prop · GE0339 · 1990-12-31 00:00:00 — Den tillfälliga höjningen av mervärdeskatten och denuteblivna förlängningen av föräldraförsäkringen förbättrar den offentliga seklomsfinanser, med ca . ,jämfört med en situation där dessa åtgärder inle vidtagits. Inkomstema av arbelsmiljöavgiflenbortfaller 1991. Ettförsta steg i skattereformen har genomförts och det nya Prop. 1990/91:39skattesystemet träder i kraft . Inkomstborlfellel till följd av Bilaga 1 sänkningenav den statliga inkomstskatten och ökade transfereringar lill hushållenfinansieras fullt ul med höjd indirekt beskattning, huvudsakligen i form avbreddade baser för mervärdeskatt och arbetsgivaravgifter. Den kommunalautdebiteringen har höjts med . Statensfinasiella sparande minskar med ca . medan AP-fondensöverskott ökar i samma storleksordning. En avgiftsväxling på mellanfolkpensionsavgiften och ATP-avgiften genomfördes den . Därigenomöverförs inkomster på ca . från staten till AP-fonden . För1991 beräknas en betydande nedgång av det statliga finansiella överskottet. Detberor främst på atl den nedväxling av löneökningstakten som fömtses i båda alteraativenkombinerat med en kraftig ökning av utbetalningar av kommunalskattemedelminskar statens skalleinkomster. Denstatliga konsumtionen ökar i volym med , därav svarar en kraftigökning av statliga inköp för . beräknaskonsumtionen öka med ca 0,. Denkommunala sektoms finansiella sparande beräknas visa ett underskott på nära 20miljarder kr. förbättras kommuneraas ekonomiskasituation trots det kommunala skatlestoppet. Skatleinkomstema ökar kraftigtsamtidigt som kostnadsutvecklingen beräknas avta. Det finansiella underskottetkvarstår dock 1991. Mol denna bakgmnd beräknas den kommunala konsumtionen stigamed 1991 och 1,1992 i altemativ 1. I altemativ 2 väntas konsumtionsökningenbli 1/lägre . Denpågående krisen vid har bidragit lill enpessimistisk stämning på de intemationella kapitalmarknadema. Stigande oljepriserhar medfört högre inflationsförväntningar som tillväxlprognoseraareviderats ned. Den ökade osäkerheten har lett lill all placerare sålt utobligationer och aktier. Obligalionsräntomahar stigit med närmare en procentenhet. För räntepapper med kortare löptid harränteuppgången varit mindre. Undantaget är där penningpolitiken stramatsåt ytterligare. över en längre tidsperiod har ränioma i Förenta staternastigit betydligt mindre än i omvärlden. Räntenivån i är f n.lägre än i . De intemationella kapitalflödena har därigenom i viss ulslräckningsökt sig från Förenta statema, med resultatet att den amerikanska dollam successivtförsvagats. I förstärks oron över de verkliga kostnademaav sammanslagningen med f d. Aktiekursemapå de stora aktiebörsema, , , och Frankftirt, har igenomsnitt fallit med i storleksordningen Den största nedgången har registrerats i och . Den intemationellahändelseutvecklingen har medfört att vårens och sommarens kursåterhämtning påde svenska ränte- och aktiemarknadema har hejdats, och förbylls i nyakursnedgångar. Aktiemarknaden har vidkänts den största nedgången. I genomsnitthar aktiekursema fellit med . Enviss återhämtning ägde dock mm under de första dagama . Nedgången påStockholmsbörsen har varit större än på flertalet andra börser. har de svenska aklieplacerama reviderat ned de s-venskaföretagens vinstutsikler samt reagerat negativt påturbulensen kring finansbolagen septemberoktober. Prop.1990/91:39 Bilaga 1 Anm.: 6 månaders statsskuldväxlar, 5 årigastatsobligationer och 6 månaders korgvägd euroränta. Påden svenska marknaden har ränioma stigit med . Tillskillnad från utlandet har även de korta ränioma stigit betydligt. registrerades elt betydande valutautflöde, uppgående till 6,4 miljarderkr. varvid kronan försvagades gentemot valutakursindex. Valutaflödenastabiliserades efter att räntedifferensen mellan statsskuldsväxelräntan med sexmånaders löptid och korgränlan med samma löptid vidgades med en halvprocentenhet till . Dagslåneräntan har inle ändrat sigunder sommaren och hösten. Den största uppgången har