prop · GE0366 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:66 om ersättare för justitieråd och regeringsråd Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att justitieråd och regeringsråd som har avgått medålderspension skall kunna tillfälligt tjänstgöra i högsta domstolen resp.regeringsrätten. Sådan tillfällig tjänstgöring skall kunna komma i fråga då ettjustitieråd eller ett regeringsråd är förhindrat att tjänstgöra på grund avsjukdom eller därmed jämförlig omständighet och det behövs en ersättare. Denföreslagna ordningen som bl. a. föranleder en ändring i regeringsformen föreslås träda i kraft den . 1 1990/91. Lag om ändring i regeringsformen Härigenomföreskrivs att 11 kap. I § regeringsformen' skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 11 kap. är högstaallmänna domstol och regeringsrätten högsta förvaltningsdomstol. Rätten att fåmål prövat av högsta domstolen eller regeringsrätten kan begränsas genom lag.1 högsta domstolen och regeringsrätten får endast den tjänstgöra såsomledamot som har utnämnts till ordinarie domare i domstolen. är högstaallmänna domstol och regeringsrätten högsta förvaltningsdomstol. Rätten att fåmål prövat av högsta domstolen eller regeringsrätten kan begränsas genom lag.I högsta domstolen och regeringsrätten får endast den tjänstgöra såsomledamot som är eller har varit ordinarie domare i domstolen. Annandomstol än högsta domstolen eller regeringsrätten inrättas med stöd av lag. Omförbud mot inrättande av domstol i vissa fall föreskrives i 2 kap. 11 § förstastycket. Viddomstol som avses i andra stycket skall finnas ordinarie domare. I fråga omdomstol som har inrättats för handläggning av en viss bestämd grupp eller vissabestämda grupper av mål får dock i lag göras undantag härifrån. Dennalag träder i kraft den . Regeringsformenomtryckt 1988:1 444. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 3 kap. 4 § och 4 kap. 2 § skall ha följandelydelse. 3 kap. 4§' Högstadomstolen utgöres av tjugotvå justitieråd eller det högre antal som avsärskilda skäl finnes erforderligt. Justitieråden skola vara lagfarna. De fäicke inneha eller utöva annat ämbete. Regeringenförordnar ett av justitieråden att vara domstolens ordförande. Högstadomstolen skall vara delad i två eller flera avdelningar. Avdelningarna äro likabehöriga att upptaga mål, som högsta domstolen handlägger. Högstadomstolens ordförande är tillika ordförande på en avdelning. Ordförande påannan avdelning är det justitieråd som regeringen förordnar. Justitierådenindelas till tjänstgöring på avdelningarna enligt grundersom högsta domstolen beslutar. När ett justitieråd på grund av sjukdom eder därmed jämförlig omständighetinte kan tjänstgöra högsta domstolen, får den som avgått med ålderspensionfrån sin tjänst som justitieråd förordnas att tillfälligt tjänstgöra somersättare. Vad sorn i lag eder annan förjätt-ning jöreskrivs om justitierådskall även tillämpas på ersättare. Domare,som avses i 1 kap. 2 §, 2 Domare, som avses i I kap. 2 §, 2 kap.3 § eller 3 kap. 4 §, utnämns av kap. 3 § eller 3 kap. 4 § jörsta styc- regeringen. ket, utnämns av regeringen. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1974:573. - Senaste lydelse 1985:934. 3 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenomföreskrivs att 3§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar' skall haföljande lydelse. 3§Regeringsrätten består av aderton regeringsråd eller det högre antal som avsärskilda skäl finnes erforderligt. Minst två tredjedelar av antalet regeringsrådskall vara lagfarna. Regeringsråden får icke inneha eller utöva annat ämbete. Regeringsrådutnämnes av regeringen. Regeringen förordnar ett av regeringsråden att varadomstolens ordförande. När ett regeringsråd på grund av sjukdom eller därmed jämjörlig om- \ ständighetinte kan tjänstgöra i regeringsrätten, jår den som avgått med ålderspension jrånsin tjänst som regeringsråd jörordnas att tillfälligt tjänstgöra somersättare. Vad sotn i lag eller annan författning föreskrivs om regeringsrådskall även tillämpas på ersättare. Om regeringsråds tjänstgöring i lagrådet ärsärskilt föreskrivet. Dennalag träder i kraft . Lagenomtryckt 1981:1 323. