prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — skall ses motbakgmnd av tendenser till överhettning i de båda ländemas ekonomier ochstigande inflation. Efter att räntoma gick upp med under1989 steg de med ytterligare en procentenhet . Under de förstemånadema har ränteutvecklingen i de båda ländema stebiliserats. I Japanär det en betydande penningmängdsexpansion och överhettningstendenser på främstarbelsmarknaden som har föranlett den penningpolitiska åtstramningen. ITyskland är det främst återföreningsprocessen som medfört stigande räntor. Delsi form av hög efterfrågan på varor från östra och dels genom att detomfettande bidragsprogrammet till de östra delstetema medför ett stigandebudgetunderskott. Förbundsstetens lånebehov beräknas därmed bli betydande underde kommande åren. Som en bekräftelse på den högre räntenivån höjde Bundesbankdiskontot, , med en halv procentenhet till 6,. ett finanspolitiskt åtstranmingspaket bl.a.innehållande höjda skatter. har minskat kravet på ytterligare stramhet ipenningpolitiken. finns det skäl att understryka att uppskattningenav kostnadema för återföreningen , och detkan inte uteslutes att ytterligare revideringar blir nödvändiga. Det rådersåledes osäkerhet om effektema på penningpolitiken av den finanspolitiskaåtstramningen. De senaste månademas depreciering av den tyska marken gentemotden amerikanska dollara minskarockså sannolikheten för en penningpolitisk lättnad eftersom en Prop.1990/91:150 försvagning av valutan ger ett ökat inflationstryck via stigandeimport- Bilaga 1:1.1 priser. Diagram11:1 6-månaders euromarknadsräntor 1989-1991 Anm:Statsskuldsväxlar och euromarknadsräntor. Underår 1990 och fram till mitten på febmari fortsatte den amerikanska dollamatt försvagas. Dollam har mer eller mindre kontinuerligt försvagats sedanbörjan på 1985. Vid den lidpunkten handlades dollam till ca 3,4 DEM ochbetraktedes allmänt som övervärderad. Dollams nedgång under de senasle årenkan bara delvis förklaras av en försämring av den amerikanska industrinskonkurrenskraft gentemot den tyska och den japanska industrin. En orsak tillden fortsatte dollardeprecieringen är också den olikartede ränteutvecklingenmellan de stora ländema. Ränten på dollarplaceringar är nu betydligt lägrejämfört med motsvarande placeringar i D-mark och yen. varförhållandena de motsatte. Under de senaste månadema har köpintresset fördollarplaceringar emellertid stigit markant. Inte minst den för amerikansktvidkommande positiva utgången av kriget vid har bidragit tilldet ökade intresset. Investerama räknar också med att den amerikanskakonjunkturen kommer att förbättras medförande atträntoma åter kommer att stiga. Från bottennote-ringama ochfram har dollam apprecierats mot D-marken till1,68 DEM per dollar och mot yenen till 135 JPY per dollar D-markens relativaförsvagning mot yenen är ett uttryck för investeramas oro överhändelseutvecklingen i östra och i . Diagram 11:2 Växelkursenför USA-dollar i D-mark och YEN 1989-1991 Prop. Sista observationen avser . Underår 1990 föll de intemationella aktiekurseraa i genomsnitt med . Kursemapå flertelet aktiebörser har återhämtet sig. Fram till mitten påapril har aktiekurseraa på de 20 störste aktiebörseraa i genomsnitt stigit med17%. Av de fyra störste börseraa har Londonbörsen haft den bäste utvecklingenmed en genomsnittlig uppgång på . En bidragande orsak till dette är detsenaste halvårets räntesänkningar vilket sänker avkastningskravet på aktier.Tokyobörsen, som registrerade det störste kursfallet ,har haft en mer positiv utveckling. I genomsnitt har kursemastigit . Börseraa i och har haft en relativt sämreutveckling. I där kursema i genomsnitt har stigit är detframför allt svaga resultetrapporter som bidrar till ett dämpat köpintresse. IFrankfurt har kursema hillills endast stigit , vilket speglarinvesteramas oro för utvecklingen i östra och i . 