i stället registrerats förvärdepapper med en löptid mellan ett och . Ettomfettande kapitalutflöde genereras av det växande bytesbalansunderskottet,köp av utländska aktier saml direklinvesleringar i utländska industriföretag och festigheter.Detta utflöde har uppvägts av ullandels köp av svenska kronpapper och enbetydande privat upplåning utomlands. Under de senaste tolv månadema t.o.m.juli uppgick inflödet från dessa poster i kapitalbalansen till 194 miljarderkr. Totalt har ettvalutainflöde på ca . registrerats under årets nio förstamånader. Prop.1990/91:39 Bilaga 1 Diagram6 Börsutvecklingen i och 1989-1990 Index v 1/90 = 100 Anm.: vecka. Hushållensagerande karaktäriseras av ökad försiktighet, vilket bl.a uttrycktsi en dämpad kreditexpansion. Under de senaste tolv månadema t.o.m. augusti harnettoutlåningen från banker och bostadsinstitut ökat med 48 miljarder kr.Motsvarande ökningstal var 88 respektive 58 miljarderkr. Den utestående lånestocken uppgick per lill 580miljarder. De stigande räntorna och effektema av skallereformen, medbl.a. lägre kapitalinkomstskatt och åtföljande ytterligareavdragsbegränsningar för skuldräntor medför alt många hushåll väljer attamortera sina lån. Den processen koinmer sannolikt att fortgå under de närmasteåren. Bilaga 2 Prop. Remissyttranden över Prop.1990/91:39 Långtidsutredningen1990 (LU 90) publicerades . Utredningen består av en huvudrapport (SOU1990:14) och 26 bilagor. Huvudrapporten har utarbetats inomfinansdepartementets stmklurpolitiska enhet. Bilagoma har genomgåendeutarbetats av myndigheter eller författare, som självständigt ansvarar för debedömningar som görs. Bilagoma har således en oberoende ställning i förhållandelill huvudrapporten. Utredningenshuvudrapport har remissbehandlats. En förteckning över de myndigheter,institutioner och organisationer som inkommit med yttranden återfinns i ett appendixtill denna sammanställning. 1del följande presenteras en sammanfattning äv remissyttrandena. Med hänsyn lillalt utredningen täcker ett vitt område och att remissinstansema lämnat enmångfald synpunkter har del inte varit möjligt att ge en fullständig översiktav remissinstansemas åsikter. Ambitionen har fått inskränka sig till att lyftafram några av de centrala tankama i remissvaren. De ställningstagandenregeringen gjort med anledning av långtidsutredningen och remissvarenredovisas i propositionens huvudtext. Fullmäktigei anser atl den förändrade ansatsen i långtidsutredningen 1990gentemot dess föregångare - från kravanalys till beskrivning av den framlidautvecklingen - är lovvärd. Om kalkylema baseras på realistiskabeteendeantaganden kan de användas som gmnd för en analys av den ekonomiskapolitikens inriktning. Fullmäktige framhåller alt utredningen innehåller enomfattande och ambitiös diskussion av olika slmklurella problem som är knutna lillbl.a. lönebildningen, sparandel, skattema och den offentliga sektom. Del saknasemellertid en tydlig koppling till kalkylema över de närmaste årens utvecklingliksom en diskussion av den ekonomiska politikens roll. LU90 skiljer sig från tidigare långtidsutredningar då den tar upp frågor rörandekonflikten mellan ekonomisk utveckling och andra vältärdsmåll som t.ex. godmiljö. Tjänstemännens Centraloi-ganisation (TCO) är positiv lill denna förändring.Införandet av begreppet nationalförmögenhet i debatten kan ge möjlighet atl kvanlifierakostnader av ingrepp i miljö och natur och ställa dessa kostnader mol intäkterav olika åtgärder. TCOär liksom flera andra remissinstanser kritisk till all inle alla bilagor ochdet bakgmndsmaterial på vilket utredningen baseras gjorts tillgängliga föreremisstidens utgång. Derma omständighet har gjort det s-vårt för remissinstansemaatt ta ställning lill analyserna på flera viktiga områden. TCO anser det vidareotillfredsställande att de fackliga organisationema inle beretts möjlighet all dellaeller följa framtagandet av underlaget för LU 90. Organisationen anser atl defackliga organisationema vid framtida långtidsutredningar