prop · GE03102 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:102 om verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 PioP Regeringenförelägger vad som tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och de ändamål somföredragandena har hemställt om. 1propositionen lämnas verksamhets- och budgetförslag för de anslag inomtotalförsvaret som togs upp med preliminärt beräknade belopp i 1991 årsbudgetproposition. Budgetförslaget omfattar totalt 39334 milj. kr. Ibilaga 1 redovisas bl. a. överväganden om säkerhetspolitiken och det planeradeförsvarsbeslutet samt planeringsinriktning för totalförsvarets militära ochcivila delar. Vidare lämnas en redogörelse för . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den I4februari 1991 Prop. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , R. Carisson, , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, Föredragande:statsråden . , , , , , ochLarsson Proposition om verksamhet och anslag inom totalförsvaretunder /92 Statsrådenanmäler sina förslag. Anförandena och förslagen redovisas i underprotokollenför försvars-, social-, kommunikations-, jordbruks-, arbetsmarknads-,industri- och finansdepartementen. Statsrådet . anför. Medhänvisning till vad jag och övriga statsråd har anfört hemställer jag attregeringen i en proposition föreläggerriksdagen vad vi har anfört för de åtgärder och de ändamål som vi har hemställtom. Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad som har anförts för de åtgärder och deändamål som föredragandena har hemställt om. Regeringenbeslutar att de anföranden och förslag som redovisas i underprotokollen skallbifogas propositionen enligt följande: Försvarsdepartementet m. m. Prop. Bilaga1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14februari 1991 Anmälan till proposition om verksamhet och anslag inomtotalförsvaret under /92 I1991 års budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 6) lämnades förslag tillverksamhet och anslag för /92 för littera A. Försvarsdepartementetm. Verksamhetoch anslag för den militära och civila delen av totalförsvaret samt littera L.Övriga ändamål bröts ut ur budgetpropositionen för att nu redovisas samlat idenna proposition. Härföreliggande budgetförslag för verksamhet och anslag inom totalförsvaretinleds med överväganden bl. a. om det kommande försvarsbeslutet ochsäkerhetspolitiken. Därefter redovisas utvecklingen av den finansiellastyrningen av totalförsvaret. Jag redovisar sedan det fortsatta utvecklingsarbetetinom försvarsdepartementets verksamhetsområde. Därefter behandlas vissagrundläggande ekonomiska frågor. Härpå följer mina förslag till inriktning ochanslag för det militära och civila försvaret samt övriga ändamål. a. förslag angående försvarsindustrin, anställd personal ochvärnpliktiga. 1propositionen anförs att den genomgripande förbättringen i relationerna mellanFörenta staterna och , frigörelsen i ochTysklands enande skapat nya förutsättningar för utveckling. Enbetydande uttunning av de militära styrkorna i haröverenskommits. I denna situation bör försvarspolitik kännetecknas avå ena sidan öppenhet för de förändringar som ter sig långsiktiga, å andra sidanfasthet för att fortsatt bidra till lugn och stabilitet i en nordisk miljö sompräglas av mer eller mindre permanenta strategiska stormaktsintressen. Ipropositionen föreslås att arméns krigsorganisation reduceras från tjugoen tillarton brigader. SveaIngenjörregemente i som enligt tidigare beslut skall flytta tillSträngnäs föreslås i stället läggas ned. Besparingaravseende repetitionsutbildningen föreslås ske. Antaletvärnpliktiga som genomgår försök med fem månaders grundutbildning bör öka. Dagersättningenför värnpliktiga föreslås öka med till trettiofyra kronor per dag. BeträffandeJAS 39-projektet anmäls att det har försenats ytterligare. Tidigareinriktning att beslut om anskaffning av delserie två av JAS 39 Prop.1990/91:102 fattas ändras. Projektets fortsattainriktning bör Bilaga 1 avgöras när överläggningar och förhandlingar och kommit avsevärt längre ochförnyade offerter om fortsatt produktion av flygplan efter de trettio förstahar förhandlats. Vidareredovisas inriktningen av det fortsatta utvecklingsarbetet inomverksamhetsområdet. Ett antal översyner av ansvars- och rollfördelningen samtmyndighetsstrukturen föreslås. 