prop · GE03142 · 1990-12-31 00:00:00 — Inspektionen anser att ett aktiekapital på för fondkommissionärer,marknadsgaranter och emissionsförmedlare och för fondpappersförvallare,placeringsrådgivare och värdepappersförmedlare bättre svarar mol syftet medregleringen. Det högre kapitalkravet bör gälla så snart någon av de sistnämndaäven handlar i egen portfölj. NOär skeptisk lill all inför nya regleringar på marknader där inle någramissförhållanden av belydelse har konslaterats och där skyddsintressel förallmänheten inle är framträdande. Mol denna bakgrund är NO principiellt negalivlill kommitténs förslag alt föra in nästan alla kategorier av aktörer somyrkesmässigt driver finansiell verksamhel med anknytning lill värdepapperunder den nya fondkommissionslagen, inkluderande auklorisalion och lillsyn. Medhänsyn lill intresset av att uppnå en harmoniering med de regler som kanförväntas inom EG enligt del av kommiltén återgivna direktivförslagel vill NOändå inle motsätta sig förslaget att införa reglering för även övriga verksamhelenvid sidan av fondkommissionärer. Börsstyrelsendelar VMK:s uppfaltning atl kredilmarknadskommilléns förslag om en uppdelning av aktiemarknad och penningmarknad inte bör genomföras. Den nuvarande fondkommissionnärsslrukluren bör således 241 16 1990/91. Börsstyrelsentillstyrker vidare kommilléns förslag om att till- Prop. 1990/91: 142 slånd börkrävas för markel-making, portföljförvalning, verksamhel avse- Bilaga 3 endeemissionsgarantier, förvaring och förvallning av fondpapper saml brokerverksamhet.Däremot avslyrker slyrelsen tillsiåndstvångei såvitt avserplaceringsrådgivning. Enligt styrelsens mening föreligger inle behov avbestämmelser på detta område. Därlill kommer svårigheter när del gäller avgränsningenav verksamhelen och möjlighelen all ordna en meningsfull lillsyn. föreslagil bör egenhandel utanför nu angivna områden inle omfatlas avlillståndsplikt. Börsstyrelsengodtar kommitténs förslag i fråga om associationsform för fondkommissionsrörelseoch aktiekapital. Lika med kommittén anser slyrelsen all nuvarande skaderekvisitvid tillslåndsgivningen bör behållas. Föreningarnadelar kommitténs uppfattning att kredilmarknadskommilléns förslag om särskild lillståndspliktför kommissionshandel resp. egenhandel inte bör genomföras (10.4.1.). I likhelmed kommitién anser föreningarna del vidare uteslutet atl införa lillståndspliktför egenhandel i allmänhet (10.4.2.) Däremol bör också i enlighet medkommitténs förslag (10.4.310.4.8) tillstånd krävas för den form av egenhandelsom innebär märket making liksom för portföljförvaltning, verksamhet avseende emissionsgaranlier,placeringsrådgivning, förvaltning och förvaring av fondpapper samt brokerverksamhet. Belräffandebrokerverksamhet finns del anledning att peka på att det institut som har mestomfattande verksamhel i har hemvist i . Här tordeemellertid kommande EG-reglering ge balans i förhällande till elt svenskt lillslåndskravoch svensk tillsyn. Omde nya tillslåndskraven införs, bör banker och fondkommissionsbolag ulan särskilltillstånd få driva sådan verksamhet av de nämnda verksamhetsslagen som följermed en bankoklroj resp. ell fondkommissionstillstånd. Under alla förhållandenmåste kommilléns förslag kompletteras med en övergångsbestämmelse som säger atlverksamhel på pågår får fortsätta i avvaktan på tillståndsprövning. Föreningarnagodtar kommitténs förslag ifråga om associationsform (10.5.2) och aktiekapital(10.5.3) för fondkommissionsbolag. Förslaget alt inle införa en behovsprövningutan en skadeprövning av det slag föreningarna vill ha också förbörsverksamhet tillstyrks. SFFsläller sig positiv lill förslagel att kräva särskill tillstånd för all få bedriva; marknadsgaranlverksamhel, fondpappersförvaltning, verksam hel innefattande medverkan vid emissioner, placeringsrådgivning och vär depappersförmedling. Bankinspeklionen är en lämplig tillsynsmyndighet. Även om del som man säger i utredningen "kan vara svårt att vid en tilltänkt prövning bedöma förelagels