prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringensöverväganden: Det framtida miljöarbetet inom luftfartssektorn bör i ökadutsträckning bedrivas av luftfartsverket. kommer ävenfortsättningsvis alt ha en samlande och pådrivande roll för det nationellamiljövårdsarbetet. skall vara ett värdefullt slöd förtrafikverken då dessa intensifierar sitt miljöarbete. Vidlandels mera trafikerade flygplatser bör flygplaishållaren upprätta enmiljöplan. Denna bör redogöra för de problem som finns på flygplatsen.Luftfartsverkets miljörapport är härvid en god utgångspunkt när del gäller attkonstatera problemen. Miljöplanen bör även innefatta ell handlingsprograminriktat på den enskilda flygplatsens problem. Flygplanslandningar och starter medför ett antal fordonsrörelser för bogsering, länkningm.m. De föroreningar detta medför kan angripas på olika sätt. Vid nyaanläggningar, som t.ex. vid , kan man genomunderjordiska ledningar för länkning m. m. minimera antalet fordonsrörelser. Luftfartsverkethar aktivt drivit miljökrav i de inlernalionella organisationerna ochgentemot motortillverkare. Framtiden kommer all ställa fortsalt stora krav påinsatser från verket. Regeringensställningstaganden: Sjöfarten har en viktig roll i det svenskatransportsystemet främsl genom de internationella sjötransporterna. Enmiljöanpassad sjöfart kan endast förverkligas fullt ul genom ettinternationellt samarbete. 1 samarbete med de nordiska och övriga europeiskaländerna skall akiivi verka för att inlernalionella miljökrav försjöfarten antas. Huvudstrategin för att minimera sjöfartens luftföroreningarskall vara att ställa höga krav på utsläppsreduktion på fartygen genomåtgärder vid källan och krav på kraftigt förbättrad bränslekvalité. Regeringensbestämda ambition är att genom ett brett nordiskt samarbete införa gränsvärdenför tillåten mängd svavelhalt i bränslen i fartyg. Förslag till åtgärder föratt minska kväveoxidutsläppen från sjöfarten skall utarbetas . Sverigeskall inom , , verka för förbud mottillsatser av kemiska substanser i fartygsbränslet som är skadliga mot miljön.Sjöfartsverket skall ge fortsatt hög prioritet åt det internationellamiljöarbetet. Sjöfartsverketskall lillsammans med arbeta fram en åtgärdsplan för sjöfarteni vilken skall följas upp. I sjöfartsverketssektorsansvar skall ingå att begränsa sjöfartens negativa miljöeffekter. Historisktsett har det förebyggande miljöarbetet inom sjöfarten både nationellt ochinternationellt varit inriktat på att minska vattenföroreningar förorsakade avutsläpp av olja och andra miljöfarliga ämnen. Kunskapernaom sjöfartens miljöpåverkan har fördjupats och vet vi att vi även måsteuppmärksamma bl. a. sjöfartens luftföroreningar. utarbetasinternationella bestämmelser rörande sjöfarten och miljön inom främst tvåorganisationer; () ochHelsingforskommissionen (HELCOM). Debetydelsefullaste konventionerna som gäller havsföroreningar är MARPOL 73/78och Helsingforskonventionen. 1MARPOL 73/78 har fem problemområden inringals för vilka regler harutarbetats. Skadligaflytande ämnen i bulk Skadligaämnen i förpackad form Fastavfall (köksavfall m, m,) Ytterligareett område är under utarbetande, det behandlar fasta bulk-lasler, t. ex.gödningsämnen, arsenikmalm m. m. I har MARPOL 73/78 lillämpats innanden trätt i kraft globalt. genomatt tillsammans med övriga östersjöslater inom Helsing- Prop,1990/91:90 forskommissionen ratificerat Helsingforskonventionen att gälla frånden . Helsingforskonventioneninnehåller fömtom de tekniska regler som baseras på MARPOL 73/78 också reglerom samarbete i gemensamma frågor samt samarbete vid överträdelser i fråga omolagliga utsläpp, nationella lagstiftningen finner vi bl, a,: Lag(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg (SJÖFS 1983:32) samtförordning (1980:789) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. Medstöd av den senare har gett ut kungörelse omåtgärder mot vattenförorening från fartyg (SJÖFS 1985:19) som i stort settinnehåller de tekniska krav som finns i MARPOL 