skall ges dennamöjlighet på för dem centrala polilikområden. noterar alt långtidsutredningen under senare lid Prop. 1990/91:39ändrat arbetsinriktning ål den mer problemorienlerade analysen i Bilaga 2 förhållandetill de tidigare ulredningamas detaljerade beskrivningar av ekonomiskautvecklingsförlopp i det svenska samhället. Alt långtidsutredningenkoncentrerar sina insatser på att gå igenom och analysera de slmklurellaproblem i ekonomin och de utvecklingstendenser som kan skönjas med hänsyn tillden förda ekonomiska politiken är en enligt verket önskad utveckling. Verketpåpekar atl långtidsutredningen dämtöver fyller ytterligare en viktig funktion,nämligen alt deras resultat utgör en välbehövlig gemensam bas i analysarbetetinom del övriga utredningsväsendet. Delfirms behov av den typ av ekonomisk-politiska analyser som långtidsutredningenrepresenterar, konstaterar (). SAF påpekardock all samhällsekonomiska bedömningar ofta rymmer värderingsfrågor. Delfinns ett objektivitetsproblem kring vilken en omfattande litteratur förekommerSAF gör självfallet sin granskning av LU 90 utifrån elt näringslivsperspektiv.För , som ansvarar för långlidsulredningsarbetel, gällerockså etl parlsförhållande. Till en betydande del är en långtidsutredning enutvärdering av den ekonomiska politik som haft ans-var för.LU 90s parlsförhållande återspeglas enligt SAFs bedömning såväl i utvärderingenav den hittillsvarande ekonomiska utvecklingen som i analysen av den s-venskaekonomins problem inför framliden. EnliglSAFs uppfattning finns del anledning alt inför framlida långtidsutredningarpröva möjligheten all ge LU-arbelel en friare ställning i förhållande till fmansdeparlemenlet. anser alt långtidsutredningen liksom flera av dessföregångare inte kan tillmätas någon större betydelse. Enligl bankföreningensmening borde arbetet med långlidsulredningama mera inriktas på all analyseraoch motivera vilka konkreta åtgärder som behövs i den ekonomiska politiken förall de uppställda målen skall uppnås. upprepar sitt förslag fråntidigare remissyttranden alt låta långtidsutredningen utföras av ett friståendeorgan. anser atl långtidsutredningar genomgåendehar varit av hög kvalitet. All döma av deras massmediala effekter har de varitav stor relevans för den samhällsekonomiska debatten i . De har medtiden blivit oerhört omfattande och därmed har de, enligt ,tyvärr också blivit mer svåröverskådliga. Kopplingen mellan delutredningar och planerings/-prognosmodellerär inte heller glasklar. Förbundet har i kommentarer lill tidigarelångtidsutredningar föreslagit att de traditionella planeringsmodel-lemaöverges. Ävenom ekonomin inle går all styra på del sätt som tidigare generationer avpolitiker tänkt sig behöver den då och då genomlysas, anser förbundet. Därförborde långtidsutredningarna ha en fortsatt stor roll i den svenska debatten.Enligt förbundels mening bör de dock koncentrera analysen till ett mindre antalhuvudproblem och anpassa modellema lill dessa. saknar en ingående behandling av arbets- Prop.1990/91:39 marknaden och personalpolitiska frågor i LU 90. Del vore önskvärt atl Bilaga 2 dessa områden belystes i särskilda bilagor lill kommande långtidsutredningar. ILU 90 har en tyngdpunklförskjulning skett från detaljerade kalkyler lillbredare analyser av olika slmklurella problem i den svenska ekonomin. menar all derma förändrade inriktning är konslmkliv.Valen av problemområden är relevanta. Metoden alt arbeta med många friståendebilagor ger möjlighet till fördjupningar och lill att olika perspektiv kan görasig gällande. Styrelsen är dock kritisk till atl den offentliga sektom i huvudbetänkandelhuvudsakligen redovisas ulan nedbrytning på sektorer. Målkonfliktema och dekrav och restriktioner som kommunema slår inför under 1990-lalet suddas ut ibeskrivningen i huvudbetänkandel, när den offentliga sektom redovisas utanuppdelning. Landstingsförbundetsstyrelse anser det vara en brist atl långtidsutredningen inle närmarebehandlar utvecklingen på regional nivå. Styrelsen