prop · GE03155 · 1990-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenvill utlryckligen varna för att man i ett läge, där lantbruket står införvikliga och krävande förändringar, medvetet eftersträvar höjdafastighetspriser. Detta kommer oundvikligen att öka kapitalkostnaderna förnytillträdande yrkesutövare och försvåra nyrekryteringen till näringen avsådana som skall verka och bo i bygden. Såväl för lantbruket som förkonsumenterna finns tvärtom alla skäl att söka hålla kostnaderna nere. Länsstyrelsenanser slutligen, all utredningens underlag inte på något sätt ger grund för de slutsatser utredaren vill dra. Det synes oss, som om utredaren är helt obekant med jordförvärvslagens praktik. Han har heller inte förstått, att lagens tillämpning under olika tider har varit beroende av den allmänna politiken på jordbruks- och skogsbruksområdet. Därför är det felaktigt att påslå, att dagens lagsliflning skulle medverka till en allmän koncentration av jordägandet. För läns del medverkar förvärvs prövningen såväl till etablering av smärre deltidslantbruk som till all ge brukare med otillräckligt markinnehav en välbehövlig förstärkning. Med den ringa egendomsstorlek som är typisk för är det orimligt att beteckna det sistnämnda ändamålet som en strävan till ägandekoncent- 66 En koncentrationav markägandet i händerna på köpstarka grupper Prop, 1990/91:155 medspekulativa intressen skulle däremot gynnas just genom de föränd- Bilaga 2ringar utredaren föreslår. Deinternationella jämförelser utredaren vill använda för att underbygga sinaslutsatser är irrelevanta. Det går inte att jämföra länder med så helt olikaförhållanden och så annorlunda agrarhistorisk bakgrund, som här görs. Länsstyrelsenhar svårt att betrakta utredningen som vetenskapligt och metodiskt seriös. Dessförslag ses som direkt negativa från såväl regionalpolitiska somjordbruksekonomiska och allmänsociala synpunkter. 1.30 Länsstyrelseni anser att utredningen alltför ensidigt försökt analysera effekterna av jordförvärvslagen utan att tillräckligt beak ta hur andra förhållanden påverkat utvecklingen inom fastighets- och lantbruksområdet. Utredningen har dessutom sammanblandat gällande och lidigare jordförvärvslag. Länsstyrelsenmenar därför att en del av utredningens slutsatser angående jordförvärvslagenseffekter blivit felaktiga. Länsstyrelsenavstyrker utredningens båda alternativa förslag lill ändringar avjordförvärvslagen och föreslår att nu gällande lag behålls tills vidare. Enutvärdering som bör ta med bäde bifall, avslag och lagens indirekta effekt börgöras . Föratt rätl kunna bedöma effekterna av jordförvärvslagen måste lagen och desstillämpning sättas in i ett större sammanhang, nämligen förändringarna inomlantbruket både avseende brukande och ägande och de faktorer som påverkat dessaförändringar. Utredningensförsta alternativ, dvs. i princip bara en bolagsförbudslag, avstyrks medbestämdhet av . Länsstyrelsenanser att nuvarande lagutformning är väl avvägd lill behovet och atl någonändring egentligen inte behövs. I viss utsträckning behövs också en möjlighetatt befrämja bättre arrondering. De nuvarande bestämmelserna bör bibehållas.Länsstyrelsen anser också att det är för tidigt att utvärdera lagändringarnasom kom lill . Detta bör göras och då bör ocksåbifallsärenden och lagens indirekta effekt studeras. Länsstyrelsenavstyrker därför också utredningens andra aUernativ och föreslår att ingenändring görs i jordförvärvslagen. 