prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — Fömtom den tekniska förslitning som husen på gmnd av ålderutsätts för, påverkas ombyggnadsbehovet även av andra omständigheter. Medplan- och bygglagen (1987:10, PBL) har kraven på att byggnader som innehållerbostäder och vissa lokaler skall vara tillgängliga för personer med nedsattrörelse- och orienteringsförmåga blivit mer uttalade än i den tidigarebyggnadslagstifmingen (se 3 kap. 7 och 10 §§ PBL samt 3 § andra stycket 2 plan-och byggförordningen, 1987:383). I den mån det behövs med hänsyn till kravet påtillgänglighet, skall byggnader med tte eller flera våningsplan enligt gällandenormer vara försedda med hiss eller annan lyftanordning. Vid om- ellertillbyggnad gäller i princip samma krav. Kravet på tillgänglighet gäller dockinte vid ombyggnad, om det är uppenbart oskäligt med hänsyn till ombyggnadensomfatming och byggnadens standard. Reglemaom stadiga ombyggnadslån knyter an till de angivna bestämmel sema i PBL, se närmare 6 b, 7 och 11 §§ ombyggnadslåneförordningen för jq4 bostäder (1986:693),Således gäller bl.a, normalt som villkor för om- Prop, 1990/91: 92 byggnadslån att bostadshusmed minst tre våningsplan skall förses med hiss eller annan hissanordning.Om huset efter ombyggnaden saknar hiss, kan amorteringstiden för lånennormalt bestämmas till högst 20 är i stället för till högst30 år, vilket annars gäller (se prop. 1986/87:48 s. 38, SFS 1987:972). Vidaregäller för lån till flertalet ombyggnadsåtgärder an bostädema i färdigt skickskall vara vad man kallar fullvärdiga och avsedda för självständigt Lägenhetema skalluppfylla gällande krav på utrymmes- och utmst- ningsstandard och bestå avminst ett nun och kök eller ett och ett halvt ram Genom särskildabestämmelser har dock resttiktioner införts såvittgäller län i vissa fall till projekt som innefattar sammanslagningar av bostadslägenheter(se 6 c § ombyggnadslåneförordningen). Uttedningenhar föreslagit att bostadsrättshavarens s.k. vetorätt vid ombyggnad som berörden egna lägenheten avskaffas. Det betyder att en bostadsrättshavare intelängre skall kunna motsätta sig en ombyggnad som är starkt motiverad, även omombyggnaden skulle innebära en förändring även av hans egen lägenhet eller tilloch med att lägenheten i sin helhet måste tas i anspråk för annat ändamål.Utgångspunkten för ett beslut om ombyggnad skall enligt förslaget dock normaltvara att bostadsrättshavaren har gått med på beslutet och an beslutet fattas påen föreningsstämma. fall en ombyggnadsåtgärd rör en enskild bostadsrättshavares lägenhet innebärde gällande bestämmelsema i BRL att denne kan blockera föreningens möjligheteratt få till stånd en ombyggnad. Till skillnad fiin en hyresgäst kan inte enbostadsrättshavare sägas upp från sitt innehav pä gmnd av t,ex. en ombyggnad.Bostadsrättshavaren kan alltid motsätta sig an hans bostadsrätt upphör, omföreningen vill slå ihop lägenheten med en annan eller ta den i anspråk förannat ändamål än bostad. Föreningens enda möjlighet i dessa fall är att ttäffaen frivillig överenskommelse med bostadsrättshavaren och då fär föreningen iprincip betala den ersätming bostadsrättshavaren begär. Jagdelar uttedningens uppfatming att bostadsrättshavarens starka ställning i vissafall måste anses oskälig i förhållande rill övriga bostadsrättshavare, dvs.föreningen som helhet Visserligen innebär bostadsrättshavarens vetorätt enligti 60 § första stycket 2 BRL att denne kan motsätta sig åtgänden endast sävinden inkräktar på hans lägenhet. Mänga gånger torde emellertid detta kunna ledatiU an en för hela föreningen angelägen ombyggnadsätgärd måste underlåtas.Petta kan t.ex. gälla vid sådan installarion av hiss som kräver att viss del avlägenhetsytoma måste tas i anspråk. 1 belysning av an samhället kan ställa kravpä hissinstallation vid ombyggnad, måste bostadsrättshavarens starka ställningockså i vissa av dessa fall anses oskälig mot föreningen. Det är givet att enbostadsrättshavare så långt möjligt skall vara tryggad i besitmingen av sin lägenhet. 