73/78. Utanfördessa regelsystem finns FNs havsrättskonvention som innehåller bestämmelser omvilka åtgärder enskilda länderTär vidta inom sjöfartsområdet,Havsrättskonventionen innehåller bl. a, bestämmelser om skydd för den marinamiljön. Enligt konventionen skall länderna var för sig eller tillsammans vidtaalla åtgärder som behövs för att skydda den miljön, Åtgärderaa omfattarsåväl land- som vattenbaserade föroreningskällor. Giftiga, skadliga substanseroch särskilt långlivade ämnen från landbaserade källor skall förhindras att nåhavsmiljön genom spridning från atmosfären eller i samband med dumpning enligtkonventionen. Länderna uppmanas också att införa bestämmelser som förhindraratt föroreningar sprids från flygplan via atmosfären till havsmiljön. Havsrättskonventionenförbinder enskilda länder att notifiera andra länder ochinteraationella organ om regler som planeras inom konventionenstillämpningsområde. Dessainternationella regelverk medför att utrymmet för svenska särlösningar försjöfarten begränsas. Deneuropeiska utvecklingen ställer allt större krav på utbyggda transporter. Delandbaserade transporterna vägnätet och järnvägama men också trafiken iluftrummen är ansträngda och utnyttjade till bristningsgränsen. Möjligheternaatt bygga ut dessa för att svara mot den ökande efterfrågan är begränsade ochförenade med stora investeringar i infrastmktur. Vår bedömning är attsjötransporterna har en betydande tillväxtpotential. Kravenpå sjöfartens miljöanpassning ökar. En satsning på sjöfart kräverjämförelsevis små investeringar. Behovet av investeringar i infrastruktur ärmarginella i jämförelse med övriga transportslag. Satsningar behövs främst påfartygen. Sjöfartensvarar för den alldeles övervägande delen av transporterna till och från utlandet. av import (ton) skedde på lastfar tyg som anlöpte svenska hamnar! Om man även räknar in del färjegods som på järnväg eller lastbil inkommer till blir andelen , Av den totala exporten skeppades på lastfartyg från svenska hamnar. Inräknas färjegods stiger andelen till . Medtas dessutom malmskeppningarna över uppgick den helt eller delvis med fartyg transporterade delen av export till , 353 23 1990/91. 1 saml Nr 90 ökade den svenskahandelsflottan med 26 fartyg och 0,4 milj. bruttolön. Det var första gångensedan år 1975 som handelsflottan ökade. Den positiva utvecklingen avspeglasdock främst i den stora volymen beställningar på nya fartyg som svenska redarehar gjort. Trenden all huvuddelen av det tonnage som kontrolleras av svenskaredare registreras utomlands väntas dock fortsätta. Sjöfart på utgörsi dag, när det gäller lastfartyg, till av utländska fartyg. Detta förhållande harbetydelse när del gäller vilka åtgärder som är möjliga för statsmakierna attvidta för att minimera sjöfartens negativa miljöpåverkan, I ett längretidsperspektiv är det dock fullt möjligt att vidta långtgående åtgärder somavser den internationella sjöfarten. Sjöfartensluftföroreningar m. m. Regeringensställningstaganden: Sjöfartens luftföroreningar skall minimeras genom att högakrav ställs på ulsläppsreduklion på fartygen (åtgärder vid källan) och allkrav ställs på förbättrad bränslekvalité. Regeringensbestämda ambition är all genom etl bretl nordiskt samarbete införa gränsvärdenför tillåten mängd svavelhalt i bränslen i fartyg som frekvent anlöper svenskahamnar, dvs. i huvudsak i den nordiska färjetrafiken. Som ett första steg kanbilaterala överenskommelser träffas med inriktningen alt senare all inomnordiskfärjetrafik skall omfattas av överenskommelserom högsta tillåtna svavelhalt. Enutgångspunkt i arbetet bör vara att svavelhalten fr. o. m. begränsastill 0,5 viktprocent för fartyg vars huvudmaskineri konstruerats för Ijockoljaoch till 0,1 viktprocent för fartyg med dieseldrivna framdrivningsmotorer samtför enheter för värme- och kraftproduktion i fartyg. Sverigeskall inom IMO verka för förbud mot tillsatser av kemiska substanser ifartygsbränslel som är skadliga mol miljön. skalltillsammans med arbeta fram en åtgärdsplan för