lämplighet för framliden" så är del ell tungt vägande skäl all man "genom återkallelse av lillslånd kan för- 242 hindra fortsatt verksamhetav olämpliga förelag". annal viktigt skäl är Prop. 1990/91:142 harmoniseringen till EG. Formellakrav på godkända företag; 1)verksamhelen måsle bedrivas iaktiebolagform 2)aktiekapitalet skall uppgå tillminsl eller om bolagel också bedriver handel med värdepapper, 10miljoner kronor 3)kontroll atl verksamhelen kanantas bedrivas korrekt. Betonas all slyrelsen är av viss minsta sloriek och attnågra ledamöter rekryteras utanför ägarkretsen. VD bör utnämnas efler samrådmed Bankinspektionen. Vadavser ovan nämnda formella krav anser inte SFF all de är speciellt hårda.Kapitalkravet skulle t. ex. kunna vara högre. Föreningen ställer sig docktveksam till att VD inte ska kunna utses ulan samråd med Bankinspeklionen. Kommitténnämner ingenting om auklorisalion av enskilda personer i ovannämndaverksamheter. En önskvärd följd av atl företagen godkänns och underställs någolhögre krav , är att även kraven på anslällda ökar. 3.1.7Landsorganisation i (LO) LOhar inga invändningar mol förslaget om atl öka möjlijhelerna lill märket making,som elt säll all öka marknadens likviditet. De farhågol som lidigare funnits molatl markel-making skulle leda lill diskriminering av vissa kunder lorde tillstor del bortfalla om handeln sker via datoriserade system, såsomStockholmsbörsens nya SAX-syslem. Densom medverkar vid en emission av aktier eller andra fondpapper skall ha lillslåndav bankinspeklionen (se förslag till fondkommissionslag 3 § och betänkandet delII sid 30 31). Vadsom innefatlas i medverkan är oklart. Eventuellt omfattas rådgivning. Det börklargöras all advokater som medverkar med rådgivning inte behöver tillstånd avinspektionen. Invikinstämmer i kommitténs förslag till tillståndskrav för de olika rörel- seidkare som upptas i förslagel lill fondkommissionslag 2 § p 16. Invik är dock av den uppfattningen all tillståndsplikien vad avser verksamheter na enligt p 3 5 bör begränsas lill sådan verksamhel som riktas till den som inle är näringsidkare för dennes enskilda placering. Invik delar inle kommilléns samtliga förslag till regler för de olika verksamheterna bl.a. vad avser kapitalkrav. Invik anser all de definitioner av tillståndsplikliga verksamheter som upptas i förslagel lill 2 § p 1 6 i många avseenden är 243 vad avser värdepappersförmedlare, eller ger upphov till en Prop.1990/91: 142 alltför vid omfattning av lagens lillämpning, t. ex. vad avser emissionsför- Bilaga 3 medlarrörelse, fondpappersförvaltarrörelse och placeringsrådgivarrörelse. 1 brokerverksamheteller värdepappersförmedling som verksamhelen betecknats i förslaget lill fondkommissionslagskall inrymmas sådan yrkesmässigt ulövad verksamhel som avser att förmedla koniaktmellan köpare och säljare av värdepapper, långivare och låntagare av aktier ochöverhuvudlaget verksamhel där utövaren inte uppträder i eget namn för annansräkning (belänkandet del 2 sid 367y). Förmedlaren är med en annan juridiskterminologi en mäklare eller en agent. För all falla in under definitionen avvärdepappersförmedlare skall såsom förslagel måste tolkas förmedlingen avseverksamhet där avslut skall ske direki mellan parterna (köpare och säljare,långivare och låntagare) vare sig det är fråga om köp eller försäljning ellerfråga om lån. Följdenav kommitténs förslag är att fondkommissionslagen görs tillämplig på allaaktörer på värdepappersmarknaden som handlar med aktier åt annan vare sig delsker i eget namn men för annans räkning (kommissionär) eller i huvudmannensnamn (agent). Denna utvidgning av fondkommissionslagens tillämpningsområde bördels markeras i lagens namn, dels medföra en annan disponering av lagtexten. Laglextenkan inledas och avslutas med beslämmelse som skall gälla för all verksamhet mensärskilda kapitel bör införas för varje verksamhelsområde där de särskildareglerna för verksamhelen upptas. Inviksverksamhel med avseende på aktielån (nedan i texten