1991års budgetproposition, bilaga 6, innehåller en preliminär sammanställning överförändringar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde i förhållande tillstatsbudgeten för /91. Den slutliga sammanställningen framgår avföljande tabell (milj. F. Gemensamma myndigheter m.m. - F 15. - Anslaget F 16. Reserv för det mili- -123,0 - Anslaget G 1.- G 6. - Anslaget G 7. -100,0 Summa B - G (totalförsvarets militära Civil ledning och samordning 1, Befolkningsskydd och räddnings- (utom livsmedelsförsörjning och Summa H - K (försvarsdepartementets andel av total- försvarets civila del) -117,2 Summa för fjärde huvudtiteln Sedanföregående budgetår har följande förändringar genomförts i anslagsstrukturen.Förändringarna för anslagen under den civila delen av totalförsvaret redovisas närmareunder avsnittet 3.6. inom den militära delen av totalförsvaret Reserv för det militära försvaret H I. Överstyrelsenför civil beredskap: Investeringar för civil beredskap Förvaltningskostnader m. m. inom den civila delen av totalförsvaret m. m. Överstyrelsen för civjl beredskap: K 4.Överstyrelsen för civil beredskap: Täckandeav förluster till följd av statligaberedskapsgarantier m. m. Anslaget utgår Nytt anslag Ny anslagsbenämning, tidigare anslaget H 4. Ny anslagsbenämning, tidigare anslaget K 3. Täckande avförluster till följd av statliga beredskapsgarantier m. m. 1990/91:102Bilaga 1 2 Överväganden 2.1 Utgångspunkter 2.1.1Läget inför planerat försvarsbeslut I1987 års försvarsbeslut (prop. 1986/87:95, FöUl 1, rskr. 310) fastställdesinriktningen av säkerhets- och försvarspolitiken och totalförsvarets utvecklingunder perioden /88 - 1991/92. Förutsättningarnaför att genomföra försvarsbeslut har förändrats i flera avseenden.Detta blev uppenbart . Regeringen tillsatte därför idecember 1988 en parlamentariskt sammansatt kommitté (dir. 1988:87) meduppgift att förbereda ett nytt försvarsbeslut . Kommittén antognamnet försvarskommitté. Försvarskommitténhar i ett första delbetänkande (SOU 1989:46) Arméns utveckling och försvaretsplaneringssystem behandlat frågor om arméns utbildningssystem ochgrundorganisation. Kommittén har vidare granskat försvarets planeringssystemmot bakgrund främst av konstaterade brister försvarsbeslut.Riksdagen (prop. 1989/90:9, FöU3, rskr. 87) beslutade med anledning härav idecember 1989. Iett andra delbetänkande (SOU 1990:5) Svensk säkerhetspolitik i en föränderligvärld uttalade kommittén att svårigheten att göra långsiktiga säkerhetspolitiskabedömningar har framstått som exceptionellt stor under Prop. just den tid, ,som kommittén haft att arbeta med dessa frågor. Underutarbetandet av betänkandet har enligt kommittén inträffat fler händelserav grundläggande säkerhetspolitisk betydelse i än sammantagetunder större delen av efterkrigstiden. handlades.Flertalet remissinstanser godtog kommitténs beskrivning av utvecklingeni omvärlden, men i fråga om slutsatserna gick åsikterna isär. 1ett ytterligare delbetänkande (Ds 1990:5) Totalförsvarets planering inför 1991års försvarsbeslut redovisade kommittén sin syn på de riktlinjer som bör gällaför myndigheternas programplanering års försvarsbeslut.Myndigheternas programplaner överlämnades till regeringen under september1990. Förutsättningarnaför att fatta ett långsiktigt försvarsbeslut förändrades underhösten 1990. Den säkerhetspolitiska utvecklingen var om möjligt ännu snabbareunder än då försvarskommitté skrevsitt säkerhetspolitiska betänkande. Det blev därför enligt försvarskommitténinte möjligt att fatta ett långsiktigt försvarsbeslut . Regeringenbeslutade därför att den inriktning av 1988 årsförsvarskommittés arbete som lagts fast i direktiven till kommittén inte längreskall gälla. Regeringen har beslutat att kommittén skall ombildas till enberedning med företrädare för regeringen och riksdagspartierna för samråd ifrågor som rör inriktningen av totalföirsvaret /93 - 1996/97.Något förslag till långsiktigt försvarsbeslut för perioden fr. o. m. budgetåret1991/92 lämnas sålunda inte . 