prop · GE03141 · 1990-12-31 00:00:00 — Enutbildning som kan finansieras med studiestöd enligt avdelning B i bilaga tillstudieslödsförordningen (1973:418) eller därmed jämföriig utbildning bör kunnage räll till rehabiliteringsersättning endasl om den omfattar högsl 40studieveckor. Utbildningen bör inte få vara en fortsättning eller avslutningpå en tidigare påbörjad eftergymnasial utbildning och inte heller få vara endel i en längre sammanhållen eftergymnasial utbildning. Däremot bör inle såsom i arbetsmarknadsutbildningen en begränsning göras till enbarl utbildningsom är inriktad mot sysselsättning i näringslivet. Delbör ankomma på regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,all meddela de närmare föreskrifter som kan behövas omrehabiliteringsersättning i samband med dellagande i utbildning. Rehabiliteringsersättningenbör som regel utges under längst från den tidpunkt rehabiliteringenstartar. Om synnerliga skäl föreligger, t.ex. om en rehabilitering beräknasvara avslutad och då förväntas leda till etl arbele bör denna gränsnaturligtvis kunna överskridas. Jag vill dock understryka vikten av attförsäkringskassan gör återkommande avstämningar av att rehabiliteringenfortlöper i enlighel med den plan som har upprättals för denna. Vid avvikelserfår slällning las lill om förändringar i planen kan vara motiverade eller omrehabiliteringen mol bakgrund av de dillillsvarande resultaten bör avbrytas.Försäkringskassan skall därvid bl. a. göra en bedömning av vilka insatser somär ekonomiskt rimliga. Jagvill framhålla all vad jag nu har föreslagit inte avser att avlastaarbetsgivarna den skyldighet de har atl genomföra ålgärder enligt arbetsmiljölageneller annan lag och förfallning. Rehabiliteringsersättningbör kunna utges längst till och med månaden före den månad då den försäkradefyller . Mittförslag: Hel rehabilileringspenning skall ulgöra av densjukpenninggrundande inkomsien. För den som beviljats förtidspension ellersjukbidrag skall rehabilileringspenningen utgöras lägst av del sammanlagdabeloppet av pension eller sjukbidrag, pensionstillskott och bostadstillägg.Rehabilileringspenning skall kunna utges som hel, tre fjärdedels, halv elleren fjärdedels förmån. En fjärdedelssjukpenning skall kunna utges under längst ell år för ell och samma sjukfall. Rehabiliteringsberedningensförslag: Rehabilileringspenningen skall vid total inkomstförlust ulgöra avden sjukpenninggrundande inkomsten. För den som arbelslränar i ell arbele medhögre lön skall dock rehabiliteringspenningen beräknas efler denna högreinkomst. Rehabiliteringspenningen skall lägst motsvara vad som utges såsomutbildningsbidrag i form av dagpenning enligt förordningen om arbetsmarknadsutbildning.Ersättningen skall kunna beräknas sleglösl ulifrån en samlad bedömning avlämplig arbetsinsats under rehabiliteringen. Denna arbetsinsats ersätts med lönmedan inkomstförlusten ersätts med rehabiliteringspenning om den uppgår tillminsl en fjärdedel av förvärvsinkomsten. Rehabilileringspenning skall ocksåkunna utges under vissa slag av uppehåll i rehabiliteringen. En samordningskall ske med andra socialförsäkringsförmåner så att överkompensation inteuppslår. Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser som yttrat sig i frågan anser allrehabilileringspenning beräknad på inkomst utöver den sjukpenninggrundandeinkomsten inle skall utges och all fyra ersättningsnivåer är tillfyllest. , statskontoret, slatens avtalsverk.Landstingsförbundet, och Försäkringskasseförbundet.Tillstyrker förslaget i denna del gör LO och TCO. /SR tillstyrker förslagelom steglös ersättning men anser att taket för ersättningen bör motsvara den lidigarelönenivån. Skälen för mitt förslag:Rehabilileringsberedningen föreslår alt rehabilileringspenningen vid totalinkomstförlust lill följd av dellagande i rehabilitering skall ulgöra avden sjukpenninggrundande inkomsten. Härigenom skapas en viss ekonomiskstimulans för deltagande i en aktiv rehabilitering. Alternativet är ju i regelatt