prop · GE0382 · 1990-12-31 00:00:00 — LiksomRIO, TCO, SFHL, och centrabtyrebe anser SÖ ocksåatt det nuvarande särskilda bidraget för handikappanpassning av lokaler börvara kvar. föreslår för övrigt all den statliga administrationen avhandikappfrågorna, som sker dels genom SÖ, dels genom ,i framliden uppdras ål en ny och sammanslagen myndighet. Handikappkunskap bör enligt HCK ingå som en del avlärarutbildningen och speciella medel avsättas för fortbildning och forskningom handikappfrågor. En utredning om möjligheterna att bättre utnyttjafolkhögskolorna för att ge flerspråkig kompetens åt personal som arbetar medhabilite-ringav handikappade invandrare föreslås av . rekommenderar all varje skola antarett handlingsprogram för alt göra skolan handikappanpassad. Rådet anser detvärdefullt om handikapprörelsen, och då särskill ,får möjlighet att driva en folkhögskola i egen regi. Rådet förordar att bidragför vårdarljänst, som utbetalas av , och bidrag föreleveassistenter, som hanteras av SÖ, i fortsättningen slås samman till ettenda bidrag. anser även och . lämnar en rad argument förbehovet av en egen folkhögskola och ger därutöver praktiska anvisningar tillvad som behöver göras för att nuvarande och nya folkhögskolor förvuxen-hörselskadade och vuxendöva skall bli bättre utrustade. försocial och mental hälsa pekar på behovet av extra resurser för uppsökandeverksamhet bland psykiskt handikappade. anser attett överförande av lolkuibildningen till uppdragsutbildning inte bör gälla teckentolkulbildningenpå på grund av denna utbildnings unika karaktär ochbehov. 2.7 Korta kurser och samverkanskurser Delade meningar redovisas ifråga om andelen undervisningsom på korta samverkanskurser bör fullgöras av folkhögskollärare samtbeträffande högsla andelen dellagarveckor som sådana kurser bör få omfatta. Några remissorgan, bl.a. LO, centrabtyrebeoch , tillstyrker kommitténs förslagmedan SÖ, SFHL, LR, , fem landsting och styrelsernaför respektive m.fl. folkhögskolor hävdar alt lärarmedverkaninte bör sänkas till lägst utan fortfarande uppgå till lägst avundervisningstimmarna. SFHL anför som skäl attdel är viktigt altsamverkanskurserna verkligen blir folkhögskolekurser och in- 6-Riksdagen 1990/91. te endasten transferering av statsbidrag till organisationerna. LR menar /91:82 för sin del att är en nödvändig förutsättning för att ensamverkan- Bilaga 2 skurs skall belasta folkhögskoleanslaget. Lärarundervisningsinsatsen föreslås av kunna anges medformuleringen att lärare med fast anställning på den anordnande skolan skallsvara för lägst av del årliga totala antalet undervisningslimmar påsamverkanskurserna. SÖ, TCO, SFHL, SFEF, LR och styrelsen för Bonafolkhögskola vill att gränsen för andelen korta samverkanskurser vid varjeskola sätts till 1/3 av antalet dellagarveckor. 1 annat fall kan, anser SÖ,skolans karaktär av folkbildningsinslitution gå förlorad, och SFHL tillfogaratt risken då är stor att folkhögskolan huvudsakligen blir ett kurshotell. ,Gävleborgs-landstingct och ser däremot gärnaatt gränsen sätts till och alt den gränsen får gälla oavsett huvudman. Mot bakgrunden all av de korta kurserna ärsamverkanskurser anser RRV att statsmakterna bör överväga att antingen regleraverksamhetens omfattning eller ifrågasätta om verksamheten över huvud tagelskall ges statsbidrag över folkhögskoleanslagel. Det senare skulle innebäraatt verksamheten bedrevs som uppdragsutbildning och att eventuella statsbidragges via folkrörelseanslagel. CSN noterar med förvåning att kommittén inle lämnat någraförslag som syftar till att förstärka korikursverksamhelen bland korttidsutbildade.CSN anser del angeläget alt alla folkhögskolor mobiliseras för en sådanförstärkning och för den saken krävs någon form av stimulans, t.ex. ett förhöjtstatsbidrag. Detta kan kombineras med garanterad rätt till korttidsstudieslödoch internatbidrag. 