1.31 Glesbygdsdelegationenhar beretts tillfälle att yttra sig över rubrice rad rapporl. Med anledning av detta har delegationen vall alt i form av ett tjänstemannayttrande framhålla följande. Utredarendrar mycket långtgående slutsatser av sin översyn av jord förvärvslagens effekier. Utredaren anser att den inte har motverkat separa tion av ägande och brukande, inte främjat rationalisering frånsett just storieksrationaliseringen, inte förhindrat utflyUning från glesbygden och inte heller hindrat köp och försäljning i spekulationssyfte. nar att lagen t. o. m.motverkat sitt syfte på så sätt att den bidragit till att Prop. 1990/91;155 skilja ägande från brukande och avfolkat glesbygden. Den enda positiva Bilaga 2 effekt utredaren finner är att den förhindrat bolagsförvärv. Glesbygdsdelegalionenhar kritiserat jordförvärvslagen från ungefär samma utgångspunkter somutredaren. Jag kan instämma i mycket av den krilik som utredaren lämnar, bl.a.angående den ensidiga storieksrationaliseringen som knappast skapat en förglesbygden bättre anpassad struktur inom jordbruket. Jag anser emellertid attutredarens slutsatser i några fall är bristfälligt underbyggda. Det ärexempelvis svårt att jämföra befolkningsstatistik för glesbygden i olikaländer beroende på olika avgränsningar av ortsstorleken. Det är ocksåuppenbart att prisprövningen förhindrat spekulationsförvärv även om den intevarit något effektivt instrument i detta avseende. TiU skillnad från utredarenser jag etl lågt pris som en fördel och ofta en förutsäUning för ett aktivtlantbruk på fastigheterna. 1.32Familjejordbrukarnas riksförbund: när av den svenska åkermarken ansesvara överflödig bör endast de som odlar eller kommer all odla alternativt fåförvärvstillstånd vid köp av ett jordbruk. Att alternativt odla, exempelvisgrönsaker, ger också fler arbetstillfällen på landsbygd och i glesbygd. 1.35Landsorganisationen i instämmer i stort i resonemang och slutsatser somutredningen redovisat. Ändringari jordförvärvslagen aktualiseras dock även utifrån andra utgångspunkter än desom utredningen lar upp. Dels av en nödvändig översyn av helajordbrukspolitiken bl. a. i samband med närmandet till EG, dels av omläggningenav skattesystemet. Näralla dessa förutsättningar klarnat något mer bör en förändring avjordförvärvslagen komma lill slånd innebärande en betydande avreglering. 1.37Lantbrukarnas riksförbund: Som en konsekvens av dessa föreslär LRF att enlagstiftning skall innehålla ett principförbud för juridiska personers förvärvav jordbruksfastigheter, en regionalpolitisk paragraf som dels ger utrymme attfrämja boendet på landsbygden, dels möjlighet att bilda bärkraftiga jord- ochskogsbruksföretag samt en möjlighet till prövning av överlåtelsepriser. Prisprövningenbör sålunda enligt LRF finnas kvar. LRFåterupprepar också sitt krav på slopad förmögenhetsskatt. LRFkräver att den kommunala förköpsrätten tas bort ur lagen. LRFhar beretts tillfälle att yttra sig över utredning avjordförvärvslagen. brist är att utredningen har behandlat förekomsten av en jord förvärvslag över huvud taget, inte nu gällande lagstiftning och lillämpning en av denna. Det kan i och för sig vara förenat med svårigheter att utvärdera en lagstiftning som endast varil i kraft , i all 68 synnerhet som bara ettmycket begränsat antal fastighetsöverlåtelser be- Prop. 1990/91:155 rörs av jordförvärvslagen. Trotsdetta är Wibes utredning intressant och visar l.ex. klart att det finns övervägande fördelar med privat ägande av skogs- och jordbruks- ■ mark.Vi tycker del är en styrka att det deklareras att inflyttningen tilllandsbygden bör uppmuntras. LRFanser dock all utredningen underskattar lagens betydelse för bildandet avbärkraftiga företag. Vi delar inte utredningens bedömning att rationaliseringenenbart har skett för att sänka livsmedelspriserna. Den har varit enförutsättning för att ge jordbmkarna rimliga inkomster. Överlåtelseprisernavid jordförvärv har inte motiverats utifrån fastigheternas avkastningsvärdevilket medför att heltidsjordbrukare (nuvarande och blivande) får svårigheleratt förvärva jordbmksfastigheter. LRFanser att utredningen inte tillräckligt noga analyserat detta förhållande.Utredningen visar visserligen att jordförvärvslagen sänkt priserna och tardetta till intäkt för att prisprövningen varit verksam. saknar emellertidrelevans eftersom det är markens ekonomiska avkastningsförmåga som måstemotivera överlåtelsepriserna inte fiktiva marknadsvärden. Mot denna bakgrundhar priserna i många fall varit för höga. Syftetmed jordförvärvslagen är att reglera markägandet i . Den är dock endasten del i det statliga regelverk som har betydelse för markägandet. Väl såviktigt är t. ex. skattelagstiftningen och övrig marklagstiftning. Enförändring av jordförvärvslagen i den riktning vi nu skisserar medför betydandeförändringar för lantbmkare. Ett företräde till förvärv av något skälkommer i många fall inte att innebära en prissänkning för säljaren utan enbarten förköpsrätt till det överenskomna priset. Olikamotiv styr förvärven i olika delar av landet. 