prop · GE0354 · 1990-12-31 00:00:00 — Den utökade avdragsrättenför förluster på marknadsnoterade aktier syftar till att underlätta företagensriskkapitalförsörjning. Detta argument har inte samma tyngd i fråga omfordringar i utländsk valuta. Mot denna bakgrund finnsdet inte tillräckliga skäl att avvika från den generella regeln om kvoteradeavdrag för reaförluster Den förlust som kan uppkomma när en fordran i utländskvaluta löses in eller avyttras bör således inte vara avdragsgill till mer än70%. Vad gäller självaberäkningen av resultatet av ett innehav av utländsk valuta bör ingenåtskillnad göras mellan kursförluster och kursvinster Förslaget finns i 30 § SILoch har även föranlett ett nytt fjärde stycke i 3 § 2 mom. Mitt förslag:Derivatinstrument (optioner och terminer) med underliggande egendom som utgörsav utländsk valuta resp. fordringar i utländsk valuta beskattas enligt sammaregler som den underliggande egendomen. Detsamma gäller finansiella instrumentvars värdeutveckling är beroende av ett index som är knutet till utländskvaluta. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: () motsätter sig förslagetoch anför att vinster och förluster vid handel i valuta eller derivatinstrumentsom avser utländsk valuta i vart fall bör vara fullt kvittningsbara mot dendelen av en aktievinst eller förlust som är hänförlig till valutakursförändring.Riksbanken konstaterar att ett visst kvittningsutrymme skulle kunna skapas omförluster på valutaoptioner och valutaterminer fick kvittas mot reavinster påsådana instrument. En ägare av utländska aktier skulle därigenom kunna säkrasådana aktier mot valutakursfall med hjälp av terminerna och optionerna. Skälen för mitt förslag:Kvittningsreglerna i det nya inkomstslaget kapital är utformade så att fullkvittning inte medges mellan en förlust på aktier och vinst på en fordran ellert.ex. De i promemorianföreslagna reglerna innebär att aktieförluster får kvittas till mot enkursvinst på utländsk valuta. En konsekvens av den valda linjen är att enaktieförlust inte heller får kvittas fullt ut mot t.ex. vinst på envalutatermin. En grundläggande princip för den nya kapitalbeskattningen ärnämligen att derivatinstrument, som optioner och terminer, beskattas enligtsamma regler som instrumentens underliggande egendom. I enlighet med dennauppdelning bör således alla finansiella instrument vars underliggande egendomär en fordran i utländsk valuta beskattas på samma sätt som fordringar iutländsk valuta. Hit räknas även finansiella instrument vars värdeutvecklingär beroende av ett index som är knutet fill utländsk valuta. De derivatinstrumentsom bör beskattas bland de utländska fordringarna är därför valutaterminer,valutaoptioner och valutaindexopfio-ner. Deav några remissinstanser efterlysta möjligheterna till kurssäkring av ut- ländska akfier kommerdärmed inte att finnas i full utsträckning, eftersom akfieföriusterna bliravdragsgilla mot vinster på valutaterminer endast till . Riksbankenframhåller att valutaopfioner och valutaterminer inte är formelh knutna fillett bestämt individuelh värdepapper och att det inte heller går att påformella grunder urskilja om derivatinstrumentet är sammankopplat medplacering i aktier eller räntebärande fordringar Det är därför olämpligt med ensådan kvittning som OM förordar pekar på en möjlighet att tillskapaen särskild "kvittningsfålla" för de aktuella instrumenten. En sådankvittningsregel skulle emellertid ytterligare komplicera regelverket och börinte införas. En aktieägare torde ävenmed de föreslagna reglerna ha möjlighet att i inte obetydlig utsträckning säkraaktier mot valutakursfall med hjälp av aktieterminer eller aktieoptioner Denya reglerna har tagits in i 30 § 1 mom. Mittförslag: Konvertibla skuldebrev utställda i utländsk valuta behandlas i reavinsthänseendeinte som akfieliknande instrument utan som fordringar Skuldebrev i utländskvaluta med optionsrätt behandlas generellt som två separata värdepapper Promemorieförslaget:Konvertibla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt utställda i utländskvaluta behandlas i reavinsthänseende inte som akfieliknande instrument utan somfordringar i utländsk valuta. Ett avskilt utländskt optionsbevis beskattas påsamma sätt som akfier. Remissinstanserna:Den föreslagna avgränsningen har i huvudsak lämnats utan erinran. Skälen för mitt förslag:Konvertibla skuldebrev utställda i utländsk valuta för med sig särskildagränsdragningsproblem. I det nya inkomstslaget kapital beskattas konvertiblaskuldebrev i svensk valuta på samma sätt som akfier Det innebär underförutsättning att skuldebreven är marknadsnoterade -att förluster kan kvittasfullt ut mot vinster på marknadsnoterade aktier m.m. Avkastningen höjer interänteavdragstaket. I propositionen omreformerad inkomst- och företagsbeskattning uttalade jag att såväl svenska somufiändska finansiella instrument av akfiekaraktär skulle beskattas som aktier.Akfievinstreglerna skuUe dock inte fillämpas om fordringar i utländsk valutautgjorde en del av instrumentet (prop. 1989/90:110 s. 433). Fordringar i utländskvaluta är som jag tidigare framhållit ofta utsatta för stora värdeförändringar.Till viss del är dessa förändringar också förutsebara. Detta gör att det, ibetydligt större utsträckning än vad som gäller för fordringar i svenskakronor, går att använda dem för skatteplanering. Av den anledningen börkonvertibla skuldebrev i utländsk valuta inte räknas fill gruppenaktierelaterade värdepapper inom vilken gäller rätt fill fuU kvittning mellanvinster och förluster Konvertibla skuldebrev som är utställda i ut- ländsk valuta bör såledesbeskattas enligt huvudregeln på samma sätt som andra fordringar i utländskvaluta. En särskild sortskonvertibla skuldebrev är konvertibla vinstandelsbevis. Bevisets avkastning ärknuten till storleken på utdelningen i ett visst företag. Vinstandelsbevis kanockså förekomma utan konverteringsrätt. Även dessa typer av skuldebrev börbehandlas som de utländska obligationerna under förutsättning att skuldebrevenställts ut i utländsk valuta. Förslagenföranleder ändringar i 27§ 1 mom. För skuldebrev förenademed optionsrätt föreslår jag (avsnitt 4.4) vissa förändringar av denyligen beslutade kapitalbeskattningsreglerna. Mina förslag i den delen innebäratt skuldebrev med optionsrätt i såväl svensk som utländsk valuta kommer attbeskattas som separata värdepapper. 4.1.8Kursvinster och kursförluster på skulder Mitt förslag:Vinster och förluster som är hänförliga till valutakursförändringar och somrealiseras vid betalning eller överlåtelse av skuld är skattepliktiga resp.avdragsgilla för låntagaren i likhet med vad som gäller för långivaren. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Promemorian innehåller dock särregler om avdragsrättför vissa ränteutgifter vid kursvinstberäkningen. Remissinstanserna:Förslaget att skuld- och fordringsfallen skall likabe-handlas möter i sak ingeninvändning. Några remissinstanser framhåller att överlåtelse av en skuld barakan föranleda valutabeskattning om överlåtelsen sker mot vederlag. Skälen för mitt förslag:RINK föreslog att skulder i svenska kronor skulle reavinstbeskattas. Dettaförslag avvisades (prop. 1989/90:110 s. 465). En annan sak är frågan ombeskattning av vinster på lån i utländsk valuta som uppkommer genomvalutakursförändringar. En skuld i utländsk valutager samma typ av kursvinster och kursförluster som en placering i utländskvaluta. Valutakursvinster och valutakursförluster på sådana skulder bör därförskattemässigt behandlas på samma sätt som motsvarande poster avseende fordringarBeskattning av kursvinster på skuldsidan krävs således för att beskattningenskall bli symmetrisk. Om en privatperson lånar i utländsk valuta av en annanprivatperson bör således långivarens skatteplikt för en kursvinst i principmotsvaras av ett avdrag för kursförlust hos låntagaren och vice versa. Kursvinster på en skuld iutländsk valuta uppkommer då värdet av det ursprungligen lånade beloppet(omräknat i svenska kronor) är högre än det belopp (omräknat i