11.2 Svensk ränte- och valutakursutveckling. Underår 1990 kärmetecknades räntemarknaden av oro för den svaga ekonomiskautvecklingen och osäkerhet över valutepolitiken. Det var främst vid tvåtillfällen, januari-febmari och , som kraftiga valuteutflödenregistrerades med åtföljande försvagning av kronan. stramade åtpenningpolitiken vid båda tillfällena i syfte att stoppa valuteutflödet. Dettemedförde att de korte penning-marknadsräntoma steg betydligt. Placeramareagerade positivt på den penningpolitiska åtstramningen och regeringensskrivelse till om åtgärder för att stebilisera ekonomin ochbegränsa tillväxten i de offentliga utgiftema. och framtill registrerades ett inflöde på Riksbankenkunde successivt sänkamarginalräntan, dvs den ränte som bankema betelar för Prop. 1990/91:150upplåning i , till . Vid slutet av låg Bilaga 1:1.1 räntan på sex månaders stetsskuldväxlar ca en procentenhet högreän vid utgången av . Anrn: 6-månaders statsskuldsväxlar och 5-årigastatsobligationer. Sista observationen avser . Obligationsräntoraahade ett betydligt lugnare förlopp . Dessa räntor styrs främst avinflationsförväntningarna. De allt dystrare konjunktursignalema medförde attinflationsförväntningama minskade. Mot bakgmnd av den stora uppslutningen kringRehnbergkommissionens ramar för löneökningar under 1991-1992 och den svagarekonjunkturen kommer inflationen att bringas ned väsentligt. Budgetpropositioneni början på januari togs emot positivt av investerama som flerteletintemationella räntor föll. och febmnri var valuteinflödetfortsatt positivt, sammanlagt . Kronan sterktes ochkronindex noterades till ca 132,2 vid slutet av febmari jämfört med 132,8 ibörjan . Det stebila marknadsläget möjliggjorde för att lättepå penningpolitiken ytterligare. Marginalräntan sänktes i två steg till 12%.Marknadsräntoma föll med och febmari, tillstrax för sex månaders stetsskuldväxlar och för femårigastetsobliga-tioner Räntedifferensen gentemot korgräntan minskade successivt ochuppgick till vid utgången av febmari. Diskontot har följtden allmänna räntetrenden och är , vilket är en nedgång jämfört med , Diagram 11:4 Valuteflöden och räntedifferens mot utlandet1990-1991 1990/91:150 Bilaga1:1.1 Anm: Valutaflödena avser rapportveckor (4 rapportveckorper månad). Sista observationen avser 1-7 april 1991. och förste hälften av april har räntenedgången bmtits och förbytts i enmindre uppgång. Marknadsräntoma har stigit med ca en halv procentenhet sedanslutet på febmari. och förste veckan uppgick valuteutflödettill ca , exkl. den bokföringsmässiga uppskrivningen avvalutereserven på som genomförde siste veckan imars, som kronan försvagades något. De intemationella räntoma harinte uppvisat en motsvarande uppgång. Räntedifferensen har därmed åter vidgatsnågot och uppgår till . I mitten på aprilnoterades kronindex till 132,4. Dollarasuppgång på de intemationella valutemarknaderaa har medfört att kronanförsvagats mot den amerikanska valutan som den har sterkts mot bl.a.ERM-valutoraa. handlades dollam till vilket är enappreciering sedan dollarkursen vände uppåt. D-marken noteras till 3,60SEK, vilket är en depreciering . För de företeg somkonkurrerar med och säljer i är valutakursförändringen negativ. Aandra sidan gynnas de företeg som säljer produkter i Förente stetema ellerkonkurrerar med företeg med produktion där. Kapitelflödenain i och ut ur landet har varit mycket stora . Svenskaföreteg och placerare investerar i företeg, fastigheter och aktier i utlandetvilket tillsammans med bytesbalansunderskottet leder till utflöden. Genom atthålla en högre ränte än omvärlden lockas dels svenska placerare till att te låni utländsk valute och dels utländska placerare till placeringar ikrontillgångar. har medfört att kapitelbalansen uppvisat betydandeöverskott. flödenaunder varit stora, vilket möjliggjort dels att steten Prop.1990/91:150 har amorterat på utlandsskulden och dels att valutereserven harkunnat Bilaga 1:1.1 öka. Vid utgången av mars uppgick valutereserven till . Tolvmånaderstal, feb-jan. Direkta investeringar Handel med aktier Lån/obl. m.m. i uti valuta Lån/obl. m.m. i kronor Övrigt inkl. restpost -35,8 -7,0 -23,8 -53,3 -31,0 108,4 47,9 -24,5 -78,0 -15,6 129,7 66,2 -36,6 -4,6 -21,1 -31,6 Statens lån i ud. -14,2 2,2 -13,5 12,9 -11,7 28,1 11.3 Utvecklingen på kreditmarknaden Underde har en påteglig uppbromsning av utlåningen till allmänhetenregistrerats. Stigande räntor i kombination med sämre konjunktumtsikter minskarnäringslivets investeringsbehov. Det är dock främst hushållen som har minskatsin upplåning. sammanhänger med skattereformen. Kombinationen av minskaderänteavdragsmöjligheter och stigande räntor innebär att hushållens kostnaderför lån har stigit väsentligt. Utvecklingen har skiljt sig åt mellan olikagmpper av kreditinstitut. Utlåningen från finansbolagen och bankema har sammantegetsett minskat medan utlåningen från bostedsinstituten alltjämt är betydande.Dette sammanhänger bl.a. med att bostedsinstituten numera erbjuder lån tillrörlig ränte. Om hänsyn tes till den kraftiga ökningen av krediter i utländskvalute förändras bilden något. Det är främst banker som erbjuder lån i utländskvalute. Det är i förste hand företeg som ter upp dessa lån, dels som ett led isin ordinarie rörelseanknytna upplåning och dels för att utnyttjaräntedifferensen mot utlandet genom att placera i kortfristiga räntebärandetillgångar i svenska kronor. Inomfmansbolagssektom pågår en omfettande rekonstmktion. en bantning av finansbolagens balansräkningar. Många finansbolag hardessutom slagits samman eller har upphört med sin verksamhet. Denna processskall ses i ljuset av den akute likviditets-och soliditetskris som drabbademånga finansbolag . Problemen blev uppenbara när prisema påfestighetsmarknaden, i synnerhet för kommersiella fastigheter, började fellaunder 1990. Många finansbolag har gett krediter till fastighetsförvaltandebolag. ofteupp till av det vid utlåningstillfället uppskattede marknads- Prop.1990/91:150 värdet. Investeringskalkylema har ofte betingats av fortsattstigande Bilaga 1:1.1 festighetspriser. När priseraa vände nedåt fick många låntegare problem med att betela räntor och amorteringar Tabell 11:2 Nettoutlåning till allmänheten 12-månadersförändring, feb-jan. 1991,saldo 31/1 10,3 116,3 -13,6 773.9 1,6 97,3 27,1 Tabell 11:3 Nettoutlåning till hushållen 12-månaders förändring, feb-jan. 1991, saldo 31/1 26,5 46,0 -0,6 -6,2 49,2 -13,4 Enligtpreliminära uppgifter uppgick finansbolagens kreditförluster till 6,3 miljarderkronor vilket skall jämföras med under år 1989.Även bankeraas kreditförluster ökade betydligt . Dessa beräknas hauppgått till jämfört med åretinnan. Till en mindre del beror dette på bankemas åteganden gentemotfinansbolagen. Även bankeraas kreditgivning har varitfrikostig och har inte alltid föregåtts av en noggrann prövning. Kreditinstitutenskreditförluster beräknas bli avsevärda även under innevarande år. Dels ärmarknaden för kommersiella fastigheter fortfarande dämpad och dels beräknaskreditförlustema hänförliga till utlåningen till näringslivet öka i spåren avdet försämrade konjunkturläget och ett ökat antel konkurser. Mot bakgmnd av debetydande kreditförlustema och det osäkra konjunkturläget beräknas bankemaskreditgivning bli återhållsam . Utvecklingen går mot enökad prövning av den lånesökandes kreditvärdighet. Trotskraftigt ökade kreditförluster kunde bankemas vinster hållas väl uppe under1990. Affärsbankemas sammanlagda rörelseresultet uppgick till 10,1 miljarderkronor jämfört med 12,9 miljarder kronor året innan. Ettförbättrat räntenetto förklarar den relativt goda Prop. 1990/91:150vinstutvecklingen. Bankema har vidgat marginalen mellan Bilaga1:1.1 sina inlånings- och utlåningsräntor. Frånoch med halverades kassakravet för bankema somkassakravet för finansbolagen upphörde. Förändringen skall bl.a. ses motbakgmnd av den finansiella integrationen vilken har medfört att utlandsbaseradekreditinstitut har haft en viss konkurrensfördel gentemot i genom att de inte drabbas av motsvarande kassakrav. Det halveradekassakravet för bankema har fått till effekt att bankema höjt vissainlåningsräntor med mellan 0,25-0,. Den besvärligastekonkurrenssituationen för bankeraa ligger också påinlåningssidan. För hushållen har flera nya sparalternativ lanserats.Bostedsinstituten emitlerar i ökad utsträckning obligationer till hushållen.Riksgäldskontoret har lanserat en ny sparform, riksgäldskonto, som direktvänder sig till hushållen. 