prop · GE0354 · 1990-12-31 00:00:00 — Sådan skattefrihet gäller normalt intevid anställning ombord på utländskt fartyg. Från denna huvudregel infördes dockgenom lagstiftning ett tidsbegränsat undantag (prop. 1984/85:175, SkU59, SFS 1985:362). Undantaget tar sikte på ombordanställda på utländska fartyg,vilka huvudsakligen går i sådan oceanfart som avses i 1 kap. 7§ 8fartygssäkerhetsförordningen (1988:594) och där anställningen och vistelsenutomlands varat hos arbetsgivare, som är inländsk juridiskperson eller en här i riket bosatt fysisk person. Regeln avsågs gälla enbarttaxeringsåren 1986 1988. Bakgrunden fill bestämmelsen var det s.k.internationaliseringsavtalet som kom fill för att stärka svensk sjöfartskonkurrenskraft. Regelns giltighetstid har dock förlängts till att gälla äventaxeringsåren 1989 t.o.m 1991. Avsiktenhar varit att arbetet med att förändra sjömännens beskattning skulle slutföras i sambandmed inkomstskattereformen som tillämpas års taxering. Arbetet hardock ännu inte kunnat slutföras. Jag föreslår därför att giltighetstiden förden särskilda sexmånadersregeln för sjömän förlängs till att avse . Mitt förslag föranleder en ändring i punkt 3 avanvisningarna fill 54 § KL. Prop,1990/91:54 Minbedömning: Sjömansskattelagen upphävs och sjömännen beskattas fro.m. 1993 årstaxering enligt landskattesystemet. Särskilda sjöarbetsinkomstavdrag införs. Skälenför min bedömning: Arbete -har pågått med att förändra sjömännens beskattningså att en eventuell övergång till beskattning av sjömännen enhgt allmännaregler i landskattesystemet skulle kunnat ske i samband med skattereformensgenomförande. Arbetet har emellertid inte hunnit slutföras varför jag nubegränsar mig till att endast föreslå att vissa anpassningar görs av SjL till skattereformensregler. En utgångspunkt förarbetet med att reformera sjömännens beskattning är att en övergång tilllandskattesystemet skaU ske fro,m , dvs, med verkan fr o,m,taxering. För att inte övergången skall medföra en påtaglig skärpningav sjömännens beskattning är avsikten att ett system med särskildasjöarbetsinkomstavdrag för inkomster ombord på svenska handelsfartyg skallinföras i samband med övergången. 4 Inkomst av kapital, m.m. 4.1 Beskattning av utländsk valuta Denökande internationaliseringen av kapitalmarknaden och företagens omfattandehandel med utlandet gör att en klar och entydig reglering av valutabeskattningenframstår som nödvändig. För utbytet av ekonomiska transaktioner med utlandetkan förändringar i valutakurserna ha stor betydelse. Ett grundläggande mål förreformeringen av skattesystemet är att beskattningen skall vara likformig ochneutral. Likvärdiga inkomster skall beskattas lika och beskattningen skall intepåverka rangordningen av ohka ekonomiska handlingsalternafiv. Fordringar ochskulder i ufiändsk valuta bör därför behandlas på samma sätt vid beskattningensom fordringar och skulder i svenska kronor En på detta sätt utformadbeskattning är också bäst förenlig med åtaganden gentemot utlandet ochanpassning till EG. Beskattningsreglerna bör utformas så attskatteplanering och skatteflykt motverkas. Företagenshandel och möjligheter att löpande redovisa kursvinster skiljer sig starkt frånvad som gäller för hushållen. Det torde därför vara nödvändigt attha skilda system för företagssektorn (inkomst av näringsverksamhet) och Prop.1990/91:54 hushållssektorn (inkomst av kapital). Det är dock viktigt attbeskattningen konstrueras så att skattskyldiga inte kan skaffa sig obehörigaskatteförmåner genom skillnaderna i system. Önskvärt är vidare att reglerna förbeskattning av valutakursvinster och valutakursförluster blir enkla atttillämpa och kontrollera. Hushållssektorn behandlas i avsnitt 4.1 och näringsverksamhettas upp i avsnitt 5.1. Desenaste decenniernas valutareglering har gjort att det inte har funnits någotstörre behov av skatteregler för privatpersoners fordringar och skulder iutländsk valuta. Det har i princip varit förbjudet för privatpersoner att förvärvaräntebärande