prop · GE0336 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:36 om åtgärder mot miljöfarliga blybatterier Regeringenförelägger vad som lagils upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden för den åtgärd och de ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen redovisas ett åtgärdsprogram mot föroreningar i miljön frånblybatterier. I programmet ingår en övergång till alternativa batterityper ochalternativa startsystem för bilar, insamling och omhändertagande av miljöfariigablybatterier saml informationskampanjer. För att finansiera åtgärdsprogrammetföreslås alt bemyndigar regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att ålägga batterileverantörer och andra förelag, som yrkesmässigthanterar, eller importerar miljöfarliga batterier alt betala samhälletskostnader för insamling och oskadliggörande av ulljänta sådana samt för informationskampanjersom är nödvändiga för att förebygga skador på hälsan eller i miljön till följdav användningen av miljöfarliga batterier. 1 1990/91. Propositionens lagförslag Prop. Lag om avgifter för miljöfarliga batterier 1 § Denna lag gäller avgifter för hantering ochimport av sådana miljöfarliga batterier som innehåller kvicksilver, kadmiumeller bly. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela de föreskrifter om avgifter som behövs för att täckasamhällets kostnader för all samla in och oskadliggöra batterier som ärförbrukade eller som av någon anledning inte längre används. Avgiftenfår las ut endast av den som yrkesmässigt hanterar eller importerar batterier. Dennalag träder i kraft den . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , R. , , , , G. , ,, , , , , , , Proposition om åtgärder mot miljöfarliga blybatterier Regeringenhar i en skrivelse (skr. 1986/87:157) till redovisat sinaställningstaganden till vissa avfallsfrågor. Regeringens principiella inställningär att både mängden avfall och avfallels farlighet bör minskas genom åtgärder isåväl produktionen som konsumtionsledet. Ämnen och produkter som kan förorsakasärskilda miljöstörningar bör hanteras för sig. Isamband med beslut (prop. 1987/88:85, JoU23, rskr. 373) ommiljöpolitiken inför 1990-talet angavs atl ett mål för kemikaliekontrollen äratt skadliga ämnen och produkter så långt som möjligt skall ersättas med sådanasom är mindre farliga och helst ofarliga. Medskrivelser den 21 och har anmält attdet ur miljösynpunkt är viktigt alt insamlingen av blybatterier hålls på en högnivå. I skrivelserna lämnar förslag bl.a. om atl en särskildavgift skall las ut på alla blybatterier som importeras eller som tillverkas ilandet. Avgiften föreslås finansiera en ökad ersättning till de företag som taremot, förvarar och transporterar blybatterier för slutligt omhändertagande.Vidare hemställer om vissa ändringar irenhållningsförordningen (1979:904) och förordningen (1985:841) om miljöfariigtavfaff. förslag har remissbehandlats. Till protokollet idetta ärende bör fogas dels förslag, bilaga 1, dels enförteckning över de instanser som avgett remissyttrande och en sammanställningav remissyttrandena, bilaga 2. Utöverdetta har ett antal framställningar från kommuner, organisationer och företagrörande blybatterier kommit in till . Regeringenbeslutade om en särskild förordning (1989:40) omförsöksverksamhet med insamling och bortforsling av förbrukadeblyackumulatorer. Förordningen trädde i kraft den och gällde tillutgången av . Därefter har förordningen förlängts till utgången av år1990. Förordningen innebär att blybatterier undantas från bestämmelsena enligtrenhållningsförordningen (1979:904) och förord- ningen (1985:841) ommiljöfarligt avfall. Därmed har det kommunala Prop. 1990/91:36insamlingsmonopolet upphävts för blybatterier. Tillstånd frånlänsstyrelsen för transport av miljöfarliga blybatterier krävs inte hellerunder . Regeringen har även beviljat bidrag ur bilskrotnings-fondenenligt 7§ 3 bilskrolningslagen (1975:343) för insamlingskampanjer, bortforslingoch återvinning av förbmkade batterier . Iriksdagens beslut om avfallsfrågor (prop. 1989/90:100 bil. 16, JoU 16, rskr.241) betonas producentens ansvar för det avfall som uppstår lill följd av såvältillverkning och användning av varor som varomas slutbehandling i avfallsledet.Detta ansvar inkluderar även ett kostnadsansvar. Enligt beslutet skallåtgärder också vidtas för att kraftigt begränsa och, där så är nödvändigt frånmiljösynpunkt, heU upphöra med användningen av bl. a. tungmetaller och derasföreningar. Regeringengav kemikalieinspektionen och iuppdrag att redovisa förslag till åtgärder för att begränsa användningen avsådana ämnen som kan ha särskilt skadlig inverkan på miljön. I juni 1990överlämnades rapporten av ettregeringsuppdrag. I rapporten föreslås bl. a. att användningen av blybatterierpå sikt skall upphöra och atl regeringen bör ge styrelsen för tekniskutveckling (STU) i uppdrag att ta initiativ till teknikutvecklingsprojekt föralternativa batterityper och alternativa startsystem för bilar. På kort siktföreslås att ett system med miljöavgifter på blybatterier införs. Efterutvärdering av den pågående försöksverksamheten med insamling och bortforslingav förbmkade blybatterier och efter överläggningar med berörda parter om vilkaåtgärder som behövs för att komma till rätta med föroreningarna i miljön frånblybatterier redovisar jag nu elt åtgärdsprogram mol miljöfarligablybatterier. Redanhär vill jag betona att programmet inte i alla delar kräver riksdagensställningstagande. De flesta åtgärderna kan beslutas av regeringen med stöd avlagen (1985:426) om kemiska produkter och renhållningslagen (1979:596). Jagavser atl senare föreslå regeringen att besluta föreskrifter om miljöfarligablybatterier. Sådana föreskrifter kan regeringen besluta med stöd avbemyndigande i de båda nämnda lagarna. Beslut av krävs dock närdet gäller finansiering av vissa av de åtgärder som ingår i programmet. Blyoch blyföreningar förekommer i en mängd olika varor och kemiska produkter. Dentotala årliga blyanvändningen i är ca 30000 lon. Blyanvändningen gerupphov till blyhaltigt avfall som förr eller senare sprids i naturen. Såsom gmndämnebryts bly inte ner. Bly bioackumuleras och är toxiskl. Hanteringen av bly gerockså upphov till arbetsmiljöpro- blem.Hela 73 % av den totala årliga blyanvändningen avser balteritillverk- Prop.1990/91:36 ning. Drygt 1 miljon startbatterier för bilar, båtar m. m. förbmkasårligen i . Härav tillgodoses genom inhemsk produktion ochåterstående genom import. Antalet importörer uppgår lill ca 20. Även batteriemasinnehåll av svavelsyra kan vid felaktig hantering vålla problem i miljön. Dessafaktorer innebär sammantaget att det är angeläget att begränsa blyanvändningen.Något från teknisk/ekonomisk eller från miljösynpunkt realistiskt alternativ tillblybatterier finns inte . Blyinnehållet i batteriema har docksuccessivt minskat, och en utveckling pågår för att minska de potentielltskadliga effekterna av batteriernas syrainnehåll. måste användningen avblybatterier upphöra. Dengenomsnittliga livslängden hos ett startbatteri är . Förbmkadebatterier insamlas av kommunerna och skrothandeln och levereras till blyåtervinningsanläggningen.Del ur batterierna utvunna blyet levereras till helt övervägande del till batleritillverkamai och övriga nordiska länder. Blyet i elt nytillverkat batteri bestårtill av återvunnet bly. Enligt batteribranschen är Bergsöenumera det enda återvinningsverket för blybatterier i , sedan tidigarebefintliga anläggningar i och lagts ned. Understora delar av har de internationella blyprisema sjunkit. Samtidigthar kostnaderna för behandling av uttjänta batterier och återvinning av blystigit, bl. a. till följd av åtgärder till skydd för arbetsmiljö och yttremiljö. Strängare föreskrifter, som av samma skäl har införts för hantering ochtransporter av förbrukade batterier, har vidare ökat kostnaderna förinsamlingen av batterierna. Vid återvinning utvunna metallvärden kan numeranätt och jämt balansera återvinningskedjans totala kostnad. Somjag