1 närheten av större orter ärl.ex. bostaden förhållandevis värdefullare än i andra delar av Sverige.Efterfrågan kan där påverkas av tillgången på bostäder snarare än markensavkastningsförmåga. I konkurrens med köpare som har gott om pengar och söker sigett bra boende kan aktiva jordbrukare i dessa områden få svårt att hävda sig.Vid tillämpningen av jordförvärvslagen som LRF tänker sig den antar vi attrationaliseringsmotivet kommer att vara bärande för förvärvsföreträde. Iandra delar av , främst i skogs- och mellanbygderna, är efterfrågansvagare. Vid förvärvsprövning bör därför slor vikt läggas vid boendet. Det börsålunda finnas en effektiv sanktion mot dem som inte bosätter sig på sinafastigheter. Prisprövningenkommer också att spela en roll för att ge arrendatorernas möjlighet attförvärva den jord de brukar ett reellt innehåll. 1.38Småbrukare i Väst har med tillfredsställelse tagit del av professor utredningsförslag då del innehåller många synpunkter som vår organisation framfört till riksdag och regering. Om detta förslag lill jordförvärvslag går igenom tänds ett nytt hopp för småbrukarna och landsbygden. 1.39 : Att analysen utmynnar i långtgåen- Prop. 1990/91;155 de förslag till avreglering är glädjande. : Även om utredningens analyser ivissa fall förefaller väl enkla är rapporten i stort ett intressantdiskussionsinlägg med flera nya infallsvinklar. Vi delar utredningens huvudsakligabedömning att jordförvärvslagen i stor utsträckning är etteffektivt redskap för att nå de avsedda politiska syftena. Utredningen påslåratt meningen ej varit att ifrågasätta dessa syften. Vi noterar emellertid altså inte genomgående är fallel. Diskussion och slutsatser ifrågasätter tvärtomdet samhällsekonomiska värdet av flera av lagens huvudsyften. Utredningendiskuterar två alternativ till en ny jordförvärvslag. I båda alternativen finnsförbud för juridiska personers förvärv. I det ena finns dessutom företräde förortsboende och de som önskar nyinflylta till glesbygden. Skogsindustrierna harovan redovisat sina uppfattningar i dessa frågor. Regionalpolitiken bör hållasutanför lagen och i stället drivas effektivt med riktade medel. Fortsatt förbudför juridiska personers förvärv behövs inte . Slutsatsenav detta skulle således vara att någon jordförvärvslag över huvud taget intebehövs. Så långt vill vi emellertid inte gå. Det finns behov av en enkel modernjordförvärvslag som i huvudsak innehåller t.ex. bestämmelser för utländskapersoners förvärv, skydd för oseriöst ägande som leder till inaktivitet samtolika myndigheters roller. Kanske kan jordförvärvslagens bestämmelsersamordnas med annan lagstiftning rörande fastighetsbildning och handel medfastigheter. 1.43Svenska kommunförbundet: Den i rapporten föreslagna avregleringen är positiv.Sparbanksföreningen delar utredarens mening att den nuvarande lagstiftningensynes vara ineffektiv i förhåUande till lagens syften och att stora delar avlagen kan upphävas utan men för den jordbmkspolitiska utvecklingen. Jordbruketkommer alt utsättas för en omfattande förändring i form av avregleringar ochstorleksrationaliseringar. Mycket tyder på att statsmakterna kommer attompröva grundläggande-delar av jordbrukspolitiken, såsom självförsörjning,öppna landskap m. m. Allt pekar på att lantbruksföretaget blir elt företagvilkel som helst, men med lokalisering till landsbygden. Mol denna bakgrund ärdet angeläget att goda betingelser skapas för att driva jordbruksföretag pålandsbygden. En reformering och förnyelse av jordförvärvslagen är därförviktig. släller sig positiv till att handeln medjordbruksfastigheter underlättas och många av tvångsreglerna ijordförvärvslagen avskaffas. Sammanfattningsvisger en avvägning av syftena med jordförvärvslagen i enlighet med vad somanförts ovan vid handen, att ett prövningssystem för jordförvärv bör finnaskvar, men atl det kan begränsas till juridiska personers förvärv, med ökademöjligheter än för juridiska personer attförvärva jordbruksfastigheter, varvid förvärven bör prövas av länt- Prop.1990/91: 155 bruksnämnden. Förenklingssträvandena talar för att prövning iandra Bilaga 2 syften bör avskaffas. 