tillgångar eller andra fordringar - eller att ta upp lån -iutländsk valuta. Det huvudsakliga undantaget i restriktionerna för privatpersonerhar varit rätten att inneha resevaluta till begränsade belopp. Undersenare år har emellertid valutaregleringen i allt väsenfiigt avvecklats.Riksbanken har successivt minskat antalet valutarestriktioner Den 1 juli 1989upphävdes i stort sett alla resterande restriktioner. Valutalagen (1939:350)och valutaförordningen (1959:264) upphörde vidare att gäUa iår I stället för den upphävda lagstiftningen gäller dels en lag omvalutareglering som är en ren beredskapslag - dels en lag om betalningartill och från utlandet m.m. (prop. 1989/90:135, FiU37, SFS 1990:749 och 750).Sistnämnda lag har fill syfte att fillgodose behovet av skattekontroll ochstafistikinsamhng. Lagen ställer bl.a. i princip krav på att utländskafondpapper skall förvaras i depå hos en auktoriserad valutahandlare. Även köpoch försäljning av fondpapper skall ske genom en sådan valutahandlare. Detråder vidare ett principiellt förbud mot att göra betalningar fill eller viaeget inlåningskonto i utlandet. Avregleringeninnebär att privatpersoner och företag kan genomföra valutatransaktioner ibetydande omfattning. KLinnehåller inte några uttryckliga regler om hur valutakursförändringar skallbeaktas vid beskattningen. Vissa principer för beskattningen har utvecklats ipraxis. Detkan först konstateras att praxis inte jämställer valutakursförändringar medränta. Vid köp och försäljning av kapitaltillgångar i utländsk valuta, t.ex.aktier, obligafioner eller fasfigheter, skall en valutakursförändring beaktas isamma reavinstberäkning som marknadsvärdeförändringen på egendomen. Tillgångensanskaffningspris resp. försäljningsintäkt i svenska kronor skall beräknas medhänsyn tiU den utländska valutakursen vid anskaffnings- ochavyttringstillfället. Rättsläget är mer osäkertbeträffande egentliga valutakursvinster och va lutakursförluster, dvs. vinster resp. förluster på fordringar och skulder i ut ländsk valuta. Valutakursvinster på en fordran torde kunna beskattas som reavinst i den omfattning som följer av 35 § 4 mom. KL i den års taxering tillämpliga lydelsen. Även här beskattas kursförändringen tillsam mans med annan värdeförändring. Valutakursförlusteravseende en enskild persons skulder i utländsk valuta Prop. 1990/91:54 är inteavdragsgilla (RÅ 1980 Aa 195, RÅ 1986 ref 166). Praxis anger inte om envalutakursförlust på privat fordran kan anses utgöra en avdragsgill reaförlust.Kursvinster på skulder kan inte reavinstbeskattas med stöd av 35 § 4 mom, KL idess äldre lydelse. Eventuellt kan en sådan kursvinst beskattas enligt bestämmelsernai 35 § 1 mom. 1) KL i dess äldre lydelse. RINKföreslog i sitt betänkande (SOU 1989:33) att den s.k. portföljmetoden skulletillämpas vid beskattning av valutakursvinster på utländska fordringar ochutländska skulder. Med fordringar avsåg RINK såväl obligationer i utländskvaluta som utländska kontotillgodohavanden och kontanter Portföljmetodenutarbetades främst för beskattning av marknadsnoterade akfier Metoden innebäratt beskattning sker av en andel av den genomsnittliga värdeökningen på helainnehavet vid varje avyttring. RINK föreslog att fordringar i utländsk valutaskulle beskattas i en särskild valutafillgångsport-följ. Skulder i utländskvaluta skulle beskattas i en särskild valutaskuldport-följ. Enligt RINK skulleäven reavinster vid avyttring (amortering och överlåtelse) av skulderutställda i svenska kronor beskattas. 