har nämnt har regeringen beviljat bidrag ur bilskrot-ningsfondenför insamlingskampanjer, bortforsling och återvinning av förbmkade batterierunder . har även en särskild förordning omförsöksverksamhet med insamling och bortforsling av förbmkade blyackumulalorervarit i kraft. kom 23 455 tonsvenskt batteriskrot lill Bergsöe. Del motsvarar 1296000 batterier.Tillsammans med leveranserna blir mängden för hela året1457000 batterier. Det finns ingen helt säker statistik över antalet nya batteriersom tillförts marknaden men uppgifter från batteribranschen pekar på högst750000 ulbytesbatterier . Om man härtill lägger batteriavfallet urskrotade bilar, som till sitt antal var ca 175000, blir antalet nytillgängligauttjänta batterier omkring 900000. Insamlingsvolymen överstegdenna siffra med mer än en halv miljon. Det rör sig då om batterier somfunnits kvar hos konsumenten, i garage, bålhus, lador etc. Även under år 1990visar insamlingsverksamheten på ett gott resultat. De finns således mycket somtalar för att insamlingsresultatet har ett direkt samband medinformationskampanjen och insamlingsföretagens ekonomiska incitament. Innanförsöksverksamheten trädde i krafl låg återtagningen av förbmka- 5 de startbatterier videndast . Detta innebar att mer än Prop. 1990/91:36 400000batterier, innehållande ca 5 000 lon bly, kom på villovägar. Genomfördaundersökningar indikerar att en betydande del av de förbrukade batteriernahamnade på avfallsupplagen, där såväl bly- som syrainnehållet vållademiljöproblem. Vissa blyföreningar är utomordentligt giftiga för levandeorganismer. Metallers reaktioner i ett avfallsupplag är dåligt undersökta. Setti ett långt tidsperspektiv hamnar blyet i naturen. Därför bör blyinnehålleli avfallet begränsas så myckel som möjligt. Det är också samhällsekonomiskttveksamt atl stora mängder bly hamnar på avfallsupplagen. Fråganom åtgärder mol tungmetaller och deras föreningar har vid olika tillfällenbehandlats av . Senast var frågan föremål för prövning isamband med behandling av budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil.16). 1 propositionen anförde jag alt åtgärder skall vidtas för att kraftigtbegränsa och, där så är nödvändigt från miljösynpunkt, helt upphöra med användningenav bl.a. vissa tungmetaller och deras föreningar. anslöt sig tillövervägandena i propositionen (JoU 1989/90:16, rskr. Föratt det skall vara möjligt alt nå de utsatta målen för utsläppsbegränsningarär i första hand följande åtgärder nu nödvändiga. En övergång måste ske till alternativa batterieroch alternativa startsy-slem. Elt permanent insamlingssystem för de miljöfarligablybatterierna behöver byggas upp. Riksomfattande informationskampanjer måste genomföras. Ett system införs för alt finansiera vissa av deåtgärder som ingår i programmet. Härför krävs ett bemyndigande av . Jagskall nu närmare redogöra för de åtgärder som ingår i programmet. Jag villdärvid betona viklen av att åtgärderna noga följs upp. 2.2 Ett åtgärdsprogram mot miljöfarliga blybatterier 2.2.1 Utveckling av alternativa batterityper ochalternativa startsystem Mittställningstagande: Åtgärder skall vidtas för att användningen av miljöfarligablybatterier skall kunna upphöra. Naturvårdsverketsoch kemikalieinspektionens förslag: Överensstämmer med mitt ställningstagande. Skälenför mitt ställningstagande: En övergång till alternativa batterityper ochstartsystem är nödvändig från miljösynpunkt. Jag avser att i annat sammanhangbegära regeringens bemyndigande att tillsätta en utredning för att följa uppoch utvärdera teknikutvecklingen för alternativa batterityper och alternativa startsyslemför bilar, båtar etc. 2.2.2Insamling och omhändertagande av miljöfarliga blybatterier Mittställningstagande: Ett permanent insamlingssystem för miljöfarliga blybatterierbehöver byggas upp. Naturvårdsverketsförslag: Överenstämmer med mitt ställningslagande. Remissinstanserna:Överenstämmer i huvudsak med mitt ställningstagande. Skälenlör mitt ställningstagande: Fömtom en övergång