2.8 Uppdragsutbildning inom folkhögskolan De mycket få remissorgan som kommenterat detla avsnilt ibelänkandet tillstyrker i det väsentliga men har i några detaljer annorlundauppfattning än kommittén. hävdar och alt korta samverkanskurserinte bör överföras till uppdragsutbildning och att sådant överförande intebör gälla lolkuibildningen. anser del inle nödvändigt att förordningsreglerauppdragsutbildningen - förordningens regelsystem bör gälla endast den statsbidragsberätiigadeverksamheien. SFEF varnar för riskerna av alltför mycken uppdragsutbildning påskolorna -kursdeltagarna i den utbildningen hamnar ofta utanför skolsamhälletoch fångas inte in i gemenskapen. Inle minsl gäller detta flyktingar. Skolornabör inte heller uppmuntras till ökad uppdragsutbildning av ekonomiska skäl. vid universitethävdar att uppdragsutbildning bör accepteras endast om den har en klarinriktning mol allmän medborgerlig bildning. Studieomdömet och dess normering m.m. Prop. föreslagit beträffande normeringsprov,allmän behörig- ' het och ett övervägande av behovet av en särskildkvot för folkhögskolan vid antagning till högskoleutbildning tillstyrks av bl.a.statskontoret, RRV, UHÄ, , SFHL, SFEF och TCO. Statskontoret, RRV, Landstingförbundei, ,och samt ytterligare några remissorgananser att folkhögskolekvoien bör avskaffas. Av samma uppfattning är länslandstings förvaliningsulskoii, vars uppfattning därvidlag dock inle delas avstyreben för och lärarrådet vid . Avvikande mening om behovet av normering anmäler SÖ och LR.EnligtSÖ:s uppfattning finns det endast två vägar att gåi denna fråga. Antingenbestämmer man sig för att folkhögskolan inle skall ha en egen kvotgrupp och dåblir ett normeringsförfarande inaktuellt, eller också behåller man densärskilda kvoigrupppen varvid en normering är nödvändig. SÖ instämmer medkommittén om alt högskoleprovet i så fall är väl lämpat och att ett särskiltfolkhögskoleprov inte behövs. Deltagande i provet bör vara obligatoriskt i defall studieomdömen utdelas. Enligt LR är det i längden ohållbart alt inte ha någotnormeringsinstrumeni - om del inte finns ett sådant, kommer förtroendet för stuilieom-dömetså småningom all urholkas. Kommitténs rekommendationer om en översyn och skärpning avkraven för inlyg om särskild behörighet delas av UHÄ, SÖ, LR och Värmlamb länslandsting. SÖ framhåller också alt del är mycket svårt alt förena denna form avbehörighetsgivning med folkhögskolans allmänna mål. UHÄ menar alt ett villkor skall vara att kursplanerna förgymnasieskolan eller komvux skall följas av lärarna för de elever som önskaruppnå särskild behörighet i ell eller flera ämnen och an detta villkor förutfärdande av intyg om särskild behörighet bör anges i folkhögskoleförordningen. , SFHL, SFEF, lärarrådet vid Hellidens folkhögskola ochstyreber-na för , och folkhögskolor m.fl. avstyrker ellerär tveksamma. Centrala prov hör inte hemma i den betygsfria folkhögskolan,anser och , medan SFEF skriver att "behörighetsgivning-en inte fårleda till all folkhögskolan kopierar gymnasieskolans pedagogik medkunskapsprov och snullifierad pluggkunskap". Ett tjugotal tillstyrkanden men inga avstyrkanden ellerinvändningar kan noteras. SÖ, , SFHL, SFEF, LR, primärkommunernas folkhögskolor samt och femlandsting understryker dock vikten av att det även finns ettrimligt antal politiskt och religiöst neutrala folkhögskolor och alt detta ärväsentligt inle minst för de kortiidsutbildades skull. ängterar angelägenheten av att personalkonsekvenserbeaktas i mycket Prop. 1990/91:82 god tid före verkställigheten av överförandebeslut. anser, med instämmande avHyresgästföreningen i södra och i , attutrymme måsle skapas för startande av nya sladsdelsinriktade folkhögskolor.Folkhögskoleföreningen i går längre och kräver förtur för sådana skolor. Internat - externat. Utlokalisering av kurser m.m. Ett förstärkt statsbidrag till internalkursverksamhelföreslås av , EFS, , , , ,och styreben för Marieborgs folkhögskola.Motiveringen är dels den allmänt erkända betydelsen av internatmiljön, dels detfaktum att kostnaderna för inlernatkurser är betydligt högre än förexternatkurser. 