svenska kronor)låntagaren betalar tillbaka när lånet löses. Med inlösen av ett lån likställsdet fallet att ansvaret för skulden övertas mot vederlag av en ny gäldenär I undantagsfall kanlåntagarens vinst på ett lån i utländsk valuta bero på andra faktorer änändrade valutakurser Förändringar i den allmänna ränte- nivån under låneperiodenkan exempelvis få till konsekvens att långivaren erbjuder viss kapitalrabattför det fall låntagaren går med på att inlösa lånet . Här böremellertid i likhet med vad som gäller för svenska skulder reavinstbeskattninginte ske av värdeförändring som inte är hänföriig fill valutakursförändringar. Som framgått harjag, av förenklingsskäl valt att avstå från en särreglering av avdragsrättenvid den löpande beskattningen för ränteutgifter på lån i utländsk valuta.Därmed bortfaller också behovet av särskilda regler för utgiftsräntor vidberäkningen av kursvinst. Kursförluster på skulder iutländsk valuta bör liksom kursförluster på utländska fordringar varaavdragsgilla fill . Denya reglerna är intagna i 3 § 1 och 2 mom. samt 30 § 2 mom. Mittförslag: Uppgifter i självdeklarafionen för vinstbeskattningsän-damål skalläven lämnas av skattskyldiga som betalat eller överlåtit lån i ufiändsk valuta.I kontrolluppgift om ränta och fordran skall lämnas uppgift om räntan är avdet slag som höjer ränteavdragstaket. Promemorieförslaget:Innehåller en mer långtgående reglering av uppgiftsskyldigheten isjälvdeklaration men tar inte upp uppgiftsskyldigheten i kontrolluppgift. Remissinstanserna:Uppgiftsskyldigheten möter ingen invändning. Några instanser tar upp frågor omden lagstiftningstekniska regleringen. Skälenför mitt förslag: Placeringar och lån i utländsk valuta medför särskildakontrollproblem. Lagen (1990:750) om betalningar fill och från utlandetställer dock i princip krav på att utländska fondpapper skall förvaras i depåhos en auktoriserad valutahandlare. Vidare gäller ett principiellt förbud motbetalningar fill eller via eget inlåningskonto i uUandet. Dessa krav germöjlighet fill kontroll vid beskattningen. Uppgiftsskyldigheten isjälvdeklarafion och kontrolluppgift bör svara mot de avvikelser från förslageni promemorian som jag förslagit samt mitt förslag i fråga om ränteavdragstaket(avsnitt 4.2). Enligt min mening bör förslagen till ändringar iinkomstbeskattningen föranleda en komplettering av bestämmelserna i 2 kap. 17§ och 3 kap. 22 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifterKompletteringen innebär att uppgiftsskyldighet för reavinstberäkning ävengäller skattskyldiga som betalat eller överlåtit lån i utländsk valuta. Vidareinförs en skyldighet att i kontrolluppgift om ränta och fordran lämna uppgiftom i vad mån räntan är att hänföra fill en sådan ränteinkomst för denskattskyldige som höjer ränteavdragstaket enligt 3 § 2 mom. andra stycket SIL. Kursvinstberäkningenkan i många fall bli komplicerad. Ett sätt att förenkla tillämpningen är attutvidga kontrolluppgiftslämnandet utöver vad jag nu föreslår. Dessa frågorkräver emellertid ytterligare överväganden. Mitt förslag:Rätten att kvitta ränteutgifter . mot ränteinkomster begränsasytterligare. Ränteavdragstaket höjs inte för ränta på inlåningskonton meduppskjuten räntebetalning och fordringar i utländsk valuta. Detsamma gällerför ränta på skuldebrev med varierande räntesats eller med räntasom inte betalas samt ränta på skuldebrev som getts ut till underkurs. Bakgrunden till mittförslag: I 3 § 2 mom. SIL i nuvarande lydelse finns bestämmelser ombegränsningar i avdragsrätten för räntor Bestämmelserna syftar fill attförebygga skatteplanering och motverka skattekrediter genom lånefinansieradeplaceringar som ger en låg löpande avkastning. Bestämmelserna avser att ge enlikformig beskattning med hänsyn till att värdeökningar beskattas först när derealiseras. Ränteavdragsbegränsningeninnebär att ränteutgifter får kvittas fuUt ut mot ränteinkomster Ränteutgifternafår dock inte kvittas mot ränta på konvertibla skuldebrev och andraaktieliknande tillgångar. Om