prop · GE03174 · 1990-12-31 00:00:00 — I denföljande redovisningen behandlas särskilt avvikelserna från modellavtalet ochockså de ändringar som gjorts i förhållande till gällande avtal. 4.1 Avtaletstillämpningsområde Prop. Art.I anger vilka personer som omfattas av avtalet. Bestämmelsen överensstämmer medmotsvarande bestämmelse i OECDs modellavtal och anger att avtalet tillämpas påpersoner som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutandestatema. I art. 4 punkt I anges vad som vid tillämpningen av avtalet avses med"person med hemvist i en avtalsslutande stat". Såsom framgår avdenna bestämmelse är således avtalet endast tillämpligt på personer som enligtden intema lagstiftningen i en av de avtalsslutande staterna eller i båda ärskattskyldig där på gmnd av hemvist, bosättning, plats för företagsledningeller annan liknande omständighet. Av bestämmelsen framgår också att frågaskall vara om oinskränkt skattskyldighet och gäller inte beträffande den somär skattskyldig endast för inkomst från källa i staten i fråga eller för förmögenhetsom är där belägen. Avtalet är således endast tillämpligt på person som på gmndav någon av de angivna omständigheterna är oinskränkt skattskyldig i en eller ibåda statema. I punkt I i protokollet har angivits att uttrycket "personmed hemvist i en avtalsslutande stat" innefattar denna stat, dess lokalamyndigheter och dess i denna stat belägna offentligrättsliga personer.Bestämmelsen möjliggör för t. ex. de svenska AP-fonderna att erhållaskattenedsättning enligt avtalet. Art. 2 upptar de skatter på vilka avtalet ärtillämpligt. Art.3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i avtalet. Artikelnöverensstämmer med motsvarande artikel i modellavtal men innehållerdessutom en definition av uttrycket "" resp. en av uttrycket"". Såsomframgår av definitionerna tillämpas avtalet även beträffande Frankrikesdepartement på andra sidan havet, dvs. Guaddope, , ochRéunion. Avtalet tillämpas också på verksamhet som bedrivs på resp. statskontinentalsockel [jfr punkt 2 a av anvisningama till 53 § kommunalskattdagen(1928:370), KL]. Såsom tidigare nämntsanges i art. 4 vad som vid tillämpningen av avtalet förstås med "person med hemvist i en avtalsslutande stat".Det bör observeras att reglerna i art. 4 i avtalet inte har betydelse för var en person skall anses bosatt enligt interna skatteförfattningar utan reglerar endast frågan om hemvist vid tillämpning av avtalet. Avtalets hemvistregler saknar således betydelse då det gäller att avgöra humvida utdelning skall beskattas enligt bestämmelserna i kupongskattelagen (1970:624) eller lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt, SIL. Reglema om bosättning i de avtalsslutande staternas interna skattelagstiftningar inverkar däremot på avtalets hemvistbegrepp eftersom frågan var en fysisk eller juridisk person vid tillämpningen av avtalet skall anses ha hemvist i första hand avgörs med ledning av intern lagstiftning i resp. stat (beträffande jfr 53 § KL och punkt 1 av anvisningarna till samma paragraf 69 och 70 §§ samma lag samt 2 § 1 mom. andra stycket, 6, 17 och 18 §§ SIL). 5 1990/91. I saml Nr 174 punktema2 och 3 reglerar fall av s.k. dubbel bosättning, dvs. fall där den Prop.1990/91: 174 skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses bosatt iSverige och enligt reglerna för beskattning i anses bosatt där. Vidtillämpningen av avtalet skall i sådant fall den skattskyldige anses ha hemvistendast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt nämndaavtalsbestämmelser. En person som anses bosatt såväl i som i Frankrikeenligt resp. stats intema regler men som vid tillämpningen av avtalet anses hahemvist i skall således i fråga om de inkomster till vilka harbeskattningsrätten enligt avtalet vid taxeringen i beskattas enligt deregler som gäller för här bosatta och är därvid berättigad erhålla t. ex.gmndavdrag och allmänna avdrag. Fastdriftställe definieras i art. 5. Artikeln överensstämmer helt med motsvarandebestämmelser