prop · GE03191 · 1990-12-31 00:00:00 — m. kan man överväga att behöva pröva nivåändringar på basis avhur jordbruks- och livsmedelsproduktionen utvecklas över tiden i landet.Produktionsgrenar som tenderar att vika under önskvärd nivå (här kommer iförsta hand in de riktlinjer som givits i det nya livsmedelspolitiska beslutetmed utgångspunkt från beredskapsmotiv) till följd av importtryck skuUe man iett sådant skede kunna kompensera med höjt gränsskydd i förhållande till andramed stabil produktionsnivå (förutsatt att inte eventuella handelspolitiskaåtaganden lägger hinder i vägen) eller att andra former av åtgärder för attbibehålla produktionen t.ex. kontraktsteckning bedöms som mer lämpliga. Denuppföljnings- och utvärderingsverksamhet som skall görakan därvid utformas för att ge en grund för nämnda avvägningar. Idenna rapport har inte den absoluta nivån på gränsskyddet tagits upp. Faktorersom är aktuella att beakta i ett sådant sammanhang är bl.a. följande. Isänkande riktning kan verka sektorer med överutbud (överskott) 1 höjanderiktning kan verka avveckling av direkta stöd (vars effekter kanjämföras med livsmedelssubventioner) i form av s. k. djurbidrag större prisvariationer kan kräva en högreskyddsnivå för att ett genomsnittspris skall kunna upprätthållas omfördelning av gränsskydd inom mjölkområdet Gränsskyddssystemetbör präglas av stabilitet och förutsägbarhet. kandock inte utesluta att marknadsförutsättningarna kan bli onormala och med akuta bristsituationer på vissa livsmedel. Statens jord bruksverk bör därför liksom statens jordbraksnämnd ha möjlighet att via tillfälliga sänkningar avhjälpa främst akuta bristlägen. Dock bör detta instrument användas med viss restriktivitet och utrymme finnas för 40 en marknadsanpassadprissättning inom landet som i regel bör ge en Prop. 1990/91:191 balanserad situation. Enligtdet livsmedelspolitiska beslutet bör viss import upprätthållas ävenövergångsvis. På grund av de prismässiga reaktioner som kan följa inom landet tillföljd av import (när inte längre exportbidrag är i kraft) kan det för varor däröverutbud råder vara svårt att med avgiftssänkningar som medel generelltupprätthålla import. Om man önskar upprätthålla import fordras kraftigaåtgärder dvs. i praktiken borttagande av gränsskyddet (inom ramen för kvoter).Importfrämjande åtgärder torde därför initialt vara aktuella i första hand förspecialsortiment och nischprodukter och vid lägen med bristande konkurrens inomlandet. Användningen av gränsskyddet ur konkurrenssynpunkt bör regleras isärskild ordning. Importfrågan måste vägas mot den stabilitet ochförutsägbarhet som önskas från de inhemska producenternas/livsmedelsindustrinssida för att mer långsiktigt kunna planera och bedriva verksamhet baserad påantaganden om viss prisbildning i en marknadsekonomi på livsmedelsområdet.Importfrågan är också starkt beroende av hur lång perioden med tendens tillinhemskt överutbud blir. kan bli kortare än förväntat och därvid kommeri så fall import att fortare ta formen av en kontinuerlig verksamhet över ettstörre antal varuområden. Detta kan också ha betydelse för eventuellahandelspolitiska effekter i förhållande till länder med traditionellaexportintressen gentemot . Vidarebör även ha möjlighet att kunna höja avgifter i lägen dåimportpriserna är mycket låga. Sådana situationer kan inträffa vid dumpingförhållandeneller riktade exportbidrag. I detta sammanhang kan det också gälla möjlighet tillatt göra ytterligare uppdelning av statistiskt nummer från avgiftssynpunkt. Olikaförädlingsstadier vid tillverkning av icke livsmedels- och fodermedelsvaror (iregel är de senare nämnda varorna sådana som inte omfattas av lagen (1990:615)om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m.) bör inte omfattas av gränsskydd.Detta kan lösas med beslut om befrielse från eller återbetalning av aktuell avgift. Marknaderär sällan statiska eller oföränderliga. Effekterna av människors värderingaroch preferenser växlar över tiden. En fungerande