prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — 1990/91: Bilaga 2 Står barnet under vårdnadav båda föräldrarna och vill någon av dem att vårdnaden inle längre skall varagemensam, skall rätten på talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden ombarnet åt en av föräldrarna efter vad som är bäst för barnet. Rätten kan ocksåi mål om äktenskapsskillnad utan yrkande förordna om vårdnaden enligt vad somnu har sagts, om gemensam vårdnad är uppenbart oförenlig med barnels bästa. Står barnet under vårdnadav båda föräldrarna och vill någon av dem au vårdnaden under inga förhållandenlängre skall vara gemensam, skall rätten på talan av en av dem eller bådaanförtro vårdnaden om barnet åt en av föräldrarna efter vad som är bäst förbarnel. Rätten kan också i mål om äktenskapsskillnad utan yrkande förordna omvårdnaden enligt vad som har sagts, om gemensam vårdnad är uppenbartoförenlig med barnets bästa. Slår barnel undervårdnad av endast en av föräldrarna och vill den andre att vårdnaden skallflyttas över till honom eller henne, skall rätten på talan av denne eller bådaföräldrarna cmförtro vårdnaden åt den andra föräldern, om delta är bäst förbarnet. Står barnet undervårdnad av endast en av föräldrarna och vill den andre att vårdnaden skallflyttas över till honom eller henne, skall rätten på talan av denne eller bådaföräldrarna anförtro vårdnaden ål den andra föräldern, om detta är bäst förbarnet. Vill en av föräldrarna att de skall gemensamt utöva vårdnaden ochmotsätter sig inte den andre föräldern helt att vårdnaden skall vara gemensam,skall rätten förordna i enlighet med denna begäran om detta Föreslagenlydebe är bäst för barnet. Vidbedömningen av vad som är bäst för bamet skall rätten fästa avseende särskiltvid bamets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrar- Prop.1990/91:Bilaga 2 Står barnel under vårdnadav en eller två särskilt förordnade förmyndare och vill någon av barnetsföräldrar eller båda få vårdnaden överflyttad till sig, skall rätten beslutaefter vad som är bäst för barnet. Rätten får flytta över vårdnaden tillföräldrarna gemensamt endast om föräldrarna är ense om det. Slår barnet under vårdnadav en eller två särskilt förordnade förmyndare och vill någon av barnetsföräldrar eller båda få vårdnaden överflyttad till sig, skall rätten beslutaefter vad som är bäst för barnel. Rätten får flytta över vårdnaden tillföräldrarna gemensamt om en av dem begär det och den andre inte helt motsättersig det Frågorom överflyttning av vårdnaden enligt första stycket prövas pä talan av bådaföräldrarna eller en av dem eller på talan av socialnämnden. Barnets vårdnadshavare har ett ansvar för att barnels behov av umgänge med en förälder som inte är vårdnadshavare eller med någon annan som står barnel särskilt nära sä långt som möjligt tillgodoses. Barnetsvårdnadshavare har ett ansvar för att barnets behov av umgänge med en föräldersom inte är vårdnadshavare eller med någon annan som står barnel särskilt näraså långt som möjligt tillgodoses. Vårdnadshavaren skall, om inte särskildaskäl talar mot det, lämna såda-upplysningar rörande bamet som kan främjaumgänget. Motsätter sig barnels vårdnadshavare det umgänge som begärs av en förälder som inte ärvårdnadshavare, beslutar rätten på talan av denna förälderi frågan om umgänge efter vad som är bäst för barnel. Motsätter sig barnetsvårdnadshavare del umgänge som begärs av någon annan än en förälder,beslutar rätten på talan av socialnämnden i frågan om umgänge efter vad somär bäst för barnet. Om samtal i syfte att nå enighet i fråga om vårdnad ellerutngänge har inletts mellan partema genom socialnämndens eller något annatorgans försorg kan rätten, om någon av partema begär det och fortsatta samtalkan antas vara till nytta, förklara att målet skall vila . Omdet finns särskilda skäl, kan rätten förlänga . Föreslagen lydebe 18 § / mål om vårdnad eller umgänge får rätten uppdra åtsocialnämnden eller något annat organ att i bamets intresse anordna samtal isyfte att nå enighet mellan föräldrarna (satnarbets-samtal). Omrätten lämnar uppdrag enligt första stycket, kan den förklara att målet skallvila . Detsanvna gäller om samarbetssamtal redan har inlettsoch fortsatta samtal kan antas vara till nytta. Om det finns särskilda skäl,kan rätten förlänga den utsatta tiden. 