prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — uppger att beteckningen annons inomreklambranschen används för marknadsföring i tidningar, trycksaker o.d,F'nligl förbundels uppfaltning skulle del därför vara mer ändamålsenligl alt islällel för annons använda beteckningen "reklamfilm", anser del vara viktigt att det av varjereklaminslag framgår att del är fråga om reklam. Tillaren bör direkt avsändningen kunna urskilja de kommersiella meddelandena från övrigl programma- Enbarl annonssignaiuren är inle lillräcklig förall uppfylla kravel Prop. 1990/91:149 all reklamen skall vara lält allidentifiera som sådan (jfr Inlernalionella Bilaga 2 Handel. 'ikammaiensGrundregler för reklam, ariikel 11). Del bör dessutom i bild under helainslaget finnas en tydlig reklarnmarkering i form av t.ex. en ram eller ellsärskill märke. Fn .sådan markering är väsentlig från konsumentsynpunkt och kaninte anses vara förenad med några .särskilda nackdelar eller stora kostnaderför annonsören eller det sändande förelagel. Enligt bör det uniler som ettreklaminslag pågår klarl framgå alt det är ftäga om reklam. S\'enska kyrkans centralstyrelse anser atl det bör förekomma en visuell signal för all ytterligare göra skillnadenmellan vanliga program och annonser tydlig. 5 Ett reklam-TV-företags grundläggande skyldigheter 5.1 Opartiskhet och saklighet i programverksamheten Utredningens bedömning: TJI från Radio-koncernenfristående TV-förciag som ges räll all sända från marksändare bör vara skyldigtalt utöva sändningsrätlen oparliskl och sakligt med beaktande av alt en vidsträcktyllranilefrihel och inft)rmalionsfrihel skall råda i lelevisionen. Slockholms lingsrän yttrar.- Kravel på oparliskhel ochsaklighet i den egeniliga [)rogramverksamheien bör, som utredningen föreslår,gälla även för elt reklamsändande fiiretag utanför Radio-koncernen.Skälei för della äi all ell företag som får riksläckning genom marksän-ilarefår en stark ställning. Tit sådant företag kommer inte all ha några jämbördigakonkurrenler. Utrymmet i etern är såviu avser frekvenser för 'TV- sändningarfrån marksändare slarki begränsat. Delta motiverar alt speciella krav ock.sårnåsle ställas på ell sådant förelag. Induslriförbundel, SAF ochGrossistförbundel Svetisk Hatidel delar uppfattningen au även ctl frislåendeTV-företag bör vara skyldigt alt i själva programverksamheten iakttaopartiskhet och saklighet. SFR/SAMRÅD utlalar atl kravel på oparliskhel, mångfald ochbalans i programverksamheten är särskilt vikligl alt markera och up|)rällhållaför ell TV-fiiretag som är hell eller delvis reklamfinansierat. Även om ellsärskill reklamfinansieral bolag skulle tillåtas kommer anlalel TV-förelag iSverige all förbli litet på grund av ilet begränsade frekvensutrymmet. Dettagi')r atl varje förelag som får hand om en såilan kanal får en stark ställning.Dessutom är det av konkurrensskäl angeläget all likvärdiga villkor gäller- förSveriges Radio och eu evenluelll frislående TV-föreiag. 5.2 ingendiskriminering av annonsörer Prop.1990/91:149 Bilaga2 Utredningensförslag: I annonslagen föreskrivs att ctl reklamsändande TV-föreiag inle får diskriminera någon som begär allförelaget skall sända en annons. granskar i efterhand omprogramföreiagei har iakttagit beslämmelsen. NO tillstyrker förslaget. NO framhåller alt delta sträckersig längre än konkurrenslagen eftersom del omfallar alla som önskar annonsera,inle endast näringsidkare. NO upplyser all del efter besluli del s.k. Land-ärendet (Ml) 1974:4) har fiirekommit flera ärenden gällandeannonsvägran och all del på senare lid även dykt u|)p förfrågningar ochanmälningar rörande annonsvägran i TV. handläggs på ämbetethl.a. ell ärende där elt veckolidningsförlag förvägrats annonstid för en avsina tidningar i (ScanSal). NO ft)rl-sälier: NOs uppfattning är alt annonsvägran i TV i framliden kankomma alt bli ett hade ofta förekommande och i många fall även allvarligt problem.Detta gäller särskill som TV har en myckel stark ställning som annonsmedium.Mot bakgrund av NOs