11.4 Utvecklingen på aktiemarknaden Underår 1990 föll aktiekurseraa i genomsnitt i . Bakom nedgången lågflera orsaker. På de utländska börseraa var Icursutvecklingen negativ, bl.a.beroende på händelseutvecklingen vid . Nedgången påStockholmsbörsen blev dock betydligt ätörre än på flertelet utländskaaktiebörser. I oroades investeraraa IV detförsämrade konjunkturläget. i kombination med att ett försänutkonkurrensläge för den svenska industrin har medfört minskade marknadsandelarpå världsmarknaden och ökade svårigheter att höja exportpriseraa resulterade ifallande företegsvinster . Trenden försterktes av att för svenskaföreteg viktiga marknader, såsom Förente stetema och , uppvisadeen svag tillväxt . Enligt preliminära siffror minskade börsföretagensvinster med . Ijanuari vände kursutvecklingen. och fram till mitten av aprilsteg totelindex . Kursåterhämtningen har varit särskilt kraftig för destörste företegen på börsen. Uppgången har vidare varit störst för företeg inomverksteds - och skogsindustrin. Köpintresset på Stockholmsbörsen harstimulerats av stigande aktiekurser intemationellt. Kursuppgången i Stockholmhar dock varit betydligt större än i utlandet. En förklaring är att de svenskaräntoma har fellit betydligt , vilket sänker avkastningskravetpå aktier. Densenaste tidens uppköp av företeg på börsen har också bidragit tillkursuppgången . Mest uppmärksammat är Tetra Pacs bud påAlfe-Laval och Investor/Providentias bud på . Aktie-placeraraa harockså glatts åt att aktieutdelningaraa i många bolag har höjts trots fellandevinster. I genomsnitt beräknas börsbolagens aktieutdelningar ha höjts med . Företegens intresse av att höjautdelningen har ökat i samband med skattereformen. Den förändradekapitelbeskattningen innebär bl.a att skatten på aktieut-dehiingar sänks.Historiskt sett har också den svenska direktevkastningen, dvs aktieutdelning iförhållande till aktiekursen, legat lägre i än Prop. 1990/91:150 iutlandet. De senaste årens relativt kraftiga utdelningshöjningar, år Bilaga 1:1.1 1989, innebär att de svenska börsföretegens direktevkastning nuligger på samma nivå som i utlandet. uppgår direktevkastningen tilli genomsnitt 2,. Anm: Dagsnoteringar. Sista observationen avser 10 april1991. 12 Utvecklingen pp-1990/91:150 Idette kapitel redovisas kalkyler för den ekonomiska utvecklingen i framtill 1990-telets mitt. I ett sådant tidsperspektiv är informationsunderlagetotillräckligt för att konjunkturprognoser i vanlig mening skall kunnauterbetes. finns ett stort behov av att belysa den ekonomiskautvecklingen i ett något längre perspektiv. Både problem och möjligheter förden ekonomiska politiken avtecknar sig då ofte bättre. Till dette kommer attekonomisk-politiska åtgärder normalt bör vidtes i ett tidsperspektiv som ärlängre än de traditionella prognosperioderaa bl.a. därför att det ofte ter långtid innan åtgärder får full effekt på ekonomins utveckling. Tillväxtmöjlighetemade närmaste åren beror i hög grad av lönebildningen ochproduktivitetsutvecklingen. Huvudkalkylen utgår från den prognos för svenskekonomi som presenterats i tidigare avsnitt.Löneökningstakten är där i nivå med Rehnberggmppens förslag, vilket innebär ettsterkt trendbrott. Löne- och prisbildningen sker sedan delvis enligt historiskabeteendesamband. Vissa förändringar i lönebildningsprocessen fömtses dock haskett. Det motiveras med att skattereformen ger nya fömtsättningar och att denfeste växelkursregimen ökat i trovärdighet . Det förtjänardock att understrykas att anpassningsförloppet kan bli betydligt smärtsammareom inte löne- och prisökningstakten blir så låg som fömtsetts. Produktivitetsutvecklingenhar varit mycket svag i . En viss