1988års försvarskommitté lämnade inte något slutbetänkande. rapporter från fem arbetsgrupper inom kommittén rörandeförsvarsindustri frågor, personal- och värnpliktsfrågor, priskompensation,sjukvården i kris och krig samt nedrustningsfrågor. Dessa arbetsgruppersrapporter (SOU 1990:108) har inte behandlats av kommittén ellerremissbehandlats. De kommer dock att användas som underlag för den fortsattaberedningen av ett nytt försvarsbeslut . Dådet inte finns något förslag till långsiktig inriktning avkrigsorganisationen för det militära försvaret och en motsvarande inriktningsaknas för ett långsiktigt beslut om den civila delen av totalförsvaret /92 karaktären av ett mellanår eller, om man så vill, åretmellan två försvarsbeslutsperioder. Förutsättningen för att hantera budgetåretbestäms av mellanårskaraktären och av i första hand tre faktorer, nämligen det ekonomiska läget. Jaglämnar i det följande min syn på dessa tre faktorer. 2.1.2Säkerhetspolitiska överväganden Prop. 1990/91: 102 Sverigessäkerhetspolitik syftar ytterst till att bevara vårt lands frihet och tganationella oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål är att i alla lägen och iformer som vi själva väljer trygga en nationell handlingsfrihet för att kunnautveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annathänseende, samt i samband därmed utåt verka för fortsatt avspänning, samarbeteoch fredlig utveckling. Ett viktigt led i dessa strävanden är att bidra tillfortsatt lugn och stabilitet i och att minska riskerna för att Sverigedras in i krig eller konflikter. Säkerhetspolitikenformas väsentligen i ett samspel mellan utrikespolitiken ochförsvarspolitiken. Huvudlinjen i denna politik är neutralitetspolitiken alliansfrihet i fred, syftande till neutralitet i krig. Denna är fast förankradhos det svenska folket. Neutralitetspolitikenscentrala syfte är sålunda att genom ett konsekvent avstående från militäroperativ samverkan med andra stater framgångsrikt kunna hävda vår neutraliteti händelse av krig. Neutralitetspolitikenbidrar i fred till stabilitet och avspänning i vår del av världen, och utgörsamtidigt en viktig grund för vårt internationella arbete för säkerhet,samverkan och solidaritet. Neutralitetspolitikenförutsätter en fast och konsekvent försvarspolitik, som skapar förtroende iomvärlden för vår vilja och förmåga att försvara oss. Densäkerhetspolitiska miljön i vår del av världen har under de senaste årengenomgått grundläggande förändringar i såväl politiskt som militärt avseende.Även om förändringsprocessen är koncentrerad till Öst- och , långtgående, och i sina huvuddrag positiva konsekvenser för hela ,liksom för relationerna mellan och . Dennaprocess har lett till en i det närmaste total avveckling av den tidigaresovjetiska politiska och militära hegemonin över de forna allierade inomWarszawapakten (WP). Av en mängd skäl är det uppenbart att denna utveckling ärutan återvändo. Sovjetunionensfortsatta utveckling är osäker. Ytterligare bakslag i den pågående omdaningsprocessenär av många skäl sannolika. Inte minst utvecklingen i inger oro. Dennaosäkerhet om en närbelägen stormakts framtid är självfallet en viktig faktor iett svenskt säkerhetspolitiskt sammanhang. Deenskilda väststaterna, såväl som de västliga samarbetsorganisationerna,påverkas alla i större eller mindre utsträckning av utvecklingen i Öst. Förförsvarsalliansen innebär utvecklingen en i grunden förändrad militärhotbild, där ett omfattande, överraskande östligt anfall i kanavskrivas som planeringsgrund. Detta är en annan viktig faktor för svensksäkerhetspolitik. Detvå militäralliansernas roll och ställning har sålunda radikalt förändrats. WPhar i praktiken upphört