påpekar all de insatser sombehövs för all uppnå regional balans även kan påverka kalkylema församhällsekonomin som helhet. Expertgruppenför forskning om legional utveckUng (ERU) saknar ett mmsligl perspektiv i LUs gmndläggandeanalys. Enligt ERU medför delte en överförenkling av slmkturomvandlingensproblemställningar. Genom all lyfta fram det regionala perspektivet kanbeskrivningarna av olika anpassningskrav fördjupas. Trots att samtligahuvudmodeller som använts i beräkningsarbetet i LU är nya har den geografiskafördelningsproblemaliken inte inkluderats. Konsekvensen av all inte integreraden rumsliga dynamiken i de sammanhållna kalkylema för den svenska ekonominblir enligl ERU all resultaten präglas av en bristande realism. Dentillväxtpotential som beräknas över- eller underskattas när inle regionalabalansmål ingår i restriktionssystemet för slmklurom-vandlingsprocessen. Statistiskacentralbyrån (SCB) anser alt hanteringen av statistiken skett på etl korrektoch relevant sätl i LU 90. Utredningen präglas av varsamhet och ödmjukhet vidbehandlingen av del statistiska materialet. Den är för övrigt välgörande frifrån tvärsäkra bedömningar och slutsatser. 1 stället framhåller SCB atl del påflera ställen förekommer reservationer för osäkerhet i grunddala och kalkyler bl.a.lill följd av olika brister som av naturliga skäl förekommer i ett såomfattande och ofta komplicerat statistiskt material som det här är fråga om. Styrelsenför teknisk utveckling (STU) anser att bedömningar av s-vensk ekonomisframtidsutsikter utöver en analys av vår konkurrensförmåga även måstebaseras på analyser av vår förmåga atl anpassa oss till snabbt föränderliga omvärldsfömtsättningar.STU framhåller all det inom den forskningstradition som brukar benämnas evolutionärteori eller "industrial dynamics" finns en omfettandekunskapsmassa som kan läggas lill gmnd för sådana analyser av svensk industrisanpassningsförmåga. De centrala resultat som föreligger inom dennaforskningstradition har viktiga konsekvenser inle minst för kopplingen mellanekono- misk politik, industri-och forskningspolitik. Enligt STU understryker Prop. 1990/91:39 dessaresultat behovet av en vidgad analys i kommande långtidsutred- Bilaga 2 ningar Länstyrelseni anser att långtidsutredningen utgör ett intressant ochvärdefullt underlag även för den regionala planeringen. Länsstyrelsenframhåller att del vore önskvärt att regionalpoUtiska frågeställningarintegrerades i LUs diskussioner och bedömningar i högre utsträckning än i dag.Syftet skulle vara att dels åstadkomma ett större hänsynstagande lill regionalafördelningsfrågor vid utformandet av den ekonomiska politiken, dels allutredningen skulle kunna tjäna som ett mer direkt planeringsunderlag för sektorpolilikoch regional utvecklings-planering. Landsorganisationeni (LO) framhåller all den ekonomiska politiken ytterst syftar till altge medborgama en hög välfärd. har dock inle detta övergripande målformulerats i ett entydigt och mätbart begrepp. I tidigare långtidsutredningarhar välfärdsmålel angetts i etl antal delmål som varken är sidoordnade elleroberoende av varandra. De av tradition uppsatta delmålen har varit fullsysselsättning, hög ekonomisk tillväxt, fast penningvärde, jämn fördelning avlevnadsstandarden, regional balans och jämvikt i bytesbalansen. LO har vidflera tillfällen hävdat alt de av tradition uppsatta delmålen inte direkt ärrelaterade lill elt övergripande välfärdsmål. LOnoterar att det inte finns samma anledning lill kritik av den nu presenteradelångtidsutredningen. I LU 90 har man sökt finna andra kriterier på enframgångsrik ekonomisk politik i ett långsiktigt perspektiv. Det har skettgenom all man teoretiskt definierat nationalförmögenheten som ett mer adekvatoch övergripande välfärdsmåll. LO konstaterar all del enbart ärinkomstfördelningsmålen som inle ryms i en målformulering i national förmögenhelslermer. LOkonstaterar vidare alt LU 90 av praktiska skäl vall all behålla de traditionelladelmålen i sina analyser