till alternativa batterityperoch startsystem behövs omedelbara åtgärder för att den av statsmakterna angivnaminskningen av blyutsläpp skall kunna uppnås. De miljöfarliga blybatteriernamåste därför hållas avskilda från annat avfall och samlas in och hanleras isärskild ordning. Detgenerellt starkt ökade miljömedvetandet i samhället gör all det finnsförståelse för nödvändigheten av specifika åtgärder för att skydda miljön. Betydelsenav återvinning, från både miljö- och resurssynpunkt, har också gått in i delallmänna medvetandet. Det är emellertid viktigt att underlätta för konsumenten atllämna tillbaka sitt batteri och att informera om var del finnsinlämningsställen. Naturiiga inlämningsställen kan vara bilverkstäder,bensinstationer och övriga försäljningställen för startbatterier. Jaganser all ansvaret för hantering av miljöfarliga blybatterier skaff förbli enkommunal angelägenhet även när batteriinsamlingen permanentas. Riktlinjernaför kommunemas roll inom avfallsområdet har lagts fast genom beslulvåren 1990 (prop. 1989/90:100 bil 16 s. 65 f, JoU 16, rskr. Från och medden gäller krav på planering och inventering av allatyper av avfall. kommer även kommunernas ansvar för olika typer avhanteringskapacitet att utvidgas. Enligl min mening skall dessutom ett förelagsom säljer ett miljöfariigt blybatteri vara skyldigt atl återta batteriet närdet är förbmkal. Jag avser därför att föreslå regeringen alt införa enskyldighet för den som säljer miljöfarliga blybatterier att återta förbmkadesådana. Möjligheten till en sådan reglering framhölls såväl i den s. k.kemikaliepropositionen (prop. 1984/85:118) som i jordbmksutskottets belänkandemed anledning av propositionen (JoU 1984/85:30). Det bör bli en uppgift förnaturvårdsverket att utfärda riktlinjer för hanteringen vid återtagningen avde förbmkade batterierna. Föratl förbmkade batterier inte skall ge upphov lill miljöstörningar får de intesammanblandas med annat avfall ulan bör samlas in och hanteras särskilt.Företag och enskilda skall därför inte lägga utnyttjade miljöfarliga blybatteriertillsammans med industri- eller hushållsavfall. Även små mängder miljöfarligt avfaffkan spoliera en i övrigt miljömässigt god avfallshantering. Därför fömtsätts atlkällsortering av sådant avfall sker hos alla avfallsproducenter. Jag vill i sammanhangetframhålla att det mest verksamma medlet för att uppnå en god genomslagskraft ikonsumentledet givetvis är en information som på ett enkelt sätt gerkonsumenterna de upplysningar som de behöver för att hantera varan, och senareavfallet, rätt. Jag återkommer till hur en sådan informationskampanj bör läggasupp. Äveninnan försöksverksamheten trädde i krafl skedde insamlingen av förbrukadebatterier väsentligen genom den svenska skrotbranschens försorg. Inomskrotbranschen finns lång erfarenhet av att samla och hantera sådant material.Investeringar har genomförts i successiv anpassning lill miljökravenvad beträffar lagring och transport av startbatterier. Hårige- Prop.1990/91:36 nom har emellertid också insamlings- och Iransportkostnadena ökat. Vidde ersättningsnivåer, som följer av de låga metallpriserna, är insamlingsverksamhetenpå en hög ambitionsnivå inte lönsam. har skrotbranschen dock förklarat sig villig alt medverka lillatl åstadkomma en hög insamlingsgrad om möjligheter till en rimligkostnadstäckning föreligger och om i övrigt förutsättningar skapas för enrationell hantering. Förbrukadeblybatterier klassas som miljöfarligt avfall. Kommunerna har därför, medundanlag för nu pågående försöksverksamhet, monopol på insamling och transportav blybatterier. Enligl förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall behövsockså länsstyrelsernas tillstånd för all transportera blybatterier. Detkommunala monopolet och det särskilda tillståndskravel för transport avförbrukade batterier försvårar enligl ytteriigare enrationell hantering av batterierna. Jag anser därför att det kommunalamonopolet bör slopas för blybatterier. Då transport av