1 likhet med uttedningen och en majoritet bland jq5 rcmissinsumscmaanser dock även jag att en bostadsrättshavare inte i varje Prop, 1990/91: 92läge skall kunna säga nej till en ombyggnad och därmed hindra denna, även omombyggnaden kommer att inverka på hans egen lägenhet. Den absoluta vetorättenbör alltså avskaffas. Mot bakgmnd av den trygghet i besitmingen som ändå börgälla och de rättssäkerhetsaspekter som måste anläggas i sammanhanget är detemellertid givet an en sädan förändring av gällande rän inte kan genomförasutan förbehåll. Flera remissinstanser har också särskilt framhållit anmöjlighetema att bryta vetorätten måste användas med återhållsamhet och endasti simationer då det finns tungt vägande skäl för att genomföra enombyggnadsåtgärd mot en berörd bostadsrättshavares vilja. Jag anser att deutgångspunkter som utredningen har ställt upp för att en om- eller tillbyggnadskall kunna göras ttots att den berörda bostadsränshavaren inte samtycker tillåtgärden i stort sen väl speglar de krav som bör ställas upp. I några avseendenanser jag dock att det behövs vissa förtydliganden och kompletteringar. Mittförslag innebär i huvuddrag följande. Fördet första måste den om- eller tillbyggnad som förenmgen skall genomföra varaangelägen, dvs, fylla ett angeläget behov. Vidare bör som utredningenföreslagit krävas att syftet med åtgäiden inte skäligen kan tillgodoses pånågot annat sätt (jfr 2 kap, 12 § expropriationslagen /1972:719/) samt attbeslutet inte är oskäligt mot bostadsrättshavaren. Somframgått av avsnin 2.7,1 kan en bostadsrättshavares vetorätt enligt gällandebestämmelser brytas igenom, om en förändring av lägenheten innebär enförsämring av endast ringa betydelse. An ställa upp de krav som jag nuföreslagit an gälla även i de fall förändringen måste anses ha liten betydelseför den berörda bostadsrättshavaren anser jag skulle föra alltför långt. Jagföreslår därför att en åtgärd av detta slag bör kunna genomföras ttots att bostadsrättshavareninte lämnar sin samtycke, om åtgärden inte skäligen kan tillgodoses på någotannat sätt Jagföreslår slutligen att bostadsrättshavaren - oavsett åtgärdens beskaffenhet -skall vara tillförsäkrad ersätming för den skada som inttånget innebär enligtgrunder som bestäms i lagen (jfr 2 kap. 18 § regeringsformen). Om ombyggnadenär av ingripande slag skall inlösen kunna bli akmell. Jag återkommer närmaretill dessa förslag i det följande. Tilldessa fömtsättningar för att ett veto skall kunna brytas vill jag foga attbostadsrättshavaren skall vara tillförsäkrad en rättsligt tillfredsställandebeslutsordning, Beslutsordmngenm,m, Uttedningenhar i denna del övervägt olika altemativ. Ett altemativ är an anordna ett mlösenförfarande hos allmän domstol. En annat altemativ är att behålla den nuvarande ordningen med beslut på föreningsstämma med möj lighet för bostadsrättshavaren att få beslutet öveiprövat av domstol. Det alter nativ som utredningen slutiigen stannat för anknyter till den ordning som redan nu gäller när en föreningssstämma beslutar om ändring av grandavgift som medför rabbning av det inbördes förhållandet mellan dessa avgifter IQg (60 § första stycket 1BRL), Om inte samtiiga bostadsrättshavare bittäder ett Prop. 1990/91: 92 sådantbeslut, skall det för att vara giltigt fattas med en kvalificerad majoritet ochgodkännas av hyresnämnden. Frågan om inttångsersätmingens och inlösenbeloppetsstorlek skall enligt uttedningens förslag prövas av allmän domstol. Närmarebestämt innebär uttedningens förslag följande. Huvudregeln skall vara att ettbeslut av föreningsstämma, som innebär att en lägenhet kommer att undergå någonförändring med anledning av en om- eller tillbyggnad, skall krävabostadsrättshavarens samtycke. Om denne inte samtycker till ändrmgen, skallbeslutet ändå vara giltigt om minst tvä tredjedelar av de röstande har gått medpå beslutet och det dessutom har godkänts av hyresnämnden. Iutredningsförslaget ligger också att den berörda bostadsrättshavaren skallkunna lämna