kallas denna verksamhet för"Inviks verksamhel") utgör inte sådan förmedlingsverksamhet somdefinierats i kommitténs förslag, vilket också framgår av den beskrivning avInviks verksamhel som görs under 10.2.2.3. Invik lånar värdepapper i egel namnav långivare och lånar därefter i sin tur ut värdepapper till låntagare. Om avsiklenär alt även sådan verksamhel skaU falla in under tillslåndspliktigvärdepappersförmedling bördetta uttryckligen anges i laglexten. Detfrämsta skälet till Inviks sätt atl bedriva verksamheten är sekretessskäl.Parterna vid aktielån önskar oflasl all den andra parten inte skall känna lillvem som är ursprunglig långivare respeklive slutlig låntagare. Del kan ocksåvara av vikl atl sekretess föreligger i dessa avseenden då information, t. ex. atlviss person lånar en slörre post aktier, annars skulle kunna utnyttjas på ellotillbörligt sätt. Invik som part i varje lån innebär för långivare ochlåntagare att en enhetlig säkerhelshantering sker där Invik kontinuerligtföljer upp värdel av ställd säkerhel och genomför säkerhelsbevakning. Genom altInvik är både låntagare och långivare finns alltid en part som tar ett ansvarför en enhetlig säkerhelshantering. Härigenom minskas riskerna för inblandade parier. 3.2Kapitaltäckning m. m. Prop. Frånoch med gäller nya kapilalläckningsregler för bl. a. bankeroch fondkommissionsbolag. Reglerna grundar sig på de förslag kapilalläckningsgruppenlade fram i sin rapport (Ds 1988:70). Desssa kapilalläckningsregler bör gällaockså för de andra institut som enligt VMK:s förslag lill fondkommissionslagskall få bedriva verksamhet först efter tillstånd och slå under tillsyn avbankinspektionen. Såsomkommitién själv anfört skulle etl kapitaltäckningskrav relaterat lillnettorisken i handelslagrel bällre spegla den verkliga risken i lagret.Kommittén har dock, mot bakgrund av att varken Kapilalläckningsgruppen, Cooke-kommilténeller Kredilmarknadskommitlén byggt sina förslag på en nelloriskberäkning, inlefunnit skäl all frångå den existerande brut-loriskprincipen. Inspeklionenförordar dock all del i det forlsatla lagstiftningsarbetet görs ytterligareöverväganden i denna fråga för att söka finna en kapitaltäckningsmelod som tarhänsyn lill institutens verkliga risktagande. Detförtjänar här nämnas all arbete pågår inom den tidigare nämnda Cooke-kommilténoch inom lOSCO (Commissions) för atlsöka komma fram till kapilalläckningsregler för här ifrågavarande risker, där netloriskenbeakias. Sådana regler skulle i så fall vara desamma för banker och för fondkommissionsbolag.Dessutom är all vänta atl EG kommer att föreslå regler i samma syfte. Inilialivhar också tagits för atl samordna arbetet mellan de olika grupperna, vilkasförslag kan väntas komma . Kapitaltäckningsreglernaär av belydelse för bl.a. handelslagrets storlek. Sedan VMK lämnai sillförslag, har ny lagsliflning trätt i kraft avseende kapilalläckningsregler förbanker, fondkommissionsbolag m fl. VMKs förslag till nya regler omhandelslager behöver inte innebära någol behov av ändring i de nya kapitaltäckningsreglerna.Börsslyrelsen utgår från att bankinspeklionen med uppmärksamhet följerutvecklingen. Del är emellertid önskvärt atl så snart som möjligl finna syslemför kapilalläckningsregler grundade på inslilutens nellorisk. Kommitiénhar lagt fram förslag till ändrade kapilalläckningsregler, som bygger på kapilaltäckningsgruppens förslag (Ds 1988:70). Del uttalas dock all kommittén inte har övervägt kapilaltäckningsgruppens förslag i sak utan "endast lagtekniskt anpassat" sina förslag lill gruppens.Föreningarna vill erinra om att beslutade om nya kapilalläck ningsregler för banker, fondkommissionsbolag m fl. Dessa regler avviker 245 delvis från kapilaltäckningsgruppensförslag. Hänsyn härlill måsle givetvis Prop. 1990/91: 142 tas i denfortsatta beredningen av kommilléns förslag såvitt avser kapital- Bilaga 3täckningsreglerna. Kommitténbehandlar speciellt kapilalläckningsreglerna för handelslagrel av aklier m. m.och ansluler sig därvid till