prop · GE03199 · 1990-12-31 00:00:00 — Införsel tiUlandet av sådant gods som enligt bestämmelse i lag eller för-fatming inle fårföras in i landet är sd-affbelagd genom lagen om sö-aff för vamsmugghng. Endast uppsåUigaförfaranden kriminaliseras. Brottet benämns "dopningsbrott". Promemoriansförslag: Enligt förslaget förbjuds införsel till riket om detta inte sker förmedicinskt eller vetenskapligt ändamål. Vidare föreslås förbud ochkriminalisering av förvärv, innehav eller överlåtelse av medel som sker förannat än medicinskt eller vetenskapligt ändamål. Såvälförfaranden som skett uppsåtligen som sådana som skett av grov oaktsamhetstraffbeläggs. Nägon brottsbenämning anges uite. Remissinstanserna: Endasten av remissinstanserna har velat undanta några av de hanteringsformer somföreslås kriminaliserade i promemorian. Det är hovrätten över cx;hBlekinge som vill undanta förvärv av eller innehav av mindre kvantiteter. Nägrainstanser förordar att även det icke medicinska bruket av dopningsmedel blirstraffbelagt. Riksåklagaren förklarar sig kunna föratse att man med deföreslagna reglema skulle riskera att stöta på samma tillämpningssvårighetersom tidigare aktualiserades vid bekämpandet av narkotikabrottslighet enligtnarkotikastrafflagen. Riksåklagaren påpekar att denna lag ändrades isyfte an eUminera dessa svagheter i lagstiftningen, vilka närmast var attbedöma som luckor i lagen. Han anser att utformningen av en lag som skallreglera medel med hormonell inverkan bör läggas nära den konstmktion ochmetodik som ligger till gmnd för narko-tikasffafflagen. De skäl som ledde framtill att bmkande av och annan befattning med narkotika än innehav snaffbeladesär 1988 finner han däremot inte ha samma styrka i fråga om dopningsmedel. RUcsåklagarenföreslår därför att dopningslagstiftningen utformas efter mönster avnarkotikastrafflagen i dess lydelse före sistnämnda lagändring. Önskemål om att det subjektivarekvisitet vid uppsåtligt brott skall anges i lagtexten framförs av hovrättenöver och samt riksåklagaren. Hovrätten ifrågasätter behovet avan strafföelägga gämingar som begåtts av oaktsamhet Skälen för mitt förslag:Det råder inte någon tvekan om att en för- Prop. 1990/91: 199 budsreglering böromfatta införsel lill landet. Lagen om straff för vamsmugghng blu-emellertidtillämplig pä otilläten införsel genom den föreslagna bestämmelsen om attmedlen inte får föras in i riket. Straffet för varasmuggling är böter ellerfängelse i högst två är, vid grovt brott fängelse lägst och . I ringa fall döms lill böter. I överensstämmelse med vad som anges ipromemorian anser jag att denna lag ger tillräckliga möjligheter att ingripamot smuggling av anabola steroider etc. Det är- såvitt gäller den illegala införsehi- främst en fråga om viUca resurser som milen kan chsponera för sådan kontroU.Enligt promemorian är det i och för sig önskvärt med en skärpning istraffmätningen, främst då det gäller organiserad smuggling av anabolasteroider. Som cx;ksä framhålls i promemorian kan dock synen pä detta slag avbrott påverkas av att man vid andra förfaranden än införsel skärper reglema föranabola steroider etc. till följd av medlens farlighet. Några ändringar ilagen om snaff för varasmuggling föreslås därför inte. Situationenär delvis annorlunda bettäffande möjlighetema att ingripa sedan varoma välinförts i landet och kanske hunnit passera flera mellanhänder. Det kan dä varasvårt an utreda varifrån medlen härstammar och an styrka brott Läkemedelslagstifmingenger bara begränsade möjligheter till ingripande. Dels är, såvitt är av intressei detta sammanhang, endast otillåten försäljning straffbar, dels är Sffaffetför sådant brott i normalfallet endast dagsböter. Detta gör att t.ex.husrannsakan inte kan utnyttjas för att utreda bron. I de fall någon fälltstill ansvar för försäljning av anabola steroider har det ofta även varit frågaom handel med narkotiska medel, varför de strängare reglema i narkotUcalagstifmingenockså varit tillämpliga. Jagfinner därför att