1.44 anser att en jordförvärvslag är nödvändig. Den mäste vara så utformad att den som avser att själv bruka fastigheten ges företräde att förvärva den då den utbjuds till försälj ning. Detär viktigt att lagen ger grunden till uppbyggnad av en levande landsbygd. Sammantagetinnebär SJAs ställningstagande att nu gällande jordförvärvslag ävenfortsättningsvis skall tillämpas, dock med en striktare tillämpning av reglernaom prisprövning och boendeplikt. Endast härigenom kan grundenför den levande landsbygden bestå. Skulle förändringar erfordras avlagstiftningen måste dessa grundas på noggrann utredning och analys och intesom nu på hypoteser vilka inte blivit ordentligt analyserade. 1.45 tillstyrker utredningens förslag om änd ringar i jordförvärvslagstiftningen, innebärande att de nuvarande rationa liseringsbestämmelserna och prisprövningen slopas med bibehållet förbud mot förvärv av juridiska personer. Utredningenspåpekande att generationsskiftena bestämmer en miniminivå för omsättningen avfastigheter är rikligt. Det bör dock tilläggas, att omsättningen av fastigheterpåverkas i hög grad även av andra faktorer än jordförvärvslagstiftningen,framför allt skattesystemet. Om föreliggande förslag till nytt skattesystemblir verklighet, kommer detta att medföra en drastisk minskning av omsättningenav jordbruksfastigheter genom köp. Den föreslagna närmast konfiskatoriskarealisationsvinstbeskattningen av näringsfastigheter kommer att medförainlåsningseffekter som gör att omsättningen på fastighetsmarknaden sjunkertill en bråkdel av den nuvarande. Videlar utredningens bedömningar om jordförvärvslagens konsekvenser, dvs. 1.den omsatta mängden fastigheterminskar, 2.andelen och antaletsläktförvärv ökar, 3.priset på jordbruksfastigheterfaller, 4.säljare och potentiella säljaregör förluster, 5.de köpare som utestängs görföriuster, 6.insiders, dvs. de som får köpafastigheter, gör vinster. Videlar i storl utredningens syn på jordförvärvslagens målsättningar och jordförvärvslagens effekter. En viss försiktighet mäste dock iakttas beträffande slutsatserna om jordförvärvslagstiftningens praktiska konse kvenser. Den utveckling som faktiskt kan konstateras är oftast en följd av 71 ett komplicerat samspel avmånga olika ekonomiska, skattemässiga m.fl. Prop. 1990/91; 155 faktorer. 1.47 : Utredaren ifrågasätter inte jordförvärvs lagens mål att: a)ochsambandet bmkande ägande inom jord-och skogsbruket. b)Främja jord- och skogsbruketsslmkturrationalisering. c)Främja sysselsättningen iglesbygd. Utredningendiskuterar i stället hur effektivt jordförvärvslagstiftningen uppfyller dessatre mål vart och elt. Enligt är målen till en del motstridiga,vilket också utredningen på flera ställen pekar på. Ennaturlig följd efler denna utredning av jordförvärvslagstiftningen är atldiskutera behovet av, och i så fall målen för en jordförvärvslag mot bakgrundav den nya, liberala ekonomiska ordning, som är förestående. Härvid skullediskussionen troligen leda till skilda analyser för jordbmk och skogsbruk, därskogsbrukets självklara knytning till trävaru- och massa/pappersmarknadernavia skogsindustrin bör innebära mycket fri handel med skogsmark. Priset påtimmer och massaved sätts affärsmässigt utifrån världsmarknadspriserna påskogsprodukter. Det finns därför utomordentliga skäl för affärsmässiga regleräven för handel med skogsmark. mån jordbruket fortsättningsvis kommer att vara en reglerad näring, finnslogik