medgivande till den beslutade åtgärden även efter enföreningsstämma genom att skriftiigen godkänna beslutet sä som det antecknats istämmoprotokollet Jag äteikommer i avsnin 2.7.3 till frågan om medgivande iefterhand. Föregen del ansluter jag mig till förslaget att bostadsrättshavarens vetorätt intebör kunna genombrytas annat än efter beslut på föreningsstämma med särskiltkvalificerad majoritet och en efterföljande rättslig prövning av beslutet. vid har ansett att förslaget om tvåttedjedels majoritet bland de röstande inte är ändamålsenligt. Enligt nämndenbör kravet sättas till tvä ttedjedelar av de röstberättigade medlemmama. Jag äremellertid inte beredd att ansluta mig till detta förslag som enligt min meningskulle alltför menligt kunna inverka pä föreningens möjligheter att få tillstånd en nödvändig ombyggnad. Till detta kommer att den enskildes rättssäkerhetenligt min mening skyddas genom kravet pä en rättslig prövning. har vidare ansett an frågor om tillstånd till åtgärden börprövas av tingsrätt med tanke pä att det är fråga om ertexpropria-tionsliknande förfarande. Även kammarrätten i har ansettatt den rättsliga prövningen bör ankomma pä allmän domstol och intehyresnämnden. Kammarrättens motiv är dock att man med en sådan ordning skullefå en samlad bedömning av frågan om åtgärden över huvud taget bör få vidtas ochstorleken pä den ersätming eller det inlösenbelopp som kopplas till godkännandetav stämmans beslut Attfrågan om intrångsersätmingens och inlösenbeloppets storlek skall prövas avallmän domstol har mte ifrågasatts under remissen. Jaghar i och för sig förståelse för de synpunkter pä den rättsliga pröv ningen som fakultetsnämnden och kammarrätten har framfört. När såväl frågan om en ombyggnads tillätiighet som frågan om ersätming till en bostadsrättshavare är tvistig kan en gemensam handläggning givetvis ha processekonomiska fördelar. Jag vill i sammanhanget också erinra om att talan mot ett föreningsstämmobeslut enligt 7 kap, 17 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) skall föras hos allmän domstol, om beslutet inte har tillkommit i rän ordning eller i övrigt sttider motförenings- qj lagen eller föreningens stadgar. Även detta förhållandetalar för den ordning Prop. 1990/91: 92 som fakultetsnämnden ochkammarrätten förespråkar. Det finns emellertid goda skäl för uttedningens förslagatt frågan om godkännande av inttånget skall prövas av hyresnämnden. Jag villtill en början framhålla att hyresnämnden har särskild kompetens vad gälleråtskilliga frågor inom bostadssektom, inte minst frågor som har anknyming tillombyggnad och reparation av fast egendom. Jag vill här särskilt peka på attärenden som gäller uppsägning av hyresavtal pä grand av ombyggnad har storalikheter med den nu akmella ärendetypen. Ombyggnads- och repara-nonsfrägorförekommer ocksä i ärenden om hyra och s.k. ätgärdsföre-läggande. Vidarehandlägger hyresnämndema frågor om uppmsmings-älägganden m.m inom ramen förbostadssaneringslagen (1973:531). Ocksä i andra ärendetyper kan det förekommafrågor som har anknytning till ombyggnad och reparation, I ärenden omgodkännande av stämmobeslut består nämnden dessutom av ledamöter som föratsättsvara väl fömogna med förvalming av bostadsrättsfastighet resp, medbostadsrättshavares förhållanden. Nämnden kan också bittädas av en särskildexpert, t,ex, i byggnadstekniska frågor (se 5 § lagen /1974:188/ omarrendenämnder och hyresnämnder), Ytteriigare skäl som talar för uttedningens förslag är denmedlande uppgift som hyresnämndema har. Om förevarande ärendetyp läggs på hyresnämnden,kan en effektiv medling ske inte bara i fräga om själva ombyggnaden ochdetaljer rörande denna där partema ofta bör kunna samsas, utan ocksä i fråganom ersättning för intting eller lösen av bostadsrätten. Eftersom nämnden även iersätmingsdelen bör kunna göra betydande insatser för att nå en överenskommelsemellan partema, torde antalet tvister som efter stämning slutligen måste prövasav allmän domstol komma att minimeras. Även vid