1propositionen om reformerad inkomst- och företagsbeskattning föreslog jag enaktievinstbeskattning enligt den s.k. genomsnittsmetoden i stället förportföljmetoden (prop. 1989/90:110 s. 426). Portfölj metoden var därför inteheller lämplig att införa för beskattning av kursvinster på utländsk valuta.Jag betonade dock det angelägna i att finna ett fungerande system för beskattningav valutavinster hos fysiska personer (s. 466 f.). Enarbetsgrupp tillsatt av lade fram departementspromemorian(Ds 1990:38) Beskattning av utländsk valuta och utskiftade medel. Promemorianhar remissbehandlats, jfr bilaga 1. Encentral utgångspunkt för de nya skattereglerna är att beskattningen skall göraslikformig. Beskattningen av kapitalinkomster sker genom en propor-fionellstatlig skatt på . För att uppnå strikt likformighet krävs egentligen attalla värdeändringar beskattas efter hand som de uppkommer Av prakfiska skälbeskattas dock värdeändringar först när de realiseras även i det nyaskattesystemet. Beskattningen av en värdeökning uppskjuts därmed till dess denrealiseras, vilket ger en ur likformighetssynvinkel opåkallad skattekredit. Föratt uppnå en godtagbar grad av likformighet finns det därför särskilda regleri det nya skattesystemet som avser att motverka skattekrediter. Iinkomstslaget kapital förebyggs uppkomsten av skattekrediter genom att avdragmedges endast för av ränteutgifter utöver Därigenom begränsasmöjligheten att skjuta upp beskattningen genom lånefinan-sierade placeringar itillgångar med låg löpande avkastning. Därtill medges avdrag för avreaföriuster På så sätt inskränks utrymmet för skattekrediter genom omsättningav tillgångar som sjunkit i värde utan motsvarande omsättning av fillgångarsom stigit i värde. ningar utgör såledesschablonmässiga metoder för att motverka att skattekrediter uppkommer eller,generellt uttryckt, för att uppnå en godtagbar grad av likformighet med hänsynfill att värdeökningar beskattas först när de realiseras. Det finns dock treväsentliga undantag från avdragsbegränsningarna. Ränteutgifter är fullt utavdragsgilla mot ränteinkomster och därutöver mot andra kapitalinkomster upptill ett tak på . Ränteutgifter utöver denna nivå är som nämntsavdragsgilla endast till . Reaförluster påmarknadsnoterade fordringar utställda i svensk valuta behandlas somränteutgifter, vilket ger fullt avdrag för reaförluster inom ramen för fulltavdragsgilla ränteutgifter på normalt Undantaget motiveras av attreaförluster är förhållandevis begränsade för sådana tillgångar, vilket innebäratt det ändå inte är möjligt att uppnå några mera betydande skattekrediter Kvittning medges mellanreaförluster och reavinster på marknadsnoterade aktier och liknandefinansiella instrument med hänsyn fill att detta ökar näringslivets fillgångfill riskvilligt kapital. Mitt förslag:Ränteinkomster och ränteutgifter på fordringar resp. lån i utländsk valutabeskattas i inkomstslaget kapital på i princip samma sätt som motsvarandeinkomster och utgifter i svenska kronor Ränteinkomster på fordringar iutländsk valuta höjer inte taket för full avdragsrätt för ränteutgifter. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt såvitt gäller ränteinkomster. 1 promemorian föreslåsatt ränteutgifter på lån i utländsk valuta endast skall vara omedelbartavdragsgilla till den del räntan inte överstiger en jämförelseränta. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks av bl.a. Kammarrätten i och LO. ,Juridiska fakulletsstyrelsen vid samt näringslivets ochbankernas företrädare är kritiska till en särbehandling av ränteinkomster ochränteutgifter på fordringar resp. skulder i ufiändsk valuta. Det anförs attsärbehandlingen av dessa ränteinkomster diskriminerar placeringar i fordringari utländsk valuta jämfört med annan lågavkas-tande egendom därvinstbeskattningen skjuts . Remissinstanserna pekar på densammantagna effekten av att avdragsrätten för reaförluster på utländskafordringar är begränsad till och att avkastningen inte likt svenska räntorhöjer ränteavdragstaket. RSV framhåller att begränsningarna i avdragsrättenför ränteutgifter i utländsk valuta medför administrativa problem med en imånga fall krävande beräkning. En komplikation som förs fram av någraremissinstanser är att uppgifter om den del som inte är avdragsgill vid dentidpunkt då en ränta betalas ut måste sparas ända till dess skuldenåterbetalas. Skalen för mitt förslag:En fordran i svenska kronor ger i princip avkastning endast genom räntan.Fordringar i utländsk valuta kan däremot ge