marknadsekonomi föratsätteratt dynamiken som finns i det spel som efterfrågan och utbud skapar tillåtsske utan alltför ofta återkommande ingrepp, som upplevs som oförutsägbara. Enmer marknadsinriktad livsmedelspolitik föratsätter att man accepterar attvarautbudets sammansättning och konsumerade kvantiteter kan komma att ändrasbetydligt över tiden. Det leder till att man inte via ingrepp av olika slag börförsöka behålla vissa relationer, kvantiteter, olika aktörers marknadsandelar m.m. Effekter som kan beskrivas med priselas-ticiteter, korspriselasticiteter, inkomstelasticiteter,substitutseffekter m. m. bör tillåtas slå igenom och ytterst leda tilländringar i resursanvändningen inom aktuella sektorer. Genombeslut förordnade f.d. generaldirektörenIngvar att med utgångspunkt i en till beslutet fogad PM utreda olikamöjligheter att finansiera jordbrukets skördeskadeskydd. I anledning härav fårjag anföra följande. Enligtöverenskommelse mellan staten och LRF övertog LRF genom en särskildstiftelse huvudmannaskapet för ett nytt skördeskadeskydd årsskörd (prop. 1987/88:74, JoU 16). Detta skydd är utformat som ett individuellt totalskadeskyddoch är öppet för alla jordbrukare med mer än 5,0 ha åker. Skördeskadeskyddetskall finansieras genom prisregleringsmedel som jordbruksnäringen tillförsgenom årliga riksdagsbeslut eller genom särskild statlig skördeskadeavgift inomett årligt belopp som då beräknades till ca 60 milj.kr. Beloppet avsågs delsmotsvara de åriiga genomsnittliga utbetalningarna för ersättningar ochadministration, dels bygga upp skördeskadefonden till erforderlig storlek. Detförutsattes därvid att en uppbyggnad av fonden skulle ske så att denna inom en1 O-årsperiod kom att uppgå tiU 500 milj.kr. i dåtida penningvärde. Omprövningav det årliga beloppets storlek kan aktualiseras när skördeskadefonden fåttavsedd storlek. Jordbrukets s.k. kompensationsram skulle fr.o.m. den 1 juli1988 höjas med ett belopp motsvarande 60 milj.kr. Iriksdagens beslut om en ny livsmedelspolitik (prop. 1989/90:146, JoU25, rskr.327) har föratsätts att de åtaganden som gjorts beträffande skördeskadefondenkommer att fullföljas. Beslutet innebär dock att möjligheten upphör att tUlföraskördeskadefonden prisregleringsmedel. Underregleringsåren 1988/89 och 1989/90 betalades tillskotten till skördeskadefondenav införselavgiftsmedel utanför den s.k. fördelningsplanen. För regleringsåret1990/91 har enligt beslut av gränsskyddet höjts med 56,5 milj.kr.och fonden tillförs detta belopp av regleringsmedel. Återstående 3,5 milj.kr.tillförs fonden av införselavgifter utanför fördelningsplanen. /89 uppgick kostnaderna för skördeskadeskyddet till 31,8 milj.kr.varav 28,4 milj.kr. För /90 var desamlade kostnaderna 2,9 milj.kr., varav 1,2 milj.kr. För1990 års skörd beräknas skördeskadeersättningarna uppgå till 3-4 milj.kr.Skördeskadefonden uppgick till ca 417 milj.kr. Intill den 1 juli1991 kommer ytterligare 35 milj.kr. att tillföras fonden. 2 Ändratsystem för skördeskadeskyddet Pop. Bilaga2 I tidigare utredningar har analyserats möjligheterna att införa en individuellskördeskadeförsäkring. Vid en frivillig sådan försäkring skulle jordbrakarna iprincip kunna tänkas betala premien med de ökade intäkter som det höjdagränsskyddet ger. Någon ytterligare kollektiv finansiering av skördeskadeskyddetskuUe i sådant fall ej behövas. Ensådan genomgripande ändring av nuvarande system för skördeskadeskyddet, sominfördes så sent som , innebär att överenskommelse mellanstaten och LRF måste omprövas. Förutsättningar för en sådan omprövning synesför närvarande inte finnas. 