förlikningsverksamheten är denerfarenhet nämnden har av de akmella frågoma av stor betydelse. Jag tänker pämöjlighetema att hitta olika uppslag för en förlikning, frågor om vilkenersättningslägenhet som skäligen bör godtas, kunskaper om marknadspris påbostadsrätter m.m Vad jag nu har tagit upp talar enligt min mening för attuttedningens förslag om en uppdelning av prövningen bör godtas. Att självasakfrågan i ett ärende som rör rätten att inkräkta på eller ta i anspråk nägonegendom prövas av en myndighet och ersätmingens storlek prövas av en annan ären ordning som förekommer också i andra samraanhang. Jag kan här peka på bestämmelsemaom expropriation. I sammanhanget bör också nämnas den upp-dehiing mellantingsrätt och hyresnämnd som finns bettäffande lokalhyres-tvister i fiiga omersätming vid upplösning av hyresavtal och övriga frågor (se 12 kap, 56-60 §§jordabalken). Så till vida anser jag dock att uttedningens förslag börjämkas så att pröv ningen av ersättnings- och inlösenbeloppets storlek bör göras av fastighets domstol, som ju har särskild erfarenhet av att pröva firågor av detta slag och där särskild teknisk sakkunskap kan bli representerad bland rättens leda möter. Domstolens prövning bör ske med tillämpning i berörda delar av be stämmelsema i expropriationslagen (1972:719). Det innebär att ersätmingen för inttånget i bostadsrätten skall beräknas på marknadsmässiga gmnder. Såsom ocksä uttedningenfunnit skall således bostadsrättshavaren ges full Prop. 1990/91: 92ekonomisk ersättning för den minskning av bostadsrättens marknadsvärde sominttånget ger anledning till. Vid lösen av hela bostadsrätten är det såledeshela marknadsvärdet som skall ersättas, Bostadsrättshavarenskall vidare ha kompensation för annan skada som föranleds av intrånget. Detinnebär bl.a. an den som innehar bostadsrätt tiU en lokal skall ersättas försädana förluster som föreningens beslut orsakar den verksamhet som bedrivs ilokalen, s.k. rörelseskada. I friga om tilllämpningen av ersätmingsreglema idetta fall kan hänvisas till de regler som i motsvarande fall gäller på dethyresrättsliga området för lokaler, med undantag för de speciella reglema oms.k. minimiersättning (se 12 kap. 58 b § jordabalken, prop. 1987/88:146 s. 34f, BoU 21, rskr. Enordning som den jag nu föreslagit innebär vidare att man ocksä fär en ensaitadreglering i friga om panthavares skydd, betalningen av ersätmingen ochtillttäde m.m, Sammanfattnmgsvisföreslår jag således att bostadsrättshavamas nuvarande vetorätt avskaffas, attdet skall ankomma pä föreningsstämman att besluta med kvalificerad majoritetoch att beslutet skall godkännas av bli gällande. Nämndenbör kunna förena sitt beslut med vissa villkor. Som jag strax äteikommer tillbör godkännande i vissa fall fä lämnas endast med villkor att föreningen löserin bostadsrätten. Frågan om ersätming skall prövas av fastighetsdomstol enligtexpropriationslagens bestämmelser. Vadjag nu har föreslagit i fräga om fördelningen av den rättsliga prövningenbygger på fömtsätmingen att det kommer att höra till undantagsfallen att ftiganom ersättning för en åtgärd tas upp av fastighetsdomstol efter det atthyresnämnden behandlat en ansökan om godkännande. Jag har för avsikt att nogafölja utvecklingen på det här området. Skulle det visa sig att antaletefterföljande tvister vid fastighetsdomstol blir större än jag räknat med kommerjag att överväga frågan om beslutsordningen på nytt och därvid verka för anäven prövningen av föreningsstämmans beslut skall ankomma påfastig-betsdomstol. - Jag har i denna fråga samrän med chefen för Deförslag om avskaffande av vetorätten som jag nu lägger fram bör endast gällaföreningsstämmobeslut som fattats efter lagens ikraftrrädande Hyresnämndensuppgift skall som sagts i första hand vara an söka medla mellan partema. Ensådan medling kan avse t.ex. själva ingreppet i lägenheten ochersättningsfrågan. Kan partema inte förlikas, måste nämnden ta upp fiigan omgodkännande av stämmans beslut till prövning. Hyresnämndensprövning