1 detta sammanhang för på tal några särskilda problemoch bland dem det förhållandet att internalen på många skolor ger underskottsom måsle kompenseras med andra intäkter och att del finns stora behov av såvälnybyggnad som reparation av undervisnings- och samlingslokaler på många avfolkrörelsernas folkhögskolor. föreslår därför att lånemöjligheter försådana arbeten öppnas för folkhögskolorna på samma sätt som gäller för låntill elevhem. SÖ och LR tillstyrker rekommendaiionen all den tilltagandebenägenheten alt förlägga långa kurser till orter på ofta myckel långt avståndfrån moderskolan bör hejdas.SÖ:s tillstyrkande avser dock ej ullandsför-lagda kurser./?/0,PRO, SFHL, SFEF, Riksförbundet Finska föreningar i , ochSvenska kyrkans centrabtyrebe avråder dock från att införabegränsningsformuleringen dagligt pendlingsavstånd. Formuleringen kan ledatill gränsdragningsproblem och lolkningstvisler. Det räcker att betona attutlokaliserade kurser skall ha en nära kontakt med moderskolan. Frikyrkorådelanser all en regel om pendelavslånd skulle innebära ett allvarligt avbräck för fierasamfund i möjligheten för deras folkhögskola eller folkhögskolor att vata enresurs för utbildning och fortbildning av lekmän och funktionärer. De flesta frikyrko.samfun-denhar medlemmar över hela landet, och särskilt hårt skulle en sådan regel drabbasamfund som har endast en enda folkhögskola. Styrelsen för folkhögskolagör samma bedömning för de huvudmän som har endast en riksrekryterandefolkhögskola. Möjligheterna att uppdela stora skolor i flera mindretillstyrks av bl.a. och även av SFHL som ilock anmärker allpersonalkonsekvenserna av sådana förändringar bör analyseras närmare. Förslaget alt huvudmän med flera folkhögskolor självaskall få fördela statsbidragsresurserna mellan sina skolor tillstyrks av RIOoch . SFHL påpekar att sådana omfördelningar bör fågöras först efter samtycke från styrelse och lärarråd vid den skola varifrån resursertas. Bilaga 2 Kommittén har inte haft till uppdrag att behandlastudiefinansieringsproblem. Men den har till utredningen av finansieringen avvuxnas studier framfört en rad argument för att särskilt de kontiilsulbildadesmöjligheter all finansiera folkhögskolestudier behöver förbättras. Flera remissorganunderstryker vikten av sådana förbättringar, bland dem , , SFHL, SFEF, LOoch TCO. Studerandekåren vid Arstagårdens folkhögskola anser att man måsleinföra studielön om man vill nå de sämst utbildade. överlag tillstyrks de vä.sentliga dragen i kommitténs fötslagtill nytt, mer schabloniserat statsbidragssystem. Inget remissyrkandeinnehåller avslagsyrkande på någon viktigare punkt. betonardock att det nya systemet inte får medföra någon ko.stnadsöverflyttning från statentill huvudmännen. I några avseenden finns emellertid delade upplänningar ochi andra kompletterande synpunkter och förslag. Såleiles anser statskontoret attförslaget innehåller alltför många undantag för alt bli läitadministrerat ochall det inte på ett avgörande sätt löser problemet med den nuvarande underbudgeleringen.Del svarar inte heller mol del nya planerings-och styrsystemet förbudgetprocessen. Kontoret tillstyrker dock alt bi-dragsiakel per folkhögskolabehålls och all biilragsirappan avskaffas. Med statskontorets förut redovisadetanke att slalen skulle ge bidrag endast till rörelsefolkhögskolornasympatiserat rektorerna vid läns rörelsefolkhögskolor. Statskontoreterinrar vidare om alt den nuvarande differentieringen med 5,lägre bidragför landslingsfolkhögsko-lorna är baserad på att dessa skolor inle fåtstatsbidrag för hela arbetsgivaravgiften för folkhögskollärarna; när nukopplingen till lärarlönerna upphör, är därför inte den differentieringenlängre relevant. I.antbtings-förbundei och ett tiotal landsiing samt styrelsenför menar dock all statsbidraget bör vara lika stort föralla skolor oavsett huvudman. , Folkbildningsförbundel, LO, Frikyrkorådel, centrabtyrebe, EFS, ochNykterhetsrörelsens landsförhund framhåller, all rörelsefolkhögskolorna bör ha minsl20% hiigre bidrag än landstingsfolkhögskolorna. Huvudskälen är rörelseskolornasbräckligare ekonomi och landsting.sskolornas belydligl högre offentligabidrag. CSN och framhåller vikten avextra resurser för korilidsulbildade. LR anser all ingen skola biir vara slörreän , och liksom SFHL och KO avvisar LR den föreslagnasänkningen av lärartätheten och stöds därvid av bl.a. styrelserna för Malungsoch folkhögskolor. 