ersättningen från den allmänna försäkringen utges med högsl av densjukpenninggrundande inkomsten. Beredningen föreslår också, inle minst avadministrativa skäl, all en lägsia ersättningsnivå på av densjukpenninggrundande inkomsten skall gälla. Innebörden av della blir att delkrävs all arbetsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel för all en försäkradskall bli berättigad till rehabiliteringsersättning. Jaganser för egen del all rehabilileringsberedningens förslag i denna del är välmotiverade och jag kan därför ställa mig bakom dem. Rehabiliteringsberedningenhar dock föreslagit ell undantag från huvudregeln. Om den försäkradearbelslränar i ell arbete som skulle ha gell en högre inkomst än delordinarie arbele, på vilkel den sjukpenninggrundan- Prop. 1990/91: 141 deinkomsien baseras, bör enligt beredningen rehabiliteringsersättningen beräknasulifrån den högre lönen för det arbele den försäkrade tränar i. För den somarbelslränar i ett arbete som ger lägre inkomst än det ordinarie skall enligtberedningen en ersättning utges som grundas på den sjukpenninggrundandeinkomsten för det ordinarie arbetet. Dennaundanlagsreglering har kritiserats av elt flertal remissinstanser. Belydandeproblem befaras uppkomma t.ex. vad gäller samordning med andrasocialförsäkringsförmåner. Regeln om etl övre tak på 7,5 gånger basbeloppet förersättningar från socialförsäkringen skulle också frångås. Inte heller jag kanställa mig bakom förslagel i denna del. Jag anser all en klar och enkel regelbör gälla för beräkning av rehabilileringspenning. Del uppnås omrehabilileringspenningen beräknas utifrån den försäkrades sjukpenninggrundandeinkomst. Rehabilileringsberedningenföreslår också all rehabiliteringspenningen skall kunna utges sleglösl mellan25% och beroende på hur omfattande nedsällningen av arbetsförmågan bedömsvara. Även i denna del är flera av remissinslanserna kritiska. Enligt derasbedömning skulle en steglös ersättning medföra belydande administrativaproblem. Inleheller jag kan godta beredningens förslag i detta avseende. Den flexibilitetsom behövs bör enligt min mening kunna lillgodoses om samma ersättningsnivåersom gäller för sjukpenning också får gälla för rehabilileringspenning. Dellainnebär alt rehabilileringspenning skall kunna utbetalas som hell, trefjärdedels, halvt eller en fjärdedels dagsbelopp. Jagvill här framhålla all syftet med tre fjärdedels, halv och en fjärdedels rehabilileringspenningfrämst bör vara all möjliggöra en successiv återgång i arbele. Dessaersättningsnivåer bör därför främst utnyttjas under begränsade tider och ingå ien plan för hur arbetsinsatsen successivt skall trappas upp. Sjukpenningkan utges som hel, tre fjärdedels, halv och en fjärdedels sjukpenning. Ocksänär fler nivåer infördes för sjukpenningen var avsikten i första hand allmöjliggöra en successiv återgång i arbete. Detta behov finns kvar även sedan ensärskild rehabiliteringspenning har införts. En successiv återgång i arbete kanbehöva främjas även i fall där några rehabiliteringsåtgärder inle ärerforderliga. Enligt min mening bör dock tre fjärdedels, halv eller enIjärdedels sjukpenning inle utnyttjas tor längre sjukskrivningsperioder. Ianslulning till den nya ersättningsformen rehabiliteringspenning bedömer jagdet lämpligt all föreskriva atl en Ijärdedels sjukpenning inle skall kunnautges för längre lid än elt år vid elt och samma sjukfall. Denna lid lorde varatillräcklig för all denna sjukpenningnivå skall fylla sitt syfte all underlättaen successiv återgång i arbete. Fråganom en ekonomisk grundtrygghet under rehabilitering kan också bli aktuell för den som uppbär förtidspension eller sjukbidrag och som vill pröva alt återvända till arbetslivet. Härvidlag föreslår jag att en regel införs som innebär alt rehabilileringspenning skall ulgöra ell belopp som lägst motsvarar vad pensionären är berättigad till i form av pension, pensionstillägg och kommunalt bostadstillägg. Innebörden härav är att en 64 förtidspensionär kan prövamöjlighelerna