såväl förvärv som överiäielse av anabola steroider och övrigahithörande medel för annat än medicinskt eller vetenskapligt ändamål börförbjudas och straffbeläggas särskilt Kriminalisering av förvärv bör emellertid,i likhet med regleringen på narkotikaområdet, begränsas till att gälla förvärvsom sker i överlåtelsesyfte. Jag delar uppfattningen i promemorian an det ärviktigt som en principiell markering atl även ett minche förvärv, i sådantsyfte, omfattas av lagreglerna. Detta bör även gälla om förvärvet endast tUlviss del varit avsett för överlåtelse. Omförvärvet gäller dopningsmedel som inte är avsedda för överiäielse utan enbartför eget brak skall förvärvaren, om han får medlen i sin besittning,emellertid kunna dömas för innehav. Jag återkommer i det följande till denna gämingsfonm. Varjeöverlåtelse av anabola steroider och övriga här aktuella substanser vid sidanav sådant som sker för medicinsk behandling eller vetenskapligt ändamål börenligt min uppfattning vara söaffbelagd. Det gäller alltså även överlåtelsemellan privatpersoner och oavsett om särskilt vederlag har utgått Även innehavsom inte är medicinskt eller vetenskapligt betingat bör vara snaffbelagt medhänsyn till alt innehav av en något större kvantitet sådana medel självfalletinnebär fara för an medlen skaU spridas och missbrakas. bedömer del också somangeläget att även innehav av dopningsmedel för Prop. 1990/91: 199 enbart eget brak omfattasav kriminaliseringen som en principiell markering av att anabola steroideretc. inte bör användas annat än av den som pä gmnd av en medicinsktbehandlingsbehov fålt läkemedlet ordinerat av läkare eller har behov av det förvetenskapligt ändamål. Med denna konstruktion kan man undvika gränsdragningsproblcmoch därigenom skapa fömtsättningar för meningsfulla kontt-oUåtgärderpå bl.a. gymen. Dedopningsmedel som förekommit i hänför sig i allt väsenthgt tUI insmuggladeläkemedel. Otillåten inhemsk tillverkning av sådana läkemedel som kan användasför dopningsändamäl har såvitt känt mte varit någon frekventföreteelse. På narkotUcaomrädet gäller enahanda förhållanden såtiU-vida att denövervägande delen utgörs av insmugglade medel medan den inhemska tiUverkningenkan bedömas som mindre vanlig. Jag anser det dcx:k påkallat att en nylagstiftning om åtgärder mot dopning utö7ckligen förbjuder framställning av dopningsmedlen.Narkotikastrafflagen upptar en bestämmelse (1 § 2) som straffbeläggerframställning, dock att straffansvarets omfattning begränsas till framställningav narkotika som är avsedd för missbruk. Den nämnda begränsningen - för vilkenmotiveringen framgår av prop. 1982/83:141 s. 15 - bedömer jag inte behöva gesnågon motsvarighet när det gäUer förbudet mot framställning av härifrågavarande dopningsmedel. Narkotikastrafflagenstraffbelägger häratöver särskilt vissa speciella fall av befattning mednarkotika (1 § 4). Det gäller anskaffning, bearbetning, förpackning,transport, förvaring och annan sådan befatming med narkotUca som inte är avseddför eget bmk. Bakgrunden är atl medverkan och andra s.k. osjälvständigabrottsformer av sådan befattning med narkotika som nämnts skall kunna besöfas. Såvinnu kan bedömas synes det praktiska behovet av en direkt motsvarighet till dennareglering vara litet. Samtliga dessa han-teringsformer, för vilka redovisningfinns i förarbetena tUl ändringar i narkotikastrafflagen (prop.1982/83:141), utgör sådan befattning med medlen som täcks av begreppet"innehav". Jag har förordat att innehav skall förbjudas ochstraffbeläggas. Erforderlig kriminalisering på förevarande område av dessahanteringsformer uppnås därmed utan an de särskilt omnämns i lagtexten. Attbjuda ut dopningsmedel till försäljning är ägnat att främja handel med medlen.Det är synnerligen angeläget att marknadsföringen av och handeln med dopningsmedelförbjuds och motarbetas. Jag finner det därför motiverat att särskilt förbjudaoch straffbelägga utbjudande av substanseraa till försäljning. Inarkotikastrafflagen (1 § 5) straffbeläggs