av- kastningbåde genom ränta och genom valutakursvinst. En utländsk fordran Prop.1990/91:54 kan också medföra en kursförlust. Genom valutaförändringen kan denskattskyldige i viss mån förfoga över fidpunkten för beskattningen genom attvälja valuta. Placeringen kan ske i en valuta som förväntas stiga i värde ochdär räntan är låg eller i en valuta med hög ränta och en förväntad värdeminskningpå fordringen. Utan särskilda regler skulle den enskilde därigenom kunnaskjuta upp beskattningen genom att välja en lågavkastande valuta eller skaffasig ett stort kvittningsunderlag för eventuella ränteutgifter genom att väljaen högavkastande. Jagdelar remissinstansernas uppfattning att risken för skatteplanering genomvalutaaffärer i många fall är liten med hänsyn bl.a. till den osäkerhet som kanråda om kursutvecklingen. Enligt min mening bör dock även ett begränsat menavancerat utnyttjande av kursrörelser i syfte att nå skatteförmåner motverkas. Ettsätt att minska möjligheterna att utnyttja utländsk valuta för skatteplaneringär att löpande beskatta hela värdeförändringen, dvs. både ränta ochvalutakursvinst. Det finns även andra vägar att skattemässigt neutralisera effektenav sådana placeringar, t.ex. genom att inte låta ränteinkomster på fordringar iutländsk valuta utgöra fullt kvittningsunderlag för ränteutgifter. Enkontinuerlig avskattning av en beräknad vinst skulle bli komplicerad eftersomdet fortlöpande måste ske en dokumentation av vad som har beskattats så attdubbelbeskattning undviks när fordringen väl realiseras. Den löpandebeskattningen bör således inte avse orealiserade värdeökningar utan enbartränta som blivit fillgänglig för lyftning. Effektenav skatteanpassning genom valutaplaceringar bör i stället neutraliseras genomde allmänna reglerna om begränsad avdragsrätt för reaförluster ochränteutgifter. Reglerna om kvittning mellan inkomst- och utgiftsräntor bördärvid utformas så att kvittning inte medges mot ränteinkomster på tillgångarsom ger skattekrediter. Kvittningsbegränsningenskulle i och för sig kunna inskränkas till att gälla lågräntevalutor, eller medandra ord sådana valutor med stark värdestegring som medför att denskattskyldige kan skjuta upp beskattningen av avkastningen. Denna inskränkningför dock med sig en alltför krånglig reglering. Jaganser därför att det krävs en ändring i ränteavdragstakets utformning förbehandlingen av ränteinkomster i utländsk valuta. Flera remissinstanser harpekat på möjligheten att uppnå skattekrediter genom placeringar i svenskaskuldebrev med liten eller ingen löpande avkastning men med en storvärdestegring (underkursskuldebrev). Det framhålls att utländska fordringardiskrimineras i förhållande till sådana svenska skuldebrev. Jag delar dennabedömning och föreslår därför en förändring i bestämmelserna förränteavdragstaket för att uppnå neutralitet och för att reglerna skall förebyggaskattekrediter så som avsetts. Förändringen innebär att bl.a. ränteinkomster iutländsk valuta inte höjer ränteavdragstaket. Jag återkommer till denna frågasenare (avsnitt 4.2). Ifråga otn ränteutgifter gör jag följande bedömning. Ipromemorian föreslås att ränteutgifter för lån i utländsk valuta får dras avmed högst ett belopp som motsvarar en jämförelseränta (statslåneräntan med tillägg av femprocentenheter). Resterande del får dras av vid kursvinstberäkningen närskulden betalas av eller löses in. Som vissa remissinstanserhar påpekat har promemorieförslaget den nackdelen att avdraget kan begränsasäven i fall när den höga räntan inte är förenad med någon värdeminskning påskulden. RSV har framhållit att en sena-reläggning av avdragsrätten kan föramed sig tillämpnings- och kontrollproblem vid den följande kursvinstberäkningen. Det finns, särskilt motbakgrund av de påtalade tillämpningsproblemen, starka skäl att avstå frånsärregler för utgiftsräntor på lån i utländsk valuta. Jag lägger därför intefram något förslag om särskilda avdragsbegränsningar för sådana ränteutgifter Mittförslag i fråga om ränteinkomster föranleder ändringar i 3 § 2 mom. Mittförslag: Kursvinster på fordringar i utländsk valuta beskattas som reavinsternär fordringen betalas eller avyttras genom försäljning, byte e.d. Vinster ochförluster på resevaluta och liknande innehav undantas från beskattning. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt. Enligt promemorieförslaget skall dock iprincip även kursvinst på resevaluta o.d. beskattas. Remissinstanserna:Förslaget att beskatta kursförändringar i vanlig turistvaluta mötergenomgående stark kritik och anses prakfiskt ogenomförbart. De flestaremissinstanserna förordar att resevaluta uttryckligen undantas frånbeskattning eller att ett grundavdrag införs. Skälen för mitt förslag:För de flesta växlingsbara valutor noteras dagliga kurser Varje fordran ellerskuld i utländsk valuta träffas så gott som av värdeförändringar, mätti svenska kronor. Växelkursförändringarna medför att i princip varjeamortering på en skuld eller lösen av en fordran i utländsk valuta ger upphovtill en kursvinst eller kursförlust. För den som gjort en vinstpå t.ex. en obligation i utländsk valuta är det inte alltid möjligt att skiljamellan den del av resultatet som beror på kursutvecklingen och den del avresultatet som beror på andra faktorer. Starka skäl talar för att helavärdeökningen beskattas på ett enhetligt sätt och att någon uppdelning på olikatyper av kapitalinkomster inte kommer till stånd. Kursförändringar på valutanbör således vid beskattningen hänföras till obligationen och inte till valutansom sådan. Detta förfarande överensstämmer också med nuvarande praxis. Reglernaom kursvinstbeskattning skall enligt promemorieförslaget tillämpas inte barapå långfristiga privata fordringar såsom banksparande, utan också på merrörliga placeringar, t.ex. resevaluta och tillgodohavanden på kontokort. Det ärgivet att avsevärda praktiska problem kan uppkomma vid fastställandet avkursvinsten eller kursförlusten på fordringar av detta slag. Förslaget har möttstark kritik i denna del. remissinstansernasbedömning att en beskattning av resevaluta och hknande Prop. 1990/91:54valutainnehav möter hinder av praktiska skäl. Föratt underlätta tillämpningen kan därför övervägas att införa regler om attbankkonton eller kontantinnehav under en viss nivå generellt skall undantasfrån beskattning. En skattefrihet för belopp av mindre storlek strideremellertid mot önskemålet om en likformig och neutral beskattning. Skattefrihetenger vidare - såvida den inte konstrueras som ett grundavdrag -upphov tillolyckliga tröskeleffekter Utformas å andra sidan lättnaden som ett grundavdragblir resultatet ett avdrag - exklusivt för placeringar i utländsk valuta avsamma karaktär som det slopade sparavdraget. Förekomsten av asymmetrieri form av exempelvis sparavdrag lockar oundvikligen till transaktioner somhuvudsakligen är skattemässigt betingade. Ett grundavdrag för valutakursvinster,bördärför undvikas. Tillämpningsproblemeni fråga om valutakursvinster som hänför sig till resevaluta, kontokort,checkräkning eller liknande tillgodohavanden måste lösas på annat sätt. 1promemorian har föreslagits en regel som lämnar utrymme för en skönsmässiguppskattning av vinstens storlek. Enligtmin mening bör det uttryckligen anges att kursvinster på valuta som innehasunder en begränsad period och som är avsedd för personliga levnadskostnader iutlandet undantas från beskattning. Denna undantagsregel innebär skattefrihetför vinster resp. ingen avdragsrätt för förluster på valuta som utnyttjas försedvanliga reseutgifter Den period som skattefriheten avser bör normaltbegränsas till vistelser upp fill i utlandet. Vid vissautlandstjänstgöringar beskattas inkomsten i även vid längre vistelserDetta gäller t.ex. för svenska diplomater I sådana fall bör undantagsregelnomfatta även en längre vistelse i utlandet. Skattskyldigheteninträder vid en avyttring av ufiändsk valuta. När valutan är anknuten till enkapitaltillgång är det avyttringen av denna tillgång som utlöser beskattningen.1 praxis