i modellavtal. Bestämmelsema om "fast driftställe"i svensk lagstiftning finns i punkt 3 av anvisningama till 53 § KL. För att ettföretag med hemvist i skall kunna beskattas för inkomst av näringsverksamhetfrån fast driftställe i krävs att sådant driftställe föreligger såvälenligt bestämmelsema i KL som enligt avtalet. Art.6-22 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten. Avtaletsuppdelning i olika inkomster har endast betydelse för tillämpningen av avtaletoch således inte vid bestämmandet av till vilket inkomstslag eller till vilkenförvärvskälla inkomsten skall hänföras enligt svensk skatterätt. Beskattningeni av viss inkomst sker enligt svenska regler. Har rätten att beskattaviss inkomst eller tillgång inskränkts genom avtalet måste dock dennabegränsning iakttas. Även om en inkomst enligt avtalet undantagits frånbeskattning i kan den komma att påverka storleken av skatten som tas utpå övriga inkomster (jfr art. 23 punkt och 3 § i den föreslagna lagen). fall en inkomst eller tillgång "får beskattas" i en avtalsslutandestat enligt bestämmelsema i art. 6 22 innebär detta inte att den andra statenfråntagits rätten att beskatta inkomsten eller tillgången i fråga. Beskattningfår även ske i den andra staten om så kan ske enligt dess intemabeskattningsregler, men denna stat måste i så fall undanröja dendubbelbeskattning som då kan uppkomma. Hur detta genomförs regleras i art. 23. Inkomstav fast egendom får enligt art. 6 beskattas i den stat där egendomen är belägen. Art. 6 punktema 14 överensstämmer med mot svarande bestämmelser i modellavtal, bortsett från att definitio nen av fast egendom, i motsats till OECD-definitionen, uttryckligen om fattar även "byggnader". Bakgmnden till detta är att byggnad enligtsvensk rätt i vissa fall är lös egendom. Vid tillämpningen av avtalet anses alltid byggnad som fast egendom och inkomst av sådan byggnad får beskattas här om byggnaden finns i även om inkomstmottagaren har hemvist i . Definitionen av fast egendom får betydelse också för tillämpningen av art. 13 (Realisationsvinst) resp. art. 22 (Förmögenhet). Punkt 5 saknar motsvarighet i såväl OECDs modellavtal som gällande 46 Bestämmelseninnebär att, i de fall då innehav av aktier eller andra Prop. 1990/91:174andelar i bolag ger innehavaren rätt att nyttja fast egendom som tillhörbolaget, de förmåner som innehavaren erhåller genom eget nyttjande av den fastaegendomen eller genom uthyming eller annan form av användning avnyttjanderätten, får beskattas i den stat där den fasta egendomen är belägen.Motsvarande bestämmelser finns i art. 6 punkt 4 i det nordiskadubbelbeskattningsavtalet (SFS 1989:933). Royalty från fast egendom eller förnyttjandet av eller rätten att nyttja mineralfyndighet, källa eller annannaturtillgång behandlas också som inkomst av fast egendom vid tillämpningen avavtalet. Annan royalty beskattas enligt art. 12. Art.7 innehåller regler om beskattning av rörelseinkomst. Sådan inkomst beskattasenligt huvudregeln i punkt I endast i den stat där företaget är hemmahörande.Om företaget bedriver rörelse från fast driftställe i den andra staten, fårinkomst som är hänförlig till driftstället beskattas i denna stat.Bestämmelsema i artikeln är identiska med motsvarande bestämmelser i . 1punkterna 2 4 i protokollet till avtalet behandlas vissa speciella frågor.Enligt punkt 2, första stycket i protokollet får den vinst som beskattas hosfast driftställe inte beräknas på grandval av en proportionering av företagetstotala vinst utan endast på gmndval av de inkomster som är hänförliga till detfasta driftställets verksamhet. Bestämmelsen är ett uttryck för den s. k.amilängdsprincipen, att det fasta driftställets vinst skall beräknas som omdriftstället var ett fristående och oberoende företag. I punkt 2 andra stycketi protokollet behandlas situationen då ett företag med hemvist i en stat harett fast driftställe i den andra staten och företaget har slutit ett kontraktavseende t. ex. utbildning, leverans, installation