1-Riksdagen 1990/91. Någralandsting förordar en friare disposition av statsbidraget och sä- Prop.1990/91:82 ger nej till den öronmärkning som kommittén fiireslagil för bl.a. ul- Bilaga 2 veckling och fortbildning. SFHL lanserar för övrigt en egen modell för statsbidraget,innebärande att varje skola får en grundplåt på ca för rekiorsfunk-tionenoch en kanslifunktion, och därefter statsbidrag efter antalet dellagarveckor. SFHLanser del också mycket olyckligt om de nuvarande s.k. B-avdragsresurserna läggsut på skolorna. Resursen bör alltjämt finnas centralt. Samma uppfattning har//<>/«/ä/'(iA/'åri. HCK framhåller all insatser fiir handikappade biirredovisas med stor tydlighet i den fördjupade anslagsframställning som lillsynsmyndighelenskall inge. HCK avstyrker sammanslagningen av nuvarande anslagsposter inomavdelningen särskilda statsbidrag. Motiveringen är den att en generaliserad bidragsgivningmedför stor risk för att handikappade blir förlorarna vid fördelningen. Styrelsen för och rektor förHärnösands folkhögskola tillstyrker kommitténs förslag om att den extramusikresursen bör koncentreras till ett mindre antal skolor som sedan läng tidbedrivit kvalificerad musikutbildning och avstyrker tanken i ett särskillutlåtande att resursen bör förilelas mera jämnt till alla skolor med musikutbildning. Ridfrämjandet yrkar på all llästsportens folkhiigskola börha ell förstärkningsbidrag av samma slag som för musikundervisning eftersomden hästanknulna ulbildningen kräver väsentligt mindre undervisningsgrupper änannan utbildning. Styrelsen för pekar på desvårigheter som skolan råkar i om förslaget till nytt statsbidragssystem gårigenom; och styrelsen för pekar på de svårigheter somdärvid kan drabba även mellanstora skolor. Ett samlat personaladminisirativt ansvar och 7.2. Förslaget att ilen statliga regleringen av lärar- ochrektorstjänsterna vid folkhögskolan skall upphöra tillstyrks av bl.a. SAV,, , , Folkbildningsförbundel, LO samtflera lantbting. Förslaget avvisas dock av SFHL, LR och SFEF samt ett stortantal lärarråd. Som skäl för sitt avstyrkande anför SIIIL bl.a. risken för u|)p-slittringpå flera avtalsområden, erfatenheien från lokala system all kvinnor missgynnasi dem saml viklen av an folkhiigskolan även ses som ett organ medoffentliga myndighelsuppgifter. SAV anser att de skäl, som anfördes för beslut1989 alt avskaffa den slatliga regleringen i det allmänna skolväsendet, har minslsamma tyngd när det gäller folkhögskolan. SAV tillfogar att ilen nuva- randearbetstidsregleringen med ett visst antal undervisningstimmar som Prop.1990/91:82 mått på arbetstid är dåligt anpassad till verksamheten och dess kravoch Bilaga 2 bör ersättas. Verket vill också hävda att en rätt utformad arbetstidsiegle-ringskall bidra till en god arbetsorganisation och all noggranna överväganden omvilka krav som skall tillgodoses därför bör föregå förhandlingar om ettkollektivavtal i saken. 7.3 En förbättrad lärarutbildning och lärarfortbildning Kommitténs bedömning att det är angeläget med en översynav lärarutbildningen och fortbildningen delas av bl.a. UHÄ, , TCO, SFHL, LRsamt av folkbildningsrådet, utbildnings- och forskningsnämnden och institutionenför lärarutbildning vid . Pedagogiska institutionenavvisar tanken på en uppilelning av lärarutbildningen med motiveringen allLinköping har landels enda professur i vuxenutbildningsforskning och attantalet studerande är lämligen begränsat. UHÄ tillstyrker förslaget att ämbetet får i uppdrag altgenomföra översynen i samråd med berörda organ och organisationer, medan RIOmed instämmande av SFHL förorilar alt översynen