3 Alternativa möjligheter att finansiera skördeskadeskyddetefter Genomden höjning av gränsskyddet, som skett fr.o.m. , har jordbraketfått kompensation för tiden därefter för ett årligt tillskott till skördeskadeskyddetpå 56,5 milj.kr. Jordbrakarna skulle teoretiskt kunna individueUt betalamotsvarande belopp till huvudmannen. Praktiskt är dock detta knappast någonframkomlig väg. Ett annat sätt skulle kunna vara att huvudmannen träffar avtalmed den primära förädlingsindustrin, dvs. spannmålshandeln, mejerier ochslakterier om att dessa skall betala in motsvarande belopp och därefter avräknadetta vid betalningen för produkterna. Sådana avtal måste i så fall träffasmellan huvudmannen och samtliga berörda företag såväl kooperativa somenskilda eftersom skördeskadeskyddet fortfarande bör avse samtligajordbrukare. Konstrak-tioner av detta slag som används inom andra näringarför att finansiera åtgärder av gemensamt intresse kommer sannolikt att iframtiden användas även inom jordbruksnäringen. Metoden är dock enligt min meningknappast användbar för att redan från 1991-07-01 tillföra skördeskadeskyddetytterligare medel. Motbakgranden av det anförda och den överenskommelse som träffats mellan statenoch LRF om skördeskadeskyddet är det ofrånkomligt med en viss fortsatt statligmedverkan till skördeskadeskyddets finansiering. Denna medverkan bör dock sålångt möjligt begränsas i fråga om både varaktighet och belopp. Begränsningen itiden bör avse övergångstiden för vissa marknadsregleringar eller . Medhänsyn till att gränsskyddet höjts och jordbmket således kompenserats för skördeskadeskyddetskostnader bör den fortsatta finansieringen av skyddet ske med medel sombelastar jordbruket. Detta kan ske antingen genom att avgifter tas ut på produktioneneller genom att medel som skall tillföras jordbraket tas i anspråk. 11987års överenskommelse har en statlig skördeskadeavgift angetts som ett sätt att finansiera skördeskadeskyddet. En sådan avgift skulle kunna tas ut på produktionen av spannmål, oljeväxter osv. Avgiften blir dock mycket liten i förhållande till produktionsvärdet på vegetabilierna. De samlade administrationskostnaderna blir mycket betydande i förhållande till av- 43 Med hänsyn härtiU och att nya avgifter ej stämmer överens Prop.1990/91: 191 med riktlinjerna för den nya livsmedelspolitiken bör en skördeskadeavgift Bilaga 2 inte införas. Jordbrukethar tillförts införselavgifter inom ramen för den s.k.fördelningsplanen och därutöver intäkter av fodermedelsavgifter m.m. I vilkenutsträckning sådana medel, som inte tagits i anspråk för andra ändamål, kommeratt kvarstå 1991 -06-30 kan ännu inte bedömas. Eventuellt kvarstående sådanamedel bör i första hand användas för tillskott till skördeskadefonden. Underden av beslutade övergångstiden i fråga om marknadsregleringen förvissa produkter kommer avgifter som belastar produktionen tas ut i form avhandelsgödselavgift, förmalningsavgift och utjämningsavgifter. Därjämte kommermedel även i fortsättningen att tillföras för att upprätthålla oljeväxtproduktionen.Detta talar för att medel från den fortsatta regleringen av spannmål,mejeriprodukter och oljeväxter tas i anspråk för återstående tillskott tillskördeskadefonden. Det är inte möjligt att nu ange fördelningen mellan dessafinansieringskällor och ej heller fördelningen mellan olika år avmedelstillskotten. Detta bör med hänsyn till läget inom dessamarknadsregleringar bestämmas av efter samråd med Skördeskadeskyddet. Vadgäller storleken av återstående tillskott till skördeskadefonden bör beaktasatt i anslutning till överenskommelse bedömdes att närskördeskadefonden nått avsedd storlek fondens avkastning skulle varatillräcklig för att täcka de genomsnittliga årliga kostnaderna för skyddet. Medhänsyn härtill bör det vara tiUfyllest att statens åtagande efter 1991-06-30begränsas till atl på sätt som angetts i det föregående tillse att fonden byggsupp till avsedd storlek. Detta bedömdes vara 500 milj.kr. i dåtida penningvärde.Vad gäller fondens storlek bör dessutom beaktas attprisutvecklingen på vegetabiliska produkter, som har betydelse förskadeersättningarnas storiek, är betydligt lägre än den allmänna inflationen.Vidare bör hänsyn tas till att skadeersättningar kommer att utbetalas underperioden. Mot bakgrund av detta och fondens nuvarande storlek bör statensåtagande i fråga om tillskott till skördeskadefonden begränsas till 175 milj.kr.för tiden . Om