p.g.a. svårigheten atl direkt mäta storleken pånationalförmögenheten. LO kritiserar LU 90 för alt, som man anser, angeprisstabilitet som det övergripande målet för den ekonomiska politiken. Istället bör penning- och valutapolitiken, vid sidan av uppgiften allstabilisera valutakursen, syfta lill en lågränlepolitik som skapar drivkrafterför investeringar och ekonomisk omvandling samt begränsar kapitalavkastningen iekonomin. Arbetarrörelsen har av tradition salt full sysselsättning, högekonomisk tillväxt och rättvis fördelning som de främsta ekonomisk-politiskamålen. Av dessa har den fulla sysselsättningen varit del prioriterade målet,både . Ävenför är målet om fijll sysselsättningcentralt. Måluppfyllelsen kan dock enligt TCO inle enkelt mätas med andelensysselsatta respektive arbetslösa i befolkningen. Del är istället nödvändigtatt tillämpa ett myckel vidare begrepp där hänsyn tas lill all ofrivillig ulestängning från arbetsmarknaden.Enligl TCO är Prop. 1990/91:39 del stora antalet förtidspensionerade, dellidsarbelslösaeller på annal sätt Bilaga 2 utestängda från arbetsmarknaden inte förenligt medmålet full sysselsättning, lika lite som en betydande undersysselsältningbland flyktingar. Sysselsättningspolitiken kan därför inle begränsas lill detraditionella ekonomisk-politiska medlen utan måste omfatta hela det arbetslivsom genererar utslagning och arbetslöshet. TCO saknar derma analys i LU 90 ochanser all delta måste bli en av 1990-talels viktigaste frågor. välkomnar den ändrade målformulering somårets långtidsutredning redovisar. 1 denna ges begrepp som nationalförmögenhet,naturresurser, hälso- och kunskapskapilal en betydande vikt som detraditionella målen som tillväxt och extembalans tonas ned. Socialstyrelsenpåpekar all stora delar av styrelsens arbets- och bevakningsområde inom socialseklomi korthet kan definieras som atl bibehålla och helst öka del mänskligakapitalel i termer som hälsa och välfärd. Områden som befolkningens häksoslandard,bam och ungdomars uppväxlvillkor och de äldres och handikappadeslevnadsförhållanden kan svårligen förslås eller åtgärdas ulan ett myckellångsiktigt, tillgångs-baserat perspektiv. Styrelsen är dock kritisk mot att denna ändrade syn i såliten grad påverkal de traditionella modellbaserade makroekonomiska beräkningarsom fortfarande utgör långtidsutredningens käma. Enligt meningkan man också ifrågasätta LU:s uppfattning atl vi saknar empirisktunderlag för att göra en samlad bedömning av hur vällarden utvecklats under1980-talet. Den ekonomiska politikens inriktning konstaterar allutrymmet för en nationell slabiliseringspolitik begränsas av del ökade intemationellaberoendet. I en ekonomi där produklionsresursema är lätlrörliga över gränsemagår del inte all i väsentlig grad skilja sig från omvärlden. Enligl TCO är deldärför nödvändigt atl statsmakten för en ekonomisk politik som underlättar enanpassning av löneökningstakten till omvärlden. En stram finanspolitik måste kombinerasmed utbudsstimulerande åtgärder i syfte att dämpa överhettning där denuppstår. Politiken måste garantera ett utbud av välutbildad arbetskraft lillekonomins trånga sektioner. Som ett väsentligt inslag i en politik för all få nerkostnadsökningstakten framhåller TCO fasta normer i den svenskaväxelkurspolitiken. Del måste bli helt klart för förelag, förvaltningar ocharbetsmarknadens parter att framtida mer eller mindre automatiska växelkursjusleringarinte kommer alt "ta hand om" en alltför snilbb kostnadsutveckling. Landsoiganisationen i fastslår all den ekonomiskapolitiken behöver normer. bör i första hand utveckla egna trovärdiganormer för den ekonomiska politiken och inte acceptera de normer som följs iomvärlden. En anslutning till EMS är inle längre aktuell när det nu ombildastill en ekonomisk mppetär union. LO kan vidare inte (1 IW0 91. .