ränteutgifterna överstiger ränteinkomsterna medmer än får av det överskjutande beloppet dras av. För barn ochungdomar och för han-delsbolagsbeskattade dödsbon är gränsen 10 000kr Skatteredukfionen för det överskjutande räntebeloppet begränsas således till21 %. Skälen för mitt förslag: Isamband med remissbehandlingen av departementspromemorian (Ds 1990:38)Beskattning av utländsk valuta och Beskattning av utskiftade medel har detsärskilt uppmärksammats att reglerna för ränteavdragstaket medförkvittningsrätt för ränteinkomster på vissa fordringar som ger skattekrediterDet rör sig om inlåningskonton med uppskjuten ränteutbetalning och skuldebrevmed liten eller ingen löpande avkastning men med en stor värdestegring. Detfinns även tecken från kapitalmarknaden på en framväxt av sådanaplaceringsinstrument. Jag kan således konstateraatt problemen med skattekrediter för fordringar med uppskjuten avkastningträtt i förgrunden . Det står, enligt min mening, ocksåklart att full kvittning för ränteinkomster på nämnda slag av tillgångarmed uppskjuten avkastning strider mot målen om-en likformig beskattning.Utöver det allmänna utrymmet för fulla ränteavdrag på börränteutgifter vara fullt avdragsgilla endast mot ränta på tillgångar med enavkastning som inte är senarelagd. Ränta på inlåningskontonmed uppskjuten räntebetalning samt ränta och realisationsvinst påunderkursobligationer bör därför behandlas på samma sätt som bl.a.aktieutdelning. Detsamma gäller ränteinkomster på fordringar i utländsk valutaeftersom en placering i utländsk valuta kan ge samma effekt som en underkursobligafion(jfr avsnitt 4.1.3). Det till lagrådetremitterade lagförslaget i denna del innebar att i huvudsak endast ränta påinlåningskonton i bank o.d. skulle kunna höja avdragstaket. Jag konstateradedärvid att ur likformighetssynvinkel borde egenfiigen även ränta påobligationer där det inte förekommer skattekrediter höja avdragstaket. Jag anser att skälen föratt undanta flertalet obligationer från den förmånligare behandlingen inteväger tillräckligt tungt med hänsyn till behovet av en väl fungerandeobligafionsmarknad. Särbehandlingen i fråga om ränteavdragstaket bör därförinskränkas till framtidskonton o,d,, obligationer som emitterats fill underkurssamt fordringar i utländsk valuta. Ett skuldebrev bör anses som emitterat tillpari (ej underkurs) om emissionskursen inte understiger av skuldebrevetsnominella värde. För att motverka skattekrediter bör det också krävas atträntan på skuldebrevet betalas och är . Det börunderstrykas att även reavinst på en ob-ligafion av detta slag som emitteratstill pari höjer avdragstaket om reavinsten anses som ränta enligt 29 § 2 mom,SIL, Ingen ändring är avseddför ränta på konvertibla skuldebrev o,d. Sådan ränta höjer interänteavdragstaket. Detsamma gäller den avkastning på andel i räntefond somanses som ränta (jfr avsnitt 4,3), Mittförslag föranleder ändringar i 3 § 2 mom, SIL. 4.3 Andelar i räntefonder Mitt förslag: Omen värdepappersfonds värdepappersinnehav uteslutande består av fordringar isvenska kronor skall en andel i fonden reavinstbeskattas på samma sätt somfordringar i svenska kronor Bakgrunden till mittförslag: Enligt de numera upphävda bestämmelserna i punkt 10 av anvisningarnafill 38 § KL räknades vinst på andel i akfiefond (värdepappersfond) varsförmögenhet bestod av skuldebrev som intäkt av kapital i stället för tillfälligförvärvsverksamhet. En sådan fond benämns avkastningsfond eller räntefond. De nya reglerna förinkomstslaget kapital innebär att reaförluster på andelar i räntefonder äravdragsgilla fill (3 § 2 mom. och 27 § 5 mom. Reaförluster påmarknadsnoterade fordringar i svensk valuta behandlas däremot somränteutgifter och blir därmed fullt avdragsgilla inom ramen förränteavdragstaket på Andelar i fonder som till minst tre fjärdedelarinnehåller aktier behandlas dock på samma sätt som marknadsnoterade akfier. Under vårenslagstiftningsarbete konstaterade jag att fonder med stor andel skuldebrevregelmässigt ger större löpande