kapilaltäckningsgruppens förslag om etl krav på24% täckning. Föreningarna vill kraftigt understryka atl det krav på täckning som blev resultatet av den senasle lagstiftningen på området alkjämtskall gälla. Föreningarna föreslog den nivån vid remissbehandling av kapilaltäckningsgruppensförslag. Högre krav skulle innebära en svensk reglering med strängare krav ochstörre koslnader än i omvärlden. Kommitténdiskuterar vidare begränsningsreglerna för handelslagren. Här nämns atl ell sällall "förhindra uppkomsten av alltför stora handelslager skulle kunna varaatt vid en viss nivå införa etl progressivt kapitaltäckningskrav". Kommilténframlägger dock inget sådanl förslag utan föreslår all lagrets storlek skallstå i en direkt femtioprocenlig relation lill kapitalbasen. Föreningarnaanser visserligen alt kommitténs förslag kan synas någol komplicerade med ettpar beloppsgränser jämte anknytningen till kapitalbasen. Bestämmelserna bördock inte medföra några större tillämpningsproblem för de berörda företagenoch kan därför godias. Någol progressivt kapitaltäckningskrav av del slagkommittén diskuterat bör inte komma i fråga. Med en kapitalbasanknylning har entillräcklig riskbegränsning er-håUils. Kommitténuttalar all ett formellt slopande av handelslagerbegränsningen skulle kunnauppfattas som om aklieförvärvsförbudel för banker hade upphävls och tillägger atlsådana slutsatser måste undvikas. Delta förbud är enligt kommitién"grundläggande och bör alkjämt framstå som huvudregel". Kommitiénberör här etl viktigl och omfattande frågekomplex, som emellertid torde halegal utanför dess uppdrag. Kommilléns refererade ställningstagande lill aklieförvärvsförbudetsbibehållande har inte motiverats i betänkandet. Inle heller förefallerkommittén före sill ställningstagande ha beaktat alt förändraderelationer lill omvärlden numera måste vägas in vid bedömningen av dennafråga. Den pågående anpassningen till EG kan således aktualisera en översynäven av reglerna på detta område. De fria kapitalrörelserna mellan och omvärldensaml framlagda förslag om ökade möjligheler för utlänningar även ulländskabanker all köpa aklier i svenska företag kan motivera atl svenska banker, avbl. a. konkurrensskäl, bör ha generell möjlighet lill aktieförvärv inom vissabegränsningar, l.ex. på liknande sätt som följer av EGs andra banksamordningsdirektiv.Föreningarna anser mol denna bakgrund alt frågan om förbud eller rättighet förbankerna alt förvärva aklier m. m. måste bedömas i ell betydligt vidareperspektiv än vad kommiltén har gjort. Kommitténföreslår atl placeringar i optioner eller terminer, för vilka säkerheter ställts i enlighel med kommitténs förslag till lag om handel med fondpapper och andra finansiella instrumenl, inle skall kräva kapilalläck ning. Föreningarna tillstyrker detta förslag. Däremot förslår föreningarna 246 inle kommilléns uttalandeall tillgångar som använls för sådan säkerhel Prop. 1990/91:142 inte fårinräknas i kapitalbasen. Denna bas beslår inle av tillgångar utan av Bilaga 3 egelkapital och vissa reserver. Om kommittén med sin formulering skulle avse att detillgångar, som använls för att slälla den ifrågavarande säkerheten, skallavräknas från kapitalbasen, skulle delta innebära 100 procents kapilalkrav förplaceringar i optioner och terminer. skulle vara uppenbart orimligt ochbör inte komma ifråga. Förmodligen har kommittén inte haft denna uppfattningulan uttalandet kan antas bygga på en felsyn i fråga om kapitalbasensuppbyggnad. Påflertalet derivalmarknader finns olika aktörer med olika roller. harkort berörts specialistens roll på vissa börser. På andra marknader, l.ex. iChicago, Slockholm och finns märket makers (marknadsgaranler), medskyldighet att ställa Ivåvägspriser för olika optionsserier. Det finns också "locals"på vissa golvmarknader med uppgiften alt fungera som handlare mellan handlarna,det finns "orderbook officials" och andra speciella aktörer. På börsernaeller clearingorganisalionerna ställs för dessa kapitalkrav med hänsyn till