tillskottet till fonden för budgetåren1991/92 och 1992/93 blir lägre än 60 milj.kr. för ettvart av åren bör räntautgå på skillnaden mellan 60 milj.kr. och tillfört belopp. Räntefoten bör varadensamma som erhålls på medel i skördeskadefonden under resp. år. Skördeskadefondenbör genom statens medverkan tillföras 175 milj.kr. som ett engångsbelopp avseende tiden . Beloppet bör tillföras fonden . Finansieringen bör ske genom att i första hand eventuellt kvarstående regleringsmedel inom fördelningsplanen och fodermedelsavgifter tas i anspråk. I övrigt bör tillskottet till fonden tas ifrån medel som ställs till förfogande för den 44 övergångsvisamarknadsregleringen av spannmål, mjölkprodukter och ol- Prop. 1990/91:191 jeväxter.Fördelningen mellan dessa finansieringskällor och tidpunkten för Bilaga 2engångsbeloppets eriäggande helt eller delvis bör beslutas av statens jordbruksverkefter samråd med Skördeskadeskyddet. När beloppet tillförts skördeskadefondenbör gränsskyddet för jordbruksprodukter sänkas med 56,5 milj.kr. Vidkontakter med företrädare för Skördeskadeskyddet har ej någon erinran framförtsmot förslagen. STATENS LIVSMEDELSVERK Prop. NATIONAL FOODADMINISTRATION Bilaga 3 Dnr 1580/90 Saknr139 Till Regeringen () Uppdrag i fråga om egenkontrollprogram för äggpackerier Inledning Regeringenuppdrog åt att efter hörande avföreträdare för äggbranschen, utreda och komma med förslag om hur egenkontrollprogramför äggpackerier kan utformas så att från konsumentsynpunkt motiveradekvalitetskrav kan tillgodoses och så att kontrollen samordnas med denoffentliga kontrollen av livsmedel. Bakgrundentill uppdraget är att den statliga regleringen av verksamheten vid Svenska kontroUanstaltenför mejeriprodukter och ägg (KMÄ) upphör och att den obligatoriskakvalitetskontrollen vid export slopas. Underarbetet med uppdraget har livsmedelsverket fört diskussioner med företrädare föräggpackerier. Vid diskussionerna har särskilt betonats att det inom hanteringenfinns många mindre packerier. Det finns ingen helt täckandebranschorganisation. Vilka kvalitetskrav bör ställas? Närdet gäller att utforma kvalitetskraven har livsmedelsverket utgått från attdessa så långt möjligt bör överensstämma med de krav som finns inom EG. EGhar reglerat äggpackeriverksamheten i en särskild förordning. I denna ställsdetaljerade kvalitets- och märkningskrav på konsumtionsägg delvis beroende pågällande bidragssystem. Äggen indelas i olika kvalitetsklasser, nämligenExtra, A, B och industriägg. Samtliga som säljs, importeras eller exporterasskall vara kontrollerade. Det är dock tillåtet för en producent att sälja äggpå sin gård direkt till konsument för enskilt bruk, om inte försäljningen skerunder butiksliknande förhållanden. Särskild auktorisation krävs föräggtransportörer och äggpackerier. Auktoriserade äggpackerier får inte säljaokontrollerade ägg direkt till konsument. Skillnadernamellan EGs kvalitetsklasser Extra, A och B är relativt små. Det saknasanledning att i ha så många kvalitetsklasser. Lämpligast är enligtlivsmedelsverket att för svensk del välja EGs klass A som kvalitetsnorm. Kravenpå ägg i EGs kvalitetsklass A innebär att skal skall vara rena och oskadade luftblåsans höjd får inte överstiga 46 gulan skall ha ett centralt läge och vara i det närmaste orörlig Prop.1990/91:191 vitan skaU vara klar och ogenomskinlig Bilaga3 inga främmande partiklar såsom blod o d får förekomma i ägget och ingen främmande lukt får kännas. Denstörsta hygieniska risken med ägg torde enligt livsmedelsverket vara att deinfekteras med patogena bakterier t ex salmonella-bakterier. Effektivastesättet att undvika salmonellainfektion är att upprätthålla en god hygien ochkontroll i hönsbesättningarna. En frivillig sådan, där hönsen kontrolleras isamband med slakt är under uppbyggnad på initiativ av branschen. Kontroll av salmonellai enskilda ägg är som metodik för att minska hälsorisker inte särskiltmeningsfull. Viss risk för infektion är förknippad med smutsiga och skadadeägg, särskilt