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , . Proposition om ersättare för justitieråd och regeringsråd Högstadomstolen (HD) har i en framställning till regeringen föreslagit att det införsregler om möjlighet för justitieråd som har avgått med ålderspension att undervissa förutsättningar tillfälligt tjänstgöra i HD som ersättare för ledamot. Iframställningen åberopas en promemoria som har utarbetats av en inom HDtillsatt arbetsgrupp. Till protokollet i detta ärende bör promemorian fogas sombilaga 1. Yttranden har avgetts av ombudsmän,regeringsrätten, justitiekanslern, , riksåklagaren, , och akademikerscentralorganisation (). Remissyttrandena finns tillgängliga ilagstiftningsärendet (dnr 90 1259). Jag avser att nu ta upp den fråga sombehandlas i promemorian. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande överjustitiedepartementets förslag till ändringar i (RB) ochlagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar (omtryckt 1981:1 323). De tilllagrådet överlämnade förslagen överensstämmer med de lagförslag som jag avseratt lägga fram . Lagrådet har lämnat de remitterade förslagen utanerinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 2. ti /91. Mittförslag: Genom ändringar i bl.a. regeringsformen ges högsta domstolen ochregeringsrätten möjlighet att förordna tillfälliga ersättare för en ledamot iresp. domstol som på grund av sjukdom eller någon jämförlig omständighet ärförhindrad att tjänstgöra i domstolen. Promemoriansförslag överensstämmer i sak med mitt. dock att något förslag inte lämnas ifråga om regeringsrätten. Remissinstansernatillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget om att införa en möjlighet attförordna ersättare för justitieråd. Regeringsrätten föreslår att en motsvarandemöjlighet införs när det gäller ersättare för regeringsråd. Samma uppfattninghar chefsjustitieombudsmannen (JO), som dock föreslår en delvis annan författningsmässiglösning än i promemorian. Skälenför mitt förslag: Enligt 11 kap. 1 § regeringsformen, RF (omtryckt 1988:1 444),får endast den tjänstgöra såsom ledamot i och regeringsrätten som harutnämnts till ordinarie domare i domstolen. I3 kap. 4 § RB föreskrivs att HD utgörs av 22 justitieråd eller det högre antalsom av särskilda skäl anses erforderiigt. Motsvarande bestämmelse förregeringsrätten finns i 3 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Därföreskrivs att regeringsrätten består av 18 regeringsråd eller det högre antalsom av särskilda skäl anses erforderligt. Justitieråd och regeringsråd utnämnsav regeringen (4 kap. 2 § RB och 3 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar). Förnärvarande tjänstgör 24 justitieråd i HD och 21 regeringsråd i regeringsrätten. Iarbetsrättsligt hänseende gäller för justitieråd och regeringsråd i principlagen (1976:600) om offentlig anställning, (omtryckt 1987:1 000). Reglernai om disciplinansvar (10 kap.) och om åtalsanmälan (12 kap.) tillämpas dockinte i fråga om justitieråd och regeringsråd, och inte heller bestämmelserna omrättegång m.m. (16 kap.) och om verkställighet av beslut (17 kap.). 1 ställetgäller om åtal m. m. det som föreskrivs i 12 kap. 8 § RF. Någrabestämmelser om ersättare för justitieråd och regeringsråd finns inte. Ipromemorian har som skäl för förslaget åberopats att det vid frånvaro av ett justitierådpå grund av sjukdom eller liknande omständighet kan finnas behov av altförordna en tillfällig ersättare. Nuvarande ordning, där någon sådan möjlighetinte finns, innebär enligt HD att det är naturiigt att justitieråd för attinte försvåra arbetssituationen för sina kollegor går till arbetet trots attde är sjuka. Vidare har från HD:s sida åberopats att en ordning som gör detmöjligt att förordna ersättare skulle