1990/91: Bilaga 2 Rätten skall se till alt frågor om vårdnad och umgänge blir tillbörligt Innanrätten avgör ett mål eller ärende om vårdnad eller umgänge skall socialnämndenhöras eller, om det är tillräckligt, beredas tillfälle att yttra sig. Barnet får höras inför rätlen, om uppenbart all barnelinle kan la Innan rätten avgör eu mål eller ärende om vårdnad ellerumgänge skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar Om det behövsytterligare utt-edning får rätten uppdra åt socialnämnden eller något annatorgan att utse någon att verkställa sådan. Rätten får fastställa rikt linjerför utredningen och bestämma en vbs tid inom vilken utredningen skall varaslutförd. Om det behövs, får rätten förlänga . särskilda skäl talar för det och det är skada avatt höras. I måleller ärenden om vårdnad eller umgänge får rätlen, för tiden till dess altfrågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga krafl,besluta om vårdnad eller umgänge efter vad I måleller ärenden om vårdnad eller umgänge får rätten, för tiden till dess allfrågan har avgjorts genom en dom eller eu beslut som har vunnit laga krafl,besluta om vårdnad eller umgänge eller, om ■*Senaste lydelse 1987:790 Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Prop. 1990/91: Bilaga2 rätten finner skäligt. rätten finner skäligt. under vårdnad av båda föräldrarna, fårrätten i stället besluta vem barnet skall bo tilbammans med. Beslutenligt första stycket får meddelas ulan huvudförhandling. beslutetmeddelas skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. kaninhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. meddelatett beslut, skall den ompröva det när målet eller ärendet avgörs. Ettbeslut enligt denna paragraf får verkställas pä samma sätt som en domsom har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av Dennalag träder i krafl . Har före ikraftträdandet talan väckts iett mål om vårdnad eller umgänge, gäller 6 kap. 20 § i dess äldre lydelse samt6 kap. 18 § i dess äldre lydelse i stället fär 6 kap. 19 § i dess nya lydelse. Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen(1980:620) deb alt 10 och 12 §§ skall ha följande lydelse, deb all del i lagenskall föras in en ny paragraf, 12 a §, av följande lydelse. Prop.1990/91: Bilaga 2 bör genom hjälp i hemmet, färdtjänst ellerannan service underlätta för den enskilde att bo hemma och att ha kontakter medandra. Nämndenbör i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer,socialcenlraler och liknande, social jour eller annan därmed jämförligverksamhet. Nämndenkan ulse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift althjälpa den enskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter, om denenskilde begär eller .samtycker till det. Nämndenkan ulse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift atthjälpa den enskilde och hans närniasie i personliga angelägenheter, om denenskilde begär eller samtycker till det. För barn som inte har fyllt fårkontaktperson utses endast om barnets vårdnadshavare begär eller samtycker tilldet. Har barnet fyllt får kontaktperson iit.ses endast om barnet självtbegär eller samtycker till det. verka ft)ralt barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, i nära samarbete med hemmen främja en allsidigpersonlighetsut- verka föratt barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, i nära samarbete med hemnien främja en allsidigpersonlighetsut- vecklingoch en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, med särskilduppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken ogynnsam utveckling och inära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar attutvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen tillden unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför del egna hemmet. vecklingoch en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, medsärskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visattecken till en ogynnsam utveckling, inära samarbete med hemmen sörja för all barn och ungdom som riskerar auutvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen tillden unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför del egna hemmet, samt tillgodosedet behov av stöd och hjälp som kan föreligga sedan en tvist om vårdnad ellerumgänge har avgjorts av en domstol 1990/91: Bilaga 2 Kommunen skall sörja för att föräldrar och barn kan erbjudas samtal isyfte att nå enighet i fi-ågor rörande vårdnad och umgänge (samarbetssamtal). Dennalag träder i kraft . 6 1990/91. Lagom ändring i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor Härigenomföreskrivs att 3, 6, 8 och 12 §§ lagen (1985:367) om internationellafadersKapfrågor skall ha följande lydelse. 1990/91: Bilaga 2 Ett faderskap kan fastställas genom erkännande av faderskapet under medverkan av en svensk socialnämnd, om nämden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 § . Har bekräfteben lämnats utomlands, skall den även om detta inte följer av andra stycket anses giltig till formen, om den uppfyller formföreskrifterna i den främmande statens lag. Ettfaderskap kan fastställas genom bekräftebe av faderskapet under medverkan aven svensk socialnämnd, om nämnden är skyldig all utreda faderskapet enligt 2kap. 1 eller 9 § . I fråga om fastställelse av faderskap enligtförsta stycket tillämpas svensk lag. Harerkännandet lämnats utomlands, skall det även om detta inle följer av andrastycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i denfrämmande statens lag. Har ett faderskapfastställts genom erkännande, skall en talan vid svensk domstol omogiltigförklaring av erkännandet prövas enligt den eller de lagar som bestämmerfast-ställelsens giltighet här i landet. En ogiltigförklaring får dock alltidmeddelas med stöd av svensk lag, om talan grundas på att den som har lämnaterkännandet inte är far till barnet. Har ett faderskapfasisiällis genom bekräftelse, skall en talan vid svensk domstol omogiltigförklaring av bekräfteben prövas enligt den eller de lagar som bestämmerfast-siällelsens giltighet här i landet. En ogiliigförklaring får dock alltidmeddelas med stöd av svensk lag, om talan grundas på au den som har lämnatbekräfteben inte är far barnel. En utländsk fastställelseav faderskap genom erkännande gäller i En utländsk fastställelseav faderskap genom bekräftebe gäller i Sve ,giltig enligl lagen i en stat där barnet eller den som har lämnaterkännandet hade hemvist eller i en stat där någon av dem var medborgare.Erkännandet skall även om det inte följer av första stycket anses giltigt tillformen, om det uppfyller formföreskrifterna i lagen i den stat där erkännandetlämnades. Den utländskafastställelsen gäller dock inle i 1,om den strider mot ett här ilandet giltigt avgörande i en rättegång som började innan fastställelsenskedde, 2,om den strider mot en tidigare,här i landet giltig fastställelse av faderskap i annan form an genomdomstolsavgörande, 3,om det i pågår enrättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde, 4,om det utomlands pågår enrättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde och som kanantas leda till ett här i landet giltigt avgörande, eller 5,om erkännandet äruppenbart oriktigt. rige,om den är giltig enligl lagen i den stat där barnel eller den som har lämnatbekräfteben hade hem vist eller i en stat där någon av dem var medborgare. Bekräftebenskall även om del inte följer av första stycket anses gj/rig till formen, omden uppfyller formföreskrifterna i lagen i den stat där bekräfteben lämnades. Denutländska fastställelsen gäller dock inte i 1. om den strider mot eu här i landet giltigtavgörande i en rättegång som började innan fastställelsen skedde, 2. om den strider mot en tidigare, här i landet giltigfastställelse av faderskap i annan form än genom domstolsavgörande, 3.om del i pågår enrättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde, 4.om del utomlands pågår enrättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde och som kanantas leda till ett här i landet giltigt avgörande, eller 5.om bekräfteben äruppenbart oriktig. 