sjöfarten ivilken skall följas upp. Förslag till åtgärder föratt minska kväveoxidutsläpp från sjöfarten bör utarbetas , förslag:Sjöfartsverket har haft regeringens uppdrag att tillsammans med statensnaturvårdsverk kartlägga sjöfartens miljöeffekter och utarbeta förslag tillåtgärder för alt minska sjöfartens miljöföroreningar. har tillregeringen redovisat rapporten en inventering medförslag till åtgärder, I sin rapport redovisarverket en brett upplagd inventering av sjöfartens miljöföroreningar. Alltifrånstörningseffekter från fritidsbåtar till haloner i släcksystem och kvalitén påbunkeroljor avhandlas. Sjöfartsverkettar upp frågan om ekonomiska styrmedel och redovisar bedömningen att ellinförande av miljöavgifter för sjöfarten är behäftat Prop. 1990/91:90 med flerasvagheter. är beroende av tillgång till befintligt tonnage för attsäkerställa transportbehoven för svensk utrikeshandel. Nationella bestämmelseri ett litet land som har små utsikter att påverka världshandelsflotlansutveckling. Större handelsländer måsle vara delaktiga i en sådan ulveckling ometl genomslag skall uppnås. Sjöfartsverketanser också all svårigheter uppslår då miljöavgifter skall administreras ochkontrolleras liksom när avgiftsunderiaget skall definieras. Sjöfartsverketifrågasätter om ett system med miljöavgifter kan betecknas som verkningsfullt,korrekt och rättvist. Verket menar att stor risk föreligger för att det endastmedverkar till ökade kontrollinsatser och ökade kostnader för svensk import ochexport. Verketförordar i stället en begränsning av svavelhalten i fartygsbränslet. Förfartyg vars huvudmaskineri konstruerats för tjockoljedrift menar verket attsvavelinnehållet bör begränsas till maximalt 0,5 viktprocent. För fartyg meddieseldrivna framdrivningsmotorer, vare sig dessa är fiskefartyg, fritidsbåtareller andra fartyg, samt för enheter för värme- och kraftproduktion i fartygbegränsas svavelhalten till maximall 0,1 viktprocent. Verketföreslår också en mängd tekniska åtgärder som måste föregås avbeslut inom IMO för att få den nödvändiga intemationella acceptansen. Irapporten avstår verket från att prioritera mellan de olika förslagen tillåtgärder. Remissinstanserna:Ett flertal av remissinstanserna har uttryckt tillfredsställelse med attsjöfartsverket så gmndligl gått igenom hela spektrumet av sjöfartensmiljöeffekter. Några större invändningar mot verkets redogörelse har inteuttryckts. m. fl. saknar dock en plan från verket om hurdet fortsatta arbetet bör bedrivas, vilka prioriteringar som bör göras. föreslår en 3-gradig prioritering där bunkeroljor, rökgaser,fartygstrafik i tätbebyggda områden, kolväten, oljeutsläpp, haloner,köldmedier, sopor och avfallshantering, spolvätska och förorenade ballastresterfrån oljetankfartyg samt rengöringsvätskor från kemikalietankfartyg ingår iden första, mest angelägna åtgärdsgmppen. Miljöavgiftsutredningenoch aktionsprogram mot luftföroreningar och försurning. Luft90: Den slatliga miljöavgiftsutredningen (SOU 1990:59) och även naturvårdsverketsaktionsprogram Luft 90 har föreslagit införandet av ett avgiftssystem försjöfarten som syftar till att minska svavelutsläppen i närområde.Enligt förslaget skall både inrikes och utrikes sjöfart omfattas. Utredningenmenar också att avgiftssystemet möjligt skall utvidgas till attomfatta också kväveoxider. Avsikten är all statliga avgifter, relaterade tillfartygens miljösäkerhet, skall belasta hamnägaren som i sin tur skall förakravet vidare till det berörda fartyget. , statens naturvårds verk. , länsstyrel serna i och . siatensjärnvägarärpositiva till förslaget. Tveksamma är transportforskning- Prop, 1990/91:90sberedningen och . Statskontoret pekar på de administrativaproblem som är förknippade med beslutet och delar ejmiljöavgiflsutredningens syn på ekonomiska styrmedel beträffande sjöfarten. ,, statens energiverk, , styrelsen jörteknisk utveckling. och statens väg- och trafikinslilutär i huvudsak positiva till ett system med miljöavgifter för sjöfarten.Styreben för teknisk utveckling