cx;kså särskilt vissa andra förfarandenom de är ägnade att främja handel med narkotika, t.ex. förvaring och befordringav vederlag för narkotika eller förmedling av kontakter mellan köpare ochsäljare. Att i överensstämmelse härmed på dopningsområdet särskiltstraffbelägga sådana förfaranden bör enligt min mening i vart fall för närvarandeanses föra för långt. Såvittgäller själva braket av dopningsmedel gör jag följande bedömning. På narkotikaområdet är det egna braket kriminaliserat. Det har från vissa håll gjorts gällande att även själva konsumtionen av dopningsmedel bör faUa inom ~ En sådan kriminaUsering ger utnyck för att samhället tar avstånd frånvarje befattning med de olika medlen. Ett sådant avståndstagande skulle kunnavara påkallat inte minst för an motverka att ungdomar dras in i en konsumtionav dessa medel som kan få konsekvenser för den unges utveckling. Jag harförståelse för sådana synpunkter. De anabola steroiderna cx;h andra här aktueUamedel kan emellertid inte bedömas medföra lika allvarliga skadeverkningar som narkotUca,eftersom dopningsmedlen inte anses vara beroendeframkallande. Avgränsningen avdet snaffbara området bör därför ske med utgångspunkt i den inom svenskstraffrätt vägledande principen an inte straffbelägga handling som riktar sigmot den egna personen. I motsats tUl förhåUandet på narkotikaområdet finns detmgen trachtion i vårt land an se dopning som en kriminell handling. Genom deföreslagna åtgärderna i kombination med betydande informationsinsatser samtidrottsrörelsens egen kontrollverksamhet bör man ändå kunna vidta effektivaåtgärder för att komma åt dopningsproblemet. Själva braket av anabolasteroider och andra hormonella medel för dopningsändamäl bör sålunda i vartfall inte kriminaliseras. Sammanfattningsvis innebärmitt förslag en i väsenUiga avseenden motsvarande uppbyggnad av lagregleringensom den som gällde på narkotika-området före den senaste ändringen avnarkotikastrafflagen är 1988, då även braket av narkotika blev snrafftart I likhet med vad somgäller på narkotikaområdet anser jag att reglema i 23 kap. brottsbalkenbeträffande försök, förberedelse och medverkan till brott bör gälla, dock intei fråga om gäming som faller inom ramen för innehav. I promemorian redovisasinte särskilt varför ansvar för oaktsamhetsbron behövs. Såsom hovrätten överSkåne (x:h påpekar skulle kriminalisering av grovt oaktsammaförfaranden antagligen inte få så stor självständig betydelse. Jag ansluter migtill den bedömning som hovrätten gjort att sådana gämingar som sker av oaktsamhetinte skall straffbeläggas. Avpraktiska skäl föreslår jag att en brottsbenämning införs. Brottet kan lämpligenbenämnas "dopningsbrott". 1990/91: 199 2.3.3 Kriminalisering i en separat lag Mitt förslag:Otillåten hantering av dopningsmedel förbjuds och straffbeläggs i en separatlag. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Deremissinstanser som uttalar sig i denna del har inget att erinra mot artkriminaliseringen sker i en separat lag. Skälen för mitt förslag:Alternativen till kriminalisering i en separat lag är att förbjuda den oönskadehanteringen av dopningsmedel genom ändringar i läkemedelslagstifmingen ellernarkotikastrafflagen. Ävenom de dopningsmedel som påträffats i varit att hänföra underläkemedelsförordningen till följd av en utvidgning av förordningenstillämpningsområde (se avsnitt 2.1.6), vill jag erinra om att hormonpreparatavsedda för dopningsändamäl faller utanför den grandläggande läkemedelsdefinitionen.De regler som behövs för att förbjuda hanteringen av dopningsmedel är av annankaraktär än övriga regler i läkemedelslagstiftningen och blir nU sin innebördi huvudsak fristående från dessa. Läkemedelsförordningen reglerar i första handde alhnänna fömtsättningama för den legala tillverkningen och handeln medläkemedel. Särskilda straffbestämmelser avsedda att träffa tex.privatpersoners handhavande av speciella medel ligger enligt min mening vid sidanav läkemedelsförordningens naturliga tillämpningsområde. Detta