effektivileleni de kontrollsystem som finns för atl övervaka deras exponering, och medbeaktande av den finansiella buffert man därutöver anser sig behöva som skyddför fallissemang. Hänsyn las även till vad som är rimligt för all locka tillsig nya aktörer i likviditelsskapande syfte. I princip bör vad gäller anlalel makelmarkers helst ell "överskoll" föreligga som gör atl de skickligasteerhåller god avkastning medan de mindre skickliga lämnar uppgiften för atlandra istället ska kunna träda lill och pröva sin kapacitet. I en sådan siluationerhålls ell ändamålsenligl konkurrenstryck som ger smala sprea-dar och godlikviditet. All vara s. k. märket maker i den svenska OTC-marknaden, ochdärigenom slussa en ny aktie lill handeln med hjälp av ell åtagande alt slällapriser, är en uppgift som är helt skild från den som föreligger påderivatmarknaden för en märket maker. All därför i svensk värdepappershandelenligt kommitténs förslag schablonmässigt kräva att en märket maker som sådan,förutom att vara godkänd av bankinspektionen, skall ha ell egel kapital på 10 mkroch att det ska gälla båda dessa hell olika slags aktörer, är inteändamålsenligt och strider mot internationell praxis och andra börsersnivåkrav. I flertalet börser är kapilalkravel betydligt lägre. Del måslekomina an på marknadsplalsen/clearingorganisa-lionen att värdera vad förfinansiell buffert och yrkesmässig kompetens märket makern skall dokumenteravisavi clearingorganisationen och i övrigl genom lämpliga övervakningssystem selill alt den risk som bärs av clearingorganisationen på grund av sådana aktörerär väl anpassad. Man får inte glömma atl märket markern i derivathandelnfortlöpande ställer säkerhel som är beräknad just för att täcka kredit- ochpositionsrisk. OM motsätter sig därför kravel på för märket makers iderivathandeln och anser atl ellminimikrav på är tillfyllest. Aktiekapitalelsstorlek har i förslagel i princip gjorts beroende av huruvida "8" bolageli den lillståndspliktiga verksamheten bedriver handel med fondpapper och andrafinansiella instrumenl för egen del eller ej. Bedrivs handel för egen del skalldel högre kravel på akliekapital gälla. Det är dock oklartvad som avses med "handel" i delta avseende. Reglerna om handel ärkopplade till 10.9 som reglerar handelslager och dess storlek. I vissaavseenden jämställs lån med innehav i handelslager såsom vid regeln ombegränsningar vid förvärv av aktier i enskilt bolag (förslagel lill fondkommmissionslag15 § 5 st). Del är dock oklart om handelsreglerna i övrigt omfattar lånade akliert. ex. i anslulning till kapitaltäckningsreglerna. Invik bedriver på säll angettsunder föregående punkt verksamhel där Invik självt lånar in aktier somlåntagare. Om sådan låneverksamhet är att betrakta som handel för egen del kan dellakomma alt innebära all del högre kravet på aktiekapital skall gälla för Inviksdel. Invikanser inte att de högre krav på aktiekapitalets sloriek för vissa verksamhetersom angetts under 10.5.3 skall gälla för det fall att aktier lånas för egendel. För aktielån skall alltid slällas säkerhet och del högre kravet påaktiekapitalets storlek bör därför inte vara tillämpligt. Invikdelar inte kommilléns motiv till den synnerligen slora höjning av lägsiaaktiekapital som kommittén föreslår skall krävas. högl aktiekapitalinnebär i princip ett initialt skydd men ger inget långsiktigt skydd i sig.Invik anser att frågan om aktiekapitalels sloriek och del skyddsbehov dettaskall täcka i stället uppfylls genom de krav på kapitaltäckning som föreslås samlde förhållanden att verksamheterna kräver tillstånd och kommer att stå underkontinuerlig myndighetstillsyn. Invik anser inle heller att särskilda kapilalkravskall gälla för vissa verksamheter på säll kommittén föreslår. Genom alluppsätta det höga kravel på aktiekapital försvåras nyetableringar på marknadenoch minskas konkurrensen. I vart fall bör kraven på högre aktiekapilalkravbegränsas till den som riktar verksamheten till annan än näringsidkare fördennes enskilda placering. Ävendessa bestämmelser hänför sig till handelslagret. Invik uppfattar inte atl deli handelslagret också skall inräknas aklier som lånats i eget namn. Däremot ärdel någol oklart om slällda säkerheter för sådana aktielån skall räknas in i kapilalläckningsbehovel.Invik föreslår all förtydligande görs i dessa delar av laglexlförslagel. 