eller konstmktion avutmstning eller industriella, kommersiella eller vetenskapliga anläggningar. Imånga länder förekommer att driftställets vinst i en sådan situation beräknaspå gmndval av hela kontraktssumman. Här slås nu fast att vinsten inte fårberäknas på detta sätt utan att beräkningen skall gmndas endast på den del avkontraktsåtagandet som faktiskt utförs av det fasta driftstället. Enligtpunkt 3 i protokollet utgör avtalet inget hinder mot att vinsten för ettföretag i en avtalsslutande stat beräknas på koncembasis, dvs. att vidvinstberäkningen hos företaget inkluderas även resultatet i dotterbolag ellerfasta driftställen i den andra staten. Imånga stater medges avdrag för underskott som uppkommit i dotterbolag ellerfast driftställe i utlandet, se redogörelsen för fransk lagstiftning ovan. Oftainnebär då reglema att avdraget återiäggs till beskattning genom beskattningav vinster som senare år uppkommer i dotterbolaget eller driftstället (s.k."claw back"). (Jfr skatteavräkningssakkunnigas betänkande Ds Fi1984:25 Underskott vid joint venture och annan verksamhet i utlandet, m.m.).Enligt punkt 4 i protokollet begränsar inte avtalet tillämpningen av sådanlagstiftning. Beskattningenav inkomst av sjö- och luftfart i intemationell trafik sker inte enligt reglemai art. 7 utan regleras särskilt i art. 8. Dessa inkomster beskattas enligt art.8 punkt 1 endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkligaledning. Bestämmelsema i art. 8 punktema 1 3 överens- stämmeri princip med motsvarande regler i OECDs modellavtal bortsett Prop. 1990/91:174 från dels att bestämmelsema inte behandlar inkomst av sjöfart på inrefarvatten och dels att bestämmelsema uttryckligen omfattar inkomst genom egenanvändning eller uthyming av containers. Såsom framgår av punkt 10 ikommentaren till art. 8 i OECDs modellavtal omfattar OECDs regler uthyrning avcontainers om denna verksamhet är av supplementär eller underordnad betydelse iförhållande till företagets användande av skepp eller luftfartyg iintemationell trafik. Är verksamheten inte av supplementär eller underordnadbetydelse beskattas inkomst genom användning eller uthyrning av containersenligt modellavtalet som inkomst av rörelse enligt reglema i art. 7 ellereventuellt som royalty enligt art. 12. Enligt det nya avtalet beskattas inkomstmed anknytning till användandet av skepp eller luftfartyg i intemationelltrafik på samma sätt som inkomst genom sådant användande. Detta gäller särskiltinkomst genom nyttjande, underhåll eller uthyming av containers förintemationell transport av gods eller varor. Såsomframgår av redogörelsen för skattelagstiftningen i förekommer där lokalanäringsskatter som tas ut efter varierande skattesatser och utgår påanläggningstillgångamas hyresvärde samt på företagets sammanlagdalöneutbetalningar. Enligt art. 8 punkt 4 är företag som bedriver sjöfart ellerluftfart i intemationell trafik och som har sin verkliga ledning i Sverigeundantaget från sådan fransk näringsskatt ("taxe professionnelle").Det åtagande som bestämmelsen innebär på svensk sida saknar för närvarandebetydelse. Enligtpunkt 5 i protokollet skall luftfartskonsortiet ,, anses ha sin verkliga ledning i i fråga om den andel i konsortietsom innehas av AB Aerotransport, ABA. Art.9 innehåller regler om omräkning av inkomst vid obehörig vinstöverföring("transfer pricing") mellan företag med intressegemenskap.Bestämmelserna överensstämmer med motsvarande regler i OECDs modellavtal (jfr43 § 1 mom. KL). 