i reglerad jordbruksmarkshandel. Engränsdragning mellan skogsfastigheter och jordbruksfastigheter blir i så fallnödvändig efter exempelvis den arealmässiga fördelningen av skog resp.jordbruksmark eller andel av taxeringsvärdet, som belöper på skogsbruksvärdet. ---- anser , att de förändringar som vid togs i jordförvärvsfrågorna var positiva, framför allt för ökad omsättning av skogsfasligheter. Liksom utredningen anser Råvarufö reningen, att lagen ytterligare bör liberaliseras. Till skiUnad från utred ningen anser , atl det kategoriska hindret för juridiska personers förvärv skall modifieras så, alt bygdesågar av vital betydelse för skogsorternas sysselsättning ges en klarare möjlighet än att förvärva skogsfasligheter som ett led i sin ulveckling. Juridiska personer utanför skogsbranschen eller juridiska personer/skogsindustrier med förädlingen långt från aktuell fastighel eller i orter med differentierat näringsliv kan ej åberopa de lokala sysselsättningsargumenten. 1.48 : Utredningen visar enligt TCOs mening med all önskvärd tydlighet atl den nuvarande jordförvärvslagen i allt väsentligt i bäsla fall varit verkningslös, i sämsta fall motverkat sina syften. Detär enligt TCOs mening viktigt att tillfoga, att en så omfattande liberaliseringav jordförvärvslagstiftningen kräver skatteregler som inte i samma utsträckningsom de hittillsvarande gör det skattemässigt gynn- samtför förmögna personer och höginkomsttagare att förvärva jordbruks- Prop.1990/91; 155 fastigheter. Skattelagstiftningenhar gjort jordbruksfastigheter till spekulationsobjekt, som det krävts en hårdjordförvärvslagstiftning för att hindra spekulanter och skatteplanerare frånalt utnyttja. 1.49Trädgårdsnäringens riksförbund ser inget väsentligt skäl till att ändra degrundläggande principerna för jordförvärvslagstiftningen. 2 Särskilda synpunkter på utredningens material 2.3 Lantbruksstyrelsen:En genomgång görs av 12 avslagsärenden i ett län () . Enligt utreda ren talar redogörelsen för de olika avslagsärendena i stor utsträckning för sig själv. Styrelsenvill påpeka att en redogörelse av det här slaget där endasl avslag och intenågra bifall redovisas inte kan tillföra utredningen något av värde. Utöver denomständigheten att antalet ärenden är få, är beskrivningen av dem i samtligafall ofullständig och i några fall tendensiös. 2.4 Skogsstyrelsenanser att utredningen har använt sig av säregna under sökningsmetoder som i alltför hög grad präglas av teoretiska analyser, studier på makronivå och internationeUa jämförelser av tveksamt värde. Jämförelser och analyser har dessutom gjorts för olika tidsperioder som i alllför liten utsträckning omfattar nu gällande lag. Utredningens slutsatser blir därför osäkra eller i vissa fall felaktiga. I detta yttrande ges många exempel på brister i utredningen. Skogsstyrelsenanser att utredningens undersökningsmetoder och analyser är tveksamma och ivissa fall direkt olämpliga. Utredningen präglas i hög grad av ettmakroperspekliv där inträffade förlopp, som har påverkats av många olikafaktorer, i alllför stor utsträckning tillskrivs jordförvärvslagen. Vidare harinternationella jämförelser givits alltför stor tyngd. Varierandeförutsättningar vad gäller jord- och skogsbruk i olika länder och olikheter vadgäller samhällsutvecklingen t. ex. löner, arbetsmarknad, utbildning ochinfrastruktur innebär atl det finns anledning alt ifrågasätta om jämförelserav det slag som ulredningen gör har något värde. Enligtskogsstyrelsens uppfattning präglas utvärderingen av JFLs effek ter aUtför mycket av teoretiska analyser och teoretiska resonemang. Vidare görs analyserna för olika tidsperioder där nu gällande regler inte alltid ingär eller berörs i liten utsträckning. anser att utredningen främst borde ha inriktats på att utvärdera effekterna av nu gällande lag. I normalfallet inleds en utvärdering av det här slaget med en faktainsamling av den kunskap som redan finns. Faktainsamlingen kompletteras sedan i lämplig utsträckning med orsaks- och effektanalyser