tidigare erfarenheter av annonsvägran i olika medier samlmed tanke på den framtida utvecklingen på TV-områdel, framslår del som änviktigare atl annonsvägran skall kunna förhindras påkonkunensrättsliga grunder. har NO försiaelsc för att utgivarens ensamansvarför yi-Irandefrihetsbiott innebär alt inget får föras in mol hans vilja. NOstidigare undanlagsförslag för kommersiella annonser hade den svagheten alt delkan vara svårt att avgöra vad som skall belraklas .som en kommersiell annons.Ulgivaren kan således inle vara säker på all han inle kan komma all slällastill ansvar för en annons, F.fiersom del från konkurrenssynpunkt ftjrtfarande ärangeläget atl kunna ingripa mol annonsvägran, bör dock enligt NOs meningalternativa lösningar på konflikten mellan KL och TI- övervägas, F'ii sällvore förslås all inte längre ha eu system med ensam ansvarig utgivare. NO ärdock medveten om all delta skulle dra med sig radikala förändringar i delsvenska tryckfrihelsrältsliga systemet. Elt alternativ skulle kunna vara atl i del avsedda falleltvinga ftam införandet av en annons, om annonsvägran befinns medföra skadligaeffekter i KLs mening och del är uppenbart alt annon.sen i fråga ej ulgiir eubrou mol 'TF. Vem som skall avgöra huruvida annonsen strider mol '\\- eller ejmåsle i så fall utredas närmare. Ärenden enligt VE avgörs av en särskildtryckfrihelsjury. Mol bakgrund av MDs särskilda kompelens i hithörande frågorborde del dock inle vara omöjligt att ilomslolen i juslkonkurrensbegränsningsärenden gavs den formella kompetensen all bedöma annonsenäven iryckfrihelsräUsligl med påföljd atl ansvarige ulgivaren befriades fråntryckfrihcl.sansvar om domstolen ansåg sig kunna ingripa med stöd avkonkurrenslagen. En sådan ordning skulle ju inte ändra på del förhållandel allfällande dom för iryckfriheisbroii endast kan ske i nu gällande former. Ovanslående skall endasl ses som ell uppslag fiån NOssida. NO vill dock framhålla dels sin slåndpunkl all annonsvägran är enkonkurrensbegränsning som kan få allvarliga effekier och därför i vi.s.salägen rälls-politiskl ej bör skyddas, dels atl övergången till reklam-TV kankomma all slälla annonsvägransproblemcn yllerligare på sin spels. NO vill därförförorda en översyn i frågan i syfle alt finna ell säll som kan delallmänna intresset både av skyddet för yiirandefrihelen och av en fungerandekonkurrens. Även haruppfattningen att en reklamfinansierad Prop. 1990/91:149 TV-kanal inle bör fådiskriminera vissa annonsörer. Den annonspolilik Bilaga 2som förs bör vara kon.sekvenl. Ulredningens förslagtillstyrks också av SFR/SAMRAD. Organisationernavill understryka atl även ell helt eller delvisreklamfinansierat TV-förelag måste ha rällall ulforma sin egen annonspolitik och . vägra att ta emol annonser förvissa typer av varor och ijänsler. Ekonomiskahänsynstaganden eller påtryckningar fårdock inle leda lill diskriminering av vissa annon.sörer lill förmån för andra.Organisationerna tillstyrker att radionämndenfår granska annonspolitiken även fråndenna utgångpunkt. Radionämndenullalar atl den föreslagna bestämmelsen kan leda lill åtskilliga tillämpningssvårigheler. Nämndenanser all del är nödvändigl atl hithörande frågorbelyses ytterligare under del ft>risalla lagsliflningsarbetet. TU är kritisk mol förslagel och ytlrar: Utredaren föreslår all i lagen skall anges all programföretaget inte fårdiskriminera någon .som begär atl företagetskall sända en annons. Samlidigt hänvisar utredaren lill den yilrandefrihetsrätlsliga regel som innebär all ingcnimg fårsändas mot programulgivarens vilja.Redan logiken borde då ha uteslutit den föreslagna bestämmelsen. I den lagstiftning som gäller för tryckt skrifl finns ingenmolsvarande regel om atl annonsör inte får diskrimineias. Man har inte velat tunna ut dencentrala principen om ansvarig utgivares bestämmanderätl över innehållel, Kravel att annonsörinie skall diskrimineras har ändå normaliv tyngd. Frånvaron av en tvingande regel har nalurliglvis inte heller inneburitalt man inom dagspressen