talar för an debestämmelser som är påkallade inte tas m i läkemedelslagstifmingen. När det gäller altemativetatt infoga reglema i narkotUcalagstifmingen kan sägas följande. Med narkotikaavses enligt 8 § narkotikastrafflagen sädana läkemedel eller hälsofarliga varorsom på gmnd av sina starkt vanebildande egenskaper eller lättheten att kunnaomvandlas till varor med sådana egenskaper är föremål för intemationellkontroll enligt av biaädda överenskommelser samt sädana varor somenligt förordnande av regeringen skall anses som narkotika. Narkotikalagstifmingenär tillämplig på ett stort antal dopningsmedel i gmppema stimulantia resp.narkotiska analgetika. Anabola steroider och övriga här aktuella medel ärdäremot inte, såvitt har belagts, i sig vanebildande eller beroendeskapande.Orsakema till atl de inias ligger uppenbarligen på ett annat plan. Åtgärder motmissbrak av anabola steroider etc. innebär därför inte samma slag av problemsom kampen mot de starkt vanebildande medel som snabbt kan rasera inte barabrakarens hälsa utan cx;ksä hans eller hennes hela sociala situation. Missbrukav de nu aktuella typeraa av medel bör därför inte bekämpas inom ramen för narkotika-lagstffmingenutan genom en särskild lag. Fören särskild lag talar dessutom bl.a. att en sådan skulle kunna få större genomslagskrafthos den idrottsintresserade allmänheten än en ändring i läkemedels- ellernarkotikalagstiftningen. 1990/91: 199 Mitt förslag: Sfraffetför dopningsbrott skall för normalfall vara fängelse i högst . Om brottetär att betrakta som ringa skaU straffskalan vara böter eller fängelse . Promemorians förslag:Olovliga förfaranden straffas med böter eller fängelse i högst . Ettlägre straffmaximum föreslås för brott begånget av grov oaktsamhet. Nägonsärskild sn-affskala för ringa brott upptas inte. Remissinstanserna: Av desex remissinstanser som uttalar sig särskilt i frägan framför två synpunktersom avviker frän promemorians förslag. Hovrätten över ochBlekinge förordar en särskild straffskala för mindre aUvarhga brott med ettstraffmaximum av fängelse för att göra det möjligt att användastrafföreläggande. i föreslåren höjnuig avstrafflatituden i vissa fall av grov dopningsbrottslighet. Skälen för mitt förslag:Jag godtar ståndpunkten i promemorian an den straffrättsliga bedömningen av dopningsbrottinte bör vara fullt lika sffäng som beofande narkotikabrott och ansluter mig tiUvad som förordats i promemorian ben-äffande straffmaximum. Någon särskild sfraffskalaför oaktsamhetsbrott är inte aktueU med mitt förslå- tiU avgränsnuig av det kiimi-nahseradeområdet Det kan ur bl.a. prcx;essekononiisksynpunkt inte vara lämpligt att varje brott mot den nya lagstifmingen skallbehöva föras tUl domstol för att beivras. I likhet med hovrätten anser jagdärför att en särskild, lindrigare sttaffskala skall gälla för ringa brott. Idenna bör straffmaximum sättas till fängelse så att det blirmöjligt att använda sig av s&afföreläggande istället för att väcka ätal.Även med denna straffskala finns det föratsättningar an använda vissa straffprocessuellatvångsmedel såsom husrannsakan. Jag kan således se övervägande praktiskafördelar med en uppdelad snaffskala. 1990/91: 199 2.3.5 Förverkande, m.m. Mittförslag: Dopningsmedel som varit föremål för brott eller värdet av mecUetliksom vuiningen av brott enligt lagen skall förverkas. Även förlag för sådantbrott eller förlagets värde skall förverkas om förlaget tagits emot cx;hmottagandet är brott enligt den föreslagna lagen. Hjälpmedelsom använts vid brottet eller värdet därav får förverkas om det behövs ibrottsförebyggande syfte eller det annars finns särskilda skäl. För egendom somkan antas vara förverkad enligt vad nu sagts skaU rättegångsbalkensbestämmelser angående beslag gälla med följande avvikelse. Bestämmelsen om anåtal skall väckas skall gäUa endast dä rätten satt ut sädan tid. Promemoriansförslag: Dopningsmedel eller värdet skall förverkas. i , regionåklagarmyndigheten i (x;hkammarrätten i Slcx;khoIm