bör till en början avse om den av stämman beslutade om- ellertillbyggnaden är angelägen. Häri ligger att allehanda önskemål från föreningenssida om ombyggnader inte kan godtas. Det bör tex, mte komma i firåga angodkänna beslut som innebär att gemensamhetslokaler av olika slag inrättas påbekostnad av en bostadsrättshavare. bör i stället vara attföreningen skall kunna bygga om huset pä ett rationellt Prop, 1990/91: 92 sättför att tillgodose de krav som framför allt byggnadslagstifmingen ställer upp.Det kan t,ex. vara PBL:s krav på att en byggnad skall vara tillgänglig genomatt hiss inrättas. Också andra krav kan ställas upp med stöd av PBL, tex, med avseende påbyggnadens hållfasthet, hushållning med energi m,m. (se3 kap. PBL). Enligt 7 § ombyggnadslåneförordningen (1986:693) krävs det för stadiga lån attbostädema blir fullvärdiga såvitt avser utrymmen och utmsmingsstandard, bl.a. ifråga om tvätt och föirådsutrymmen. pä att få fram fullvärdigabostäder kan göra att en ombyggnad får anses Detta kaninnebära att lägenheter måste slås samman. en kommun med stöd av 11 §samma förordning (maikvillkoret) ställa krav på bl,a. Ett godkännande från hyresnämndens sida av en ombyggnad somgrandas pä ett sådant krav bör dock enligt min mening tillämpas med storförsiktighet Hyresnämndenbör också pröva om inte syftet med den beslutade åtgärden lämpligen kantillgodoses på annat sätt. I denna del kan nämnden behöva ta ställning tillsåväl uttyramesmässiga som tekniska och kosmadsmässiga frågor. Det kan då blinödvändigt för nämnden an anlita en särskild expert som biträde (se 5 § lagen(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder). Hyresnämndenbör vidare pröva om den av stämman beslutade åtgärden är oskälig motbostadsrättshavaren, dvs, frågan om inttånget kan godtas måste vägas ocksä motbostadsrättshavarens situation. Normalt bör inte bostadsrättshavarenspersonliga förhållanden ha någon avgörande betydelse. att bostadsrättshavaren har behov av lägenheten i oförändrat skick pågmnd av handikapp, kan dock vara en omständighet som gör det oskäligt attgodkänna åtgärden. Somjag redan sagt kan det ibland vara så, särskilt beträffande mycket smålägenheter, att hela lägenheten måste tas i anspråk för åtgärden. Om föreningensbeslut har denna innebörd, bör hyresnämnden fä lämna sitt godkännande endastunder villkor att inlösen sker. Det kan också förekomma att en åtgärd är av denomfatmingen att det inte är skäligt att den skall behöva godtas avbostadsrättshavaren utan att föreningen löser in hela lägenheten. Begärbostadsrättshavaren att i ett sådant fall att föreningen skall lösa in helabostadsrätten, föreslår jag i likhet med utredningen att hyresnämnden inteskall godkänna stämmans beslut med mindre inlösen sker. I de fall en inlösen ärakmell kan det ibland också anses skäligt att föreningen erbjuder bostadsrättshavarenen godtagbar ersättningsbostad för att stämmans beslut skall kunna godkännas. 1vissa fall kan en ersättningsbostad kanske ordnas i föreningens eget hus. kan ordna en sådan bostad som upplåts med bostadsrätt, kan detgivetvis ocksä påverka den ersätming som föreningen kan behöva betala. En bostadsrätt kan varapantsatt. Om föreningsstämman beslutar om in trång i lägenheten, kan det påverka panthavarens ställning, 1 vissa fall kan beslutet leda till an pantiiavaren hos bostadsrättshavaren begär att lånetskall lösas in. Det får i sä fall ankomma pä bostadsrättshavaren att ta ställningtill om han enligt den regel som jag föreslagit skall begära inlösen av hela I jq Hyresnänmdenfår då pröva om, med hänsyn till bl.a, pant- Prop, 1990/91: 92 havarens krav, inlösen börske. För att göra det möjligt för pantiiavaren att vidta de åtgärder somfordras för att inte panten skall försämras föreslär jag, lika med uttedningen, ensärskild bestämmelse om att föreningen skall vara skyldig att genastunderrätta kända panthavare om ett föreningsbeslut av det nu akmella slaget (jfr37,49 och 80 §§ BRL). Mittförslag innebär an alla slags förändringar