som militärt samarbetsorgan. Vid NA-TOs senaste toppmötesommaren förutskickades en anpassning av NATO till den nya situationengenom bl. a. en förstärkning av organisatio- nens politiska roll. Denvikt som huvuddelen av de västeuropeiska natio- Prop. 1990/91:102 nernafäster vid de säkerhetspolitiska banden till talar starkt för att Bilaga 1 NATO kommer att vara den organisation i vilkendessa stater tillsammans med och bedriver sitt försvarspolitiskasamarbete. Samarbetetinom den europeiska säkerhetskonferensen ram inleddes på 1970-talet.Helsingforsdokumentet 1975 var resultatet av en försiktig balansgång mellan åena sidan ansträngningar att stärka säkerheten och befästa ett politiskt statusquo, å andra sidan ambitioner att främja förändringar och reformer, isynnerhet genom att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Undersenare tid har ytterligare överenskommelser om militära förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder träffats inom ESK-processens ram, somviktiga förhandlingar mellan NATO och WP om nedrustning, med koncentration tillCentraleuropa, också förts under ESKs paraply. Toppmötet i i november1990 bekräftar och konsoliderar ESKs roll som forum för säkerhetspolitiskdialog och fredligt öst'Västsamarbete i det nya . EGgenomgår f n. en snabb utveckling som tar sig uttryck i såväl en fördjupning avsamverkan mellan de nuvarande medlemsstaterna, som en diskussion om enbreddning av medlemskretsen. EG är därmed också en av de viktigastedrivkrafterna i processen att successivt binda samman allt flera av Europasstater i ett mångfacetterat mönster av fredligt samarbete. Idet nu framväxande har den militära fiendebilden mellan NATO ochSovjetunionen bleknat. En betydande uttunning av styrkorna i haröverenskommits. Trots det förbättrade politiska klimatet, och även sedan deöverenskomna minskningarna av stridskrafterna i genomförts, kommerstormakterna dock att vidmakthålla stora militära styrkor. Ivad gäller utvecklingen utanför har länge framstått somdet för internationell fred och säkerhet mest hotande regionalakonfliktområdet. Detta sammanhänger bland annat med de djupa och komplexamotsättningarna i denna region, områdets strategiska betydelse inte minst pågrund av oljetillgångarna och de stormaktsintressen som bl. a. av detta skälkommit att göra sig gällande i denna del av världen. Även vid sidan av detaktuella finns anledning att räkna med fortsattamotsättningar och konflikter i området. Risken att en sådan konflikt i militärmening sprids till är självfallet väsentligt mindre i ettsamarbetsinriktat stormaktsklimat. Däremot kan varje större krig i eller hotet härom även få vittgående konsekvenser för deinternationella oljepriserna, och därmed också för den internationellakonjunkturutvecklingen. Skulle krigshandlingarna leda till förstörelse av enstörre del av oljeproduktionskapaciteten i området, är en global oljebristofrånkomlig. Säkerheteni nordvästra är starkt knuten till den vidare europeiskasäkerhetssituationen. uppvisar och dess närområde vissasärdrag i såväl politiskt som militärstrategiskt avseende, i förhållande tillEuropa i dess helhet. Detnordiska området karakteriseras av en grundläggande stabilitet i 10 vad avser den politiskasituationen och den säkerhetspolitik som förs av de Prop. 1990/91:102 nordiskaländerna. Dessa har i många avseenden sammanfallande intres- Bilaga 1 sen.Trots skillnader i säkerhetspolitisk orientering har de ofta kunnat verkagemensamt, bland annat inom och andra internationellaorganisationer. En förutsättning för detta samarbete är de nordiska ländernasgemensamma kultur och grundläggande respekt för varandras säkerhetspolitiskalösningar och politiska ställningstaganden. Detnordeuropeiska och nordatlantiska områdets strategiska betydelse sammmanhängeri väsentlig grad med vissa grundläggande militärstrategiska intressen för USAsoch del. Främst avser de den globala kärnvapenbalansen, liksommarinstrategiska och luftoperativa förhållanden. Dessa har berörtsendast i