet kor perbesättning har ökat kraftigt. Defaktorer som ulöver jordförvärvslagen framför alll bidragit till dessa storaförändringar är: mekaniseringeni både jord- och skogsbruk som letl lill mindre arbetsbehov men samtidigtockså ett ökat behov av inkomster dvs. inom jordbruket bl. a. krav på störreareal och fler kor, kravpå ökade inkomster i takt med den allmänna standardhöjningen isamhället, vilkel ocksä lell till strävan efler större areal och fler kor. 7 1990/91. 1 satnl Nr 155 jordbrukspolitikensom under en lång följd av år ställt stora krav på Prop. 1990/91:155 enfortgående rationalisering bl. a. genom reglerna för bidragssystemet, för Bilaga 2 lantbruksnämndernas jordfondsverksamhet och lillämpningen av jordförvärvslagen, samhällsutvecklingeninom andra seklorer, vilken ofta varil ogynnsam för jordbruket genom ökadekostnader (service, frakter, skatter m.m.). Delär nalurliglvis omöjligt att säkert avgöra hur stor betydelse jordförvärvslagenhaft i detta större sammanhang. Störst betydelse har nog utan Ivekan dentekniska och ekonomiska utvecklingen haft. Men direkt och indirekt harjordförvärvslagen givetvis påverkat rationaliseringsför-loppel. Undermånga år har jusl kravel alt gynna slorleksrationalisering och bäitre arronderingvarit huvudmotivet för jordförvärvslagen. Ser man till utvecklingen i vårl länkan man nog konstatera att lagen fungerat så som den varit tänkt. Där den intevaril lillämplig, t.ex. vid släktöverlåtelser, arv och testamenten, har dennaturligtvis inle kunnat styra utvecklingen. Att fastighetsägare som upphörtmed aktivt jord/skogsbruk ändå oftast behåller fastigheten kan bero påsvårighet att köpa en ny fastighet men också på sådana faktorer som släkgård,intresse atl behålla anknyining lill hembygd, jakt- och fiskemöjligheter m. m.Det visar bl. a. en inventering som gjorts i . har vi fortfarande brister i jordbruksfastigheterna bådeavseende storlek och arrondering. Vissa möjligheter att befrämja en bättrestruktur bör därför finnas. Delta gäller kanske främst åkermarken men i vissulslräckning också skogen. finns del fortfarande slora brisler i främsl arronderingen avjordbruksfastigheterna. Mänga fastigheter består av ett flertal små skiftenbåde inom åkermarken och i skogen. Del finns därför etl fortsatt behov av altbefrämja en bällre faslighetsstruktur och då framfor allt avseende åkern. Länsstyrelsenanser därför all nuvarande ralionaliseringsbeslämmelser bör i storl sellbibehållas. I nu gällande utformning av lagen har ju rationaliseringskravendämpats. Denjämförelse som utredningen gjort med andra länder kan inle las till inläkt föratt slopa ralionaliseringsbeslämmelserna helt. Dels är förhållanden ochförutsättningar mellan länderna mycket olika, dels har utgångsläget när delgäller storlekar och ägandeformer varit helt annorlunda i exempelvis ,och . De senare länderna har ju från början haft en hellannan faslighelsslrukturän . I själva verket är det så att tillskottsförvärvav åker och skog visat mycket god ekonomisk marginaleffekt pågrund av atl redan befintliga investeringar Och arbelskraft kunnat användaseffektivare. 5.34Kooperativa förbundet: Alla bestämmelser i jordförvärvslagen som syfiartill atl underlätta lantbrukets rationaliseringsprocess bör Prop.1990/91: 155 ulgä. 5.36Landstingsförbundet: Slyrelsen tillstyrker det alternativ som innebär atl rationaliseringsbeslämmelserna las bort. 5.38 Småbrukarei Väst: den ensidiga rationaliseringspolitiken och stordriften varit av ondo. Den har inte ökat effektiviteten utan bara påskyndat avfolkningen på landsbygden. "Jordförvärvslagenhar som visals ulan tvivel bidragit till atl göra de svenska jordbruken myckelstora. Men den har inte bidragit till att öka effektiviteten. Vad avser syftetatt rationalisera jordbruket kan lagen avskaffas ulan några som helst men förden kort- eller långsikliga utvecklingen" skriver utredaren. Vi instämmerlill fullo i kravet på att la bort ralionaliseringsparagrafen. .