i lägenhetema med anledning av enom- eller tillbyggnad som stämman tar ställning till kan föras vidare , om inte bostadsrättshavaren samtycker till stämmansbeslut, Nägot undantag görs inte för ringa fall eller sådana förändringar sominte kan anses som försämringar i lägenheten, tex, att yttm utökas (jfr 60 §första stycket 2 resp, 3 PBL), Detta innebär således att den nuvarandebestämmelsen i 60 § första stycket 3 BRL kan utgå. Redanenligt gällande rätt (29 § BRL) kan föreningen komma in i en lägenhet för att utföradet arbete sora erfordras. Det mnebär att föreningen, om det behövs, kanerhålla ett beslut om handräckning hos domstol för att komma in i lägenheten.Det krävs alltså ingen ytterligare bestämmelse i bostadsrättslagen för attföreningen skall kunna genomföra en godkänd åtgärd. Om godkännande har lämnatsunder villkor att inlösen sker, får föreningen dock inte tillttäda lägenhetenutan fastighetsdomstolens medgivande innan inlösen sker. Hyresnämndensbeslut skall kunna överklagas till bostadsdomstolen. Jagåterkommer till vissa frågor i övrigt om hyresnämndens prövning i specialmotiveringen. Lagrådethar inte något att erinra mot förslaget bettäffande avskaffande avbostadsrättshavarens vetorätt. Vissa smärre justeringar av lagtexten har dockföreslagits. Jag återkommer till dessa i spccialmotiveringen. Lagrådet har isammanhanget påpekat att de mål angående bostadsrätt som tidigare skullehandläggas av fastighetsdomstolama som första instans sedan den 1 januari 1991skall handläggas av samtiiga tingsrätter och prövas i den sammansättning somgäller för vanliga tvistemål (se prop. 1990/91:31 och 77§ BRL i dess lydelseenligt SFS 1990:1132). Bl a expropiarionsmål skall emellertid även ifortsätmingen prövas av fastighetsdomstolama. Uttedningenhar i sitt betänkande tagit upp frågan humvida vissa av de förslag somuttedningen lämnat om vetorättens avskaffande kan leda till ofördelaktigaskattekonsekvenser för bostadsrättshavaren. Frågan har tagits upp även av vissaremissinstanser. Denbeslutade skattereformen (prop. 1989/90:110, SkU30, rskr. 356 och prop.1990/91:54, SkUlO, rskr. 106) innebär ändringar i bl.a. kommunalskattelagen(1928:370) och i lagen (1947:576) om stadig inkomstskatt (SIL). De nya reglemai 26 § SIL innebär en övergång till en nominell vinstberäkningsmetod. Vidvinstberäkningen skall anskaffningsvärdet resp. försäljningspriset ökaseller minskas med lägenhetens andel av föreningens Vid beräkning av föreningens nettoskuld Prop, 1990/91: 92eller nettoförmögenhet skall hänsyn inte tas till fastigheten. Vinst som uppkommitvid avyttring av en bostadsrätt skall tas upp till beskatming i inkomstslagetkapital. Skattesatsen i inkomstslaget kapital är . Skatteutugetbegränsas genom särskilda schablonregler som innebär att vinsten får beräknastill av försäljningsintäkten för permanentbostäder och till avförsäljningsintäkten för övriga privatbostäder ökad eller minskad medlägenhetens andel i föreningens nettoskuld eller nettoförmögenhet Vidaremedges avdrag motsvarande lägenhetens andel i förenmgens förbättringskosmaderavseende fastigheten. Detsamma gäller den skattskyldiges förbättringskosmaderavseende lägenheten. I båda dessa hänseenden gäller vissa tidsmässigabegränsningar i avdragsrätten för utgifter för värdehöjande åtgärder. Medpermanentbostad menas en privatbostad där den skattskyldige varit bosatt iminst ett är närmast före avyttringen under fömtsätming att innehavstiden däden skattskyldige inte varit bosan på privatbostaden understiger och attbostaden anskaffats till ett marknadsmässigt pris. Som permanentbostad räknasalltid bostad där den skattskyldige varit bosatt under minst tie av de senastefem åren. Vidarefinns det en bestämmelse som innebär att man vid vinstberäkning efterexpropriation eller efter avyttting som skett under tvångsliknande förhållandenalltid får beräkna vinsten i enlighet med den mest förmånliga schablonregelnäven om den avyttrade bostaden inte uppfyller kraven för att kunna bettaktassom permanentbostad.