ringa utsträckning av de senaste årens nedrustningsprocess mellanmaktblocken och torde inte heller komma att påverkas i grundläggande avseendenexempelvis av ett förestående avtal om begränsning av de strategiskakärnvapnen, ett . Desenaste årens åtaganden om militära förändringar inom maktblocken NATO och WPhar sålunda i första hand berört , medan förhållandena på deeuropeiska flankerna påverkats i långt mindre utsträckning. Det återstår attgöra en fördjupad bedömning av hur den ingångna CFE-överenskommelsenpåverkar vårt omedelbara närområde, dvs. främst nordvästra tyder dock på att effekten blir dels en viss kvalitetshöjning hos flyg-och arméförbanden genom tillförsel av modern materiel från , delsen viss samtidig kvantitetsminskning i vad avser tung arméutrustning, som enföljd av att äldre materiel avvecklas. Sammantagetinnebär sålunda de säkerhetspolitiska förändringar i som redangenomförts resp. avtalats ett allmänt gynnsammare säkerhetspolitiskt klimat,som kommer även till del. Där framträder de europeiska staternasgemensamma intressen av fredlig ekonomisk och industriell samverkan tydligareoch de klassiska öst-västmotsättningarna tonas ned. 1 vad avser de militäraförhållandena sker i grundläggande och oåterkalleligaförändringar. Förhållandena i det nordeuropeiska och nordatlantiska området ärsamtidigt mera oföränderliga, präglade av USAs och grundläggandestrategiska intressen. 1denna situation bör försvarspolitik kännetecknas av å ena sidanöppenhet för de positiva förändringar som ter sig långsiktiga ochoåterkalleliga, å andra sidan fasthet för att fortsatt bidra till lugn ochstabilitet i en nordisk miljö som i betydande utsträckning präglas av mer ellermindre permanenta, strategiska stormaktsintressen. Idet följande redovisar jag min syn på läget i stort inom det svenskatotalförsvaret. Läget präglas av såväl positiva förhållanden som problem. Jagbörjar med det militära försvaret. Tillde positiva inslagen hör att det militära försvarets personal är väl 11 motiverad för sin uppgiftoch gör ett utomordentligt arbete. 1990/91:102 gäller för devärnpliktiga, både de som grundutbildas och de som genomför Bilaga 1repetitionsutbildning. Det militära försvaret har tillförts materiel som itekniskt hänseende står sig väl vid en internationell jämförelse. Detmilitära försvaret lider av innehållsmässiga och organisatoriskabalansproblem. En alltför stor del av de tillgängliga ekonomiska resursernautnyttjas för ändamål som inte kommer krigsorganisationen till godo. Trots attkvalificerad materiel har tillförts försvaret är det uppenbart att en alltmindre del av de samlade resurserna har avsatts till materielutveckling ochmaterielanskaffning. drar för stora resurser i förhållandetill krigsorganisationen. Allt större andel av resurserna har genom ingångnaavtal och lagstiftning förbrukats till förmåner av olika slag. Detta gällerbåde anställda och värnpliktiga i organisationen. framför allt den fredstida är för stor i förhållande till deresurser som står till förfogande. Det är också min uppfattning att dettaproblem måste lösas genom effektiviseringar och omstruktureringar. Enligtmin mening är de redovisade ekonomiska problemen inte resultatet enbart avutvecklingen i närtid, utan även på uteblivna strukturförändringar under enföljd av år. Vihar sannolikt ett av världens mest utvecklade civila försvar. Planeringen inombåde befolkningsskydd och försörjningsberedskap står sig väl vid eninternationell jämförelse. Det förhållande, att jag nu inte kan lägga fram ettlångsiktigt förslag till en ny krigsorganisation för det militära försvaret,påverkar naturligtvis planeringen inom den civila delen av totalförsvaret. Desäkerhetspolitiska förändringarna påverkar naturligtvis också den civila delenav totalförsvaret. Frågan om synen på och utformningen av befolkningens behovav skydd i krig måste omprövas. Mål- och riskanalyserna måste omarbetas innanslutgiltigt ställningstagande kan tas. I övrigt anser jag att problemen inomden civila delen av totalförsvaret är att hänföra mer till ambitionsnivåer ochprioriteringar än till strukturproblem. Ibilaga 1 till årets budgetproposition (prop 1990/91:100) redovisar chefen förfinansdepartementet den ekonomisk-politiska strategin och inriktningen av denekonomiska politiken. Följande riktlinjer bör enligt chefen förfinansdepartementet gälla. Denekonomiska politiken skall skapa förutsättningar för att aktivt och framgångsrikt delta i den internationella integrationen. 