atl genom en aktiv rehabilitering hell eller delvis återvändatill arbetslivet utan att della medför någon minskning av ersättningen från denallmänna försäkringen under prövoti-den. Rehabiliteringspenningenskall kunna utges under hela den tid som den försäkrade deltar i aktivarehabiliteringsåtgärder. Tid då den försäkrade väntar på att få genomgårehabilitering omfattas således inle. Om rehabiliteringen av något skäl måsteavbrytas, upphör också rätten lill rehabiliteringsersättning. Andraersättningsformer träder då som regel i slällel, t. ex. sjukpenning omavbrottet beror på att sjukdomstillståndet har förvärrats så alt någotdellagande i rehabiliteringen inte är möjligl. Under vissa förhållandenbör dock rehabiliteringspenningen få behållas även vid avbrott. Jag anser alldetta är motiverat enbarl i situationer då del är fråga om kortvarig ledighetför enskild angelägenhet av vikl eller ledighet enligt särskilda föreskrifterpå grund av uppehåll i rehabililering- 3.4 Utbetalning av rehabiliteringspenning Mitt förslag:Rehabiliteringsersättning betalas ut av . Arbetsgivarinträdeskall kunna tillämpas beträffande rehabilileringspenning på motsvarande sällsom belräffande sjukpenning. Rehabiliteringsberedningensförslag: Om rehabiliteringsarbetet utförs hos en arbelsgivare påarbetsmarknaden skall kunna Iräffa överenskommelse medarbelsgivaren om att denne skall belala ut rehabilileringspenningen om arbelelberäknas pågå mer än en kalendermånad. I övriga fall skall försäkringskassanbelala ul ersättningen. Del särskilda bidraget bör alltid betalas ul avförsäkringskassan. Remissinstanserna:Förslaget om möjlighet för alt Iräffa avtal med arbelsgivareom utbetalning av rehabilileringspenning avstyrks av försäkringsöverdomslolenoch . Skälen för mitt förslag:Rehabiliteringsberedningen har föreslagil all den som har sillrehabiliteringsarbete förlagt lill en arbetsgivare på arbetsmarknaden skallkunna få sin rehabiliteringspenning utbetald av arbetsgivaren om arbetetberäknas pågå mer än en månad och om en överenskommelse har Iräffals medförsäkringskassan om detta. Motivet för della är all den försäkrade sannoliktskulle uppleva del som mera tillfredsställande all få ersättningen utbetald avarbelsgivaren. Riksförsäkringsverketpekar på en rad administrativa olägenheter som skulle följa med ett sådantförslag. Problem skulle uppstå inle minsl vad gäller samordning med andrasocialförsäkringsförmåner och ersättning vid avbrott i rehabiliteringen. För egen del anser jag allde synpunkler som har framförl måsle beakias. Jag ärdärför inle nu beredd all föreslå alt överenskommelser om utbetalning avrehabiliteringpenning via arbelsgivaren 5 1990/91. skall kunna träffas.Regeln bör därför vara att rehabiliteringsersättning belalas ul avförsäkringskassan. Möjlighet bör finnas alllillämpa s.k. arbetsgivarinträde i rehabiliteringspenning på motsvarande sättsom gäller vid sjukpenning enligt 3 kap. 16 § AFL. Den situation som avses ärall arbelsgivaren utger lön lill den försäkrade under rehabilileringslid ochlill följd härav får rält alt uppbära den försäkrades rehabilileringspenningför . 3.5 Särskilt bidrag inom ramen förrehabiliteringsersättning Mitt forslag: Ettsärskill bidrag skall kunna utges för att täcka vissa kostnader som uppslår förden försäkrade med anledning av att han deltar i rehabilitering. Rehabiliteringsberedningensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:De remissinstanser som yttrat sig särskill i frågan tillstyrker förslagel.Vissa remissinslanser har emellertid som redovisals i avsnitt 3.2 avstyrkt helaförslagel om rehabiliteringsersättning. Skälenför mitt förslag: Det särskilda bidraget inom ramen för rehabiliteringsersättningenär enligt rehabilileringsberedningen avsett all läcka vissa kostnader som denförsäkrade åsamkas när han skall della i den aktiva rehabiliteringen.Rehabiliteringsberedningen föreslår atl ell sådanl bidrag i alll väsentligtskall beräknas i enlighel med vad som gäller för utbildningsbidrag