prop · GE03121 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:121 om försöksverksamhet med kommunalt huvudmannaansvar förprimärvård m.m. Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och de ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås att kommunerna inom ramen för en försöksverksamhet gesbefogenhet att erbjuda viss hälso- och sjukvård (s.k. primärvård). Om ettlandsting och en kommun är överens om det och lämnar sittmedgivande skall kommunen med huvudmans ansvar kunna överta skyldighetatt erbjuda sådan värd. Primärvårdanses i detta sammanhang vara den verksamhet, som bedrivs eller som planeratsatt drivas av enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och somenbart har hel kommun eller del av sådan som upptagnings- ellerbetjäningsområde. Det får bli en uppgift för och kommunen attgemensamt definiera primärvården och nännare avgränsa den frän länssjukvårdensoch eventuellt andra huvudmäns verksamheter organisatoriskt, ekonomiskt ochpersonellt. Denföreslagna försöksverksamheten avses pågå t.o.m. . Underden tid försöksverksamheten pågår skall få lämna sådant ekonomisktbidrag till kommunen som motiveras av överlåtelsen. Det är de berördahuvudmännens sak att träffa överenskommelse härom. Dehuvudmän, som i enlighet med lämnat medgivande deltar i försöksverksamheten,skall vara beredda att lämna det underlag som behövs för att följa upp ochutvärdera verksamheten. Försöksverksamhetenföreslås reglerad i en särskild lag om försöksverksamhet med kommunalprimärvård. 1proposilionen uttalas att försöksverksamhet gällande finansiell samordningmellan hälso- och sjukvärden och socialförsäkringssystemet bör 1 1990/91. Nr 121 Rättelse: S. 1 Tillkommitde 2 sista raderna genomföras med syftet attåstadkomma incitament inom systemen för Prop. 1990/91:121helhetsbedömningar, som bidrar till bättre hälsa och ett mer aktivt liv förhela befolkningen, som belastningen på samhällsekonomin minskar. Förslag till Prop. Lag om försöksverksamhet med primärvård Härigenom föreskrivs följande. 1 §En kommun som ingår i en landstingskommun får inom ramen för en försöksverksamhet erbjuda viss hälso- och sjukvård (primärvård), om landstingskommunen och kommunen har kommit överens om det och fått tillstånd till det. Socialstyrelsenprövar frågor om tillstånd till sådan försöksverksamhet och fär fastställavillkor för verksamheten. Föreskrifteri hälso- och sjukvårdslagen som gäller för försöksverksamheten 2 §Följande föreskrifter i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) gäller för den primärvård som ingår i försöksverksamheten, nämligen 1§ om vad som avses med hälso-och sjukvård, 2§ om mål för hälso- ochsjukvärden, 2aoch 2b §§ om krav på hälso- och sjukvården, 13§ om personalen i hälso- ochsjukvården och om patientansvarig legitimerad läkare m.m., 14§ om den samlade ledningen avverksamheten, dock att vad som sägs om landstingskommunen skall gälla kommunen, 15§ om läkare underallmäntjänstgöring eller specialistutbildning, 16§ om bemyndigande förregeringen att meddela föreskrifter om behörighet till tjänster inom hälso- ochsjukvården m.m., 20och 21 §§ om planering av hälso- och sjukvården och om samverkan, 22§ första stycket om ledningen av den kommunala hälso- och sjukvården, 26§ om vårdavgifter, 27§ om tillsyn, 28§ om bemyndigande att meddelaföreskrifter, 29§ om hälso- och sjukvärden ikrig. 3§ Kommunen skall erbjuda en godprimärvård ät dem som är bosatta inom det område som omfattas avförsöksverksamhet och därvid verka för en god hälsa hos hela denna befolkning. 4§ Om någon som vistas inom detområde som omfattas av försöksverksamhet utan att vara bosatt där behöveromedelbar hälso- och sjukvård, som faller inom primärvården, skall kommunenerbjuda sådan vård. En kommun far också iandra fall erbjuda primärvård åt den som är Prop. 1990/91:121 bosatt i enannan kommun om berörda kommuner och landstingskommuner kommer överens om det. 5§ Sådan primärvård som enkommun har ansvar för enligt denna lag omfattas inte av landstingskommunensansvar enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 6§ Har en landstingskommun ochen kommun träffat en överenskommelse om försöksverksamhet enligt denna lag färlandstingskommunen lämna sådant ekonomiskt bidrag till kommunen som motiverasav överenskommelsen. 