anser dock alt det vore en enklare åtgärd attinföra en reglering. , ochLandsorganisationen förordar en reglering av svavelhalten i stället förmiljöavgifter. anser att det vore enklare att begränsasvavelhalten genom överenskommelser med grannländerna. villatt frågan utreds ytterligare. Regeringensöverväganden: För att åtgärda sjöfartens påverkan på luften och därmed även påden miljön måste framtida fartyg uppfylla mycket högt ställdaemissionskrav. Olika åtgärder kan vidtas för att dessa skall uppnås. Detta kanendast uppnås genom internationeUt erkända lösningar och överenskommelsersamtidigt som större miljövinster därvid också uppnås. Emissionernakan begränsas genom en kombination av en förbättrad bränslekvalilé ochmotorkonstmktion lillsammans med rökgasrening. Denallvarligaste miljöpåverkan som sker från fartyg till luften och den marinamiljön sker främst genom utsläpp av svavel, kväveoxid och koldioxid.Sjöfartens utsläpp av luftföroreningar är helt oreglerade, I regelanvänds bunkeroljor med relativt höga svavelhalter (2 2,) ochkväveoxidutsläppen renas inte. Sjöfarten svarar för avsvaveldioxid- och kväveoxidutsläppen i . I absoluta tal rör det sig om17 svaveldioxid och kväveoxid (siffror). Kvaliténpå de bunkeroljor som normalt tillhandahålls på den internationella marknadenhar i takt med utvecklingen av raffinaderitekniken gradvis försämrats.Tillgången på lågsvavliga oljor i världen är tillräcklig för alt försörjasjöfarten , men distributionsnät saknas. Dennautveckling är enligt regeringens uppfattning i högsla grad önskvärd att bryta. Demotortekniska åtgärder som är möjliga att genomföra påverkar i första handutsläppen av kväveoxider och bedöms kunna minska utsläppen med . Främstär det katalytisk avgasrening som diskuteras, I fasta förbränningsanläggningarkan man uppnå reduktion av kväveoxidutsläppen med sådan rening.Del är ännu osäkert vilken reningsgrad som kan uppnås på fartyg där moloreraasbelastning till skillnad från land-anläggningaraas varierar kraftigt. Dentyp av katalysatorer som används vid kraftverk och liknande anläggningar iland är skrymmande. Om liknande teknik skall användas på fartyg måstemaskinrummen anpassas för att rymma sådan utrustning. Ocksåtekniken med icke katalytisk avgasrening av rökgaserna skulle 356 kunnabli aktuell för fartyg. Denna teknik är belydligl billigare än kataly- Prop, 1990/91:90 tisk rening och kan lättare tillämpas på existerande fartyg. Regeringendelar sjöfartsverkels bedömning alt en begränsning av svavelutsläppenåstadkoms mer effektivt genom regler för högsta tillåtna svavelhalt än genomekonomiska styrmedel. Regeringensbestämda ambition är att genom ett brett nordiskt samarbete införa gränsvärdenför tillåten mängd svavelhall i bränslen i fartyg som frekvent anlöper svenskahamnar, dvs. i huvudsak i den nordiska farjetrafiken. Som ett första steg kanbilaterala överenskommelser träffas med inriktningen all senare all inomnordiskfärjetrafik skall omfattas av överenskommelser om högsta tillåtna svavelhalt.En utgångspunkt i arbetet bör vara att svavelhalten fr.o.m, begränsastill 0,5 viktprocent för fartyg vars huvudmaskineri konstmerats för tjockoljaoch till 0,1 viktprocent för fartyg med dieseldrivna framdrivningsmotorer samtför enheter för värme och kraftproduktion i fartyg. Densvenska regeringen har för avsikt att ta initiativ tillöverläggningar i denna fråga på nordisk nivå. Denordiska länderna bör inom ramen för hamnslatskontrollarbetel gemensamt beslutaom ömsesidig inspektion och kontroll för att säkerställa attsvavelbegränsningen efterlevs. Ettav de miljöproblem man arbetat länge med inom sjöfarten är oljeutsläpp. Dellaär sammanlänkat med den tekniska säkerhetsnivån. Lika viktigt i sammanhanget ärhur frågor om fartygets bemanning, utbildning och övning sköts. Ettinternationellt utvecklingsarbete pågår i avsikt all höja den tekniskasäkerhetsnivån i tankfartygen. Sverigesinsatser bör i första hand bestå i att verka för en prioritering av detförebyggande arbetet. Ett antal tekniska