i form avsärskilt bidrag enligt förordningen om,arbetsmarknadsutbildning. Förordningens reglerinnebär all ersättning kan ges för vissa kursavgifter, för tal- ochpunktskriftsböcker, för vissa läromedelskostnader och för vissa resekostnader isamband med studieresor och dagliga resor till och från utbildningsplatsen. Detär också möjligl atl ge ersättning för vissa resor och traktamenten till densom när utbildningen pågår inte kan bo i den ordinarie bostaden . Jaganser att det är viktigt att den typ av kostnader som det här är fråga om kanläckas inom ramen för en rehabiliteringsersättning. Elt samlat beslul omrehabilitering underiättas om ersättning ges inle bara för inkomslborlfallulan också för all läcka vissa kringkostnader som blir nödvändiga för allrehabiliteringen skall kunna genomföras som avsett. Risken är annars atl flerabeslutsinstanser skall fatta ett antal delbeslut med risk både förlidsfördröjning och för att kostnadstäckning för vissa nödvändiga moment skallfalla utanför beslutsfattarnas kompetensområde. Jaganser all beslämmelserna om del särskilda bidraget enligt förordningen omarbetsmarknadsutbildning bör i huvudsak kunna utgöra förebild för hur reglernaför det särskilda bidraget inom rehabiliteringsersättningen skall utformas.Regeringen bör bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om koslnadsbidragelvid rehabilitering. Mittförslag: Den försäkrade skall själv ansöka om rehabiliteringsersättning hosförsäkringskassan. Rehabiliteringsberedningensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:De remissinslanser som har yllral sig i frågan instämmer i beredningensförslag. Skälenför mitt förslag: Jag har lidigare redogjort för min syn på den enskildesmedverkan både vad gäller upprättandet av en rehabiliteringsplan och vadgäller genomförandel av en sådan. Jag delar rehabilileringsberedningensuppfattning att det förutsätts atl den försäkrade är intresserad av ochmotiverad för rehabiliteringen för all en rehabilitering skall få avseddeffekt. Med hänsyn härlill är det lämpligt all ställa krav på ansökan för attden försäkrade skall komma i åtnjutande av rehabiliteringsersättning. Det ärdock vikligt att detta ansökningsförfarande utformas så all del blir enkelt ochsmidigt. Etl särskilt ansökningsförfarande gör det dessutom möjligt altklargöra för den försäkrade vilka ersättningsregler m.m. som kommer all gälla idel fall han inle vill medverka aktivt i rehabiliteringen. 3.7 Ersättning i samband med arbetslöshet Min bedömning:Någon ändring av reglerna om rätl lill ersätlning vid arbetslöshet bör integöras i förevarande sammanhang. Rehabiliteringsberedningensförslag: Den lid som en försäkrad deltagit i en rehabiliteringsålgärd förvilken rehabiliteringsersättning enligt AFL utgått skall vid prövning av rätltill arbetslöshetsersättning och kontanl arbetsmarknadsstöd (KAS) jämställasmed förvärvsarbete. Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna tillstyrker rehabilileringsberedningensförslag. Försäkringsöverdomslolen och avslyrker förslagetmed motiveringen att arbetslöshetsersättningen inle bör utvidgas lill allomfatta personer som inte är förankrade på arbelsmarknaden.Försäkringsöverdomslolen anser all dessa personer islällel bör bli föremål föraktiva arbetsmarknadspolitiska ålgärder och ges ekonomiskt slöd i form avkontant arbetsmarknadsstöd. anser att förslaget bör"utredas ytterligare vad avser frågan om atl jämställa lid medrehabiliteringsersättning med arbetad lid enligt arbetslöshetsförsäkringensregler och förordar i dessa fall etl syslem med lönebidrag. Skälen för min bedömning:Syftet med arbetslöshetsersättningen är i ell väsentligt avseende delsamma somför ersättning från sjukpenningförsäkringen. Ersättningen skall kompenseraförlust av arbelsinkomsl. För rätl lill arbetslöshetsersättning gäller därförell arbelsvillkor. av omedelbartföre arbetslösheten skall den arbetslöse ha Prop. 1990/91:141 förvärvsarbetat iminsl fördelade på minsl . Arbetsvillkoret för KASinnebär att