7§ beslutenligt 1 § fär överklagas hos regeringen av landstingskommunen eller kommunen. Dennalag träder i kraft och gäller till utgången av . p«p- 1990/91:121 utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, Proposition om försöksverksamhet med kommunalt huvudmannaansvarför primärvård m.m. Riksdagenbeslutade om förändringar i ansvaret för service och vård tilläldre och handikappade m.m. senast fr.o.m. (prop.1990/91:14, SoU9, rskr. Beslutet innebär att kommunerna ges ett samlatansvar för långvarig service och vård till äldre och handikappade.Förändringarna avser att skapa klara ansvarsförhållanden och ändamålsenliga fömtsättningarför att utveckla samhällsinsatserna efter de målsättningar som lagtfast i fråga om samhällets äldreomsorg. Utöveratt kommunemas skyldighet i fråga om särskilda boendeformer för service ochvärd till äldre samt bostäder med särskild service för handikappade m.m.klargörs, innebär förändringama bl.a. att kommunerna skall ha skyldighet atterbjuda viss hälso- och sjukvård vid de sjukhem och motsvarande som kommunernatar över frän landstingen liksom vid övriga särskilda boendeformer för serviceoch omvårdnad samt vid bostäder med särskild service och kommunala dagverksamheter.Kommunema ges dämtöver befogenhet att erbjuda hemsjukvård också i ordinärtboende. ansvar för läkarinsatser kan dock, enligt dettariksdagsbeslut, inte överlåtas till kommunerna. Socialutskottetframhöll i sitt betänkande i ärendet att det är angeläget att kunnahålla ihop all hemtjänst och hemsjukvård och att det föreliggande förslagetinte borde ses som en slutgiltig lösning. Vidare ansåg utskottet att enförsöksverksamhet med kommunalt huvudmannaskap för primärvården bör inledas. bör sådan försöksverksamhet inte begränsas genom beslut av riksdagen.Omfattningen av försöksverksamheten bör i stället grundas på kommunemas ochlandstingens intresse av att delta i en sådan verksamhet. Mina överväganden ochförslag i det följande skall ses mot bakgrund av uttalanden i dessaavseenden. 1' 1990/91. Primärvården av harett förstahandsansvar för befolkningens Prop. 1990/91:121 behov avprofessionell hälso- och sjukvård inom ett begränsat geografiskt område. Denmåste därmed kunna tillhandahälla ett mångfacetterat serviceutbud som äranpassat till de aktuella behoven hos befolkningen i området. Detta harbidragit till att primärvården kommit att se olika ut i skilda delar av landet. Primärvårdenmed det vidsträckta innehåll vi vill ge den har gamla anor i vårt land.Till protokollet i detta ärende bör fogas som bilaga 1 en inomsocialdepartementet upprättad promemoria om utvecklingen av primärvården. Ipromemorian ingår en redovisning bl.a. av den öppna vården i ett historisktperspektiv och av dess utveckling . Även ansvarsfördelningenoch samverkan vad gäller socialtjänst och primärvård under de . Detär inte min avsikt att i samband med den försöksverksamhet, som jag här föreslår,nännare avgränsa och beskriva primärvårdens innehåll och omfattning. I bilaga 1redovisas dock nännare även den utveckling av primärvården som begrepp, funktionoch organisation som ägt mm . Detta får anses ge en gmndför eventuella lokala överenskommelser om försök med kommunalt huvudmannaansvarför primärvård. Redovisningen bör även ses som en allmän bakgmnd till minaöverväganden och förslag i det följande. Ettviktigt inslag i senare års förändringsarbete inom den offentliga sektom harvarit och är att överbrygga sektorsgränser som verkar hämmande på möjlighetemaatt bedriva en framgångsrik välfärdspolitik. har i ett intemationelltperspektiv goda resurser för att tillgodose skilda gruppers behov av serviceoch värd, bl.a. genom den målmedvetna satsningen på den