vägrar annon.ser på etl godtyckligt säll. Frågan om annonsvägran hanleras inom lidningsförelagen och |)å branschnivå med stor uppmärksamhet, TU anser inle att det finns bärande skälall i lagen om annonser i televisionen införaett förbud mol diskriminering av annonsör. En sådanlagregel skulle slå i motsatsställning till beslämmelseni 3 § radioansvarighetslagen om atlingenting får sändas mol programulgivarens vilja, TU förutsätter därför alt 9 § i förslagel till lag om annonser i televisionen utgår. Programföretaget,liksom tidningsföretaget, bör ansvara förall annonsörer ges en godtagbar och likvärdig behandling. motsättersig besläml utredningens fiirslag, sombolagel finner vara en inskränkning iprogramulgivarens rätt all beslämma över vad somskall sändas. En sådan inskränkningfinns inle belräffande Iryckt skrift. Av både prakliska och princi()iella skäl bör- sammaregler gälla för TV som lör tidningar, Sunkholms lingsräuanser å andra sidan att den föreslagna beslämmelsenär alllför vag. Som utredningen riktigt påpekar föreligger en konflikt mellan konkurrenslagstiftningenoch ytlrandefrihetsrätten. Yiirandefriheten kräver för bl.a. föreskrivna straffsanktioner all det finns en ansvarigprogramulgivare. Dennes bestämmanderätt kan knappasl, med hän.syn lill del straffansvar han bär,inskränkas eller styras. Mol detia måste vägas enannonsöis krav all inte diskrimineras i fråga om annonser som han ön,s-kar atl TV-förelagelskall sända. Utredningen föreslår atl det i den föreslagnalagen om annonser i televisionen införsen allmänl hållen beslämmelse, 9 §, av innehållall piogramförelagel inle får diskriminera någon.som begär alt programföretaget skall sändaen annons. Ulredningen föreslår vidare all radionämnden skallgranska atl sådan diskriminering ej sker. Tingsrättenanser den föreslagna 9 § alllför vag och vill därlill ifrå- Prop.1990/91:149 gasälla om en granskning av railionämnden är ell tillräckligtverksamt r>-| -j medel för au komma lillrätta med det angivnaproblemet. I detta sam- tJ"'*8ä i manhang bör uppmärksammas 'TV-medielssärställning i förhållande lill tryckta skrifter saml del faklum atl ellreklamsändande TV-företag kommer all få en särskill stark ställning utan någrajämbördiga konkurrenler såviu avser spridning och annonsunderlag. En annons iell riksläckande reklamnät får därlill anses ha elt slorl kommersiclll värde. Härvid måste också särskill poängteras att annonsutrymmet kommer atl blislarki begränsat. Mol bakgrund av det anförda får fiågan om diskriminering avannonsörer an.ses vara av väsentligt slörre intresse än itryckfrihelsrältsliga sammanhang. Frågan förtjänar därför en slörre uppmärksamhetän vad utredningen givil den. 5.3 Vad som i sak bör skilja annonser från andra program utredningens förslag: I radiolagen införs en nybestämmelse som säger all staten får iräffa avtal med ell programföretag omskyldighet för förelaget att endasl under annonstid sända reklam mol vederlageller program mot betalning, 1 avtalet mellan staten och etl reklamsändande TV- förelagutnyttjar staten della bemyndigande, I avtalet klargörs dock att sponsrade programfaller utanför regleringen. Alt visa all vederlag har utgått är myckel vanskligt. Omvederlagskriieriel skall ges relevans vid bedömningen av reklaminslag, börkontrollmyndigheten ges reella möjligheter till inblick i programförelageisekonomiska transaktioner. Även om sådana möjligheter införs är svårigheternaatt påvisa atl vederlag förekommit myckel stora. Ett vederlag kan ocksåutformas eller kanaliseras så alt det inte framträder i programföretagetsbokföring. Mot bakgrund av bl,a, sådana överväganden bedöms i kabcinämndenspraxis förekomsl av reklam enbarl utifrån hur programmel ler sig för publiken.Fn såilan princip bör övervägas även för ilenna lagstiftnings del. l'U ullalar att utredningens förslag innebär atl enåsikl.sannons skulle kunna sändas även uianför annonslid om del skedde ulanvederlag. Enligi 'TU bör en sådan sammanblandning av annonser och program inlefå ske. Reklam eller program som någon har u|)|>dragii ål programföretagetatl sända bör oavsell om vederlag utgår få sändas endast uniler annonslid.Delta kan åstadkommas om del i radiolagcn anges att del får avtalas omskyldighel för programförelaget all "... endast under annon-sTril sändareklam eller program som någon har uppdragit ål förelagel all .sända ...". 