förordar att även av dopnuigsbrott förverkas. Kammarrätten i Stcx;kholmpåpekar att det bör övervägas om cx;h i så faU i vilken omfatming lagförslagetbör innehålla en motsvarighet tUl föreskrifterna i narkotikasnufflagen ombeslag. i förordar att en sådan föreskrift införs. Skälen för mitt förslag:Syftet med den föreslagna lagstiftningen är i första hand att försvåraverksamheten hos dem som gör dopningsmedel tillgängliga för den ichonsutövandeallmänheten. dopningsmedlensmarknadsvärde visar alt påslagen utgör 100-1 av Prop. 1990/91: 199 inköpsprisetDet är alltså fråga om en verksamhet med mycket stora avanser. Jag bedömer detsom nödvändigt för att minimera lönsamheten att även vinningen av dopningsbrottskall kunna förverkas. För att även komma åt kurirema i branschen vill jagdessutom förorda att mottaget förlag för dopningsbrott eller förlagets värdeskall kunna förverkas. Att ta emot sådant förlag är straffbelagt genom att detenligt 23 kap. 2 § utgör förberedelse till brott Av bl.a.förarbetena till narkotikastrafflagen (prop. 1968:7 sid. 121) framgår attförlag inte torde kunna hänföras till . En särskild bestämmelse omförlag bör därför införas. Ikampen för att begränsa tiUgängligheten av dopningsmedel kan det finnas behovav att kunna förverka egendom som har kommit till användning som hjälpmedel viddopningsbrottslighet. Jag förordar därför att en särskild förverkanderegel förhjälpmedel införs. Om hjälpmedlet inte finns i behåll skaU i stället värdet avdet kunna förverkas. Ibrottsutredande syfte samt för att förebygga fortsatt dopningsbrottslighet finnsbehov av en föreskrift som möjliggör beslagtagande av egendom som kan antasvara förverkad enligt de bestämmelser jag här föreslagit 2.4 Vissa andra frågor Denför idrottens del allvarligaste aspekten på att braket av dopningsmedel bhvitutbrett är inte främst att det rabbar föratsätmingama för en rättvis tävlan på elimivå,utan att det kan förändra idrottens karaktär av värdefull och engagerandefritidssysselsättning för ett stort antal ungdomar cx:h vuxna. Bam och ungdomarsom börjar intressera sig för idrott bör inte mötas av incitament att med hjälpav olika konstgjorda medel försöka uppnå ökad fysisk utveckling och ständigtförbättrade prestationer. Det är därför utomordentligt vUctigt att idrottsrörelsenfortsätter den information och intema debatt som man målmedvetetbedrivit för att ändra attityderna tUl dopning och skapa en ökad medvetenhet omfarorna därmed. Av särskild vikt är att ichottande ungdomar (x;h deras föräldrarnås med relevant information om de risker för skadeverkningar som är förenademed intag av bl.a. olika hormonpreparat under uppväxtåren. Ansträngningar måsteockså göras för att nå de idrottsutövare cx;h motionärer som står utanför denorganiserade idrottsrörelsen, såsom kroppsbyggama. Som tidigare anförts är detju mycket som tyder på att en stor del av de anabola steroiderna sprids via gymen. Enremissinstans efterlyser en precisering av vem eller vUka som skall ha huvudansvaret för informationen till idrottsutövare cx;h motionärer som står utanför den organiserade idrottsrörelsen samt framhåller vUcten av alt infor- mationsinsatsema i större utsträckning än tidigare inriktas mot dessa grapper. I anslutning härtill vill jag framhålla att det bör ligga inom ramen för läke medelsverkets uppgifter an sammanställa och till allmänheten förmecUa sådan information som här avses om dopningsmedlen cx;h deras inverkan på hälsan. 