generellavälfärdspolitiken. Ett av skälen till att enskildas behov inte alltid kantillgodoses fullt ut är att det finns brister i samordningen av tillgängligaresurser samt att ett gemensamt synsätt och gemensamma arbetsformer inte ärtillräckligt väl utvecklade. Under1970- och 1980-talen har en betydande utbyggnad av samhällets socialtjänst ochprimärvård ägt mm. Stora ansträngningar har gjorts för att samordnaresursutbyggnaden och att förstärka samverkan mellan personalen inom de båda organisationema.Viktiga inslag i detta arbete har varit att skapa gemensam distriktsindelning, samarbetsgmpperav olika slag, lokalmässig samordning och samverkan i information ochfortbildning. Erfarenhetemavisar att de områden i landet som har en väl utbyggd primärvård ochprimärkommunal äldreomsorg har lägre kostnader för sin samlade hälso- ochsjukvård, utan att kvaliteten blivit eftersatt, än andra områden. En välutvecklad samverkan mellan olika vårdnivåer inom hälso- och sjukvården samtmellan denna och innebär också att de gemensamma resursemaanvänds på ett bättre satt. Skilda politiska ochadministrativa ledningar för primärvård resp. Prop. 1990/91:121 socialtjänstkan emellertid försvåra en samordnad resursutveckling och därmed möjlighetemaatt på bästa och mest effektiva sätt möta befolkningens behov av service ochvård samt förebyggande insatser. Orsakematill ohälsa är ofta sammansatta. Såväl kroppsliga faktorer som andraförhållanden har stor betydelse för uppkomsten av sådana besvär som är vanligabland primärvårdens besökare. För att kunna ge en god behandling behövs därfören bred kompetens inom det medicinska och det sociala området. Personal med olikakompetens behöver arbeta i ett nära och vardagligt samarbete. De resurser somprimärvården resp. förfogar över för service och värd tillyngre och äldre personer med funktionsnedsättningar är dessutom till vissadelar utbytbara och i övrigt ömsesidigt beroende. Ävenmöjlighetema att utveckla primärvärdens förebyggande arbete borde underlättasvid ett kommunalt huvudmannaansvar för primärvården. I ett sådant arbete är kommunemasolika facknämnder viktiga samverkansparter. Detär kanske framför allt i samband med diskussionema om en ändrad ansvarsfördelningmellan kommuner och landsting om äldreomsorgen som också frågan omhuvudmannaskapet för primärvården blivit aktuell. Genom lagen (1985:1089) omförsöksverksamhet inom hälso- och sjukvårdens område har också möjligheteröppnats för de kommuner som ingår i frikommunförsöket att träffa avtal medlandstinget om att pä försök bedriva primärvård. huvudmannaskapför verksamheten kvarstår dock. Denna försöksverksamhet får pågå till utgångenav . Inomramen för frikommunförsöket övertog kommundelen inom Örebrokommun driftsansvaret för primärvården inom sitt område genom avtal medlandstinget. Vidare har i bedrivit försök medkommunalt driven primärvård . Enligtlagen (1988:1419) om försöksverksamhet inom , hälso- ochsjukvårdens samt omsorgsverksamhetens område kan regeringen medge attJämtlands läns landstingskommun och kommun på försök gemensamt fårfullgöra uppgifter inom , viss hälso- och sjukvård (primärvård)samt omsorgsverksamheten. Regeringen medgav att dessa huvudmän påförsök gemensamt får driva primärvårdsuppgifter i ett kommunalförbund inomkommundelen Bmnflo. Påytterligare några orter i landet bedrivs försök med samordning av tjänstemannaorganisationenför och delar av primärvården. Sä har t.ex. kommun iBohuslän sedan är 1987 en gemensam chef för primärvården och socialtjänsten.Denna försöksverksamhet med en organisatorisk integration av tvätjänstemannaförvaltningar har stötts ekonomiskt av Trygghetsfonden. Pågåendeprimärvårdsförsök drivs således med olika gmndfömtsätt-ningar och även medstora variationer vad gäller val av organisationsstmktur m.m. Gemensamt äremellertid att man pä olika sätt strävar efter attintegrera och primärvårdens olika funktioner. Att förbättra samordningenav äldrevården är utmärkande för samtliga försök, liksom