avkastning än fonder vars förmögenhet ärplacerad i aktier. Jag pekade på att om fonder med betydande andel fordringarbeskattas enligt akfievinstreglerna, skulle skattefördelar kunna uppnås genomatt andelar säljs med vinst strax före utdelning. Ett kvittningsunderlag skulledärigenom kunna tas fram för att utnyttja en reaförlust på marknadsnoteradeaktier (prop. 1989/90:110 s. 431). Beskattningen utformades mot dennabakgrund. Skälen för mitt förslag:De nya bestämmelserna för räntefonder har den nackdelen att de i viss mån kansägas diskriminera ett indirekt ägande av svenska räntebärande värdepapper iförhållande till ett direkt ägande. Reglerna om kvoterade reaförluster kanockså medföra otillfredsställande be- skattningskonsekvenser isamband med att det utgår s.k. räntekompensation till den som överlåter andel iräntefond. När kvittningsrättenenligt mitt tidigare förslag (avsnitt 4.2) inskränks för ränteinkomster vidtillämpning av bestämmelserna om ränteavdragsbegränsning talar övervägandeskäl för att reaförluster på andelar i räntefonder skall behandlas somreaförluster på fordringar Marknadsnoterade andelar i räntefonder som enbartbestår av skuldebrev i svenska kronor bör därför reavinstbeskattas på sammasätt som en marknadsnoterad fordran i svenska kronor. Det innebär att vinstenrespekfive förlusten behandlas som ränta. Räntan höjer inte ränteavdragstaket. Av författningstekniskaskäl och med hänsyn till omläggningen av rätten fill kvittning mellanränteintäkter och räntekostnader bör löpande avkastning från fonden alltjämtanses som utdelning. Mitt förslag föranlederändringar i 3§ 2 mom. femte stycket och 27§ 1 mom. SIL samt ett nytt sjättemoment fill samma paragraf. 4.4 Skuldebrev förenade med optionsrätt Mittförslag: Vid avyttring av ett skuldebrev förenat med optionsrätt beskattasskuldebrevet enligt fordringsreglerna i 29 § och optionsdelen enligtaktiereglerna i 27 § SIL. Restvärdemetodenbehålls för fördelning av anskaffningsvärdet mellan skuldebrevet ochoptionsrätten och utvidgas till att gälla alla fall där ett skuldebrevförvärvats i förening med en optionsrätt. Skälen för mitt förslag:Enligt 27 § 1 mom. SIL skaU skuldebrev som är eller har varit förenade medoptionsrätt, beskattas enligt akfievinstreglerna. Även om skuldebrevet ochoptionsbeviset har skilts åt skall således bägge delarna behandlas som enaktie. Det innebär att vinster och förluster på sådana marknadsnoteradevärdepapper får kvittas mot förluster och vinster på marknadsnoterade aktiero.d. Skälet till att skuldebrevförenade med optionsrätt hänfördes till aktierna var att de utgör värdepappervars värdeutveckling på samma sätt som en akfie är beroende av ett företagsresultat. Grundtanken var att sådana värdepapper som typiskt sett har sammavärdeutveckling som en aktie inte skulle få en gynnsammare skattebehandling änen vanlig aktie. För att undvikagränsdragningsproblem som påtalades av bl.a. lagrådet utformades bestämmelsenså att dessa skuldebrev både före och efter ett eventuellt avskiljande avoptionsbeviset skulle beskattas som akfier Med de nya skattereglernahar intresset för förvärv av optionsrätter ökat. De är nämligen inte förenademed samma kapitalbindning som exempelvis konverfibla skuldebrev. Ett av syftenamed det nya skattesystemet har varit att motverka låntagande. Hög upplåning kanvara skattemässigt ofördelaktig fill följd av ränteavdragsbegränsningarna. Dethar redan resulterat i att företag i vissa fall låter anställda förvärvaköpoptioner i stället för konvertibla skuldebrev. Därmed undviks ensamhällsekonomiskt omotiverad rundgång i form av att berörda anställda tar lånför att ge lån till företaget. Dethar visat sig att det uppkommer svårigheter att avgöra när skuldebrev Prop.1990/91:54 förenade med opfionsrätt skall beskattas bland akfierna resp. närskuldebrevet skall beskattas bland fordringarna och opfionsrätten som enakfie. Gränsdragningen har bl.a. betydelse för att skilja ut i vilka fallrestvärdemetoden enligt 27 § 3 mom. SIL skall användas för att