sker på departementsnivå ochunder samverkan med bl.a. SFIIL. LR framhåller att lärare som genomgåttbildlärarlinjen eller musiklärarlinjen eller motsvarande äldre utbildningarbör få behörighet att undervisa i esieliska ämnen i folkhögskolan. Itistitutionen för lärarutbildning och utbildnings- vid välkomnaröversynen, men påpekar all den måste omfaila även skolledaruibildningen. Vidarebör möjligheterna prövas all tillgodose vis.sa behov genom nordisk samverkan.Relationerna mellan forskning, grundutbildning och fortbildning bör ocksåkartläggas. Översynen bör ske antingen genom ut-bildningsde[)artementets fiirsorgeller genom ell uppdrag . Den centrala statliga lorvaltnings- ochtillsynsfunktionen Meningarna är delade om kommitténs bedömning all frågan omceniral förvaltnings- och tillsynsmynilighel föruisältningslösl bör |)rövas vidöversynen av den statliga skoladministraiionen och all därvid tanken på ettStatens folkbildningsråd biir övervägas .som alternativ till . Flera remissorgan, sorn i.ex. LO, lillslyrker att fråganprövas. Enligt m.fl. är del viktigt att därvid setill all folkhögskolans jämställdhet med övriga skolformer inte äventyras. Alternativet meil ett folkbildningsråd förordas av bl.a. .SÖ,.statens kulturråd, , , , Folkhögskoleförcningeni , Nykterheisrörebens landsförhund saml , ,, och Viisiernorrlands läns landsiing. landsting motiverar sitt förord på ett sätt som återgertankarna hos flera Prop. 1990/91:82 andra. Folkhögskolan bör, skriver , slå vakt om sin historiskt Bilaga 2 starka förankring i folkbililningsarbetel och om möjligheten att därigenomskapa sin särart gentemoi den reguljära ungdoms- och vuxenutbildningen. Att deltagare ien studiecirkel får intresse för fortsalla studier på folkhögskola är vanligt lik.som all en folkhögskoletid ger upphov till fritidsstudier i studieförbund. En gemensam central förvaltningsmyndighet för all folkbildning skulle förmodligenge folkhögskolan en tydligare placering ochen mer uppmärksammad ställning inte bara inom folkbildningen utan också inom utbildningsväsendet lotalt sett. Den fortsatta utvecklingen av folkhögskolans särartskulle också underlättas. SÖ påpekar dock att det kan vara svårtför ett lilet organ, beslående av företrädare förfolkbildningsverksamheten, att förena ansvarför verksamheten med en oberoendeutvärdering. Svårigheten kan lösaspå flera sätt. En möjlighetär all rådet får ansvar för utvärdering ochför underlag för regeringens ställningstaganden,men inte någon normgivande eller beslutanderoll gentemoi de enskilda skolorna. En annan är att rådet får exekutiva uppgifter men all utvärderingenanförtros det nya , som kanantas komma all utveckla en hög kompetensinom området, eller högskolan. En tredje lösning är en mer traditionell statligmyndighet med både medelsfördelande och utvärderandeuppgifter. , med visst instämmanileav centrabtyrebe, hävdaratt ett bör få mer begränsade uppgifter änvad SÖ haft. Uppgifterna bör begränsastill statsbidragsfrågor och utvärderingsfrågor.Skolorna bör via sina huvuilmannaorganisalioner,kunna svara för såväl vissa delar av. nödvändigtunderlag för anslagsframställningar som fiir de rådgivande och kontaklskapande funktionerna för det gemensamma pedagogiska forsknings- ochutvecklingsansvaret och den fortbildning som åvilat SÖ. ser gärna att Statens folkbildningsrådförläggs till med motiveringen alt har en mycket omfattande folkhögskole- och folkbildningsverksamhet. Tanken på ett avvisas av bl.a.RRV, , , , , , , , Skaraborgsoch .samt elevkåren och lärarrådet vid och . Lärarråden vid bl.a. folkhögskolaoch är tveksamma. Skälen fiir all avvisa anges främsl vara omsorg om helhetssynen på folkhögskolan somen del av vuxenutbildningen saml hänsyntill det ekononiiska lägel som inle är gynnsamt förinrättandet av nya myndigheter.SFFILerinrar om att folkhögskolan har viktiga funktioner vadgäller både kompetensgivande utbildning och vissyrkesutbildning och därför inte får avlägsnas för långl bort från andra vuxenutbildningsanordnare. LR anser