diskussioner om arbetsledanollen.Ett utökat samarbete kring missbmksfrågor och samordning av socialbidrag,socialförsäkring och arbetsförmedling förekommer dock också. Dessutom har fråganom hur behovet av specialistkunnande i förhällande till behovet av en utveckladgeneralistkompetens skall kunna tillgodoses utifrån det lokala samhällets behovoch fömtsättningar penetrerats. När olika organisationeroch kulturer möter varandra måste målen för förändringsprocessen diskuteras,bli tydliga och utgå frän den enskilda människans behov. I dessaförsöksverksamheter har man genom en för-valtningsmässig och politisksamordning av socialtjänst och primärvård fått administrativa och ekonomiska fömtsättningarför att kunna ge begreppen närhet, helhetssyn och kontinuitet en konkretinnebörd. 3.1 Modell för försöksverksamheten Mittförslag: Om medger det får en kommun frän på försököverta uppgiften att med huvudmans ansvar bedriva viss hälso- och sjukvård(primärvård). Försöksverksamheten skall begränsas till primärvårdsverksamhetoch bygga pä ett avtal som träffas mellan partema. Ett medgivande får förenasmed villkor för försöksverksamheten. Skälenför mitt förslag: är huvudman för all den hälso- och sjukvårdsom själv svarar för, vare sig den bedrivs med egna resurser ellerligger på någon annan. Huvudmannaansvaret innebär alltså inte någon skyldighetatt själv bedriva verksamheten. Ansvaret för driften kan ligga på nägon annansom då betecknas som vårdgivare (jfr prop. 1981/82:97 s. 33). Som jag tidigareredovisat bedriver några kommuner redan nu primärvård inom ramen för det s.k. frikommunförsöket.Dessa försök innebär dock inte att kommunema tagit över huvudmannaansvaret förprimärvården. Detta begränsar värdet av försöksverksamheten. Enligt min meningkan frågan om ett allmänt kommunalt huvudmannaskap för primärvården prövasnärmare först efter genomförd försöksverksamhet med ett kommunalthuvudmannaansvar för verksamheten i fråga. En försöksverksamhet bör därförinledas . Försöksverksamhetenmåste vara så upplagd att den garanterar den enskildes rätt till en god vård pälika villkor och främjar en god hälsa hos befolkningen. Den bör också utformassä att den kan utvärderas av regering och riksdag. Den fömtsätter reglering ilag. Behovet av primärvårdliksom kostnadema för denna värd är i hög grad Prop. 1990/91:121 beroende avåldersfördelning och social stmktur i de enskilda kommunerna. Ett överförandeav huvudmannaansvaret för primärvården till en kommun fär inte leda till attkraven på en likvärdig standard och rättvis fördelning av resursernaeftersatts. Försöksverksamhetenbör bygga pä att det i varje särskilt fall träffas ett avtal mellan ettlandsting och en kommun om att kommunen med huvudmansansvar skall svara för primärvården i dess helhet. Ett sådant avtal ger kommunemamöjlighet att sköta och driva verksamheten helt efter lokala behov och fömtsättningar. Avett sådant avtal bör klart framgå inriktningen, innehållet och omfattningen avförsöksverksamheten. Det måste klarläggas hur primärvården avgränsas motlänssjukvården, vilken inte skall omfattas av försöksverksamheten. Iavtalet måste också de ekonomiska fömtsättningama för försöksverksamhetenregleras. Det är huvudmännens sak att komina överens om den inbördes ekonomiskaregleringen. Statsbidragen inom hälso- och sjukvården eller bidragen från denallmänna sjukförsäkringen avses inte förändras till följd avförsöksverksamheten. Jagvill i detta sammanhang erinra om att det inte är möjligt att ta ut olika skattför landstingsinvånama beroende pä i vilken kommun de är mantalsskrivna.Skatteväxling som metod för ekonomisk reglering mellan huvudmännen forförsöksverksamhet med primärvård är därmed bara möjlig om ettlandsting träffar avtal med samtliga kommuner inom landstingsområdet om sådanförsöksverksamhet. Jag vill härvid hänvisa till vad det föredragande statsrådetanförde om ekonomisk reglering i samband med propositionen om vissa ändringari omsorgslagstiftningen m.m. (prop. 1989/90:132, SoU25. Denpersonal