prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — Utbyte av ordetfaderskapserkännande mot faderskapsbekräftelse, samt möjligheten till anmälanom gemensam vårdnad direkt till socialnämnden, måste bedömas på samma sätt.Förslagets genomförande kommer dock förmodligen inte i praktiken att medföranågon större förändring, i vart fall inte i de kommuner som erbjuderföräldrar samarbetssamtal. Det kommer även fortsättningsvis vara svårt att fåalla föräldrar att samarbeta och undvika umgängessaboiage eller att få föräldervilja träffa sitt barn. Någon önskvärd skyldighet för föräldern au träffa sinabarn innefattar inte förslaget. LO Prop, 1990/91: -tillstyrker i allt väsentligtförslagen i promemorian -anser att man bör överväga attgöra gemensam vårdnad till huvudregel även för ogifta föräldrar -förordar ett kraftigtsamhällsstöd för alt stärka barnets rätt till umgänge med en förälder sombarnel inle bor ihop med. TCOanser alt utredningens förslag är helt i linje med den utveckling som skett desenaste åren inom familjerättens område. Del är enligt TCO viktigt all fastslåall man.skiljer sig från den andra föräldern men inte från sina barn. Föräldraskapelär livsvarigt och kan inle ersättas. Samhället har här en viktig uppgift atthjälpa och stödja föräldrar i kris. Inom familjerättens område har välfungerande arbetsmetoder med bl a samarbetssamtal som metod vuxit fram ochvisat sig fungera bra. Mänga vårdnadsprocesser har kunnat förebyggas och delhar påvisats au det är lönsamt med samarbetssamtal. Departementspromemoriansförslag är enligl TCOs uppfattning bra för den fortsatta utvecklingen av detgemensamma föräldraansvaret men någonstans måste också redovisas att del kostarpengar på den kommunala sidan men blir samhällsekonomiskt och inte minstmänskligt lönsamt i del vidare perspektivet. /SRser myckel positivt på att utgångspunkten att främja barns behov av umgänge medbåda föräldrarna skall vara vägledande i arbetet med vårdnadslvisier. Barnsbehov kan alltid bäst tillfredsställas genom ett positivt samarbete mellanföräldrar. I de konkreta förslag som presenteras i promemorian finns dock ingetsom talar för alt barnens behov och rätt kommer att sättas främst. Tvärtomföreslås en avveckling av den instans som har arbetat med barns behovsom enda mål utan au någon ersättning tillskapas. Förslaget i sin helhet tordedärför inle komma alt leda till au barns behov blir tillgodosedda i processerinför domstol. Slutligen anser /SR au om förslagen kommer att genomföraskommer detta att ställa stora krav på den personal som skall utföra arbetet medsamarbetssamtal och vårdnadsulredningar. Detta förutsätter att ett omfattandevidareutbildningsprogram planeras och genomförs i de flesta kommuner. Dettagäller särskilt i de regioner där dessa verksamheter är eftersatta , Förbundettillstyrker huvudlinjerna i förslaget men har pä ett flertal punkter kritiskasynpunkter pä den lagtekniska lösning som har valls, Prop, 1990/91:8 Ipromemorian finns en allmän inriktning mot alt skapa ökade Bilaga 3möjligheter till samförsiåndslösningar i vårdnads- och ungängesfrägor. Det ären inriktning som förbundet tillstyrker och som ligger väl i linje med densträvan domstolarna har all inom ramen för gällande lagstiftningbilägga vårdnadstvister. Förbundethar ingen erinran mot de förslag som förbundet inte närmare kommenterar underföljande avsnitt. Sverigesadvokatsamfund avstyrker förslaget i väsentliga delar. Föreningenkommunal- och landstingsanställda familjerådgivare KLFRhar i princip inget att erinra mot förslaget i ovannämnda promemoria. Del ärviktigt all människor kan erbjudas samarbetssamtal i samband med separationeroch att barns behov av och rätt till båda föräldrarna beaktas. Vifinner del dock anmärkningsvärt att familjerådgivningen inte finns nämnd ipromemorian annat än i samband med frågor om sekretess. Familjerådgivningensuppgift att erbjuda samtal pä ett tidigt stadium - dvs innan konflikternablivit låsta och innan frågan om vårdnad och umgänge har förts till domstol -är av stor betydelse. Ofia kan förhastade skilsmässor undvikas, vilket är av viktbåde för samhället och den enskilde. Ca 10,000 par och familjer vänder sigvarje är till familjerådgivningsbyråer (kommunal- och landstingsbedrivna) ilandet, I de fall där man vill ha hjälp i samband med separationer blir arbetetmed vårdnads-och umgängesfrågor en naturlig del. Beträffandesekretessen anser KLFR au det är en fördel om gränsen är tydlig mellan denverksamhet som gör vårdnadsutredningar och den verksamhet som arbetar medsamarbetssamtal. Olika förhållanden kommer alt kunna råda i olika kommunerberoende på resurser och synsätt. Det blir därför viktigt alt informationen omvad som gäller blir tydlig i varje enskilt fall, BRISvälkomnar samhällets strävan all förändra och förbättra barns villkor i sambandmed skilsmässa, vårdnad och umgänge, BRISser också positivt på all promemorian betonar samförståndslösningar och bådaföräldrarnas gemensamma ansvar för barnet efter separationen. BRISmenar dock att de förslag som presenteras inte innebär sådana djupgående reformer som är nödvändiga när det gäller regelsystemet rörande relationen barn - föräldrar - samhälle vid separationer. Vi saknar o-, ocksåhelt förslag till ökade möjligheter för barnet att självt komma till talsi utredningar, domstolar eller på annat sätt få uttrycka sin mening Prop,1990/91: 8 kring vårdnadsfrågan. Vi anser därför all barnets ställning ochinlresssen Bilaga 3 inle alls lyfts fram i förslaget och markerastillräckligt, BRISmotsätter sig helt promemorians resonemang och förslag kring umgänge och umgängessaboiagesom vi menar kan få till följd au barn inte skyddas mot destruktivt umgänge. Vianser också att socialnämndens yttrande endast kan undvaras om liknandekompelens tillförs domstolen på annat sätt. Närdet gäller följande punkter stöder de föreslagna ändringarna; FB 1 kap 2§, 3 §, 4 §, 5 §. FB 3 kap 1 §, 3 §. FB 6 kap 4 §, 5 §, 6 §, 10 §, 15 §, 18 §,20 § p. Socialtjänstlagen 10 §, 12 §, 12 a §, saml de föreslagna ändringarnai lagen om internationella faderskapsavgöranden och lagen om nordiskafaderskapsavgöranden. BRISpresenterar också några synpunkter och idéer kring barns lalerätt, utredningsmetoder, socialnämndens stöd vid skilsmässor, föräldrasam tal samtfamiljedomslol. BRIShar arbetat med direkta kontakter med barn och vuxna bl.a, iskilsmässokonflikter. Del har givit oss en djup kunskap om barns utsatthet iföräldrarnas inbördes konflikter, samhällets handläggning och lagstiftningenkring umgänge och vårdnad. Eu föråldrat synsätt när del gäller barnets rättsligaställning och föräldrars "rätt till sina barn" saml en processuellordning som knappast lämpar sig för vårdnads- och umgängesmäl har längedominerat svensk lagstiftning. Ändringar i FB 1976 och 1983 har visseriigenbidragit till förbättringar och atlilydföränd-ringar men några genomgripandelagändringar har inle gjorts. Del är med besvikelse man kan konstatera att detinte heller presenterats förslag som på ett mer långtgående sättförbättrar villkoren för barn dä föräldrarna separerar. Imånga stycken delar dock de uppfattningar som kommer till uttryck ipromemorian och stödjer helt förslagen när det gäller; -all kommunerna åläggs att hållaen verksamhet med samarbetssamtal. -au domstolen i mål om vårdnadeller umgänge får uppdra ål socialnämnden eller något annal organ au anordnasamarbetssamtal mellan föräldrarna. -all ogifta föräldrar skallkunna fä gemensam vårdnad om sitt barn, utöver de sätt som finns genom enanmälan till socialnämnden i samband med all faderskapet fastställs. -alt ett interimistiskt beslut ivårdnadsmål i stället för att gälla vårdnaden, skall kunna avse vem barnetskall bo tillsammans med. -att ändringar av reglerna omomprövning av vårdnadsavgöranden inle bör göras. -att kontaktperson enligtsocialtjänstlagen fär utses för barn som fyllt , om barnet begär ellersamtycker till det. För barn som inte fyllt krävs all vårdnadshavarenbegär eller samtycker till att kontaktperson utses. -att begreppet erkännande