t.ex. genom intervju er och/eller enkäter. I det här fallet är det dessutom viktigt att noggrant studera laglillämpningen och dess effekter. Vad gäller det sistnämnda är 73 det givelvis nödvändigtatt studera både bifallna och avslagna ansökningar Prop. 1990/91:155 och dessutom även JFLs indirekta effekter. Utredningenredovisar inle några som helst kontakter med företag, organisalioner ochmyndigheter som har god kännedom både om de areella näringarnas utveckling ochom fastighetsmarknaden. Vidare representerar den refererade litteraturen ettmyckel smalt urval. Bl.a. saknas tidigare utredningar om JFL,lantbruksstyrelsens tillämpningsföreskrifter till JFL, faslighetsbildningslagenmed föreskrifter samt ett antal viktiga forskningsrapporter inom ämnesområdet,bl.a. Dessa rapporter har stort intresse för vissafrågor som utredningen diskuterar. Detkan noteras att den schematiska framställning av JFLs mäl och medel somredovisas i kapitlet (s. 9) tyder på missförstånd om syftet med olika regler.Avslagsgrunderna (medlen) som har kopplats till målet om att främjastrukturrationalisering har, såväl vad gäller rationaliseringsaspekten som vadgäller hinder mot skadlig uppdelning och mot s. k. additionsförvärv, i höggrad även syftet att främja uppbyggnaden av familjeföretag. Detta framgår ocksåmycket tydligt av såväl förarbetena till JFL som av lantbmksstyrelsenstillämpningsföreskrifter. Skogsstyrelsenkonstaterar att jordförvärvslagsliftningen har varit föremål för omfattandeöversyner , bl. Jämfört med den nuaktuella utredningen har dessa översyner föregåtts av elt omfattandeutredningsarbete (i synnerhet åren 1965 och 1979). harutredningarna baserat sina förslag på utvärderingar av gällande lagstiftningoch en analys av det aktuella behovet av förändring. Enligt skogsstyrelsensuppfattning borde även denna utredning ha haft samma breda ansats och, sömtidigare nämnts, lagt tyngdpunkten på en utvärdering av nu gällandelagstiftning. Det kan dock ifrågasättas om inle lagen borde tillämpas undernågot innan den blir föremål för utvärdering. Vissastatistiska uppgifter i detta kapitel (Kapitel II Enteoretisk analys av lagens effekter) om faslighetsomsättningen är felaktiga ochhar korrigerats i efterhand. Siffran (250 000 ha) i årlig omsättning avden privata skogsmarksarealen uppges som "troligen för låg" och höjsdärför lill . Del kan noteras att strukturutredningen kom fram till somgenomsnitt för perioden -1981, dvs. en genomsnittlig innehavstid på ca 20år. Om man utgår ifrån den nivå för antalet överlåtelser i form av lagfartsköpsom utredaren har redovisat, ca 15000 , och dessutom beaktar ävenöverlåtelser i form av fastighetsregleringar, som utredaren tycks ha förbisett,måsle man dra slutsatsen att den siffra som anges "som troligen förlåg" (2,) sannolikt bör fördubblas. Del kan noteras atl lantbruksstyrelseni ett meddelande, , om medelvärden vid lantbruksnämndernasskogsvärderingar uppskattar omsättningen av skogsmark till 600 000 - 800 000 haper år. Iavsnittet om en teoretisk modell av fastighetsmarknaden påpekar utredaren att om priset stiger kommer släktförvärven atl minska, eftersom det då anses lönsamt alt sälja fasligheten till utomstående. Delta påpekan de ger anledning att erinra om vad som hände med prisutvecklingen och 74 överlåtelserna i mitten av1970-talet. Prisstegringen var dä extremt hög Prop. 1990/91:155 samlidigt somandelen släktförvärv ökade. Det kan inte uteslutas att t. ex. Bilaga 2 höginflation leder till minskat intresse att frånhända sig egendom som ansesrealvärdeskyddad. Utredarens figur II: 1 visar atlfastighetsomsäll-ningen har ökat efter ändringen av jordförvärvslagen år 1987.Det kan starkt ifrågasättas om det är en riktig slutsats att hela ökningen ären effekt av en mildrad prisprövning. Enligt skriftlig informalion frånlantbruksstyrelsen 19891019 har såväl ökade virkespriser som prisuppgängenpå småhus påverkat både omsättning och priser på lantbruksfasligheter. Iavsnittet om lagens fördelningseffekter diskuterar utredaren bl.