om de tvättas. För att utesluta den risken måste spruckna ochstarkt nedsmutsade ägg sorteras bort. Luftblåsansstorlek är ett mått på äggets ålder och tecken på olämplig förvaring. Ett nyvärptägg saknar synlig luftblåsa vid genomlysning. Luft-blåsan uppkommer genom attvatten avdunstar från ägget. Rörliggula kan också utgöra viss hygienisk risk om gulan kommer i kontakt med skalet.Normalt skyddas gulan, som är ett bra substrat för bakterier, av den omslutandeäggvitan. Blodi ägget, liksom oklar äggvita, är kvalitetsfel som knappast beror på någrahygieniska faktorer utan har fysiologiska förklaringar. Genom framgångsrikt avelsarbetehar sådana felaktigheter minskat i frekvens. Främmandelukt på ägget kan ha sin orsak både i bristande hantering av äggen men också avolämpligt foder. Skall kvalitetsbedömning vara frivillig ellerobligatorisk? Encentral fråga när det gäller kvalitetsbedömningen av ägg är om denna skall varafrivillig eller obligatorisk. Inom livsmedelsverket har därför utarbetats tvåförslag. Livsmedelsverketsförslag, som remissbehandlats, innebär att äggen uppdelas i kvalitetskontrolleradeägg som motsvarar EG-bestämmelsernas kvalitetsklass A respektive icke kvalitetsbedömdaägg. För att ägg ska få säljas under uppgift att de är kvalitetsbedömda måstede uppfylla vissa närmare angivna krav. Vid saluhållande skall uppgift lämnasom äggen är kvalitetsbedömda eller inte. Remissinstansernahar också fått ta ställning till om obligatorisk kvalitets bedömning av alla ägg som saluhålls till butik och storhushåll. Äggen skall uppfylla samma krav som för kvalitetsbedömda ägg. Hur skallkvalitetskraven kontrolleras? Bilaga 3 Kvalitetskravenskall kontrolleras i första hand genom egentillsyn i ägg-packerierna. Äggpackeriskall vara godkänd livsmedelslokal eller för mindre verksamhet godkänd enligt16 § livsmedelsförordningen. Kontroll av ägg och äggpackerier skall ske påmotsvarande sätt som av andra livsmedel och livsmedelslokaler dvs att som regelär miljö- och hälsoskyddsnämnden tillsynsmyndighet och godkänner lokaler,fastställer egenkontrollprogram och utövar övrig tillsyn. Tillsynsmyndighetenkan i sin tur, vid behov av provtagningar och undersökningar, anlita ettgodkänt livsmedelslaboratorium. Verkettar inte ställning till hur egenkontrollen i detalj skall organiseras i varjeenskilt packeri. Det måste ankomma på varje packeri att föreslå hur packerietavser bedriva egentillsynen så att gällande bestämmelser följs. Allmänna reglerom egentillsyn finns i livsmedelsverkets tillsynskungörelse (SLVFS 1990:10). Ovanståendeförslag innebär att nuvarande kungörelse om ägg och äggprodukter (SLV FS1980:12) ändras samt att livsmedelsverkets allmänna råd om lokaler förförpackning m.m. av ägg upphör att gälla (SLV FS 1982:11). Kostnademaför egenkontrollen har inte gått att uppskatta närmare. Vad beträffar kvalitetskontrolleradeägg torde kostnaden med stor sannolikhet inte bli högre än för kontroll avdagens runmärkta ägg. Samma förhållande torde gälla för icke kvalitetsbedömdaägg jämfört med icke runmärkta ägg. Ettkrav på att alla ägg som saluhålls i butik skall vara kvalitetsbedömda kommerdäremot att verka kostnadshöjande, det är dock svårt att ange hur mycket. Livsmedelsverketfinner det angeläget att samordna kontrollen av förekomst av salmonella medkontrollen på hönsbesättningarna. Det torde vara rationellare att kontrolleraförekomsten av patogena bakterier så nära källan som möjligt. Iremissvaren har följande instanser förordat frivillig kvalitetsbedömning: jordbruksnämnden,, , i , miljö-och hälsoskyddsnämnden i , , ,(), () samtvissa enskilda äggpackerier. Följandeinstanser har förordat en obligatorisk kvalitetsbedömning: lantbraksstyrelsen, länsstyrelserna i och , miljö- och hälsoskyddsnämnderna i , , , och , , (LMi), . Dagligvaruleverantö rernas förbund. , Svensk fjäderfäskötsel, , och 48 Ägg (KMÄ), (), Husmodersför- Prop. 1990/91:191 bundet Hem o Samhälle samt Kooperativa konsumentgillet. Argumentensom remissinstanserna för fram