vara fördelaktig också med hänsyn tillmöjligheterna att minska antalet justitieråd till vad RB föreskriversom huvudregel. Föregen del vill jag först peka på att behovet av en ordning med ersättare i HD naturiigtvisberor på vilket utrymme det finns i den norma- Prop. 1990/91:66 laorganisationen att klara oförutsedd frånvaro av ledamöter. HDfick sin nuvarande roll genom en reform . HD gavs då i princip ställningensom prejudikatinstans. Tillsammans med de kraftiga begränsningar avmöjligheterna till fullföljd som reformen innebar ansågs det i ett längreperspektiv befogat att utgå från en betydande nedgång i HD:s arbetsbörda.Därvid framhölls att ledamotsantalet borde kunna nedbringasväsentligt. Som en följd av de ändrade fullföljdsreglerna beslutades samtidigtatt antalet ledamöter i HD skulle nedbringas från 24 till 22. Antaletöverklaganden kom dock inte att minska på det sätt man hade räknat med utanökade i stället kraftigt. För att bl. a. komma till rätta med HD:s växandearbetsbörda genomfördes en ny reform som syftade till att lätta påarbetsbördan. Ytterligareen reform med syftet att bl. a. utnyttja HD:s resurser på bästa sättgenomfördes . Den reformen innebar bl. a. att HD kan begränsa sinprövning till en prejudikatfråga i målet. Domförhetsreglerna ändrades ocksåför att mål inte skall handläggas av fler justitieråd än målets beskaffenhetkräver. Densamlade effekten av de nu redovisade reformerna torde utgöra en god grund förHD att i allt större utsträckning kunna ägna sig åt sin primärauppgift, nämligen rättsbildningen. Reformerna torde också ha medfört en minskadarbetsbörda för justitieråden. Som påtalas i promemorian har fr.o.m. den 1mars 1990 antalet ledamöter i HD minskat med en, från 25 till 24.Förhoppningsvis kan på antalet ledamöter minskas ytteriigare. Detär därvid angeläget att arbetet i HD kan organiseras på ett sätt som är ägnatatt främja en sådan utveckling. Ett sätt att skapa en ökad flexibilitet isystemet kan vara att på sätt som föreslås i promemorian ge HD möjlighet att ibegränsad utsträckning förordna vikarier för ledamöter som blir sjuka ellerliknande. Behovet av en sådan ändring är i och för sig inte trängande, meneftersom förslaget enligt promemorian bör föranleda ändring i RF är detlämpligt att nu ta upp frågan till behandling. Ävenom det finns vissa omständigheter bl.a. domförhetsreglerna som gör attbehovet av ersättare inte torde vara lika stort i regeringsrätten som i HDdelar jag ändå den uppfattning som på denna punkt har framförts av ett par avremissinstanserna, bl.a. regeringsrätten, nämligen att samma ordning bör gälla ibåda domstolarna. För övrigt har det enligt min mening ett värde i sig att deregelsystem som styr verksamheten i de båda högsta domstolsinstanserna istörsta möjliga utsträckning överensstämmer med varandra. Enligtmin mening bör som HD har föreslagit en möjlighet att förordna ersättare begränsas till att avse enbart frånvaro som har sin grund i sjukdom eller liknande, t.ex. föräldraledighet av kortvarig natur. Att, som ett par remissinstanser har uttalat sig för, möjliggöra förordnande av ersättare även i andra situationer anser jag således vara att avvika för mycket från de principer som bär upp reglerna i 11 kap. 1 § RF. En ordning med ersättare bör sålunda begränsas till att avse endast sådana 7 undantagsfalldär ett akut behov av ersättare uppstår. Ett förordnande som Prop.1990/91:66 ersättare bör därför vara helt kortvarigt. Närdet gäller frågan om vilka personer som skall kunna komma i fråga förtjänstgöring som ersättare bör enligt min mening endast justitieråd och regeringsrådsom har avgått med ålderspension komma i fråga. Skälen för det är flera. Somframhållits i promemorian synes det med tanke på domstolarnas oberoende varanaturligt att begränsa kretsen av ersättare på ett sådant sätt att ersättarnanormalt är aktuella för andra utnämningar eller förordnanden frånstatsmakternas sida. Det är också en fördel att ersättaren är så