förbättringar kan och bör åstadkommasför att tankfartygen skall bli säkrare. Ettannat exempel på sjöfartens miljöpåverkan är det inte oväsentliga tillskottetav avloppsreningsvatten från passagerarfartygens avloppsreningsanläggningar.Olika slag av saneringsvätskor tillsätts för att förhindra uppkomst av lukt.Dessa har ofta en skadlig inverkan på organismer. Miljöpåverkan frånden totala frilidsbåtsverksamheten sker också ofta i en marinekologiskl känsligmiljö. Vibedömer i övrigt all lillsammans med besitterden nödvändiga kompetensen för all kunna lägga upp en strategi inför detangelägna och nödvändiga arbetet med all minimera sjöfartens miljöeffekter.Sjöfartsverkels rapport miljöeffekter utgör en mycket godutgångspunkt för detta arbete. Regeringenanser att tillsammans med skall arbeta fram enåtgärdsplan för sjöfarten. Åtgärdsplanen skall rymma samtliga av sjöfartsverketredovisade områden där sjöfarten påverkar vår miljö. a. skallfritidsbåtstrafikens negativa miljöeffekter behandlas. Vianser också all förslag till åtgärder för att särskilt minska kväveoxidutsläppenfrån sjöfarten bör utarbetas av och siatens naturvårdsverkredan under år 1991. Regeringensställningstaganden: En miljöanpassad sjöfart kan endast förverkligas fullt utgenom etl internationellt samarbete. I samarbete med de nordiska och europeiskaländerna skall aktivt verka för att internationella miljökrav försjöfarten antas. Regeringensöverväganden: Sjöfarten är internationell. Det är otvivelaktigt så att om envaraktigt hållbar utveckling av sjöfarten mot ett mer miljöanpassattransportsätt skall uppnås måste en stor del av inriktningen av det svenskamiljöarbetet läggas på det internationella fältet. Molbakgmnd av det intemationella regelverk för sjöfarten som vi tidigare redovisatanser vi att i samarbete med de nordiska och europeiska länderna aktivtskall verka för att internationella miljökrav för sjöfarten skall antas. Regeringensställningstaganden: I sektorsansvar skall ingå att begränsasjöfartens negativa miljöeffekter. skall ge fortsatt högprioritet åt det internationella miljöarbetet. Regeringensöverväganden: Av vad vi tidigare anfört framgår att framtidamiljöarbete inom IMO och HELCOM är av största vikt. Ett annat viktigtintemationellt arbete är det arbete som sker inom ramen förhamnstatskontrollen. I många avseenden är de överenskommelser, avlal ochkonventioner som produceras inom ramen för dessa interaationella organ bättrealteraativ för svensk sjöfart än svenska nationella regleringar. Enav främsta uppgifter inom dessa organ är därför att verka förinternationella miljökrav för sjöfart införes. Enannan prioriterad åtgärd är att verka för snabbast möjliga avveckling avhaloner i både nya och gamla fartyg. skall inom IMO också förafram krav på förbud mol tillsatser av kemiska substanser i bränslet som ärskadliga mot miljön. Föreskrifter avseendesjöfartens luftföroreningar samt tillsyn och kontroll över nämnda förhållandenär ålagt . förda resonemang omsjöfartens sektorsansvar kan innebära att detta bemyndigande bör överförastill . Regeringen avser att återkomma i denna fråga när statensnaturvårdsverks uppgifter och organisation är klarlagda. 15.3.1Miljöklasser för nya bilar Regeringensställningstagande: Ett miljöklassystem skall införas för nya bilar i huvudsakenligt miljöavgiftsutredningens förslag. Nya bilar indelas i samband medavgasgodkännande i miljöklasser. Miljöklassindelningen kombineras med ettsystem för ekonomiska styrmedel som är statsfinansiellt neutralt. Miljöklassindelningengenomförs fr. o, m, modeller. Miljöavgiftsutredningensförslag: föreslår ett system med tre miljöklasserbaserade på federala och delstatliga krav i samt med särskild hänsyn tilltätortsmiljön. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som har yttrat sig om förslaget är positiva tillprincipen om en indelning av fordon i miljöklasser. Förslaget ommiljöklassindelning tillstyrks bl. a. av , ,, , . Regeringensöverväganden: Regeringen anser att ett miljöklassystem i kombination medekonomiska styrmedel av det slag som utredningen föreslår erbjuder avsevärdafördelar och därför bör genomföras. Genom ett sådant system kan introduktionenpå den svenska marknaden av bilar med goda miljöegenskaper stödjas. Förnärvarande är det i , särskilt i delstaten , som de mestlångtgående kraven finns. Miljöklassindelningen bör anknyta till det systemsom används för godkännande och kontroll av nya fordonsavgasreningsanordningar. Biltillverkaren kan välja att få bilen avgasgodkänd ivalfri miljöklass. Därigenom kan bilavgaslagens regler för certifiering ochkontroll utnyttjas och kostnaderna för att administrera systemet hållas på enlåg nivå. Till gränsvärdena i miljöklasserna bör knytas hållbarhelskrav, sombl. a. innebär att tillverkaren ansvarar för att gränsvärdena inte överskridsunder en bestämd tid och/eller körsträcka, som varierar mellan olikafordonstyper. De ekonomiska styrmedlen bör uiformas så att de ger tillräckligaincitament för tillverkarna att tillhandahålla fordon i de bästamiljöklasserna. Systemet med ekonomiska styrmedel bör vara statsfinansielltneutralt. Detär inle möjligt att skärpa de avgasreningskrav som gäller enligt bil-avgaslagstiftningenutan att ge alla biltillverkare tid att anpassa sin produktion till desträngare bestämmelsema. Bilindustrins ledtider för att utveckla motorer och avgasreni ngssystem som medför lägre utsläpp samt för att lägga om sinproduktion kan uppgå till fyra till . har ändringar avde lagstadgade kraven föregåtts av att gemensamma regler utarbetats tillsammansmed andra länder. Det är även i fortsättningen angeläget att avgaskravutarbetas i interaationellt samarbete, inte minst med beaktande av ,Regeringen återkommer till den frågan i det följande avsnittet. Införandet avnya kravnivåer kan således ske först efter en relativt komplicerad ochtidsödande process. Miljöklassystemelbör införas fr. o, m, modeller för personbilar, lastbilar och bussar.Regeringen avser att till lagrådet remittera ett förslag till de lagändringarsom behövs för att införa miljöklassystemel. Förslaget kommer tillsammans meden mera utförlig redovisning i fråga om indelningen av fordonen m. m. allföreläggas så att det kan behandlas under innevarande . Vad gäller stöd för inköpav motoralkoholbussar hänvisar vi till den energipolitiska proposition somregeringen kommer all presentera . Regeringen har tagit del av denskrivelse där har tillkännagivit för regeringen att riktlinjer fördel fortsatta arbetet med all introducera alternativa drivmedel bör utarbetas(JoU 1987/88:23, rskr. Prop,1990/91:90 Regeringen avser att aktivtinom ramen för EES-processen verka för alt avgaskraven för personbilar, lättalastbilar och bussar skärps. Denna skärpning skall ske men senast år1996 till den nivå som införs federalt i med början års modeller. Avgas- och bullerkrav för tungafordon skärps fr. o. m. , så att avgaskraven motsvarar de federalakraven i modeller. Regeringen avser all genomföra dettasamordnat med såväl EFTA som EG. utarbetar, i samråd medberörda myndigheter, förslag till regler med hänsyn till utvecklingen inom EG. skall, isamarbete med kommerskollegium och andra berörda myndigheter, utarbeta förslagtill gränsvärde för utsläpp av koldioxid från vägtrafikfordon. Stor vikt skallfästas vid förslag som kommer fram inom EG. oRegeringen avser att införa avgaskrav för traktorer och arbetsmaskinersamordnat med EFTA och EG fr.o.m, . skall, i samrådmed berörda myndigheter, utarbeta förslag till sådana krav. En indelning imiljöklasser kan övervägas även för denna typ av fordon. skall, isamråd med berörda myndigheter och med hänsyn lagen till utvecklingen inom EG,utarbeta förslag till speciella krav för dieseldrivna lätortsfordon, med mycketlåga emissioner av avgaser och buller. Regeringen anser att den av naturvårdsverketutarbetade LETT-rekommendationen, (LETT = lågemitterande tunga tätortsfordon),skall väljas i största möjliga utsträckning vid inköp av nya fordon framföralltav trafikhuvudmän och andra trafikföretag i större tätorter.