som väntas arbeta inom den primärkommunala primärvården är hälso- ochsjukvårdspersonal enligt lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. Jag utgår från att de landsting och kommuner somkommer att ingå i försöksverksamheten tillsammans med berördapersonalorganisationer skall kunna komma överens om hur olika personalgrupperskall föras över till kommunerna. Andrafrågor av praktisk natur som behöver ut inom försöksverksamheten gällerpatientavgifter, lokaler och byggnader samt frågor om hur verksamheten skallbedrivas när försöksperioden löpt ut. Jagvill i detta sammanhang också erinra om att det i lagen (1985:568) om särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. har öppnats en möjlighet förlandstingen att träffa avtal med kommuner om att dessa skall överta ansvaretför en eller flera särskilda omsorger. För att så långt som möjligt fä ensamordning och därigenom undvika eventuella oönskade effekter ställs somvillkor att regeringen medger en övergång av ansvaret (prop. 1984/85:176 s.69). Av samma skäl anser jag att det bör krävas godkännande av avtal om att koinmunernaskall svara för viss hälso- och sjukvård. Jag finner det motiverat attprövningen av avtal om försöksverksamhet med primärvård blir enuppgift för social- Jag hänvisar bl.a.till det av godkända uttalandet av Prop. 1990/91:121socialutskottet i utskottets betänkande 1990/91:SoU9. Enligt utskottet bör detinte ankomma på regeringen utan på att bedöma om kommunernasoch landstingens uppläggning uppfyller de krav på försöksverksamheten som börgälla. Bakgmndentill förslaget om försöksverksamhet är de erfarenheter som visar att ettintensifierat samarbete mellan kommunala och landstingskommunala verksamheterär nödvändigt för att kunna uppnå en önskad och ändamålsenlig utveckling. Ettsamarbete mellan hälso- och sjukvård samt socialtjänst kan öka effekten avinsatta resurser som det ger möjligheter till bättre anpassad serviceoch vård för de enskilda. Detta gäller bl.a. äldre, handikappade, psykisktstörda, missbmkare, bam som far illa m.fl. Besparingar bör också kunnaåstadkommas genom att viss specialiserad personal och vissa funktionerutnyttjas gemensamt av hälso- och sjukvården samt . Ökatsamarbete kan även bidra till att dubbelarbete undviks. är ökadsamverkan erforderlig för att kunna möta nya och ändrade krav frän allmänheten. Föratt nå målet om ett ökat samarbete mellan hälso- och sjukvård samt socialtjänstkan det vara ändamålsenligt att de kommuner som kommer att svara för primärvårdorganisatoriskt samordnar denna med någon av de nämnder som har ansvaret försocialtjänsten. Satsningenpå öppna vårdformer och den allmänna decentraliseringen gör att gränsema mellankommunemas och landstingens ansvarsområden blir allt svårare att dra t.ex. vadgäller värden av personer med psykiska sjukdomar, missbmkare m.fl. Även omansvaret för service och värd till äldre och handikappade klargjorts i sambandmed fattade beslut i frågan kan det även i fortsättningenkomma att uppstå vissa gränsdragningsproblem inom detta område. Den bärföreslagna försöksverksamheten kan bidra till att anvisa lösningar på sådanasvårigheter. Detär angeläget att den försöksverksamhet som genomförs enligt mitt förslag följsupp och utvärderas. Jag återkommer till detta i avsnitt 3.5. 3.2 Begreppet primärvård och dess avgränsning Genomatt sjukvårdshuvudmännen var for sig kunnat utveckla primärvården enligt sinaegna fömtsättningar har den kommit att se olika ut i skilda delar av landet. Primärvårdensomfattning och resurser varierar högst betydligt mellan och inom olikalandsting. Även den organisatoriska utvecklingen har kommit olika långt ochgått i delvis skilda riktningar. Det är därför inte meningsfullt att i sambandmed den försöksverksamhet med ändrat huvudmannåansvar som jag föreslår,centralt nännare avgränsa och beskriva primärvårdens innehåll och omfattningsom gmnd för lokala över-enskonomelser om försök med primärvård under kommunalthuvudmanna-ansvar. Utgångspunktenär