bekant med desärskilda rutiner som gäller i domstolen att arbetet fungerar lika smidigt som nären ordinarie ledamot sätts in. Eftersomdet blir fråga om korta förordnanden som kan avse enskilda mål bör avkonstitutionella skäl och av hänsyn till de båda domstolarnas oberoendeersättare förordnas av domstolen själv. För en sådan ordning talar självfalletockså praktiska skäl eftersom behov av ersättare i regel torde komma att uppståmycket hastigt. Närdet gäller frågan om vilka lagändringar som behövs för att få till stånd ensådan ordning som jag nu föreslår delar jag den uppfattning som flera avremissinstanserna gett uttryck för, nämligen att den tidigare nämndabestämmelsen i 11 kap. 1 § RF bör ändras. Det bör av bestämmelsen klart framgåatt som ledamot i och regeringsrätten kan tjänstgöra inte bara den som ärutan också den som har varit ordinarie domare i domstolen. Denna formuleringinnefattar som har påpekats av JO i och för sig även sådana justitieråd ochregeringsråd som har avgått av andra skäl än ålderspension, men med delagändringar i övrigt som föreslås kan det enligt min mening inte uppstå någraoklarheter om att det endast är ålderspensionerade justitieråd och regeringsrådsom skall komma i fråga som ersättare. Regleromatt det är HD och regeringsrätten som skall förordna ersättarna kan på grundav formuleringen av bestämmelsen i 11 kap. 9 § RF inte ges i RB eller lagen omallmänna förvaltningsdomstolar. I enlighet med vad som föreslås i promemorianbör sådana regler i stället tas in i förordningen (1979:567) med instruktionför högsta domstolen och förordningen (1979:568) med instruktion förregeringsrätten. Utöverden nämnda grundlagsändringen krävs också vissa ytterligare bestämmelser. Medhänsyn till frågans principiella betydelse bör bl.a. de närmareförutsättningarna för alt förordna ersättare för justitieråd och regeringsrådanges i lag. Regleringen bör lämpligen ske genom att det i 3 kap. 4 § RB och 3§ lagen om allmänna förvaltningsdomstolar anges att, när ett justitieråd ellerett regeringsråd på grund av sjukdom eller därmed jämförlig omständighet intekan tjänstgöra, ett justitieråd och regeringsråd som har avgått medålderspension får förordnas att tillfälligt tjänstgöra som ersättare. Närdet gäller frågan om vad som skall gälla för den som tjänstgör som ersättare bör utgångspunkten vara att för ersättare bör gälla samma regler som för justitieråd och regeringsråd. Somliga regler kommer att bli direkt tillämpliga även på ersättare medan andra endast omfattar ordinarie do- 8 mare.Lämpligen bör i enlighet med vad som anges i promemorian i 3 kap. Prop.1990/91:66 4 § RB och 3 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar anges att vadsom i lag eller annan författning föreskrivs om justitieråd resp. regeringsrådi tillämpliga delar skall gälla också beträffande den som förordnas atttjänstgöra som ersättare. JOhar i sitt remissyttrande pekat på en närmast lagteknisk fråga som rör den i RFföreskrivna möjligheten för regeringen att delegera rätten att utnämnaordinarie domare. Frågan rör bl.a. i RB meddelade bestämmelser om utnämning avdomare. Den kräver emellertid ytteriigare överväganden, bl.a. med hänsyn tillatt motsvarande problematik gäller även andra typer av tjänster (jfr 7 kap. 3 §RB). Den bör därför tas upp i ett senare sammanhang. Dekostnadsökningar som förslaget kan föranleda torde vara försumbara och rymssålunda inom ramen för tillgängliga resurser. Även på ganska kort sikt kanförslaget bidra till besparingar genom att det underlättar möjligheterna attminska antalet ordinarie ledamöter i de båda högsta instanserna. Det tordeockså vara ägnat att bidra till en snabbare målgenomströmning vilket är enfördel ur kostnadssynpunkt. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagom ändring i regeringsformen, 2.lag om ändring irättegångsbalken, 3.lag om ändring i lagen (1971:289)om allmänna förvaltningsdomstolar. 