att folkhögskolansviktigaste upfjgift även bör vara vuxenulbililning och att skolformen därför bör inordnas under det verk som har tillsynsfunktionen för komvux; därigenom underlättas samplaneringoch samverkan mellan dessa båda skolformer. LR anser Prop. 1990/91:82 detockså viktigt att den myndighel, som skall svara för uppföljning och Bilaga2 ulvärdering, är fristående från huvudmanna- och partsintressen. I huvudsaksamma uppfattning har styrelsen för och LR.slokalavdelning vid Forsa folkhögskola. Om folkhögskolorna sammanförs med studieförbund och kulturunder en gemensam myndighet, kommer det kompetensgivande vuxenul-bildningsansvareiatt tunnas ut, befarar SFFiF. Statskontoret framfiir att man saknar en diskussion ibetänkandet om det alls behövs någon statlig förvaltnings- och tillsynsinstansför folkbildningsverksamhelen. ABF är inne på samma tanke och menar allrådgivning, fördelning av sialsbidrag m.m. borde kunna skötas av ell av ochFolkbildningsförbundel konstituerat folkbildningsråd. En förbättrad uppföljning och utvärdering Inga invändningar har rests emot kommitténs synpunkter ochförslag beträffande uppföljningen och utvärderingen. Tillstyrker gör bl.a. SÖ, siatenskulturråd, , SFHL, LO, och Västmanlandsläns landsting. SÖ påpekar att ell överförande till SCB av den idagomfattande folk-högskolestatisliken kräver ett omfattande arbele. SFHLefterlyser en seriös ulvärderingsforskning uiifrån folkhögskolans unikaegenskaper, dess särart och dess utövare i stället för uiifrån kvaniiativa målsom ställts uppifrån. understryker att utvärderingen bör genomföraspå ett sådant sätt att det blir möjligt att få en kontinuerlig belysning avhur folkhögskolans roll utvecklas inom olika delar av kulturområdet. Detgäller t.ex. den nu bristfälliga anpassningen till kulturarbetsmarknadens kravsamt folkhögskolans möjligheter att spela en ökad roll för utvecklingen avmetoder att nå nya grupper på kulturområilel. Om folkbildningens kulturdel försbort från , blir del än mer angelägel att få en helhetsbild avfolkhögskolornas kulturverksamhet. anser bl.a. alt skolorna själva genom sina gemensammahuvudmannaorgan bör kunna initiera och utarbeta nya former och metoder förresultatredovisningen och utvärderingen. anmäler också tveksamhet införeventuella krav på inlämnanile till myndighel av detaljerade verksamhetskostnaderm.m. De synpunkter och ändringsförslag som redovisats i delföregående återkommer i yttrandena över betänkandets avsnitt om folkhögskoleförordningen,som generellt anses kunna förenklas ännu mer än som skett. Men där redovisasockså ändringsförslag av annat slag och som anknyter till de delar av förslaget till ny förordning som tidigareinte diskuterats i Prop. 1990/91:82 betänkandet. De vanligaste och viktigaste invändningarna ochsynpunkterna refereras i det följande. Förslaget att varje skola skall ha en styrelse, varssammansättning och ansvarsområde bestäms av huvudmannen, tillstyrks av bl.a.SÖ, , och några landsiing. Landstingförbundei anseremellertid all del klarare måsle framgå alt del skall vara möjligt för elllandsting, inom vars område det finns en eller fiera landstingsdrivnafolkhögskolor, all för den eller dessa efter fritt skön utse var sin styrelseeller en gemensam styrelse eller uppdra åt utbildningsnämnden att tillika varastyrelse för en eller fiera folkhögskolor. Av rakt motsatt uppfattning är SFIIL, LR och SFEF och enrad företrädare för folkhögskolornas styrelser och lärarråd, bl.a. vid Kyrkerudsoch folkhögskolor. Enligt dem bör i förordning föreskrivas all varjeskola liksom nu skall ha en egen styrelse. Då kan styrelsen spela en aktivareroll, menar SFHL. Styrelse och personal kan ha regelbunden kontakt. Styrelsenspersonkännedom kan bli en styrka i utvecklingsarbetet och vid lösandel avolika problem. Landslingsskolor ulan egen styrelse riskerar att försvinna ilandstingens övriga verksamhet. Särskill med tanke på att varje skola skall [)i'ofilerasoch ha en tydlig egen identitet är del viktigt med en egen styrelse.