avfaderskap får ändrad benämning. nya benämningen blirbekräftelse av faderskap. - alldel i förs in en särskild regel om vårdnadshavarens Bilaga 3 skyldighet all lämna bl.a. den andra föräldern sädana upplysningar som kan främja umgänget. -alt domstolen vid behov skallkunna ge vissa riktlinjer för utredningen, -alt socialnämnden skalltillgodose del behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan en tvist omvårdnad eller umgänge har avgjorts av domstol, ' Räddabarnen delar i allt väsentligt de synpunkter och förslag som framförs ipromemorian. RiksförbundetHem och Skola (RHS) noterar med tillfredsställelse, au promemorian lar sinutgångspunkt i vad som är bäst för barnet och att föräldrar kan enas i vårdnads-och umgängesfrågor. Föreliggandeförslag vill bana väg för saniförståndslösningar och förebygga uppslitande ochlångvariga tvister, där barnen får sitta emellan. Skyldighetenför kommunen alt erbjuda samarbetssamtal och rättens möjlighet att i vissa fallålägga föräldrarna sådana samtal ser vi som viktiga inslag. Det förutsätteremellertid all dessa samtal kan genomföras med tillgång till kompetentsamtalsledare. RHSställer sig positiv till alt domstol och socialnämnd ges en mer aktiv roll idessa frågor och förutsattes la initiativ till stödåtgärder. RHStillstyrker de förslag till lagändringar som framläggs i promemorian. Cenierkvlnnormatillstyrker behovei av revidering av "vissa frågor om vårdnad om umgängegentemot barn". Vi instämmer i huvudsak i utredarnas bedömningar. Vipoängterar och ger synpunkter pä gemensam vårdnad oavsett föräldrarnascivilstånd, svårigheter vad gäller umgängesbedömningar ochinformationsskyldigheten. Vidare är vi av annan åsikt då det gäller förfarandetvid utredning där vi framhåller betydelsen av att socialnämnden ska höras.Detta med hänsyn till vikten av samarbetssamtal. Syftet med förslagen, attbana väg för samförsiåndslösningar, i så stor utsträckning som möjligt, ser vimyckel positivt pä. Promemorianframhåller att "en bristfällig kontakt med en förälder kan försämra barnets utveckling i olika avseenden." Till detta bör vikt läggas vid barnets behov av att hålla kontakt med närstående släktingar. Om unigänget med en förälder av olika skäl inte fungerar är det av stor betydelse all umgänge upprälihälls med närstående t ex mor- eller farföräldrar, som kan utgöra den förmedlande länk med föräldern. föränderligasamhälle vi lever i , har barn ett mycket stort behov av att känna sill ursprungför alt känna trygghet. Dessutom är det alltid Prop. 1990/91:8 viktigt förbarn att umgås med vuxna, av båda könen och i olika åldrar. Bilaga 3 Dessaaspekter bör beaktas i del nya lagförslaget. Inom parentes vill vi nämna attdet är av stor vikt att fortsätta arbetet för en jämnare könsfördelning inombarnomsorg och skola, då inle minst många pojkar växer upp ulan goda manligaförebilder. ser del som mycket positivt alt promemorian varit föremål förnoggrann utredning. Del nya betänkandet är väl genomarbetat och utgör i stortsett ett utmärkt underlag för de föreslagna lagändringarna. FPK vill i sittremissvar särskilt belysa följande. Allt fler barn upplever att deras föräldrarbestämmer sig för att separera. Ett fåtal av dessa föräldrar kan av olika skälinte besluta sig för hur värdnanden för barnen skall lösas, vilket kan geupphov till långa och segdragna värdnadsprocesser. Detta innebär ett långtlidande för alla inblandade inte minst för barnen. Alla åtgärder måste därförvidtagas för att minimera den tid som en vårdnadsprocess får ta i anspråk. Justitiedepartementetsutredning behandlar vissa frågeställningar om faderskapsfastslällelse, vårdnadoch umgänge. Förslagen vill nå fram till samförsiåndslösningar för berördaparter vilket MKF anser vara positivt. Uircdningensallmännauigångspunkierangåendebetydelsen av au barn har nära och goda relationer till båda föräldrarna delasav SSKF. En lagstiftning som siktar till samförsiåndslösningar i stället förtvisielösningar kommer au, på eu bättre säu än tidigare, ta tillvara barnelsrätt. tillstyrker lagförslagen i promemorian men anser attlagtexten behöver kommenteras ytterligare. är blivande fäder allt oftare engagerade i sina barn och deltar i storutsträckning i föräldrautbildning på mödravårdscentraler. Del är snarare regelän undanlag all fäderna medverkar vid förlossningen. På ett naturligt sätt kanföräldrarna dela på ansvaret för barnet från början. Om föräldrarna väljer altbo på skilda håll eller separerar innan barnel är vuxet sä behöver barnet brakontakt med båda. Det är bra att barnets rättsliga ställning stärks och altbarnets behov av nära och god kontakt med båda föräldrarna markeras ilagstiftningen. HusmodersförbundetHem och Samhälle Prop. Bilaga 3 Förbundetser det som viktigt och betydelsefullt alt man i promemorian -i alla avsnitt -sätter barnel i centrum och all föräldrar i första hand ska se till barnetspsykiska och fysiska välbefinnande och au barnel har rätt till båda sinaföräldrar. Deförslag som framför syftar till alt nå samförsiåndslösningarför de inblandade. Viden konfliktsituation, som många föräldrar hamnar i vid en separation, är detnödvändigt att föräldrarna får hjälp att lösa sina aggressioner för alt inlebarnel ska komma i kläm. Omvälvningen, all den ene föräldern flyttar från detgemensamma hemmet, är tillräckligt stor för barnet. Barnels trygghet får inteäventyras än mer, FoRtillstyrker i stort samtliga lagförslag och anser del angeläget all förslagengenomförs . På några ställen har FoR förslag till ändringar i lagtextoch/eller specialmotivering. Skulle- mot förmodan - remissvaren tyda på att tiden ännu inte är mogen förytterligare justeringar av familjerättslagstifiningen syns det FoR av vikt allåtminstone den föreslagna 6 a § i 6 kap. FB införs . Omövriga ändringar måste anstå, förutskickar FoR, au Justitiedeparle-menielfortsätter arbeta med frågorna på sätt som skett. Enarbeis-/reformmelod som f ö framfördes av FoR redan i sammanfattningen avremissvaret över SOU 79:63. "Justitiedepartementetutarbetar på grundval av betänkandet och remissvaren ett antaldepartemenlspromemorier, som efter ny remissbehandling kan ligga till grundför etappvisa delreformer." RMSÖanser, all ändringen från faderskapserkännande till dito bekräftelse befrämjaren positiv utveckling av förhållandet mellan barn och far. RMSÖanser, all del behövs en särskilt förodnad "barnsocialsekreterare"hos , som oberoende av föräldrarnas behov kan utreda barnetssituation i vårdnads- och umgängesärenden. RMSÖanser, all allmän domstols förordnande enligt FB 6 kap. i vårdnads- ochumgängesmål inte skall väga tyngre än tolkning enligt socialtjänslagen1980:620. Dä sådan tolkning varit föremål för tveksamhet, hemställer förbundetatt frågan klargörs. RMSÖkräver, au barn, som utsatts för någon form av våld från en förälders sida, skyddas frän tvånget au konfronteras med nämnda förälder. Frågan om umgänge i sådant fall skall endast kunna väckas på barnets egen begäran och dä ansvarig på goda grunder kan anta, au 9 umgängetkan tillföra barnet något positivt. RMSÖ instämmer i denallmänna uppfattningen, att föreliggande Prop. 1990/91:8 lagförslag inletillräckligt stärker barnels ratt i tvister om vårdnad och Bilaga 3 umgänge.Förbundet ser, att förslaget i större mån än hiuills åsidosätter barnels bästatill förmån för föräldrar. RMSÖtror inte, att ett förändringsarbete med utgångspunkt i nuvarande FB kan lyckasskapa lagregler, som i sin tolkning bemöter barnets suveränitet med sådanrespekt, att dess rättssäkerhet kan anses tillfullo värnad. Förbundet föreslårdärför, au den nu gällande FB helt skall utgå. Istället bör man skapa en BARNBALK med utgångspunkt helt från barnel och dessrätt i första hand. Denna BARNBALK bör även inbegripa regler för ställningstagandenfrån socialnämnd. Lagstifta här också om kunskapskrav för handläggare hosdomstolar och myndigheter. Alt del rättsliga förfarandet kan behövareformeras fär inte utgöra något hinder. Förstvill vi påpeka, all promemorian sammansatts av en grupp människor, av vilkaminst en har