4.1 Förslaget till lag om ändring i regeringsformen Somframhållits redan i den allmänna motiveringen har gjorts en ändring för att detskall stå helt klart att som ledamot i och regeringsrätten får tjänstgöra intebara den som är ordinarie domare utan också den som har varit ordinarie domarei domstolen. Bestämmelsen reglerar inte vilka förutsättningar som skall gällaför förordnande av tillfälliga ersättare. Dessa får bestämmas i lag. Iinstruktionerna för HD och regeringsrätten bör föreskrivas vem som skall ha behörighetenatt förordna tillfälliga ersättare. 4.2Förslaget till lagom ändring i Prop. 1ett nytt sjätte stycke öppnas möjligheter för HD att förordna ersättare för ettjustitieråd som tillfälligt inte kan tjänstgöra på grund av sjukdom eller liknande.Enligt förslaget får endast den som avgått med ålderspension från sin tjänstsom justitieråd lörordnas att tjänstgöra som ersättare. Föreskrifter om en övreåldersgräns för tjänstgöring som ersättare har inte ansetts behövliga. Deprinciper som tillämpas för pensionerade justitie-råds och regeringsrådstjänstgöring i lagrådet torde i tillämpliga delar kunna tjäna som förebild. allmänna motiveringen har översiktligt angivits i vilka situationer ersättarebör kunna förordnas. För att i så liten grad som möjligt begränsa principen attendast ordinarie domare vid domstolen skall tjänstgöra såsom ledamot harramarna satts ganska snävt. Möjligheten att förordna ersättare har därförinskränkts till att avse endast sådana undantagsfall där ett akut behov aversättare uppstår. I lagtexten nämns sjukdom eller därmed jämförligomständighet. Med det sist nämnda uttrycket avses i första handföräldraledighet av sådana skäl som kan ge rätt till tillfällig föräldrapenningeller annan plötslig frånvaro av personliga skäl. Däremot får det självfalletinte förekomma att ersättare förordnas därför att den ordinarie ledamoten harsådana andra arbetsengagemang utanför HD att han behöver lättnad iarbetsbördan. Dettorde inte finns något behov av att i lagen ange en längsta tillåten tid förett förordnande. Den föreslagna lokutionen ger tillräckligt klart uttryck föratt endast kortvariga förordnanden avses. Sådana förordnanden torde inte annatän undantagsvis sträcka sig längre än . Degrundläggande förutsättningarna för förordnande av tillfälliga ersättare ärsammanfattningsvis att frånvaron skall vara oplanerad, att akut behov aversättare uppkommit och att frånvaron förväntas bli endast kortvarig. Förordnandenom ersättare bör följa samma regler som andra administrativa beslut i HD och iförsta hand beslutas av domstolens ordförande (jfr 23 § förordningen /I979:567/med instruktion för högsta domstolen). För att motverka misstankar om attovidkommande hänsyn tas då ersättare förordnas framstår det som angeläget attersättare förordnas enligt en bestämd ordning som är uppbyggd efter objektivagrunder. Sådana föreskrifter kan tas in i HD:s arbetsordning. Idet föreslagna sjätte stycket fijreskrivs slutligen att vad som i lag eller annanförfattning föreskrivs om justitieråd skall tillämpas även på ersättare för justitieråd.Därmed kommer samma regelsystem att gälla som för ordinarie ledamöter. 4 kap. Prop.1990/91:66 Idenna paragraf föreskrivs att regeringen utnämner domare som avses i bl. 4 § RB. Enligt förslaget kommer det senare lagrummet även att regleratillfälliga ersättare för justitieråd som skall förordnas av HD. På grund häravmåste hänvisningen justeras. 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar Paragrafenhar ändrats på motsvarande sätt som 3 kap. 4 § RB. Vad som sagts om justitierådi anslutning till sistnämnda paragraf gäller givetvis i motsvarandeutsträckning beträffande ersättare för regeringsråd. På samma sätt som i HDbör förordnanden normalt kunna beslutas av regeringsrättens ordförande (jfr 21§ förordningen /1979:568/ med instruktion för regeringsrätten) och föreskrifterom turordning kunna tas in i regeringsrättens arbetsordning. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta dels förslaget till 1. lagom ändring i regeringsformen delsde av lagrådet granskade förslagen till 2.lag om ändring irättegångsbalken 3.lag om ändring i lagen (1971:289)om allmänna förvaltningsdomstolar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Möjlighet för avgångna justitieråd att tjänstgöra i Pop-1990/91:66 högsta domstolen ' ' Enligt11 kap. 1 § regeringsformen får endast den tjänstgöra såsom ledamot i högstadomstolen, liksom i regeringsrätten, som har utnämnts till ordinarie domare idomstolen. I 3 kap. 4 § föreskrivs att högsta domstolen utgöresav tjugotvå justitieråd eller det högre antal som av särskilda skäl anseserforderligt. Justitieråd utses av regeringen (4 kap. 2 § ). I arbetsrättsligthänseende gäller lagen (1976:600) om offentlig anställning i princip i fråga omjustitieråd och regeringsråd med vissa undantag (1 kap. 3 § nämnda lag). Lagensregler om disciplinansvar (10 kap.) och om åtalsanmälan (12 kap.) tillämpasinte i fråga om justitieråd och regeringsråd. Inte heller reglerna om rättegång(16 kap.) och om verkställighet av beslut (17 kap.) gäller i fråga om justitierådoch regeringsråd. Frånoch med har antalet justitieråd i minskat meden ledamot, från tjugofem till tjugofyra. Det innebär att, om fyra justitierådtjänstgör i lagrådet, en av domstolens tre avdelningar har sex ledamöter och deövriga normalt sju. Detfår anses önskvärt att antalet justitieråd reduceras ytterligare.En sådan reduktion torde, efter den rationalisering av domstolens arbete somskett särskilt genom vissa ändringar i domförhetsreglerna, kunnagenomföras med betydligt mindre svårigheter . Framför allt medavdelningar om sex ledamöter kan emellertid vissa probelm komma upp bl.a. vidledamöternas sjukfrånvaro. Detta aktualiserar en fråga som tidigare tagits uppi HD:s remissyttrande över rättegångsutredningens betänkande (SOU 1986:1)Högsta domstolens arbetsformer, dock utan att det lett till lagändring:angående möjligheten att förordna avgångna justitieråd att tillfälligttjänstgöra i HD. (Jfr även SOU 1971:59 s. 63). Det kan anmärkas att iDanmark, och pensionsåldern för domare i de högsta instanserna är70 år. Normaltgäller i både offentliga och privata arbetsförhållanden, att när enarbetstagare på grund av sjukdom eller annat förhinder inte kan tjänstgöra arbetsgivarenhar möjlighet att genom omplaceringar eller anlitande av vikarie förebyggastörningar i arbetets jämna gång. Som framgår av det föregående finns intesamma möjligheter för högsta domstolens del. Åtskilligaskäl synes tala för att man redan nu bör införa en ordning enligt vilken ett avgånget justitieråd kan tjänstgöra i sådana situationer. Framför allt en ledamots plötsliga sjukdom kan göra det nödvändigt att snabbt finna en ersättare. Det kan vara svårt för en annan ledamot på samma avdelning att rycka in, eftersom han ofta planerat för annat arbete den aktuella dagen. Även om det går att finna en ersättare 12 från någon annan avdelninguppkommer praktiska problem bl.a. vid Prop. 1990/91:66 fortsattaöverläggningar i målet. Mot denna bakgrund är det naturligt att Bilaga 1 sjukajustitieråd ofta tar sig till domstolen och genomför en sessionsdag för attinte vålla besvär för sina kolleger. Omantalet justitieråd minskar till vad anger som huvudregel tjugotvå ledamöter ökar naturligtvis svårigheterna att finna ersättareytterligare. Man kan här hänvisa till erfarenheterna . då sexmannaavdelningarvar det normala och långvariga sjukperioder förekom för flera justitieråd.I detta läge försökte man ibland avhjälpa svårigheterna genom att en ny ledamothastigt utnämndes av regeringen. Mot en sådan utväg talar emellertid att denmotverkar strävandena att minska justitierådens antal. Dessutom finns det enrisk att rekryteringen till domstolen blir ryckig och att inte den lämpligastepersonen kommer att utses, eftersom han inte kan bli ledig från pågåendearbete . Ocksåi andra liknande sammanhang kan en möjlighet att förordna ersättare för justitierådha ett värde.