bestämma deolika delarnas anskaffningsvärde. Ettfall där dessa svårigheter uppkommer är när ett skuldebrev har förenats med enteckningsoption avseende aktier i ett annat bolag än det som emitteratskuldebrevet. (Bolag A ger ut ett skuldebrev förenat med en teckningsoption ibolag B. Den optionen har bolag A fått genom förvärv av ett skuldebrev förenatmed en optionsrätt till teckning av akfier i bolag B. Optionsbeviset hardärefter avskiljts och förenats med det skuldebrev som bolag A ger ut). Ettannat fall är när ett skuldebrev förenats med en köpoption. Lagsfiftningenhar i detta hänseende utformats på ett sätt som innebär tolkningssvårigheter.Den är inte heller flexibel i den meningen att det genast går att förutsägahur anskaffningsvärdet skall beräknas för ett utländskt värdepapper som liknarett skuldebrev förenat med opfionsrätt. Bestämmelserna tar sikte endast påskuldebrev förenade med rätt till teckning av aktie eller aktieliknandeinstrument i det utgivande bolaget utfärdat med stöd av 5 kap.aktiebolagslagen. Detkan i detta sammanhang anmärkas att regeringen har beslutat om direktiv(dir 1990:46) till en utredning om översyn av akfiebolagslagen. I uppdragetingår bl.a. att pröva om optionsrätter bör få utfärdas av ett aktiebolag utanbindning till ett skuldebrev. Medtanke på den ökade användningen av optionsrätter och behovet av tydliga regleri det nya skattesystemet som även kan omfatta utländska företeelser finns detredan nu skäl att välja en annan lösning än den som presenterades i prop.1989/90:110. Därvid bör även övervägandena om en ändring av den civilrättsligaregleringen i akfiebolagslagen beaktas. Jagföreslår att skuldebrev förenade med optionsrätt alltid beskattas som tvåseparata delar på samma sätt som en "enhet" bestående av en aktie ochen obligation beskattas som två separata delar redan enligt nuvarande regler.Optionsrätten beskattas enligt de regler som gäller för opfioner av denna typmedan skuldebrevet beskattas enligt de regler som gäller för en fordran avdenna typ. Den som säljer ett skuldebrev förenat med optionsrätt avseendeaktier skall alltså dela upp anskaffningsvärdet och beskatta optionsdelen somen aktie och skuldebrevsdelen som en fordran. Skuldebrev förenade medoptionsrätt skall därför slopas i uppräkningen av de aktiebeskattade finansiellainstrumenten i 27§ Imom. Behovetav att kunna fördela anskaffningsvärdet mellan de två delarna accentueras närdessa skall beskattas enligt olika regler. Regeringsrättens avgörandeRÅ 1983 1:77 gav upphov till den lagregle ring av restvärdemetoden som infördes . Målet gällde bl.a. fördelning av anskaffningsvärde mellan olika tillgångar samt förbrukning av anskaff ningsvärde. 1 detta fall hänfördes anskaffningsvärdet för ett skuldebrev och en optionsrätt till teckning av aktier som förvärvats tillsammans enbart till skuldebrevet. Resultatet blev att skuldebrevet kunde säljas med en avdragsgill reaförlust och att ett motsvarande värde kom att beskattas 217 som en reavinst påoptionsrätten när denna avyttrades. Genom uttrycklig Prop. 1990/91:54lagsfiftning ändrades rättsläget så att anskaffningsvärdet fördelades mellanskuldebrevet och optionsrätten enligt den s.k. restvärdemetoden. En motsvaranderegel finns nu i 27 § 3 mom. Dennaregel tar sikte på skuldebrev med optionsrätt till teckning av aktie e.d. i detemitterande bolaget. Den begränsas också till de fall där själva skuldebreveterhållits genom teckning. De äldre reglerna tog sikte även på skuldebrev förenatmed optionsrätt fill köp av aktie. Restvärdemetodenbehövs främst för att beräkna anskaffningskostnaden vid teckning men den skullekunna tillämpas även när ett skuldebrev förenat med optionsrätt har förvärvatsgenom köp eller byte. Restvärdemetoden utgör i de sistnämnda fallen enhjälpregel som i princip leder till samma resultat som om en proportioneringhade skett mellan skuldebrevets och optionsrättens marknadsvärden. Metoden börgälla både för optionsrätter som avser rätt till teckning och sådana som avserrätt till köp.