förbrukade blybatterieräven regleras i statens räddningsverks riktlinjer beträffande farligt gods böräven kravet på särskilt transporttillstånd enligt 7§ förordningen om miljöfariigtavfall kunna utgå såvitt gäller blybatterier. Förbrukade blybatterier bör dockäven klassas som miljöfarligt avfall, med hänvisning till sittinnehåll av svavelsyra och blyslam. Närdet gäller del slutliga omhändertagandel av batterierna skall, i enlighet med 5§lagen (1985:426) om kemiska produkter, den som hanterar eller importerar enkemisk produkt vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs föralt hindra eller motverka skada på människor eller i miljön. För planeringenav det slutliga omhändertagandet skall utgångspunkten enligt min mening vara atlblyet som finns i batterierna återvinns. finns vid Bergsöesanläggning i ett blyomarbetningsverk för återvinning av bly ur bl.a.batterier. Kravetpå blyballeribranschen bör vara att efter det all systemetträtt i kraft nå en kontinuerlig insamlingsnivå överstigande . Om intedetta mål uppfylls bör ytterligare åtgärder, t.ex.etl system med ålerlämningspremierövervägas. Mittställningstagande: Riksomfattande informationskampanjer måste genomföras. Naturvårdsverketsförslag: Överenstämmer med mitt ställningstagande. Remissinstanserna:Överenstämmer i huvudsak med mitt ställningstagande. Skälenför mitt ställningstagande: För ett tillfredsställande resultat i fråga om insamlingen av batterier behöver såväl landsomfattande som regionala informationskampanjer genomföras. Informationen skall upply sa allmänheten om blybatteriernas miljöfarlighet, om varför förbrukade batterier måste samlas in, om inlämningsställen och om hur hanteringen i 8 Informationen bör enligl min mening koncentre- Prop. 1990/91:36 ras på sådana punkter som är viktiga för ett högt insamlingsresultat. Informationskampanjernabehöver vara särskilt omfattande i inledningsskedet av det nya systemetsgenomförande och bör rikta sig lill försäljningsställen, skrotbranschen,arbetsplatser, hushåll m.fl. Del bör bli en uppgift för attmed berörda parter närmare diskutera formerna för informationsverksamheten. Mittförslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskrivaatt den som yrkesmässigt hanterar, tillverkar eller importerar miljöfariigablybatterier skall belala samhällets kostnader för insamling och slutligtomhändertagande av uttjänta sådana saml för informationskampanjer som ärnödvändiga för att förebygga skador på hälsan eller i miljön till följd avanvändningen av miljöfarliga blybatterier. Naturvårdsverketsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De flesta remissinstanserna har inget att erinra mot förslaget. Skälenfor mitt förslag: I samband med riksdagsbeslutet om samhälletskemikaliekontroll betonades att ansvaret för alt de uppsatta målen på dettaområde nås i första hand måste ligga hos de företag som yrkesmässigtproducerar, importerar, eljest levererar eller använder kemiska produkter. Avdelta följer att de förelag som inte själva ombesörjer att miljöfariiga ämnenavlägsnas från produkterna eller på annat sätt vidtar åtgärder för att minska miljöfariigautsläpp måste vara beredda att betala samhällets kostnader för sådana åtgärder.Av mitt tidigare anförande framgår all ålgärdsprogrammet mot miljöfariigablybatterier medför kostnader i första hand för information samt insamling ochslutligt omhändertagande. Riksdagsbeslutetår om samhällets kemikaliekontroll innebär såvitt gäller blybatterier attett direkt kostnadsansvar har lagts på blybatteribranschen. Vid överläggningarsom företrädare för har haft med representanter förbatteribranschen har dessa också förklarat sig införslådda med att stå förkostnaderna för information, insamling och slutligt omhändertagande av demiljöfarliga blybatterierna. Enligt18 § lagen om kemiska produkter får regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer föreskriva om avgift för myndighets verksamhet enligtlagen. Bestämmelsen innebär bl. a. all de förelag som genom sin