\V. acceptera atldel finns starka maklgmpper utanför demokratisk kontroll Prop. 1990/91:39som fastlägger den penningpolitiska inriktningen. Därför skall 2 vara underställd riksdag och regering och inle fungera som ettoberoende organ. I en ny ram för den ekonomiska politiken vill LO särskiltpeka på tre omräden. För del första måste del slmklurella underskottet i bytesbalansenhävas genom att sparandel ökar i ATP-systemet. LO menar all underskottet ibytesbalansen långsiktigt främst kan förklaras med atl hushållen i en utbyggdvälfärdsstat får för lite drivkrafter att spara. Då måste ATP-systemet utformasså all del bidrar lill elt väsentligt ökat sparande. För del andra anser LO all den ekonomiska politiken måsteläggas om så atl den stimulerar produktiviteten. Det kan ske genom åtgärder somgör all marknadema fungerar effektivare, dvs. fördelningen av resurser mellanarbetsplatser sker mer effektivt och krav ställs på ökad resursanvändning. LOframhåller vidare all en ökad produktivitet också kan komma lill stånd genomutveckling av arbelsplal.sema. Det tredje området LO framhåller gäller lönebildningen. LOanser att den fungerar bättre än i de flesta länder, men all del skulle gå altförbättra den genom samordning. Fullmäktige i anser all en stram budget- ochfinanspolitik och slmklurella reformer som ökar sparandel och del totalautbudet är en förut.sällning för all dämpa inflationsförväntningarna ochpåskynda anpassningen. Detta skulle också ge en bättre arbetsfördelning mellanpenning- och finanspolitiken. Fullmäktige framhåller all den fasta växelkursen utgör enhörnsten i den ekonomiska politiken. Den fungerar som ett ekonomisk-politisktankare som syftar lill att hålla pris- och löneutveckling i linje medomvärlden, vilket också framhålls i LU 90. Att ge avkall på den fastaväxelkurspolitiken skulle inte lösa problemen i svensk ekonomi. Del skulletvärtom underminera fömtsättningama för atl komma lill rätte med obalanserna.En växelkursjuslering skulle oundvikligen tolkas som etl tecken på atl ett fastkurssysteminte är förenligt med den svenska ekonomins funktionssätt i allmänhet ochlönebildningen i synnerhet. Fullmäktige anser vidare atl en fast växelkurs i sin lurförutsätter en konsislenl ekonomisk politik, dvs. en politik som är i linje medde långsiktiga målen och som bidrar till atl göra växelkursen trovärdig på långsikt. Det är därför nödvändigt alt vidte åtgärder som riktar sig mot de slmklurellaproblem som ligger bakom den höga inflationstakten och låga tillväxttakten. Detinnebär också atl stabiliseringspoliliken måste utformas i etl långsiktigtperspektiv så atl den bidrar lill all förstärka den fäste växelkursenstrovärdighet. Fullmäktige anser all en s-vensk EMS-anknylning skulle kunna gepositiva effekter och stärka tilltron lill den läste växelkursen, men påpekaratt varken formella eller informella bindningar är tillräckliga. Även i Sverigemåste åtagandena kombineras med kraftfulla och uthålliga ekonomisk-politiskaåtgärder inriktede på inflationsproblemen. Fullmäktige i konstelerar att den ökadeintegrationen harbetydelse för hur penningpolitiken utformas. Dessa förändringar Prop.1990/91:39 understrykeralt är en liten öppen ekonomi i vilken endast elt mål Bilaga 2 kan sättas förpenningpolitiken, exempelvis penningmängden, ränten eller växelkursen.LU 90 anser att fast växelkurs är en lämplig målvariabel för en liten ulrikeshandelsberoendeekonomi som den svenska. iriksgäidskontoret delar denna uppfattning. Riksgäldsfullmäkligeanser vidare all del kan fiimas skäl alt öka bindningsgraden i växelkursmålel. LU90 diskuterar olika sätt att uppnå sådana bindningar. Ett sätt är all låta blialt devalvera i elt läge när konkurrenskraften försämras. I stället kan manlåta anpassningen ske via fellande efterfrågan och ökande arbetslöshet. Dengenomförda valuta-avregleringen kan också betraktas som elt sätt atl skapaförtroende för politiken. Denna effekt kan förslärkas genom anslutning till intemationelltvalutasamarbete, typ EMS. En annan typ av bindning är att ytterligare stärkariksbankens ställning, i enlighet med beslutet atl förlängamandatperioden för riksbankschefen. På så vis ökar bankens oberoende gentemotregeringen.