den arbetslöse under en ramtid av förearbetslöshetens inträde skall ha utfört förvärvsarbete i minst fem månader.Den som har avslutat en hellidsulbildning om minsl ett läsår kan varaberättigad lill KAS ulan atl ha uppfyllt arbetsvillkoret om han stått lillarbetsmarknadens förfogande eller förvärvsarbetat i minst under enramlid av i anslutning lill utbildningens upphörande. Medförvärvsarbete jämställs viss annan sysselsättning, såsomarbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering för vilkenstatligt utbildningsbidrag utgått. Vidbestämmande av ramtiden om tolv resp. lio månader räknas enligt 8 § lagen(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och 8 § lagen (1973:371) om kontantarbetsmarknadsstöd inte lid då den arbetslöse varil hindrad atl arbela på grundav bl.a. styrkt sjukdom, viss vuxenutbildning och nykterhetsvård på anstalt.Sådan tid är således "överhoppningsbar". Delsamma gäller då denarbetslöse varit hindrad atl arbeta på grund av värnpliktstjänstgöring,arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering, i den mån sådantid inle jämställs med lid under vilken förvärvsarbete ulförts. Syftetmed och målet för en rehabilitering är atl göra del möjligl för den försäkradeatl utföra ett lämpligt arbele och all återföra honom till arbetsmarknaden.Sjukförsäkringens ersättningsformer omfattar dock endast sjukdomstiden och inteden lid som därefter åtgår för all skaffa ell arbele. Rehabiliteringsberedningenhar ansett del rimligt all den som är frisk och arbetsför, men som ännu inlefåll ell lämpligt arbele, betraktas som arbetslös och all ersättning därför börlämnas inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska stödformerna vidarbetslöshet. Beredningen har föreslagil att reglerna ändras så atl även denlid som en försäkrad deltagit i en rehabiliteringsåtgärd för vilkenrehabiliteringsersättning enligt AFL utgått skall jämställas med tid förförvärvsarbete enligt lagen om arbetslöshels-försäkring och lagen om kontantarbetsmarknadsstöd. Rehabiliteringsberedningenhar framhållit att en sådan ändring visserligen står i strid med strävandenaatt renodla arbetsvillkoret, men att sociala rättvisekrav och de ökademöjligheterna att följa upp en lyckad rehabilitering klart överväger della. Jagdelar rehabiliteringsberedningens uppfattning atl alla möjligheler all följaupp en rehabilitering måste las tillvara. Om en framgångsrik rehabiliteringinle följs av en återgång i förvärvsarbete är det stor risk att rehabiliteringeninte får den effekt som eftersträvas utan endasl leder till passivitet ochoverksamhet. Detta lalar för en lösning i enlighet med beredningens förslag omatt tid under vilken rehabiliteringsersättning enligt AFL utgetts skalljämställas med lid för förvärvsarbete. Å andra sidan kan del hävdas att det ärelt stort steg atl låla personer, som inle före rehabiliteringen variletablerade på arbetsmarknaden, på detta sätt omfattas av reglerna om rätt tillarbetslöshetsersättning eller KAS. Jag är därför inte beredd all nu tillstyrkarehabilileringsberedningens förslag i denna del. Somnämnls ovan medräknas vid bestämmande av ramlid inle lid då 68 den försäkrade varithindrad att arbela bl.a. på grund av styrkt sjukdom eller yrkesinriktadrehabilitering, som inte jämställs med tid för förvärvsarbete. Under sådan tidför vilken rehabiliteringsersättning kommer att utges enligt vad somföreslagils i del föregående är den försäkrade förhindrad atl arbela och tidenfår således redan enligt nuvarande bestämmelser om rehabilitering i lagen omarbetslöshetsförsäkring och lagen om kontant arbetsmarknadsstöd anses som"överhoppningsbar". 