förbättringväntes och bör produktivitetsutvecklingenytterligare försterkas. I huvudkalkylen ökar produktiviteten i näringslivetunder åren 1992-1995 på ett sätt som är representetivt . Fömtsättningar för en snabbare tillväxt bör dock finnas av skäl somdiskuteras i avsnitt 12.5. Ett scenario med en högre produktivitetsökningredovisas därför i samma avsnitt. Kalkylemaför har gjorts med hjälp av den ekonometri-ska modellen ,som utvecklats på . Modellen innehåller ekonometrisktskattede samband för utrikeshandel, investeringar, pris- och lönebildning samtefterfrågan på arbetskraft. De finansiella beräkningama har gjorts med hjälp avmodellen FIMO. I denna modell beräknas inkomster och utgifter för de sexinstitutionella sektorema stet, socialförsäkring, konununer, hushåll,icke-finansiella och fmansiella företeg. Dessutom redovisas Sverigestransaktioner med utlandet. Det förekommer inga skattade beteendesamband iFIMO, utan framskrivning-ama görs med utgångspunkt från den reala ekonominsutveckling. Kalkylema i och har genomförts i flera beräkningsomgångaroch i senare skeden modifierats och kompletterats med exogena bedömningar. 12.2 InternationeU utveckling Prop. Bilaga 1:1.1 Denintemationella konjunkturen under de förste åren på 1990-telet behandlas i kapitel 2.Diskussionen i dette kapitel kompletterar den som förs i kapitel 2. Avsikten är att här utförligare redogöra för en del faktorer som påverkar denintemationella utvecklingen på . Denintemationella högkonjunktur som inleddes nådde sin topp . Produktionstillväxten i OECD-området som helhet har däreftermattets av. Dämpningen av expansionen har varit mest uttelad i Förente stetema,, samt och , Under senare delen av 1990minskade även tillväxten relativt markant i vissa kontinenteleuropeiska ländersom t.ex. , och . I samt har tillväxtendock varit fortsatt god. Denekonomiska tillväxten inom OECD-området som helhet väntes avte ytterligareunder större delen av 1991, även om en vändpunkt är trolig i slutet av året.Ett flertel fektorer telar för att nedgången i den intemationella ekonominblir relativt kortvarig och gmnd. Den snabba upplösningen av , medåtföljande prisfell på olja, leder till gynnsamma effekter på realinkomster,priser och räntor. Det finns även anledning att förvänte att förtroendet hoskonsumenter och företeg kommer att sterkas påtegligt. Återhämtningen väntesbörja i Förente stetema . Tillväxttakten för helaOECD-området väntes bli . Ettflertel fektorer telar för att den ekonomiska tillväxten kommer att utvecklasgynnsamt även under de närmast följande åren. Teknologiska genombrott, somskett under de inom t.ex. telekommunikations- ochdatorområdena, borde resultera i en snabbare produktivitetstillväxt. Detsammagäller de stmkturella åtgärder som vidtegits i många i syfte attförbättra ekonomieraas funktionssätt. Skattereformer, med sänktemarginalskatter och en mer effektiv skattestmktur, har genomförts i ett antelländer. Minskade subventioner till industrin och en mer effektiv offentligseklor, inkluderande bl.a. ökande inslag av konkurrens, samt en förbättring avarbetsmarknadens funktionssätt telar också för en mer effektiv resursanvändning. EG:sinre marknad och därtill knutna integrationssträvanden bland icke kanförväntes ha positiva effekter på den ekonomiska utvecklingen. Slopadegränshinder för varor, tjänster och produktionsfaktorer, liksom andra slag avavregleringar skärper konkurrensen inom . Ökade möjligheter tillspecialisering och utnyttjande av stordriftsfördelar leder till en högreproduktivitetstillväxt. Deekonomiska fömtsättningama för påverkas också av återföreningen mellande båda tyska stetema. Utgångspunkten för den bedömning som här redovisas äratt de nuvarande övergångsproblemen är hanterliga. Efterfrågan för konsumtions-och investeringsändamål förväntes då fortsatte öka kraftigt i det tidigareÖsttyskland, vilket inte enbart kommer västra till godo, utan gynnarockså övriga europeiska länder. Denekonomiska utvecklingen i Förenta statema kommer under förste Prop. 