3.3 Handelslager 3.3.1 Bankinspektionen VMKföreslår all handelslagrel av aktier m. m. tillåts vara betydligt slörre än och anger att syftel med handelslagrel bör föruiom all underlätta fondkommissionsrörelsen även vara all bidra lill utvecklandet av en mer effekliv egenhandel. Vidare föreslår kommittén flera regler som syftar lill att aktier i handelslagrel inle skall utnytGas i syfte atl utöva makt i de enskilda bolagen. Bankinspektionenlillslyrker förslagen med anmärkningar som anges Prop. 1990/91:142 nedan. Enligtbankinspektionens uppfattning utgör de senaste årens volymutveckling ochkursförändringar på aktiemarknaden i sig tillräckliga skäl för atl överväga enytterligare höjning av gränsen för handelslagret. Inspektionen vill emellertidframhålla att fondkommissionärernas behov av ökning av beloppsgränsen medhänsyn till den historiska ulnyrtjandegraden varierar. Handelslagretsegentliga funktion kan sägas vara atl underlätta aktiehandeln och handen ivissa andra värdepapper. Den omständigheten alt handelslagret har måst hållaspå en nivå som för många fondkommisionä-rer varil mycket låg i förhållande tillomsättningen har emellertid gjort alt handelslagrel inte fått dennaeftersträvade effekt. Vissafondkommissionsbolag, liksom självfallet bankerna, medverkar ofta ivärdepappersaffärer med stora poster till avsevärda belopp. I dessa fall gällande handelslagerbegränsningen omöjliggjort för en kommissionär atlköpa och/eller sälja den aktuella poslen vid ell lillfälle. Kommissionären hardå i slällel tvingats all samla på sig den aktueUa posteneller successivt sälja ut den. De problem som härvid uppstått har tydligastkommit till uttryck hos de fondkommissionsbolag som aktivt medverkat videmissioner av fondpapper på den allmänna marknaden. Åtaganden från fondkommissionsbolageni samband med sådan medverkan, t. ex. genom garanliställanden, har således vidflera lillfällen föranlett inspeklionen all ge medgivanden enligt 16 § sista slyckeli fondkommissionslagen. Någolsom även förGänar att poängteras i detta sammanhang är att konkurrensen frånutlandet blivit alltmer märkbar när det gäller den svenska aktiehandeln. Ellaktivt deltagande i den inlernationella aktiehandeln från de svenska fondkommissionsbolagenssida har tydligt visat behovel av atl kunna hålla hög likviditet i värdepappergenom att kommissionären snabbt kan ta på sig en stor post i eget lager. Iolika sammanhang har också uttalats atl fondkommissionärer velat ha högregränser för handelslagrels storlek endast för att kunna utöka egenhandeln.Bankinspektionen har dock kunnat notera all den egenhandel som förekommit i defesta fall varit av relalivt begränsad omfattning. De vinster som gåtl atl görapå egenhandeln har varil mindre jämfört med andra vinster i handeln. Härtillkommer alt de intressekonflikter som ansetts kunna uppslå i kommissionärens egenhandeloch i handeln för kunders räkning inle i det konkreta fallet minskar genom enkvantitativ begränsning av handelslagrets storlek. Något hinder för en utökningav handelslagret bör alltså inle längre vara akluefli. Kommitiénföreslår som etl led i försöket all underiätta marknadsgaranl- handel alt den tillåtna omfallningen av fondkommissionärers handelslager skall vidgas avsevärt. Polenlielll kan della leda tifl ökat risktagande. Kommitién väljer all använda kapilalläckningsregler för all begränsa han- 249 17 1990/91. 1 saml Nr 142 Kapilalkravelrelateras liU brultoinnehavel i handels- Prop. 1990/91:142 lagret. Kommitténnoterar atl en nelloberäkning, där hänsyn las till even- Bilaga 3 tuellatermins- eller oplionspositioner, skulle ge en mer rättvisande bild av denverkliga riskexponeringen.