3.8 Ersättning för särskilda åtgärder Mitt förslag:Försäkringskassan skall kunna ge bidrag till arbetshjälpmedel för försäkrade,om sådana hjälpmedel behövs som en del i en rehabilitering. Rehabiliteringsberedningensförslag: Överensstämmer med mitt. Beredningen föreslår också attförsäkringskassan skall kunna träda in med ekonomisk ersättning för ålgärderdär ingen annan enligt gällande regelsys-lem kan göra det. Remissinstanserna: Deremissinstanser som har yttrat sig i frågan instämmer i beredningens förslag. Skälen för mitt förslag:Rehabilileringsberedningen lämnar förslag dels angående arbetshjälpmedel, delsangående en möjlighet för försäkringskassorna all träda in med ekonomiskersättning i situationer där ingen annan enligt gällande regelsystem kan göradel. Bidrag tillarbetshjälpmedel ål handikappade kan nu lämnas med slöd av förordningen(1987:409) om bidrag till arbetshjälpmedel m.m. Enligt denna kan bidrag lillarbelshjälpmedel lämnas för all arbelssökande skall kunna få en anställning. Omsärskilda skäl föreligger kan bidrag också lämnas till den som redan har enanställning för att denne skall kunna behålla anställningen. Stödet kan ges isådana fall där det behövs särskilda individanpassade arbelshjälpmedel som gårutöver det grundläggande ansvar för att arbetsmiljön är lämpligt utformad somarbetsgivaren alllid har enligt arbetsmiljölagen. Bidrag kan ges både lillden enskilde och till arbelsgivaren. Som regel lämnas stöd för kostnader påhögsl . Vid slöd lill arbelsgivare skall denne själv bekosta de första10000 kronorna varefter bidrag sedan kan ges för hälften av den återståendekostnaden. Till enskild kan bidrag ges för hela kostnaden. Det är också möjliglall ge bidrag för högre koslnader när del gäller avancerade dalortekniskahjälpmedel. Vid beräkningen av slödel skall hänsyn också las till i vilken månhjälpmedlet innebär rationalisering eller produktivitelshöjning förarbetsgivaren. Rehabilileringsberedningenföreslår att en uppdelning av ansvaret nu görs så att hälso- ochsjukvårdshuvudmännen svarar för hjälpmedel som handikappade behöver för sindagliga livsföring, arbetsmarknadsverket svarar för bidrag tillarbelshjälpmedel och liknande som behövs för att en arbetslös person medfunktionshinder skall kunna få och ulföra ell arbete medan försäkringskassornasvarar för motsvarande kostnader för funk- Prop. 1990/91: 141 tionshindrade somredan har en anslällning. Försäkringskassorna föreslås också få ell motsvarandekostnadsansvar för egna företagare och fria yrkesutövare som redan äretablerade på arbetsmarknaden. bidrag skall kunna bekostasav sjukförsäkringen och skall kunna lämnas för arbetshjälpmedel när sådana kanmedföra all en längre tids sjukskrivning kan brytas och all den anställde kanåtergå i arbete. Jagansluler mig till rehabilileringsberedningens förslag i denna del. Det innebäratt ett klarläggande sker vad gäller del ekonomiska ansvaret förarbelshjälpmedel. Eftersom bidragen från arbelsmarknadsverkel till enbetydande del går lill personer som redan har en anställning innebär mitlförslag atl vissa koslnader som belastar anslag hos arbetsmarknadsverket islället kommer all belasta sjukförsäkringen. Hjälpmedlen fyller ofta en viktigroll för alt förebygga sjukskrivning och möjliggöra för personer medfunktionsnedsättningar och långvariga sjukdomstillstånd all fortsätta somyrkesverksamma. Någon ändring av praxis beträffande rätlen tillarbelshjälpmedel bör inle ske lill följd av förändringen av det ekonomiskaansvaret för hjälpmedlen. Jag utgår ifrån atl försäkringskassorna i sinhandläggning av ärenden av della slag kommer atl utnyttja den kompelens somredan finns inom arbetsmarknadsorganisationen och hos sjukvårdshuvudmännen försakbedömning, utprövning etc. Någon egen teknisk kompelens av molsvarande slagbör inle byggas upp inom försäkringskassorna. Delbör ankomma på regeringen all fastställa de närmare villkoren för bidrag tillarbelshjälpmedel från sjukförsäkringen. Dessa bör kunna utformas med ledningav de regler som finns fastlagda i förordningen om bidrag lillarbelshjälpmedel m. m. Rehabilileringsberedningenhar också föreslagil att försäkringskassorna med medel från sjukförsäkringenskall ges möjlighet att bekosta särskilda åtgärder i sådana fall där ingen-avde rehabiliterande myndigheternas regelsystem medger att en åtgärd som bedömtssom behövlig kan genomföras.