1990/91:150hälften av 1990-telet att påverkas av de åtgärder som krävs för att saneraBilaga 1:1.1 den federala budgeten. Den åtstramning av ekonomin som ärnödvändig för att komma tilrätte med budget- och bytesbalansunderskotten,kommer dock troligen att bli utdragen och inte speciellt dramatisk. Denförväntede stegnationen i ekonomin bör skapa utrymme för en relativtgynnsam, icke inflationsdrivande, expansion . Det är dockvärt att observera att inflationen i Förente stetema inte nått ner tilleuropeiska nivåer trots att landet befinner sig i en recession. Japanhar haft den snabbaste ekonomiska tillväxten av allaOECD-länder. Expansionen har baserats på en sterk inhemsk efterfrågeökning.Inte minst har företegens investeringar ökat. En mycket snabb industriellstrukturomvandling har skett med en mer kostnadseffektivproduktion som följd. Tillsammans med en förvänted fortsatt sterk expansion avden inhemska efterfrågan ger dette en god gmnd för en hög ekonomisk tillväxtäven under förste hälften av 1990-telet. Sammantegetinnebär dette att BNP i OECD-området bedöms öka med ca 2,1991-1995.Mellan 1993 och 1995 blir tillväxten , vilket är högre ängenomsnittet för åren efter 1973. Världshandelns tillväxt beräknas uppgå tillca 5,1991-1995 och 1993-1995. Avmattningeninom OECD-området telar för att inflationen kan bli låg. Även i ett längre perspektiv telar en rad fektorer för enlåg inflation. Den höga investeringsnivån i slutet av 1980-telet, ikombination med de stmkturella förändringar som genomförts, borde göra detmöjligt för flertelet industriländer att expandera utan att slå i kapacitetstakeller att "flaskhalsar" uppster. Till dette kommer attinflationstakten i stor utsträckning är beroende av vilken ekonomisk politiksom förs. Regeringama i de större västekonomiema verkar nu allmänt vara benägnaatt reagera tidigt och kraftfullt för att motverka inflationstendenser.Ytterligare en fektor som telar för en låg prisstegringstakt är en förväntedlugn utveckling på råvam- och oljemarknadema. Inflationeni OECD-området beräknas uppgå till under förste hälften av1990-telet. Det är betydligt lägre än genomsnittet för perioden efteroljekrisen . Denintemationella ekonomin kan av olika skäl komma att utvecklas mindre gynnsamtän vad som antegits ovan. Man kan bl.a. inte uteslute att kostnadema för dentyska återföreningen blir högre än beräknat. Det kan leda till en ytterligareekonomisk-politisk åtstramning i , vilket i sin tur kan få effekter påVästeuropa i stort. Ytterligareett osäkerhetsmoment gäller utvecklingen i Central- och Östeuropa.Systemskiftet i de östeuropeiska ekonomiema mot ett marknadsekonomiskt systemkommer att te . Risk finns för att sociala faktorer blockerarnödvändiga prisreformer och budgetsaneringar. Dänned skulle en del länder i Östeuropakunna fastna i en situation med fortsatt ekonomisk stegnation. Då exporten till de centralplanerade 1990/91:150 Bilaga 1:1.1 ekonomiemaär begränsad får en sådan utveckling sannolikt små direkte återverkningar viahandeln på utvecklingen i västvärlden. En mer utdragen och kostbaromstmktureringsprocess i kan dock leda till ökad efterfrågan påkapitel. Det kan medföra att realräntoma stiger och att investeringsaktiviteteni industriländeraa därmed begränsas. Även den politiska utvecklingen iSovjetunionen utgör ett avsevärt riskmoment. En fördjupad politisk kris kan fåbetydande negativa effekter på framtidstron i västvärlden vilket inte minst kankomma att påverka konsumtion och investeringsviljan. Tabell 12:1 Utvecklingen i 14 1980-1995 BNP-tillväxt' Inflation' 2 3/4 5 3/4 2 1/2 5 1 4 1/2 2 3/4 4 2 3/4 4 Oljepris, dollar/fat ' Sammanvägda efter ländernas betydelse för svensk export.Källa: . Avgörandeför välståndets utveckling på lång sikt är investeringsnivån. För att deimaskall utvecklas gynnsamt utan att skulden till utlandet ökar måste sparandetinom landet vara högt. Det svenska bmttosparandet, dvs. investeringar plusfinansiellt sparande, utgjorde fram till mitten av 1970-telet vanligen 20-25%av BNP.