1990/91: Bilaga 2 En bestämmelse i enutländsk lag får inte tillämpas och ett avgörande av en utländsk domstol elleren utländsk fastställelse av faderskap genom erkännande gäller inte i ,om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenskarättsordningen alt lill- En bestämmelse i enutländsk lag får inte tillämpas och ett avgörande av en utländsk domstol elleren utländsk fastställelse av faderskap genom behäftebe gäller inte i ,om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenskarättsordningen att tillämpa Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Prop. 1990/91: Bilaga2 lämpa bestämmelsen eller att er- bestämmelsen eller att erkänna kännaavgörandet eller faslslällel- avgörandet eller fastställelsen. Dennalag träder i kraft . 4 Förslagtill Prop. 1990/91: Bilaga 2 Lag om ändring i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden Härigenomföreskrivs au 4 § lagen (1979:1001) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden skall ha följande lydelse. Väcksvid en svensk domstol talan angående faderskapet till eu barn men pågår redanen rättegång angående faderskapet i , , eller , skalltalan avvisas eller förklaras vilande i väntan på lagakraftvunnen dom i denutländska räiiegån{',en. Pågåren rättegång om faderskap Pågår en rättegång om faderskap i , , eller i , , eller , får en svensk barnavårds- , får en svensk socialnämnd nämnd inte godk&nna ett erkännande inle godkänna en bekräftebe av av faderskapet. Dennalag träder i kraft . Bilagas Prop.1990/91: Sammanställning av remissyttrandena över departementspromemorianVårdnad och umgänge, Ds 1989:52 Efterremiss har yttrande över promemorian avgetls av , kammarrätten iJönköping, , länsrätten i , rikssakiteverket, ,, universitets juridiska fakultetsnämnd, riksdagensombudsmän (), landstingsförbundet. , Stockholmskommun, kommun, kommun, . iSverige (LO), (), CentralorganisationenSACO/SR, , . Föreningen kommunal-och landstingsanställda familjerådgivare. Föreningen i samhället(), Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna. (), ochSkola, . , Socialdemokratiska Kvinnoföbund, , , Husmodersförbundei Hem och Samhälle,Föreningen och rätt (FoR) samt Idégruppen om mansrollsfrägor. Yttrandenhar också inkommit frän avdelningschef , , motsexuella övergrepp på barn (RMSÖ), Bodens kommun, förste socialsekreterareIngrid , , , , och , , Samverkans-gruppen i familjerättsliga frågor i kommun,, , , , kommuns socialnämndsamt Kvinnojouren Blåklockan, . Diskrimineringsombudsmannenoch jämställdhelsombudsmannen har beretis tillfälle all avge yttranden men haravstått från att yttra sig. följande återges yttrandena i väsentligen oavkortat skick under olikaavsnitt. 1 Allmänna synpunkter Prop. Hovrättenavstyrker förslaget att i föra in en särskild föreskrift om altvårdnadshavare skall lämna upplysningar om barnet i syfte au främja umgänget.Hovrätten avstyrker förslaget även i den del del avser umgängessaboiage. Iövrigt kan hovrätten i huvudsak tillstyrka förslagen. Kammarrättenansluter sig till den grundtanke som redovisas i promemorian att det för ett barnsutveckling är viktigt att barnet har en nära och god relation till bådaföräldrarna, även om föräldrarna är i konflikt med varandra. Vidare är detviktigt att, såsom föreslås i promemorian, regelsystemet utformas sä all del istörsta möjliga utsträckning främja samförståndslösningar. Kammarrättenställer sig positiv till promemorians förslag all samarbetssamtal skallerbjudas föräldrar i samtliga kommuner och att domstol skall kunna gesmöjlighet all la initiativ till att sädana samtal kommer till stånd.Kammarrätten ifrågasätter dock om de flesta kommuner har tillgäng till denkvalificerade och på området särskilt utbildade personal som krävs föruppgiften. Detär önskvärt alt domstolarnas möjlighet att förordna om gemensam vårdnad utökastill att även omfatta fall där båda föräldrarna i vart fall alternativt kanlänka sig gemensam vårdnad. Kammarrätten anser dock att lagtexten härom intehar utformats på ett lämpligt sätt. Kammarrättentillstyrker alt barnets behov av en nära och god kontakt med bada föräldrarnakommer till uttryck i lagtext. Den föreslagna lydelsen av 6 kap 6 a § FB ärdock enligt kammarrättens mening för snävt formulerad. Förslagetom införandel av en bestämmelse om au vårdnadshavare skall lämna sädanaupplysningar om barnet som kan främja umgänget avstyrks. Kammarrättenansluter sig till förslaget au domstol interimistiskt i vissa fall skall kunnabestämma endast var barnet skall bo, men vill fasta uppmärksamheten på deumgänges- och verkställighetsfrågor som sammanhänger härmed. Kammarrättentillstyrker att föreslagen föreskrift införs i 12 § socialtjänstlagen menanser att bestämmelsen bör gälla även den tid under vilken tvist pågår. Kammarrättenavstyrker förslaget om införandet av benämningen "bekräftelse" avfaderskap i stället för "erkännande" av faderskap. Iövriga frågor tillstyrker kammarrätten promemorians förslag med de erinringar som lämnas nedan. Länsrätten i Prop. 1990/91: Bilaga3 Länsrätten tillstyrker de förslag som läggs fram i promemorian. Länsrättenanser all termen samarbetssamtal bör preciseras och alt förslagen i promemorianbör samordnas med (1989:10). Ipromemorian har angetts all förslagen skall träda i kraft den 1 oktober 1990.Socialstyrelsens rapport har inte någon tidpunkt för när förslaget skall trädai krafl. Då samarbetssamtal och familjerådgivning är närliggande områden, anserlänsrätten att departementspromemorian skall samordnas med rapporten och attbåda förslagen skall träda i kraft vid samma tillfälle. Socialstyrelsenbiträder promemorians förslag om ändringar i i de flestaavseenden. Socialstyrelsenföreslär att en ny lagregel införs att gälla i fall där en förälder dör ochbarnel bott med denne och en styvförälder utan att ha haft någon närmarekontakt med den andre biologiska föräldern trots gemensam vårdnad. Vårdnadenskulle i sådana fall kunna överflyttas pä styvföräldern om den kvarvarandeföräldern och styvföräldern är överens om att del är bäst för barnel. Detta ärför närvarande inle möjligt. Beträffandegemensam vårdnad för färäldrar som inte varit gifta med varandra föreslårsocialstyrelsen av skäl som anges nedan en delvis annan utformning avlagtexten. Styrelsen ger även ett förslag beträffande formulär i sammanhanget. Dådet gäller faderskapsbekräflelse föreslär styrelsen ett förenklat förfarandeför fastställande av faderskap när föräldrar bor tillsammans. Socialstyrelsenvill i detta sammanhang göra ett påpekande i en fråga som inte sällanaktualiseras i landet. Bådefrånskilda och ogifta föräldrar har i allt högre grad gemensam vårdnad om sinabarn. I vissa fall där föräldrar med gemensam vårdnad bor skilda åt händer delall en siyvförälder tar ett stort ansvar för barnel medan den förälder sombarnet inte bor hos nästan lappar kontakten med barnet trots ett gemensamtvårdnadsansvar. Om den förälder barnel bor hos i en sådan situation avlider ochden kvarvarande föräldern och slyvföräldern är överens om all del bästa förbarnel vore att överflytta vårdnaden på styvföräldern, är delta ändå inlemöjligt såvida inle föräldern är försumlig som vårdnadshavare eller dylikt. Enmöjlighet all kunna överflytta vårdnaden i denna situation vore önskvärd. Socialstyrelsenbiträder de allmänna utgångspunkter som i promemorian anförs för en reform. Attså långt del är möjligt främja samförståndslösningar mellan föräldrar ärenligt uppfattning mycket värdefullt. Bilaga3 () tillstyrker förslagen i promemorian vad avsersamarbetssamtal, gemensam