verksamhetföranleder en produklkontroll på kemikalieområdet, också får betala dekostnader som samhällskonlrollen medför. Regeln är i överensstämmelse medprincipen om atl producenten skall ta ansvar för all, avfall som omedelbarteller uppkommer till följd av en produktion, kan tas hand om på ettfrån miljö- och resurssynpunkt riktigt sätl. Bestämmelsen gör det dock inlemöjligt att ta ut kostnader för annal än ren myndighetsutövning. Bestämmelserom finansiering av kommunernas avfallshantering finns i ti /91. renhållningslagen.Dessa bestämmelser medger dock endast att avgift tas Prop. 1990/91: 36 ulför avfall som hanleras av kommunen. Bilskrolningslagenmedger numera atl bidrag ur bilskrolningsfonden kan beviljas förmaterialåtervinning av delar av fordon som kan bedömas vara angelägen frånfrämst miljösynpunkt. Ett bidrag är emellertid maximerat vad gäller storiek ochutgår endast i inledningsskedet. Deregler som jag nu nämnt passar alltså inte för de åtgärder som är aktuella föratt förhindra skador på hälsa och i miljön genom miljöfariiga blybatterier. Delbehövs därför ytterligare föreskrifter för att kunna tillämpa principen omproducentens ansvar. Regeringen bör alltså hos begära ettbemyndigande att utkräva avgift från den som yrkesmässigt hanterar ellerimporterar miljöfarliga blybatterier. Ett sådant bemyndigande i fråga om etlavgiftssystem finns redan när det gäller miljöfarliga batterier som innehållerkadmium och kvicksilver (prop. 1986/87:55, JoU 8, rskr. Underriksdagsbehandlingen av regeringens proposition om åtgärder mot miljöfarligabatterier prövades frågan huruvida en batteriavgift skall bedömas som skatteller avgift. Jordbruksutskollet (JoU 1986/87:8 s 130 konstaterade i anledningav en motion, all del efter regeringsformens ikraftträdande tillkommit en radolika avgiftslyper där medverkan inskränkt sig till ettbemyndigande enligt 8 kap. 9§ andra stycket regeringsformen. Utskottet ansågatt den i propositionen föreslagna pålagan på de miljöfarliga batterierna inteinnebar något avsteg från den praxis som utvecklats i fråga om avgiftsmaklenstillämpning och att pålagan sålunda rymdes inom ramen för avgiftsbegreppelenligt regeringsformen. Föreskrifterna om avgift på miljöfarliga batterieråterfinns numera i förordningen (1989:974) om miljöfarliga batterier. Dennu föreslagna avgiften bygger liksom avgiften på de miljöfariiga kadmium- och kvicksilverbatleriernapå tidigare riksdagsbeslut om kemikaliekontrollen (prop. 1984/85:118, JoU 30, rskr.340) jämte den av antagna inriktningen i fråga om avfallsfrågorna (prop.1989/90:100 bil. 16, JoU 16, rskr. Avgiften är avsedd aU vara utformadpå motsvarande sätt som gäller för de miljöfarliga kadmium- och kvicksilverbatlerierna. Enligl min mening bör delbemyndigande som begärs nu omfatta samtli ga de batterityper som jag nu har omnämnt. Det bemyndigandet bör ges formen av en särskild lag om avgifter för miljöfarliga batterier. Avgiften bör kunna tas ul av den som yrkesmässigt hanterar eller importerar miljö farliga batterier. Hanteringsbegreppet bör i den nya lagen ha samma inne börd som i lagen om kemiska produkter. Med yrkesmässig import av batterier bör även avses batterier som är monterade i en bil vid importtill fället och liknande förfarande med andra fordon etc. Avgifterna bör täcka samhällets kostnader för alt samla in och oskadliggöra batterier som är förbrukade eller som av någon anledning inle längre används. Avgifterna kan därmed täcka kostnaderna för insamling, slutligt omhändertagande samt nödvändig information om blybatteriers miljöfariigt. Liksom enligl lagen om kemiska produkter omfattas också återvinning av slutligt omhändertaganden. som behövs för avgifisdebiteringen bör beslutas av rege- Prop.1990/91:36 ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Jag vill härför information kortfattat ange något om hur denna debitering börutformas. Utgångspunktenbör vara att kostnadema skaff belasta de miljöfarliga produkter som föranlederingripanden från samhällets sida.