emellertid att det är fråga om verksamhet bedriven Prop. 1990/91:121 enligt hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) - dock inte sådan hälso- och sjukvård som bedrivsöver gränsema för flera primärkommuner eller som organisatoriskt är knuten tilllänssjukvården. Om det är möjligt, och huvudmannen är ense därom, att avgränsaen sådan verksamhet geografiskt, organisatoriskt, personellt och ekonomisktför att ingå i primärvården inom en kommun bör det stå huvudmännen fritt attvälja en sådan lösning . Dettakan t.ex. gälla psykiatrin. (S 1989:01) har i en skrivelsei anfört att det är väsentligt att delar av den psykiatriska vårdenskall kunna omfattas av försöksverksamheter med primärvård. Somframgår av redovisningen i bilaga 1 innefattar primärvården i vissa fallpsykiatriska vårdresurser. Försöksverksamheten bör därför även kunna omfattadelar av den psykiatriska vården under fömtsättning att huvudmännen kommeröverens om detta. Ytterligareen fömtsättning är att det är befintlig lokal primärvård, som skall komma ifråga för försöksverksamheten. Vad som bör ingå skall dock närmare preciserasav berörda landsting och berörda konimuner gemensamt. Detta innebär att ävenplanerad men ännu inte igångsatt verksamhet kan ingå i försöket och innefattasi överenskommelse om försöksverksamhet om huvudmännen så önskar. Tandvärdenomfattas inte av den lagstiftning jag föreslär för att göra det möjligt med enförsöksverksamhet med ändrat huvudmannaansvar för primärvården. Jagvill i detta sammanhang peka pä att ett överförande av ansvaret för primärvärdentill kommunen kan inrymma vissa problem som bör beaktas i samband med att avtalupprättas. Både hälso- och sjukvården och har särskildaarbetsuppgifter och särskild kimskap som det är viktigt att slå vakt om.Primärvården skall utgöra basen i hälso- och sjukvårdssystemet. Den kan bästtillgodose kraven pä närhet, lättillgänglighet och kontinuitet i vården.Primärvården skall arbeta såväl med ett patientperspektiv som med ettbefolknings- och folkhälsoperspektiv utifrån sin kännedom omlokalbefolkningens hälsovillkor och hälsoproblem. Landstingens primärvårdsorganisationhar vidare en viktig uppgift i samordningen av de samlade vårdinsatserna frånde olika vårdgivarna i området. Detta fömtsätter en nära samverkan med i förstahand länssjukvården. Enöverföring av ansvaret för primärvården frän till kommunen färinte leda till att en sådan nära samverkan mellan länssjukvården ' ochprimärvården försvåras. Den senare har en betydelsefull roll också i detförebyggande arbetet bl.a. när det gäller att genomföra lokala epide-miologiskakartläggningar och analyser som skall ligga till gmnd för den behovsbaseradetotala hälso- och sjukvårdsplaneringen inom landstingsområdet. Även i dettaavseende bör huvudmännen se till att samverkan mellan primärvården och denövriga hälso- och sjukvården fungerar väl. Primärvårdenbefinner sig i ett uppbyggnadsskede. Med hänsyn till att utrymmet för enexpansion av hälso- och sjukvården är mycket begränsat måste primärvårdensutbyggnad huvudsakligen ske genom en omstmktu-rering inom ramen för befintligaresurser. Primärvården måste således tillföras resurser genom omfördelning avsådana framför allt frän länssjukvården eller genom att den senaresresursexpansion bromsas upp för att ge ökat utrymme for en primärvärdssatsning.Ett förändringsarbete i denna riktning har påbörjats inom landstingen.Erfarenheterna tyder på att omstmktureringen är förenad med betydandeproblem. Vid ett kommunalt ansvar för primärvården kan dessa problem bli än merpåtagliga. En överenskommelse mellan en kommun och ett landsting inom ramen förförsöksverksamheten måste därför utformas sä att den inte försvårar utan istället underlättar en fortsatt utveckling av primärvården i enlighet med deutvecklingslinjer som har godkänt (prop. 1984/85:181, SoU28, rskr.400). 3.3 Försöksperiod och försökskommuner Mittförslag: Försöksverksamhet med primärvård får bedrivas till utgångenav .