10 behandlas beskattningen av utdelning. Vad som vid tillämpning av dennaartikel skall förstås med utdelning framgår av punkt 5. Definitionen avvikerpå en väsentlig punkt från motsvarande definition i OECDs modellavtal. Iavtalet har modellens lydelse "inkomst av andra andelar i bolagandra inkomster". Detta innebär en utvidgning avutdelningsbegreppet som får betydelse bl.a. vid räntebetalningar vidunderkapitaliseringav bolag. Detta behandlas nedan i samband med redogörelsenför avtalets bestämmelser om ränta. I vissa fall skall rätten att beskattautdelning fördelas med tillämpning av avtalets regler för beskattning avinkomst av rörelse, art. 7, eller av fritt yrke, art. 14. Dessa fall anges ipunkt 6. Där föreskrivs att art. 7 resp. art. 14 skall tillämpas, om den somhar rätt till utdelningen har hemvist i en avtalsslutande stat och har fastdriftställe eller stadigvarande anordning i den andra avtalsslutande statenoch utdelningen är hänförlig till andel som äger verkligt samband med det fastadriftstället eller den stadigvarande anordningen. Punkt 6 överensstämmer medOECDs modellavtal. Bestämmelserna omutdelning innebär i övrigt följande. Enligt punkt I Prop. 1990/91: 174 fårutdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person medhemvist i den andra avtalsslutande staten beskattas i denna andra stat. Ärmottagaren ett bolag, med undantag för handelsbolag och liknande, som direkteller indirekt behärskar av det utdelande bolagets kapital ärutdelningen skattebefriad i källstaten enligt punkt 2. I övriga fall skallskatten i källstaten begränsas till av utdelningens bmttobelopp. Isammanhanget bör framhållas att de i punkt 2 intagna begränsningama ikällstatens beskattningsrätt endast gäller då "mottagaren har rätt tillutdelningen". Av detta villkor, vilket även uppställs i fråga om ränta,art. 11 punktema 1 och 3 samt royalty, art. 12 punktema 1 och 3, följer att deni punkten angivna begränsningen av skatten i källstaten inte gäller när enmellanhand, exempelvis en representant eller en ställföreträdare, sätts inmellan inkomsttagaren och utbetalaren, om inte den som har rätt tillutdelningen har hemvist i den andra avtalsslutande staten. Punkt3 innehåller bestämmelser om skattetillgodohavande (avoir fiscal). Sådantskattetillgodohavande utgår till fysisk person och bolag som direkt ellerindirekt äger av det utdelande bolagets kapital. En ytterligarefömtsättning för att erhålla skattetillgodohavande är att mottagaren beskattasför erhållen utdelning och skattetillgodohavande i . Vid tillämpning avavtalet behandlas skattetillgodohavande som utdelning. Detsamma gäller enligt 3§ 10 mom. andra och tredje styckena SIL. I tas således källskatt utpå det sammanlagda beloppet av utdelning och skattetillgodohavande. Enligtfransk skattelagstiftning är bolag i vissa fall skyldiga att erläggaförskottsskatt ("précompte"). Enligt punkt 4 har en person medhemvist i som inte har rätt till skattetillgodohavande i huvudsakbolag som behärskar av det utdelande franska bolagets kapital rättatt erhålla återbetalning av den förskottsskatt som det utdelande franskabolaget betalat. Därvid behandlas förskottsskatten som utdelning och beskattasi enlighet med punkt 2 i denna artikel. Punkt7, som överensstämmer med motsvarande bestämmelse i OECDs modellavtal,innehåller förbud mot s.k. extra-territoridl beskattning av utdelning(beträffande detta slag av beskattning se punktema 32 35 i kommentaren tillart. 10 punkt 5 i OECDs modellavtal). Räntabeskattas enligt art. II endast i den stat där mottagaren har hemvist. Punkt1 tillämpas dock inte i de fall som avses i punkt 3, dvs. då räntan ärhänförlig till fordran som äger verkligt samband med fast driftställe ellerstadigvarande anordning som den som har rätt till räntan har i den andraavtalsslutande staten. I sådant fall fördelas beskattningsrätten till räntanmellan statema med tillämpning av art. 7 resp. art. 14 som behandlar inkomst avrörelse resp. fritt yrke. Vad som skall förstås meduttrycket "ränta" i denna artikel framgår av punkt 2. Enligt punkt 7 i protokollet har en avtalsslutande stat rätt att begränsa tillämpningen av art. 11 till den del av ett företags skulder som inte överstiger två gånger kapitalet i detta företag i vissa fall. Bestämmel sen, som saknar motsvarighet i såväl OECDs modellavtal som gällande avtal, har föranletts av de franska reglema om underkapitalisering av 49 bolagoch ger möjlighet att vägra ett franskt dotterbolag avdrag Prop.1990/91: 174 för räntebetalningar på de lånebelopp