en myckel positiv grundsyn på barn och barns behov, saml minst en,vars inställning färgats av identifikation med "stackarsumgängesförälder", vilket skymmer sikten till barnets nackdel. Delta harfört med sig, att argumentationen ibland blivit motsägelsefull. Auidentifiera sig med en förälder innebär inte nödvändigtvis att barnets rättskyms, men vi skall ha klart för oss, att lagförslaget syftar till att stärkabarns rätt i utsatta lägen, bland annat vid skilsmässa mellan dess föräldrar,där konflikter kan förekomma. Förnormalfallet behövs knappast någon mer ingående lagstiftning, eftersom detvanligaste är, alt föräldrarna , och i godo, kommer överens omvårdnad och umgänge på ett för barnel efter omständigheterna acceptabelt sätt. Betydligtnödvändigare är noggrannare regler för au tillgodose barnets bästa, när enkonflikt mellan föräldrar djupnat, ofta genom förekommet så kallat familjevåld,och tvisten dras genom den ena rättsliga instansen efter den andra. RMSÖ serofta exempel på, hur domstolar inte förmått värna barnet genom att i lid sättastopp. Barn med skador av flerårigt familjevåld får dessa skador fördjupade ochför läng lid bestående av segdragna tvister, där domstolen prövar, och prövarpå nytt, föräldrars krav enligt FB. Våldsamma föräldrars "räii"tvinga barn till underkastelse blir sä viktig, alt barnets grundläggande ochakuta behov av trygghet i sitt hem och sin vardag helt åsidosätts. Domstolar,och andra myndigheter, låter sig därigenom tyvärr göras till förövaresförlängda arm. Uppenbara missförhållanden skyms av undermåliga utredningar ochbristfälliga kunskaper hos ansvariga om utsatta barns faktiska verklighet. RMSÖser, alt den nuvarande ordningen för det rättsliga förfarandet i vårdnads- ochumgängeslvisier inte tillfredsställande förmår tillvarata barnets bästa. Vi kandock inle komma med förslag till förändring. 7 1990/91. 1990/91: 8 Bilaga3 I promemorian (Ds 1989:52) läggs flera förslag fram till lagändringar somförväntas underlätta kontakten mellan barnen och båda föräldrarna.Utgångspunkten är au del är bäst för barnen om föräldrarna kan enas i frågorsom rör vårdnad och umgänge. Idégruppen för mansrollsfrägor har vid flerasammanträden diskuterat de lagda lagändringsförslagen och ställer sig mycketpositiv till dessa. Isamtliga fall gör vi den bedömningen att de skulle förbättra mänga mänsmöjligheter till umgänge med sina barn utan alt därmed försämra barnens ellerkvinnornas situation. Intentionernamed lagförslaget är myckel goda. Det bör medföra förstärkta positiva altitydertill gemensam vårdnad i samhället, exempelvis i skola och barnomsorg.Samarbetssamtalens betydelse markeras genom kommunernas skyldighet all erbjudadem samt domstolens möjligheter att ta egna initiativ till samtal. Atterkänna faderskapet har enligt vår erfarenhet upplevts som kränkande för många.Faderskapsbekräflelse är mer neutralt. Utredningenkonstaterar au tvistiga mål blir allt färre och allt mer komplicerade. Det ärockså vår erfarenhet. De flesta par vi arbetar med kan lösa sina konfliktergenom samarbetssamtal. En lagändring kommer inle au lösa de ärenden, där man nuinte kan enas. av samarbetssamtalen hos oss gäller konflikter vidgemensam vårdnad. Konflikter om vårdnad/umgänge kan inle enbart ses somjuridiskt problem. Det rör mänskliga relationer. Domstolen har inte tillräckligkompetens att bedöma detta. Lagförslaget medför au tidigare bedömningar medutgångspunkt från barnets bästa nu kommer au flyttas över till domstolen. Inomsocialtjänsten finns kompetens för dessa bedömningar. Fördelenmed att som utredare inte behöva ta ställning mot någon förälder medför ökademöjligheter till positiv kontakt efter utredningen. Vår erfarenhet är auflertalet skilsmässor rör barn i förskoleåldern, som inte själva kan uttryckasig. De tidigare möjligheterna för all föra barnens talan blirbegränsade och till nackdel för barnen. Samtligafem handläggare av vårdnads- och umgängesärenden på familjerälisavdelningen ärdelaktiga och ense i denna skrivelse. Erfarenheten