6 Några huvudpunkter i fråga om annonser i Prop. -ryr Bilaga 2 6.1 Annonserna och kraven pä opartiskhet, .saklighet ochdemokratiska värderingar Utredningens förslag: Av annonslagen skall framgå atlradiolagens krav på opartiskhet, saklighet och demokraliska värderingar iprogramverksamheten inlc gäller för annonser. Del får enligt Slockholms lingsrän anses vara självklartatl kraven på oparliskhel och saklighet inte skall gälla för reklam. Att detbör slällas krav på all annonser är vederhäftiga är en annan sak. Det blir marknadsdomstolensuppgift alt bevaka all kravel på vederhäftighet efterlevs, Radiotiätntiden har i princip ingen invändning mot atlkraven på opartiskhet och saklighet inle skall gälla för annonser. vid universileldelar utredningens uppfattning vad gäller kraven på opartiskhet och saklighet. Enligi humanistiska utbildnings- och forsktiingsnämndenvid kommer betänkandet självklart fram till all kraven påoparliskhel och saklighet inte skall vara tillämpliga på annonsiiden. Induslriförbundel, SAF och Grossislförbundel Svensk Handeluttalar att del för reklamen givelvis måsle göras ell undantag från kraven påopartiskhet och saklighet; delta undantag bör, i enlighet med förslaget, kunnautsträckas till andra annonser. har ingel all invända motförslagel alt radiolagens krav på opartiskhet inle skall gälla för annonser. SFR/SAMRAl) ullalar atl del i fråga om annonser avreklamkarakiär ligger i sakens nalur alt kravel på oparliskhel inle kan gälla.I sak bör det krav på saklighet som gäller för programverksamheien i allmänhetkunna gälla för annonser. Annonserna skall dock falla under marknadsföringslagenvars krav [)å vederhäftighet fyller samma funktion som kravel på saklighet.Mol denna bakgrund tillstyrks alt radiolagens krav på oparliskhel och saklighetinte gäller för reklaminslagen. Enligt OFF är utredningen oklar när del gäller annonsernaoch kravel i)å saklighet. Å ena sidan sägs all della krav inle bör gällaannonstid. Ä andra sidan föreslås all en annons inle skall få vara kortare än20 sekunder för alt kunna förmedla saklig informalion till konsumenterna. vid Slockholms universilelpåpekar beträffande ilemokraiibestämmelsen atl del i denmarknadsföringsrällsliga lagstiftningen inle finns någol remedium molexempelvis könsdiskriminerande reklam. Enligt nämnden torde det vara påkallatmed ett specifik! förbud mol diskriminerande reklam. Nämnden hänvisar lill EG:sTV-direktiv. DO påpekar att marknadsföringslagen skyddar konsumenternajusl i lieras egenskap av konsumenter. lngri|)anden mot reklam eller annanmarknailsföring som är otillbörlig genom alt diskriminera på grund av ras,hudfärg, etniskt eller nationellt ursprung kan med allra största san- Prop.1990/91:149 nolikhet inle ske med slöd av marknadsföringslagen, l-lniskldiskrimi- Bilaga 2 nerande TV-reklam kan med nuvarande regcisyslem bara påtalasom den skulle utgöra brollel hets mol folkgrupp. Del kan inte uteslutas altTV-rcklamen i en framlid kan komma att vända sig till främlingsfientli-ga ellerrasisliska grupper eller - vilkel bedöms vara den största risken -beskrivafolkgrupper på ell schabloni.serande, neilsättande eller förlöjligande sättulan all för den skull ulgöra brott. All det saknas möjligheter all påtalasådan reklam kan inle vara förenligt med samhällels strävanden i övrigl attmotarbeta främlingsfientlighet och etnisk intolerans. blir särskiltpåtagligt då fråga är om etl medium med så stor genomslagskraft somtelevisionen. OFF anser alt ulredningen när det gäller demokraiifråganför några resonemang som förefaller oklara. Å ena sidan föreslås att annonserinle skall få vara avsedda att främja utbredningen av åsikter i