2.4.2 Analysverksamheten Prop. 1990/91: 199 Densvenska idrottsrörelsen har särskilt drivit frågan om test inte bara inför tävlingarutan även . För att motverka bruket av anabola steroiderär detta givetvis angeläget, eftersom sådana medel vanhgtvis intas underträningsperioder, varefter uppehåll görs före en tävling. Det pågårvidare en verksamhet som syftar till att konstmera nya anabolasteroider som inte skall kunna upptäckas vid dopningskontroll. Denna verksamhetmåste mötas med en fortsatt forskning och utveckling av analysverksamheten vidberörda laboratorier. Dopningslaboratoriet vid utgör härvid enviktig resurs. De kunskaper som finns där kommer att bli än viktigare iframtiden med den urveckhng som kan skönjas mot allt fler och mer sofistikerademetoder för dopning. Dopningslaboratoriet kan även spela en viktig roll förtull och polis som har att utreda misstänkt olaglig befatming med anabolasteroider. Analysverksamhetenregleras genom ett avtal mellan cx;h RF, vilketinnebär att riksidrottsförbundet bekostar personal cx;h apparatur medanlandstinget tillhandahåller lokaler och övriga basresurser. Resursema harhittills huvudsakligen gått åt för att täcka behovet av ratinmässiga dopningsanalyser. Densärskilda lagen om förbud mot vissa dopningsmedel föreslås träda i kraft den 1juli 1992. Varjenykriminalisering får antas medföra en ökad belastning pä de rätts-vårdande myndighetema.I samråd med chefema för justitie- och bostadsdepartementen kommer frågan omytterligare anslag till de berörda myndighetema att behandlas under detordinarie budgetarbetet Den kostnadsökning som kan uppkomma till följd av den nuförordade lagregleringen kan emellertid förväntas bli måtUig med hänsyn tillatt det rör sig om ett begränsat område. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtiU lagom förbud mot vissa dopningsmedel. Förslaget till lag om förbud mot vissa dopningsmedel Lageninnehåller främst föreskrifter om förbud mot och straff för ohka former avhantering av särskilt angivna substanser som dopningsmedel. För att öka .... lagensgenomslagskraft har ordet "dopningsmedel" ansetts böra ingå ilagens Prop. 1990/91: 199 rabrik. Begreppet "doping" eller "dopning"är så väl etablerat an det inte bör råda någon tvekan om vad som avses.Rubriken har därför ändrats i förhållande till promemorians förslag. 1§ Denna lag gäller a) syntetiska anabola steroider, b) testosteron cxh dess derivat, c) tillväxthormon, d) kemiskasubstanser som ökar produktion (x;h frigörelse av testosteron cx:h dess derivat eller av tillväxthormon. Paragrafenanger vilka dopningsmedel som lagen omfattar. Avgränsningen har behandlats iden aUmänna motiveringen under avsnitt 2.3.1. Där har också redovisats mnebördenav vissa farmakologiska begrepp. Denenda skillnaden i sak i förhållande till promemorians förslag är att redansådana kemiska substanser som anges i paragrafen omfattas av lagen oavsett omsubstansen förekommer i någon beredningsform eller inte. Benäffande beredningaromfattas såväl de braksfärdiga som de icke bmksfärdiga. Lagen omfattar deangivna substanseraa oavsett mängd av substans. Medderivat avses en kemisk förening framställd ur en annan förening med lUcnandestruktur (x;h ofta också med likanad effekt. Läkemedelsförordningenär enligt dess 1 § 1 mom. tillämplig på läkemedel. Genom föreskrift i 1 § 5mom. förordningen får läkemedelsverket (före scx;ialstyrelsen),då det finns särskilda skäl, utsträcka förorchiingens tillämpningsområde till bl.a.vara, som i fräga om egenskaper och användning stär läkemedel nära.Föreskrifter har meddelats (LVFS 1990:22) om att läkemedelsförordningen i sinhelhet skall tillämpas beträffande vara vUken genom hormonell påverkan påproteinsyntes används för att öka prestationsförmågan. Det innebär attläkemedelsförordningen är i sin helhet tillämplig på de substanser somregleras i den nu föreslagna lagen. Till skillnad från vad som föreslagits ipromemorian har inle tagits in någon bestämmelse om att läkemedelsförordningentillämpas i den mån inte särskilda bestämmelser ges i förevarande lag. Av allmänna principer följer att vid lagkonkurrens mellan den nyalagen cx;h läkemedelsförordningen det strängare straffbudet skall tillämpas. I8 § 4 mom. läkemedelsförordningen bemyndigas läkemedelsverket an meddela tUlämpningsföreskrifterför resandes införsel av läkemedel, som för medicinskt ändamål (x;h personligtbrak medförs till . Genom den angivna utvidgningen av läkemedelsförordningenstillämpningsområde avser bemyndigandet även de substanser som anges ilagförslaget.