och kunskapen omhandläggning och problematik i dessa ärenden är grundad pä många års arbete. Viär väl förtrogna med hur verkligheten ser ut vid arbete med dessa ärenden,varför vi uppfattar delar i promemorian mycket negativ. reflektion över ett generellt uttalande under rubriken vårdnad 98 "medstigande ålder fär barnet bestämma allt mer, utan att barnets vårdnadshavare lägger sigi saken". Deta är en allmän reflektion utifrån Prop. 1990/91:8 au vårdnad består till dess att barn är . Vivet att barn och ungdomar vill ha gränser och au del är föräldrarna som är deviktigaste gränssätlarna. Myckel i våldsdebatten handlar om att föräldrar måstelägga sig i och engagera sig mer. Som socialarbetare vet vi också au föräldraribland måste lägga sig i till och med efter barnet fyllt , för barnelsbästa. En 16-åring har visserligen rätt all själv avtala om anställning. Skallhan också ha räii att själv avgöra vad han gör av sin lön utan au föräldrarnalägger sig i. Aui underlaget till ett lagförslag använda ord som inle lägga sig i, kan försväraistället för underlätta dialogen föräldrar-barn. Lägga sig i används som någotnegativt i då lägga sig i istället borde ses som en positiv handling. Qvinnojoureninstämmer i utredarnas bedömningar och förslag, så länge dessa inskränker siglill relationer mellan föräldrar och barn där del inte förekommer kvinno- ochbarnmisshandel och incest. Qvinnojouren anser, att lagförslaget börkompletteras vad gäller ansvar för au lillgodose det behov avstöd och hjälp som finns i familjer där kvinnor och barn utsätts förmisshandel, incest och andra övergrepp. Eu behov som ofta uppmärksammas förstdå tvist om vårdnad eller umgänge uppstår. Frågorom kvinnomisshandel och incest har varit uppmärksammade i den allmänna debatteni . Det är klarlagt att dessa former av maktmissbruk inomfamiljen förekommer i alla kommuner. Det är vidare känt, att barnen idessa familjer är de barn som far mest Illa och all mödrarna är i myckel stortbehov av stöd och hjälp för att bryta mönstei och skydda sig själva och sinabarn. Det är vidare klarlagt, att familjemönster riskerar au upprepas ikommande generationer. Mot den bakgrunden är det mycket anmärkningsvärt, auförslaget inte diskuterar åtgärder för lösande av vårdnads- och umgängesfrägori misshandels- och inceslfamiljer. Alternativ lill samarbelsavial måsteerbjudas dessa föräldrar i form av egen terapi eller siödkonlakt. Former förumgänget måste sökas, exempelvis lösningar med en av utsedd ochavlönad person som hämtar och lämnar barnen (och eventuellt närvarar vidumgänget) vid varje umgängestillfälle. Delta för att ge barnen möjlighet attträffa sin far utan att han kan utnyttja situationen för atttrakassera modern. Qvinnojouren efterlyser en fördjupning av utredningen idessa delar och alternativa lösningar för dessa föräldrar och barn. Remissvaretlämnas av en samverkansgrupp som finns 99 etableradi kommun där Familjerättsektionen arbetat tillsammans Prop. 1990/91: 8med företrädare för barnhälsovården, barnpsykiatri och vuxenpsykiatri. Bilaga 3 Denna samverkansmodell har fungerat utmärkt i familjerättsfrågorochremissvaret bör ses utifrån de erfarenheter som gruppen har hunnit skaffa sigunder dessa år. 1promemorian behandlas vissa frågor om vårdnad och umgänge och promemorian larsom utgångspunkt att del "typiskt sett" är bäst för barnet omföräldrarna kan enas i sådana frågor. Viansluter oss lill dessa synpunkter. Vi tror au utgångspunkten gemensam vårdnad i de flesta fall är viktigt att trycka på. Promemorians syfte är uppenbarligen all ge båda föräldrarna ett ansvar för barnets vårdnad och utveckling såväl vad avser gemensam vårdnad och strävan efter ett normall umgänge med båda föräldrarna. Vi finner dock att det är viktigt all del inte stannar vid fraser och talade ord ulan au rätten bedömer intentionen i elt positivt uttalande om gemensam vårdnad och umgänge så att även ord blir handling. Medden erfarenhet som vi har av kvinnors och barns räusliga irygghei, så måstedetta lagförslag stoppas.