2.Den ekonomiska politiken skallmedverka till att bromsa kostnadsutvecklingen och stärka konkurrenskraften föratt hävda sysselsättningen och välfärden. 3.Den ekonomiska politiken skallbidra till tillväxt genom att stimulera produktiviteten och sparandet. Utrymmeskall skapas för investeringar i produktion och infrastruktur; i motsvarandemån måste tillväxten i privat ochoffentlig konsumtion begränsas. Denekonomiska politiken skall bidra till att utjämna levnadsvillko- Prop.1990/91:102 ren och skapa en starkare bas för välfärden genom att arbetslinjen konse- Bilaga 1 Denekonomiska politiken skall medverka till en uthållig tillväxt; produktion och konsumtion måste ställas om så att balansen mellan eko- . nomi och ekologi säkras. Chefenför redovisade vidare de finansiella förutsättningar somgäller för budgetarbetet. Den svenska ekonomin har många starka sidor men ocksåallvarliga problem, främst en låg tillväxt och alltför snabbkostnadsutveckling. De offentliga utgifterna följer till stor del automatisktverkande regler. De växer därför även om inga beslut om nya utgifterfattas. Inkomsterna däremot utvecklas i samma takt som den ekonomiskatillväxten. Det är därför viktigt att bryta det starka utgiftstrycket och attminska de offentliga utgifternas andel av BNP för att kunna främjainvesteringar och få till stånd en högre tillväxt. Den offentliga sektorn harbidragit till att inflationen är hög genom att produktivitetstillväxten inomden offentliga sektorn varit lägre än inom industrin. har denoffentliga sektorns resursanspråk bidragit till inflationen. Detta ställer storakrav på ökad produktivitet och effektivitet samt omprövningar av existerandeutgiftsprogram. Av redovisningen framgår att en av utgångspunkterna är enoförändrad ekonomi med låga löneökningar. Vidareredovisades en ny form av finansiell styrning av statsförvaltningen som byggerpå en ökad mål- och resultatstyrning. Frågor om effektivitet och produktivitetsätts i förgrunden som kraven på uppföljning och utvärdering skärps. Utgiftsexpansioneninom förvaltningen måste brytas och ett resultattän-kande införas. En ökadefterfrågestyrning eftersträvas. En viktig komponent i detta är att brytakompensationsautomatiken för myndigheternas kostnadsökningar. Avindexering,effektivare lösningar, ökad produktivitet och nytänkande är andra viktigakomponenter i den förändrade styrningen. Ibilaga 2 till budgetproposition (prop. 1990/91:100) redovisar chefenför vissa andra frågor som rör förnyelsen av den offentligasektorn. Utgångspunkterna för reformarbetet är följande. Jagkommer i det följande att redovisa ett antal planerade åtgärder för att inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde omsätta riktlinjerna i budgetpropositionensbilaga 1 och 2. Till de övriga ekonomiska förutsättningarna återkommer jag idet följande. 2.2 I avvaktan på ett nytt långsiktigt försvarsbeslut Budgetåret1991/92 får som jag sagt karaktären av mellan Ett mera långsiktigt försvarsbeslut avses fattas 13 av under våren1992. Vi känner sålunda inte nu den framtida Prop. 1990/91:102krigsorganisationens utformning och därmed kan inte nödvändiga besked Bilaga 1 ges vad avser t. ex. fredsorganisationens storlek eller detlångsiktiga mate-rielbehovet för det militära försvaret. Detta förhållande fårockså vissa effekter på den civila delen av totalförsvaret. Dethandlar följaktligen om att finna en metod att föra totalförsvaret /92 fram till tidpunkten för nästa försvarsbeslut. Hänsyn måstetas till beslutsläget och tidigare beskrivna ingångsvärden.