\lla smågårdarsom har en köpare bör få vara kvar . Stora gårdar som inle klararsig ulan statligt slöd bör delas upp i flera småbruk. Då kan vi fä en beboddlandsbygd. Köparesom vill bo och bruka gårdarna bör ges företräde. Den försöksverksamhet sompågått och kommunerna fått ha elt ord med i laget bör utvärderas. Dennuvarande jordförvärvslagens formulering "av allmänt inlresse" är förlöst formulerad. Med en stringent lag som gynnar bo och brukande och somhindrar uppenbara "spekulanter" kan lantbruksnämnderna avskaffas ochlagens tillämpning granskas av kommunerna. Småbrukarei Väst hoppades myckel pä formuleringen jordförvärvslag. Men delvisar sig att lantbruksnämnderna gör en så vid tolkning av begreppel"allmänl intresse" att rationaliseringspolitiken har fortsatt inästan oförminskad kraft. "Problemenmed dålig arrondering hör lill del svenska skogsbrukels minsta problem"slås fast i ulredningen. Likaså atl effektiviteten i småskogsbruket inte ärsämre eller all avverkningen är mindre. Det är mycket bra alt detta slås fast.I den Dahlgrenska strukturutredningen som lyckligtvis stoppades påstods rakamotsatsen. 5.39 : Av de två alternativ till ändring av lagen som ulredningen föreslår förordar SAF det, som innebär all endasl de nuvarande beslämmelserna om juridiska personers rätt atl förvärva fastighel behålls. Altrationaliseringsprocessen inom skogs- och jordbruket, liksom inom alla andranäringar, sköls bäst genom fri konkurrens är en självklarhet. : Ulredningen visar alt de socialaoch ekonomiska krafter som styrt utvecklingen av skogs- och lantbruksföretagenssloriek och struktur varit starkare än lagen. Lagen har störtutvecklingen genom orättvisa fördelningseffekter, byråkratiskt krångel ochvissl godtycke. Vanliga lönsamhetskrav och konkurrens från andra närings- ochsamhällssektorer har automatiski styrt ulveckling- en.Della lorde särskill vara fallet då del gäller skogsgårdarnas struklurul- Prop. 1990/91; 155 veckling. Skogsindustriernadelar ulredningens bedömning i denna fråga. Någol påtagligt behov av statligreglering då det gäller skogsbrukels strukturrationalisering finns inle.Problemet med extrem ägosplittring i vissa bygder löses bäsl genom riktadeprojektakliviteter i samarbete mellan berörda myndigheter och markägare. Tillskogsbolagens arronderings- och lill-köpsproblem återkommer vi nedan. 5.43Svenska sparbanksföreningen: 1valel mellan de i rapporten presenterade tvä reformallernativen ärSparbanksföreningen mest positiv lill det förslag, enligt vilkel av dennuvarande lagsliftningen behålls endasl bestämmelser om juridiska personersrätl all förvärva jordbruksfastigheter. 5.44Sveriges jordbruksarrendatorersförbund: Enligt förslaget skall ralio-naliseringsmotivet försvinna. Som grundför denna ändring anges all ralionaliseringsmolivet minskat anlalel boende pålandsbygden. I molsals till utredaren anser SJA atl ralionaliseringsmolivetmåste finnas kvar. Därigenom främjas möjlighelerna alt bilda bärkraftigalantbruksförelag. Även i framliden torde just de bärkraftiga lantbruksföretagenkomma alt svara för stabiliteten och ryggraden i den levande landsbygden. 5.45Sveriges jordägareförbund: Viavvisar förslagel all lantbruksnämnderna skall intensifiera sina köp ochförsäljningar på öppna marknaden för all förbättra arronderingen. Videlar ulredningens uppfattning, atl en av jordförvärvslagstiftningen framtvingadslorleksrationalisering inle generellt ökar produktivitetstillväxten inomjordbruksnäringen. Däremot är del vikligt att beakta, att för enskilda förelagkan en slorleksrationalisering betyda en avsevärd höjning av produktiviteten.Det är därför viktigl att jordförvärvslagstiflningen inle hindraraddilionsförvärv, så alt förelagen kan växa om delta är lönsamt. Videlar utredningens uppfattning, atl dåligt arronderad skogsmark hör lillsvenska skogsbrukels minsta problem som kan hanteras ulan omfallandelagsliflning. Vi avvisar dock hell ulredningens förslag, att lantbruksnämndernaskall intensifiera sina köp och försäljningar på öppna marknaden för atlförbättra arronderingen. Det är fulll lillräckligl.