politiska, religiösaeller fackliga frågor, Å andra sidan sägs all radiolagens demokratibestämmelseinnefattar en allmän skyldighel atl sända program som hävdar de demokraliskavärderingarna. Ulredningen fon.sälter med atl säga all "del är uppenbartatl sådana krav inle kan ställas på annonser". Men i demokratibeslämmelsenligger ju föreskrifter om alla människors lika välde och den enskildamänniskans frihet och värdighet. Detta innefattar också fördömande av rasism,våld och brutalitet saml hävdande av jämställdhet mellan män och kvinnor.Självklart skall demokratikraven också gälla annonser! anser alt av del förhållandel atl opartiskhetoch saklighet inte behöver iakttas i annonser inte följer motsvarande slutsalsvad gäller demokratibeslämmelsen. Enligt nämnden bör de värderingar som dennabestämmelse värnar om prägla även vad som sänds under annonstid. Del är i,ex.angelägel atl det inte heller under sådan lid får förekomma inslag som gerullryck för ras- eller könsfördomar. För all åstadkomma detta ligger enliginämnden den laglekniska lösningen nära lill hanils all man låler den föreslagnabeslämmelsen om ljudradions och lelevisionens särskilda genomslagskrafl (seavsnitt 9.5) avse också nu berörda frågor. 6.2 Under annonstid bör det få förekomma tre olika typerav program Utredningens forslag: 1 annonslagcn föreskrivs att delunder annonslid för ell reklamsändande TV-föieiag endast får förekomma 1.reklam ochandra program som någon har uppdragit åt programföretaget all sända, 2.programföretagetsreklam för egen kommersiell verksamhel och 3.kortasammandrag av program som programföretaget avser att sända vid ctl senarelillfälle. Sutckholms lingsrän, Induslriförbundel, SAF och Grossislförbundel har ingel atl erinra mol förslagel. SFR/SAMRÅDtillstyrker förslaget som enligi organisalionerna ska- Prop. 1990/91:149 parlillräckliga möjligheter all göra en klar avgränsning mellan reklam Bilaga 2och annan programverksamhet. uppehåller sig vid programkalegorin kortasammandrag av program som programföretaget avser atl sända (programglimlar). Nämnden pekar på den konsekvens som förslagel har att enprogramglimi inle behöver uppfylla radiolagens krav på oparliskhel ochsaklighet. Nämnden kan inte dela ulredningens synsätt all man kan bortse fråndenna konsekvens bl.a. därför alt det program som programglimien är ettsammandrag av kommer att bedömas utifrån de nämnda kraven. Det förekommer nuall nämnden fäller en program-glimt ulan all kritisera själva programmel.Programglimten kan sålunda vara partisk eller osaklig ulan all självaprogrammet är del. Programglimlar bör därför inte få förekomma underannonstid. Någon nämnvärd olägenhet synes inte uppkomma härav, I ställel föralt "fylla ut osåld reklamlid" kan ju programföreiagei kortaannonsiiden och sända programglimien omedelban efter den särskilda ljud- ochbildsignaiur som markerar all annonsiiden är slut. Även TU har uppfattningen att programglimtar inle bör fåförekomma , TU uttalar att reklam och andra program som någonhar uppdragit åt programföretaget atl sända bör hållas klart ål-skilda frånredaktionellt utformade program (jfr avsniu 5,3), Barntndjörådei uppehåller sig vid hur programglimlarpresenteras. Enligt rådet sker delta inte sällan genom all del visas klipp medmyckel action och våld. Rådet anser all sådana våldsamma programglimlar ärklarl olämpliga för barn och att det är angelägel atl denna typ av egenreklamulformas utifrån atl även barn är mottagare. 