för förslaget om en obligatorisk bedömning avalla ägg som saluhålls i butik och storhushåll är följande: Anpassning mot EG som har en obligatorisk kontroll och som finansierasav äggpackeribranschen Förslaget följer rekommendation om kvalitetskontroll avalla ägg som säljs i butik En befintlig och fungerande kontroll kan annars raseras och andelen okontrolleradeägg på marknaden kommer att öka, och därmed ökar risken för spridning av sjukdomsframkallandebakterier Konsumenterna har små möjligheter att i butik avgöra kvaliteten påicke kvalitetsbedöma ägg Kostnadsökningen för kontrollen uppvägs av större säkerhet för konsumenterna. Argumentensom förs fram för förslaget om frivillig kvalitetsbedömning är följande: En småskalig produktion och förutsättningar för en närdistribution tillbutiker bibehålies Kvalitetssituationen är god trots att en stor andel ägg intekontrolleras med hjälp av genomlysningsutmstning. Fleraremissinstanser har betonat att den offentliga kontrollen av äggpackeriermåste vara likformig. Livsmedelstillsynen är på olika ambitionsnivå i kommunerna.Miljö- och hälsoskyddsnämndernas resurser kommer inte att klara den ökadearbetsbördan som äggkontrollen kommer att medföra. Livsmedelsverketsstyrelse har vid sammanträde behandlat de två alternativen tillframtida krav på ägg och äggpackerier. Styrelsen beslutade att förorda enobligatorisk kvalitetsbedömning av ägg till butiker och storhushåll. Motiveringentill beslutet är i första hand att ägg som är ett baslivsmedel måste vara av en hög och pålitligkvalitet eftersom konsumenterna själva har små möjligheter att bedöma kvaliteten. att om sluter avtal med EG kan det visa sig nödvändigt att haett fungerande system för obligatorisk kontroll. Istyrelsens beslut deltog ledamöterna . Ledamöterna reserverade sig. I den slutliga handläggningenhar deltagit avdelningschef . 1990/91:191 son,avdelningsdirektör , statsinspektör dersson och byråchef , föredragande. Bilagor'Förslag tiU statens livsmedelsverks kungörelse om ändring i kungörelsen (SLV1973:2) om ägg och äggprodukter. Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ I Propositionens lagförslag....................................... ... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde ... 5 1 Inledning ..................................................... ... 5 2 Utgångspunkter............................................... 6 3 Bakgrund ...................................................... 11 3.1 Omställningen av jordbruket.......................... 11 3.2 EG-frågor ................................................. ... II 3.3 Uruguayrundan i ............................... 13 4 Gränsskyddet.................................................. 13 4.1 Tekniska förändringar av gränsskyddet till följd avdet livsmedelspolitiska beslutet ............................................................... 13 4.2 Anpassning av gränsskyddet till den interna avregleringen.. 15 4.3 Prisövervakning i de efterföjande ledet............ 18 4.4 Vissa konkurrensfrågor .............................. 18 5 Direktbidragm.m.............................................. 19 5.1 Bakgrund ................................................ 19 5.2 Finansiering av spannmålsexporten.................. 20 5.3 Skördeskadefonden...................................... 21 5.4 Medel till anläggningsstöd ............................ .. 22 6 Miljö- och djurskyddskostnader........................... .. 22 7 Arrendatorernas situation ................................. .. 24 8 Jordfonden..................................................... .. 26 9 Äggkontroll .................................................. .. 27 10 Lagstiftningsfrågor .......................................... .. 29 11 Upprättande lagförslag...................................... .. 30 12 Hemställan...................................................... 31 13 Anslagsfrågor för /92 ................ 31 14 Beslut ......................................................... 32 Tryckeri, 1991 51