har, såvitt gäller långivaren, även en amortering på fordran ansettssom avyttring (jfr rättsfallet R77 1:20). Vid innehav av kontanter i utländskvaluta avyttras innehavet när valutan utnyttjas för betalning eller närväxling sker till annan valuta. Detta gäller således även växling mellan skildautländska valutor Omsättningav lån i utländsk valuta bör normalt inte utlösa en kursvinstberäkning. Om enfordran eller ett lån avser flera valutor, ett s.k. korglån, behandlaskorglånet eller motsvarande fordran söm en skuld resp. tillgång. Detta innebäratt det skall göras en gemensam vinstberäkning för valutorna i"korgen". Beräkningenav vinst resp. förlust vid amortering på fordran i utländsk valuta bör gå tillpå följande sätt. Detutlånade beloppet eller det belopp som eriades när fordringen förvärvades,omräknat i svenska kronor då fordringen uppkom, blir enavdragspost. Som intäktspost redovisas det belopp som gäldenären återbetalateller det belopp som erhölls när fordringen överläts omräknat i svenska kronorvid betalningstillfället resp. avyttringstillfället. Avser återbetalningenbara en del av fordringen får den på den utlånade summan belöpande andelen avåterbetalat belopp proportioneras fram. uppkommit genom utlåningvid olika tillfällen får kursen på utlånat belopp beräknas med tillämpning aven genomsnittsmetod. Den föreslagnabestämmelsen finns i 30 § SIL och föranleder även ändringar i 3 § 1 mom. Mitt förslag:Förluster på såväl marknadsnoterade som icke marknadsnoterade fordringar iutländsk valuta är avdragsgilla till . Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks av Kammarrätten i och LO. ochföreträdare för näringsliv och bankväsende anser att det inte framkommittillräckliga skäl för att generellt begränsa avdragsrätten för förluster påskuldebrev i utländsk valuta mot bakgrund av att förluster på marknadsnoteradeaktier i utländsk valuta resp. marknadsnoterade skuldebrev i svensk valuta äravdragsgilla i sin helhet. framhåller att de depositions- ochrapportkrav som föreligger för utländska marknadspapper gäller i sammautsträckning för obligationer som för aktier. Näringslivets skattedelegation,m.fl. anför att kursvinster och kursförluster bör ansessom ränta och inte som reavinst. Förluster skall därvid kunna kvittas fulltut. Skälen för mitt förslag:En huvudregel i den nya kapitalbeskattningen är att reaförluster äravdragsgilla till . Skälen för denna begränsning är att en skattskyldig somhar såväl vinster som förluster och som därför totalt sett inte drabbats avnågon förmögenhetsminskning - annars skulle kunna få en skattekredit genom atttidigarelägga reahsering av förluster och senare-lägga realisering av vinsterDet skattemässiga utfallet blir neutralt vid ett antal års senareläggning avvinsterna om förluster är avdragsgilla tiU . Marknadsnoterade svenskaoch utländska aktier och hknande värdepapper samt marknadsnoterade svenskaobligationer och hknande fordringar undantas från 70-procentskvoteringen.Undantagen har motiverats dels med ett önskemål att åstadkomma full kvittningmellan vinster och förluster på sådana akfier som fortlöpande omsätts påmarknaden, dels önskemålet att undvika problemen med gränsdragning mellan räntaoch reavinster på fordringarna. För marknadsnoterade fordringar som ärutställda i svenska kronor gäller således att ränta och reavinst behandlas påsamma sätt och att ränteutgifter och reaförluster behandlas lika. Somytterligare motiv för denna utökade avdragsrätt för reaförluster påmarknadsnoterade fordringar i svenska kronor har angetts attvärdeförändringarna på dem är förhållandevis små. Ett flertalremissinstanser har ansett att utökad avdragsrätt bör medges för förluster påutländska marknadsnoterade obligationer på motsvarande sätt som medges förförluster på utländska marknadsnoterade aktier Utländska obligationer ärutsatta för betydligt större kursvariafioner än fordringar i svenska kronorDetta kan utnyttjas för skatteplanering, vilket motiverar mer restrikfivaavdragsregler 14Riksdagen 1990/91.