6.3 Annonserna och grundsatsen om reklamidentifiering Utredningens förslag: 1 annonslagen föreskrivs följande.Av en annons som någon har uppdragit åt ilet reklamsändande TV-förelaget attsända skall framgå vem uppdragsgivaren är, om det inle står klart i vems intresseannonsen sänds, I annonser med reklam får del inte uppträda personer somspelar en framträdande roll i televisionsprogram som huvudsakligen gällernyheter eller nyhelskommeniarer. Slockholms lingsrält tillstyrker all del införs enbeslämmelse av innebörd all uppdragsgivaren till en viss annons skall framgåav annonsen. SFR/SAMRAD utlalar alt del är ell slarkt konsumentintresseoch allmänintresse att reklam avgränsas lydligt från programverksamheten iövrigl och atl det framgår vem uppdragsgivaren bakom annonsen är. Därförlillslyrks ulredningens förslag om alt del av en annons som någon haruppdragit ål TV-förelaget alt sända skall framgå vem uppdragsgivaren är, omdel inte står klan i vems inlresse annonsen sänds. Konsumentverkel vill i fråga om förslaget alt del av enannons i vissa fall skall framgå vem uppdragsgivaren är betona atlinformationen om annonsörens identitet börinnehålla uppgifter som gör del möjliglför Prop, 1990/91:149 TV-tillarenall lätt la konlakl med näringsidkaren. Fullständigt namn Bilagn 2 samt ailress eller telefonnummer bör anges, därdetta är möjligl. Informalion om eventuell konsumentkoniaki kan vara värdefull förden som önskar yllerligare inft)rmalion omprodukten. , SAFoch Grossistförbundel menar atl deli ett avseende är oklart om ulredningen rätt har uppfattat marknadsföringslagens innebördoch fortsäller: På flera ställen (s. 188, 190, 191) betvivlas att en sändning kan belraklas som reklam i MFL:s mening omdel inle framgår all uppdragsgivaren är kommersiell. Vi vill till detta påpeka atl avgörandehärvidlag är de faktiska förhållandena - dvs. om annon.sören är näringsidkare och framslällningen har kommersiellt syfle och renl kommersiella förhållandenlill föremål; vad som för tittaren framgår är inte avbetydelse i denna del men väl vid beilömningav idenlifierbarhelen. Elt IV-inslag som uppfyller reklamrekvisilen utgör givelvis reklam även om det sänds uianför annonstid. Det kan då prövas enligt MFL saml träffas av del föreslagnaförbudet mol otillbörligt gynnande. Kravet påreklamideniifier ing kan med slöil av MFLbara upprätthållas för just kommersiell reklam. För atl lillgodose önskemål om en vidsträcktareannonsidenlifiering i TV måsle man, som utredaren anger, särskill föreskrivadella. Kravel uppställs emellertid redan genom alt annonserendast får sändas under annonslid, vilken ju definieras som an-nonsmarkerad sändningstid. Utredaren förefaller allnågot ha sammanblandat |)r-incipen omreklam-/annonsidenTrfiering med kravel påsändarangivelse, varmed förstås alt delklarl skall framgå vem annonsören är. En sådan identiiels-up[)lysning kan ges i klartext mednamn/firma eller på annal säll, t.ex. genom all etl känt varumärkevisas. För kommersiella förhållanden kanMFL tillämpas, men en utvidgning av kravellill andra annonser fordrar särskild föreskrift. Del kan därför vara rationellt att i den föreslagna lagen införa en regel härom som omfattar alla slagsTV-annon.ser. Den bör kunna formuleras enklare än utredaren gjort och även avse TV-företagels egna annonser. Organisationerna påpekarall det av TV-konvenlionens anikel 13:4 följeratl personer som regelbundel presenterar nyhetsprogram eller nyhetskommenterandeprogram inle får medverka i reklam. Organisalionernahar därför inle någol all invända mol vad utredningen föreslagit i denna del. Marknadsförbundkan beträffande personer som förekommer i nyhetsprogram instämma i sakfråganmen anser att det befintliga regelverkel ärtillräckligt. Förbundet hänvisartill ariikel IIi InlernationellaHandelskammarens Grundregler för reklam, Kotisunieniverkel kommenterar också della förslag.Avsiklen med förslagel är i första handall säkerslälla inlegrileten hos TV-mediel som ny-heisförmedlare. Förslagelligger emellertid också väl i linje med del allmänna kravel på reklamideniifiering. Gruppen av diskvalificeradepersoner bör enligt verkels uppfattning utökas till atl omfatta även anilra program medarbelare. ÄvenSvenska kyrkans centralstyrelse anser all regeln om personer som förekommer i nyhelsprogram bör vidgas och preci.scras. Regeln bör även omfattapersoner eller figurer som spelar en framträdanderoll i samhällsprogram och andra program där trovärdighetenhos personen eller iframförandel kan ifrågasällas om denne även uppträder i annon- Prop.1990/91:149 ser med reklam.