prop · GE0356 · 1990-12-31 00:00:00 — En sådan situation kan föreligga om man vid enförsta skatteväxling har beaktat den s.k. avräkningspostens eftersläpning och sedan avsett att göra ytterligare en reglering med hjälp avskatteväxlingsinstrumentet. Eftersläpningen beror på det avräkningssystem somtillämpas mellan staten och kommunerna/församlingarna. Det nusagda kan exemplifieras på följande sätt. Förutsättningen för exemplet är atten samfällighet övertar uppgifter från församlingarna A,B och C. Utdebiteringeni församlingarna före omfördelningen uppgår till 0,80, 1,00 respektive 1,15kr/skr. (kr/skr) Egetskatteunderlag enligt 1989 års taxering(antal skr) 3 661 884 1 129 290 2 801 452 Underförutsättning av att församlingarna sänker sina skattesatser motsvarande deangivna minskade utdebiteringsbehoven får samfälligheten höj a sin skattesatsmed högst /skr. Detta vägda genomsnitt får man fram genom attmultiplicera varje församlings minskade utdebiteringsbehov med dess egnaskatteunderlag och dividera summan av dessa produkter med summan av de egnaskatteunderlagen: 0,50 X 3661 884 - 0,75 x 1 129 290 -t- 0,90 x 2 801 452 n <;o --------------------- n92626------------------------- =°' Med eget skatteunderlag avses skatteunderlaget, inkl.underlaget avseende icke-medlemmar i , för beräkning av förskottpå kommunalskatt för . Mitt förslag innebär att lagtexten måste kompletteras påflera punkter Lagtexten har då också undergått redaktionella förändringar Mitt förslag: De nya bestämmelserna träder i kraft den 1januari 1991, men skall tillämpas på beslut om debitering av skatt som fattasefter . Skälen förmitt förslag: Det är mycket angeläget att de nya bestämmelserna blirtillämpliga , eftersom beslut om nästa års skattesatsermåste fattas . Det är emellertid inte praktiskt möjligt förriksdagen att fatta beslut så snart att kommuner och församlingar kan dröja medsina beslut om utdebiteringen för till dess att författningen kommer utfrån trycket. Av det skälet bör lagändringen kunna tillämpas redan innanförfattningen kommit ut från trycket. Jag föreslår därför att de nyabestämmelserna skall tillämpas , dvs.dagen efter den dag då propositionen kommer att lämnas till . 5 Allmänna pensionsfondens skattskyldighet Mittförslag: Allmänna pensionsfonden frikallas från skattskyldighet för löpandefastighetsinkomster. Skälen förmitt förslag: Allmänna pensionsfonden tillhör de subjekt som är inskränktskattskyldiga. Enligt 7 § 4 mom. SIL är fonden endast skattskyldig för inkomstav näringsverksamhet som hänför sig till innehav av fastighet. 1 enframställning har allmänna pensionsfonden, första, andra ochtredje fondstyrelserna, hemställt att fonden skall frikallas frånskattskyldighet för all inkomst. Fondstyrelserna pekar främst på att fondensnuvarande skattskyldighet för löpande inkomster av fastighet snedvriderplaceringsförutsättningarna sedan fonden fått rätt att placera medel i fastigheter. När ATP-systemetinfördes beslutades att den nyinrättade allmänna pensionsfonden baraskulle betala skatt på inkomst av annan fastighet enligt KL. Vid den tidenfick fonden enligt sitt reglemente inte äga och förvalta fast egendom annat änför eget bruk. Av det skälet saknade skattskyldigheten för fastighetsinkomsterbetydelse för fonden som placerare. Skattskyldigheten för allmännapensionsfonden regleras, efter slopandet av den kommunala beskattningen förjuridiska personer, i 7 § 4 mom. Den bestämmelsen lämnades i sakoförändrad i skattereformen. Fondens skattskyldighet omfattar endast löpandefastighetsinkomster medan reavinster är skattefria. Skattereformeninnebar således ingen förändring i allmänna pensionsfondens skattestatus. I RINKsbetänkande (SOU 1989:33 s. 212-213) fördes dock ett resonemang om fondensskattskyldighet i anslutning till förslaget om avkastningsskatt påpensionsmedel. Utredningens slutsats blev att fondens avkastning inte bordeträffas av någon sådan skatt, främst av det skälet att en beskattning skulleföra med sig en ökad rundgång av medel inom den offentliga sektorn. har första, andra ochtredje fondstyrelserna utökade placeringsmöjligheter. De kan nu bl.a. förvärvafastigheter i och utlandet. I fondstyrelsernas framställning omskattefrihet häv- das att den utökade placeringsrätten inneburit attskattskyldigheten för fas-lighetsinkomster kommit i ett nytt läge. Ettbibehållande av nuvarande ordning skulle enligt styrelsernas mening göra detomöjligt för fastighetsplaceringar att konkurrera med placeringar i t.ex.obligationer där avkastningen är skattefri. För egen del gör jag följande bedömning. Deförutsättningar som vid ATP-systemets tillkomst låg till grund för beslutet omallmänna pensionsfondens skattskyldighet har med tiden ändrats radikalt.Avsikten med att då hänföra fonden till den krets av subjekt som bara ärskattskyldiga för löpande fastighetsinkomster var att undvika beskattning avden avkastning som fondens kapitalförvaltning genererade. Genom att de