vårdnad för föräldrar som inte varit gifta inedvarandra umgängessabotage, kontaktperson för barnet och införandet av den nyabenämningen faderskapsbekräftelse. DV tillstyrker även - med vissareservationer - förslagen rörande vårdnadsuiredningen. DVavstyrker förslaget om au i föra in en särskild föreskift om allvårdnadshavaren skall lämna upplysningar om barnet i syfte att främja umgänget.DV avstyrker även förslaget om au i socialtjänstlagen föra in en särskilderinran om socialnämndernas ansvar på det här aktuella området. DVifrågasätter det praktiska värdet av att domstolarna ges möjlighet au förordnaom gemensam vårdnad trots att en eller båda föräldrarna helst vill ha ensamvårdnad. DV motsätier sig dock inle att en sådan bestämmelse införs. DVmotsätter sig inle heller förslaget om att del interimistiska beslutet ivårdnadsmål skall kunna begränsas till att avse vem barnet skall bo tillsammansmed. DVsinställning i de olika frågorna redovisas närmare nedan. DVhar inga invändingar mot de allmänna utgångspunkter som anges. Del är tvärtommyckel positivt om regelsystemet kan utformas så att det främjarsamförsiåndslösningar i största möjliga ulslräckning. DV ifrågasätter dock ominriktningen på samförsiåndslösningar verkligen innebär att frågan om lalerältför barn får mindre aktualitet. Enbart inriktningen på samförsiåndslösningarinnebär ju inte all betydelsen av barnens inställning minskar. Barnens inställningmåste alltjämt tillmätas stor betydelse, såväl i de fall därsamförsiåndslösningar är möjliga som i de tvistiga fallen. DV anser au barnensinställning bör beaktas i vårdnadsuiredningen. (Jfr DVs yttrande överutredningens om barnens rätt delbetänkande Barnets rätt, SOU 1987:7.) Detär för barnets trygghet av största betydelse all föräldrar eftersammanlevnadens hävande i samförstånd kan ta del i omsorgerna om barnel. Deförändringar i lagstiftningen som föreslås kan i väsentlig mån bidra till enökad förståelse hos föräldrarna för att barnet även sedan sammanlevnaden mellanföräldrarna har hävts behöver båda sina föräldrar. Jag biträder därför iprincip förslagen. Jagkommenterar förslagen i anslutning till de olika rubriker som har redovisats ipromemorian. Jag biträder förslagen i övrigt. Utifrånde intressen förbundet i första hand har att företräda finns ingen invändningmot au förslagen genomförs. I den ulslräckning de berör gg kommunalverksamhet är del främst primärkommunala förhållanden det är fråga om. 1990/91: Promemorianinnehåller förslag till ändring i och socialtjänstlagen.Förslagen syftar till alt i största möjliga ulslräckning främjasamförståndslösningar. Den självklara utgångspunkten är att barn behöver näraoch goda relationer till båda föräldrarna även om dessa är i konflikt medvarandra, Ilikhet med socialförvaltningen ansluter kommunen sig till dessagrundvarderingar liksom huvudsakligen även i övrigt de förslag som lämnas ipromemorian, Idet följande kommer kominunen att ta upp vissa av de förslag som intetillstyrker eller som kommenteras särskilt, Piteåkommun instämmer i huvudsak i utredarnas bedömningar och tillstyrker förslagettill lag om ändring i och förslag till lag om ändring isocialtjänstlagen. Kommunenanser dock all domstolen i alla mål rörande vårdnad och ungänge, nästanundantagslöst, bör uppdra åt socialnämnden att ordna samarbetssamtal i syfteatt nå enighet mellan fräldrarna. Små kommuner kommer dock inte att ekonomisktsjälva klara av att driva en verksamhet med samarbetssamtal. Dessutomanser kommunen all domstolen inte skall fastställa riktlinjer för vårdnads- ochungängesulredningar, som verkställs av en av socialnämnden utsedd tjänsteman. Slutligenkommer socialnämndens arbetsuppgifter att utökas, och behovet av resurser allöka i och med utredningsförslaget om att socialnämnden skall följa uppvårdnads- eller umgängesärende som avgjorts, Förslagelsbetoning av barnens rätt till sina båda föräldrar och del gemensammaföräldraansvaret har en positiv psykologisk betydelse.