som erhållits från detsvenska moderbolaget och som överstiger två gånger kapitalet i dotterbolaget.Den överskjutande räntebetalningen behandlas därvid som utdelning. Definitionenav uttrycket utdelning i avtalet gör det också möjligt att applicera avtaletsregler om utdelning på sådan räntebetalning. Enligtpunkt 6 i protokollet kan ett bolag eller en investeringsfond som inteunderkastats statlig inkomstskatt och som erhåller utdelning eller ränta frånkälla i , erhålla nedsättning eller befrielse från skatt eller andrafördelar enligt avtalet för den del av bolagets eller fondens inkomster sommotsvarar de andelar som innehas av personer med hemvist i och sombeskattas hos dessa personer. Punkterna4 och 5 överensstämmer med motsvarande bestämmelser i modellavtal. Liksomenligt OECDs modellavtal och gällande avtal beskattas sådan royalty som avses iart. 12 punkt 2 som härrör från en avtalsslutande stat och betalas till personmed hemvist i den andra avtalsslutande staten endast i hemviststaten. Undantaggörs dock i punkt 3 för sådana fall då den rättighet eller egendom för vilkenroyaltyn betalas har verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarandeanordning som den som har rätt till royaltyn har i den andra staten. I sådantfall fördelas beskattningsrätten till royaltyn mellan staterna med tillämpningav art. 7 resp. art. 14 som behandlar inkomst av rörelse resp. fritt yrke.Definitionen av royalty i detta avtal överensstämmer med den definition somrekommenderats av vilken publicerats i Trends in InternationalTaxation, 1985. Detta innebär att art. 7 skall tillämpas i fråga om inkomstergenom uthyrning av industriell, kommersiell eller vetenskaplig utmstning. Enligtpunkt 8 i protokollet skall ersättningar som betalas för tekniska tjänstersåsom analyser eller studier av vetenskaplig, geologisk eller teknisk natur,eller för tekniskt arbete inkl. ritningar eller för konsulttjänster eller förövervakande verksamhet inte anses utgöra ersättningar för "upplysning omerfarenhetsrön av industriell, kommersiell eller vetenskaplig natur" vidtillämpning av art. 12 punkt 2. Punkterna4 och 5 är helt i överensstämmelse med OECDs modellavtal. Art. 13 behandlarbeskattning av realisationsvinst. Punkterna I, 4 och 5 överensstämmer i princip med motsvarande bestämmelser i mo dellavtal. Enligt punkt I får vinst vid överlåtelse av fast egendom beskattas i den stat där fastigheten är belägen. Vinst vid avyttring av lös egendom som är hänförlig till fast driftställe eller fast anordning liksom överlåtelse av driftstället eller anordningen får enligt punkt 4 beskattas i den avtalsslu tande stat där driftstället eller anordningen är belägen. Vinst vid överlåtel se av skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik eller lös egendom som är hänföriig till denna användning eller containers med anknytning till sådan verksamhet beskattas i den stat där företåget som bedriver verksamheten har sin verkliga ledning. Enligt punkt 2 får vinst vid överlåtelse av aktier och andelar eller andra rättigheter i bolag eller juridisk person vars tillgångar huvudsakligen består av fast egendom i vissa fall beskattas i den stat där den fasta egendomen är belägen. tag görs dock för fastegendom som används i bolagets eller den juridiska Prop. 1990/91: 174 personensverksamhet. Punkt3 är föranledd av fransk lagstiftning (se den franska reservationen i punkt 36i kommentaren till art. 13 i OECDs modellavtal) och ger den stat där ett bolagär hemmahörande rätt att beskatta vinst vid avyttring av aktier, andelar ellerandra rättigheter som utgör del av ett väsentligt innehav i detta bolag.Uttrycket "väsentligt innehav" är definierat i denna punkt. punkt I görs dock undantag från denna bestämmelse i fall dåden som har hemvist i en avtalsslutande stat avyttrar aktier, andelar ellerandra rättigheter som utgör ett väsentligt innehav i bolag i den andraavtalsslutande staten och denna person har fått uppskov med beskattningen ihemviststaten enligt särskilda