treförsta fondstyrelserna har fått möjlighet attförvärva fastigheter har skattskyldighetsfrågan kommit i ett annat läge. Jag delarfondstyrelsernas uppfattning att ett bibehållande av fondens nuvarandeskattesituation för med sig beskattningseffekter som på ett olämpligt sättsnedvrider fondens placeringsförutsättningar. Fastighetsplacerings-alternativetkommer inte att på allvar kunna konkurrera med andra placeringar avskatteskäl. Av fondstyrelsernas framställning framgår att fondensfastighetsplaceringar skett genom förvärv av fastighetsbolag bl.a.till följd av de nuvarande skattskyldighetsreglerna. Det är olyckligt med en utformningav beskattningsreglerna som på detta sätt styr mot lösningar som från andrautgångspunkter kan vara mindre ändamålsenliga. Av de nämnda skälen finns det anledning att nu omprövafondens skyldighet att betala inkomstskatt. Enligt minmening bör reglerna om skattskyldighet ändras så att den ursprungliga avsiktenatt undanta avkastningen på fondens kapitalförvaltning från inkomstbeskattningupprätthålls. Fonden bör därför befrias från skattskyldighet även förfastighetsinkomster. Mitt förslag föranleder ändring i 7S 3 och 4 mom. 6 Fortsatt giltighet av lagen mot skatteflykt Mittförslag: Lagen mot skatteflykt ges fortsatt giltighet t.o.m. . Skälen förmitt förslag: Lagen (1980:865) mot skatteflykt, som trädde i kraft den 1januari 1981, är tidsbegränsad. Dess tidsbegränsning har återkommande prövatsav , senast (prop. 1989/90:50, SkU 10. rskr. 96, SFS1989:1037). Lagen gavs då fortsatt giltighet t.o.m. . En korttid före den senaste förlängningen av generalklausulens giltighetstidavlämnade skatteflyktsutredningen betänkandet (SOU 1989:81) Ny generalklausulmot skatteflykt. Utredningen har i huvudsak föreslagit följande. En bättredefinition skall ges begreppet skatteflykt. taxeringen skall normalt sett civilrättsligt giltigatransaktioner godtas. 1990/91:56 Skatteflyktsfrågan skall prövas i ensärskild process. Den ordinarie taxeringen skall inte ändras vid konstateradskatteflykt. 1 stället skall en sanktion i form av en särskild avgift tas ut,utfyllnadsskatt, vilken skall motsvara den skatteförmån som skatteflykteninneburit. Utfyllnadsskatten tas ut hos den skattskyldige oavsett omskatteförmånen uppkommit hos denne eller någon denne närstående person. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena har upprättats och finns tillgänglig i ärendet (Dnr 6191/89). I korthet kan remissopinionen i de övervägande antaletfall sägas vara avvaktande eller helt avvisande till utredningens förslag. Avde 25 remissinstanser som yttrat sig är majoriteten helt mot eller hyserbetänkligheter mot delar av förslaget. Endast sex instanser uttalar sig föreller i huvudsak för förslaget. Jag vill särskilt upphälla mig vid vad som anförts från riksskatteverketssida. Verket framhåller bl.a. följande. Regeringsrätten har haft att ta ställningtill frågan om skatteflykt i endast elva fall . 1 tre avdessa har skatteflyktslagen ansetts tillämplig. Det finns dock förutsättningarför domstolsprövning av gällande generalklausul i ett mycket stort antal fallvari skatteförvaltningen driver process. Mycket talar för att låta nu gällanderegler bestå åtminstone till dess de pågående processerna har avslutats.Härigenom uppnås ett bättre underlag för bedömning av om den nu gällande lagenär tillräcklig. Vidare bör en generell skatteflyktslag få ett mindretillämpningsområde i det reformerade skattesystemet. Jag delar RSV:s bedömning att det finns skäl att vänta medatt pröva skatteflyktsklausulens utformning. En sådan prövning bör göras förstdå erfarenheter frän tillämpningen av skattereformens regler föreligger. Enytterligare förlängning av skatteflyktsklausulens giltighetstid är därförändamålsenlig. Jag föreslår på grund av det anförda en förlängning t.o.m. år1993. I enlighet med det anförda har inom finansdepartementetupprättats förslag till 1.lag om viss tillfällighöjning av uttaget av statlig fastighetsskatt, 2.hig om ändringi lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten, 3.lag om ändringi lagen (1990:608) om tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta utskatt, 4.lag om ändringi lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. 5.lag om ändringi lagen (1980:865) mot skatteflykt. Lagförslagenunder punkterna 1,2.4 och 5 är av enkel beskaffenhet. Lag rådets hörande skulle därför sakna betydelse beträffande de förslagen. Vad beträffar förslaget till lag om ändring i lagen om tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt är detta av brådskande natur. En fördröjning av det lagförslagets behandling skulle medföra avsevärt men. Yttrande av lagrådet över det lagförslaget bör därför inte heller inhämtas. 8 Hemställan Prop. Föredragandenahemställer att regeringen föreslår att anta lagförslagen. Ärendetbör behandlas under innevarande höstsession. Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredragandena har lagtfram.