bestämmelser om koncerninterna överlåtelser,överlåtelse i samband med fusion, fission eller annan omorganisation. I sådantfall får beskattning endast ske i överlåtarens hemviststat. Bestämmelsentillämpas endast om transaktionen är föranledd av seriösa ekonomiska skäl ochinte huvudsakligen för att erhålla skattebefrielse. Enligtpunkt 6 har överlåtarens hemviststat beskattningsrätten till vinst på gmnd avöverlåtelse av annan egendom än sådan som angetts i punkterna 1-5. Enligtpunkt 7 har dock rätt att i vissa fall beskatta vinst vid avyttring avtillgång som uppbärs av en svensk medborgare, som inte är franskmedborgare, med hemvist i för överlåtelsen. Enfömtsättning är att denna person under av den sjuårsperiod somnärmast föregått överlåtelsen haft hemvist i enligt avtalet. 14 som är identisk med motsvarande artikel i modellavtal, beskattasinkomst genom fri yrkesutövning och annan självständig verksamhet i regelendast i den stat där den som utövar verksamheten har hemvist. Om inkomstenförvärvas genom verksamhet i den andra avtalsslutande staten, får inkomstenemellertid beskattas där om den som utövar verksamheten har en stadigvarandeanordning för utövande av verksamheten där. Den del av inkomsten som fårbeskattas i denna andra avtalsslutande stat är dock begränsad till vad som ärhänförligt till den fasta anordningen. Art. 15 behandlarbeskattningen av inkomst av enskild tjänst. Huvudre geln enligt punkt I är att lön och annan liknande ersättning beskattas i mottagarens hemviststat. Utförs arbetet i den ändra avtalsslutande staten får dock ersättningen beskattas i denna stat. Undantag från denna regel gäller för den som är utsänd och vistas i den andra staten under tidrymd eller tidrymder som sammanlagt inte överstiger under en sam manhängande tolvmånadersperiod, den s.k. 183-dagarsregeln. Som ytter ligare förutsättning för tillämpning av denna regel gäller att arbetsgivaren som betalar ersättningen inte har hemvist i verksamhetslandet och att ersättningen inte belastar fast driftställe som arbetsgivaren har i detta land. Motsvarande regel finns i punkt 2 av anvisningarna till 53 § KL. Denna bestämmelse föreslås i prop. 1990/91:107 bli överflyt tad till 6 § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. ' I punkt 3 finns regler ombeskattning av ersättning för arbete ombord på . 1990/91: 174 skepp ellerluftfartyg i internationell trafik. Sådan ersättning beskattas i det land därföretaget som bedriver den internationella trafiken har sin verkliga ledning. Enligtpunkt 9 i protokollet är obligatoriska socialförsäkringsavgifter som i enlighetmed lagstiftningen i en avtalsslutande stat betalats eller burits av en fysiskperson med hemvist i den andra avtalsslutande staten på lön eller annanliknande ersättning avdragsgilla i denna andra stat om ersättningen beskattasdär. Styrelsearvodenoch liknande ersättning får enligt art. 76 punkt 1 beskattas i den stat därdet bolag som betalar ersättningen har hemvist. Beskattningav inkomst som artist eller idrottsman uppbär genom sin . verksamhet regleras iart. Sådan inkomst får enligt punkt 1 beskattas i den stat där verksamhetenutövas. Detta gäller oavsett om inkomsten förvärvas genom utövande av frittyrke eller enskild tjänst. Enligt punkt 2 får inkomsten beskattas i den statdär artisten eller idrottsmannen utför arbetet, även om ersättningen utbetalastill en annan person (t. ex. arbetsgivare hos vilken artisten elleridrottsmannen är anställd) än artisten eller idrottsmannen själv. I punkterna 3och 4 har gjorts vissa undantag från de återgivna bestämmelserna. 18 beskattas pension och annan liknande ersättning med anledning avtidigare anställning endast i mottagarens hemviststat. Inkomstav offentlig tjänst beskattas enligt art. 19 punkt I a endast i den stat sombetalar ut ersättningen. Motsvarande gäller enligt punkt 2 a i fråga om pensionpå grund av tidigare offentlig tjänst. I fall som avses i punkterna I b och 2b beskattas dock ersättningen endast i inkomsttagarens hemviststat.