prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Utöversitt reguljära program bistår UNHCR, på generalförsamlingens uppdrag,flyktingar efter återkomsten till hemlandet. UNHCR:sverksamhet granskas av en rådgivande kommitté, den s. k. exekutivkommittén.Kommittén har 43 medlemmar. Kommittén sammanträder en gång i därflyktingkommissarien har sitt säte. Därutöver äger informella möten med denrådgivande kommittén rum . är , , flyktingkommissarie. Hon är den första kvinnan på den posten. Bil S Flyktingkommissariens verksamhetfinansieras nästan helt genom frivilliga bidrag. Endast ca 4 av budgetenfinansieras över FN:s reguljära budget. UNHCR:s budget reguljära programberäknas uppgå till . UNHCR:s uppskattade behov för desärskilda programmen uppgår till . De största bidragsgivarna var , ,. EG. , och . Sverigesreguljära bidrag under /90 uppgick till 145 milj. kr. Därutövergavs extra bidrag från bl. a. anslagsposten Katastrofer, stöd tillåteruppbyggnad, m.m. reguljära bidrag för /91() uppgår till 190 milj. kr. för palestinaflyktingar (UNRWA) för palestinaflyklingar inledde sin verksamhet . UNRWAbistår de flyktingar som lämnade vid staten tillkomstsamt de som blev flyktingar 1967. är ca 2.3 miljonerpalestinier registrerade hos UNRWA i . , samt iGazaområdet och på . Ungefar en tredjedel av dessa befinner sig iläger. Programmetför palestinaflyklingar omfattar utbildning, hälsovård och livsmedelshjälp.Genom utbildningsprogrammet, vilket omfattar drygt hälften av budgeten,utbildas drygt 350 000 palestinska barn i 635 skolor. Omkring 10 000 lärare,nästan samtliga palestinska flyktingar, arbetar inom utbildningsprogrammet. UNRWA;schef, med titel generalkommissarie, rapporterar till generalförsamlingen omorganisationens verksamhet. tillträdde ,, som generalkommissarie. En rådgivande kommitté bestående av tiomedlemsländer finns för planering av organisationens verksamhet. 1990/91: 100 Bil 5 utgifter beräknas till ca 254miljoner US dollar. Destörsta bidragsgivarna till UNRWA är , , . Det svenskabidraget för /91 (verksamhetsåret 1990)uppgick till 130 milj. kr. FN:s fond för kontroll av beroendeframkallande medel() FN:sfond för kontroll av beroendeframkallande medel () bildades år 1971.Bakgrunden var den kraftiga ökningen av narkotikamissbruk i världen i slutet av1960-talet. Måletför fondens verksamhet är att angripa narkotikaproblemet genom att minska bådetillgången och efterfrågan på illegal narkotika och bekämpa den illegalahandeln. De viktigaste arbetsområdena är: kontrollinsatser, bistånd till jordbrukaresom frivilligt övergår till att odla annat än narkotikagrödor, behandling,rehabilitering och social återanpassning av missbrukare, utbildning ochinformation om de skadliga verkningarna av narkotikamissbruk, utbildning itillämpning av narkotikalagar, laboratorieutbildning för narkotikaanalysersamt forskning. Fram till början av 1980-lalet arbetade fonden meds. k. pilotprojekt, som syftade till att tjäna som katalysatorer för framtidaprojekt i större skala. arbetar fonden med övergripande land ochregionprogram som söker att integrera alla aspekter av narkotikaproblematikeni landet respektive regionen. Fondens projekt genomförs av UNDP, FN:snarkotikadivision, fackorgan som FAO, WHO, och , av enskildaorganisationer samt av mottagarländerna själva. På initiativ av statsminister att skulle ta initiativ tillett globalt handlingsprogram mot narkotikan.Vid den extra genaralförsamlingsom hölls antogs ett globalt aktionprogram som rekommenderar gemensammaaktioner genom FN. FN:s roll som katalysator och samarbets-forum har därmedytterligare förstärkts. UNFDAChar ingen styrelse. De största givarländerna, dit hör, samlastvå gånger tillsammans med ledningen för fonden till infor- 273 mella möten fördiskussioner kring verksamheten, nya projekt etc. 1990/91: 100 leds avexekutivdirektören di , . Den övergripandekontrollen över och administrationen av fonden vilar expertgrupp med uppdragatt göra en organisatorisk översyn över de FN-organ som sysslar mednarkotikafrågor. Expertgruppen har lagt fram ett förslag som innebäratt man skapar en enhetlig och samordnande struktur, som integreraralla narkotikarelaterade aktiviteter, under ledning av en FN-tjänsteman. finansieras genom frivilliga bidrag. har ca 100 länderlämnat bidrag. Programverksamhet pågår i drygt 50 länder. Fonden har enbudget på . /91 utbetalade 50 milj.kr., varav 30 milj. kr. till fonden, och övriga 20 milj. kr. via ellerandra internationella narkotika program. Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF) Familjeplaneringhar i många länder startats genom initiativ av frivilliga organisationer. IPPF,den internationella familjeplaneringsfederationen bildades . Föreningen iSverige hörde till federationens grundare. IPPF länkar nu samman lokalaorganisationer i över 150 länder. IPPF har konsultativ status i ECOSOC och harett formaliserat samarbete med . Detövergripande målet för lPPF:s verksamhet är att främja familjeplane ring och ansvarsfullt föräldraskap, dvs. att människor själva skall kunna besluta om när de vill ha och kan ta hand om ett barn. Federationen verkar för att öka medvetenheten om befolkningsfrågornas betydelse i nationell och internationell utvecklingsplanering och för att utveckla och förbättra tillgången till familjeplaneringsservice. Särskilda ansträngningar görs för att förändra attityderna till familjeplanering hos männen. Genom att vidga samarbetet med andra enskilda och mellanstatliga organisationer, söker IPPF bredda och intensifiera sin verksamhet. Federationen samar betar nära med WHO och UNFPA i frågor som rör sexualundervisning, nutrition och familjeplaneringsservice, med i program som län kar familjeplanering till UNlCEF:s barnöverlevnadsprogram. Safe Mot- herhood-initiativet, i vilket federationen engagerar sig tillsammans med 274 dessa organ ochvärldsbanken är ytterligare ett exempel på insatser för Prop. 1990/91: 100 kvinnors och barns hälsaoch utveckling. Efterfrågan på lPPF:s insatser Bil. finns 107 organisationer. Representanter för samtliga medlemsorganisationersammankallas till medlemsförsamlingen för att bl. a. fastställaden tre-åriga arbetsplanen. Verksamheten leds i övrigt av styrelsen. CentralCouncil, som består av representanter för medlemsorganisationerna, s. k.volontärer, valda på regional basis. Representanter för bidragsgivande länderdeltar i årliga överläggningar med sekretariatet. Samarbetet mellanbidragsgivare och styrelsen i bl. a. budge-teringsfrågor behöver utvecklas. Generalsekreterare är HalfdanMahler, tidigare generaldirektör för . Federationens sekretariat finns iLondon. IPPF:sverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag från regeringar (),organisationer och privata bidragsgivare. Därtill kommer s. k. lokala inkomsterfrån medlemsavgifter, försäljning av preventivmedel och bidrag från statligaoch privata källor vilka direkt tillfaller medlemsorganisationerna.Federationen har ett litet antal bidragsgivare och inkomsterna ökar endastmarginellt, var den totala inkomsten , år och projektionen för är . , , , och ärstörsta bidragsgivare och svarar tillsammans för av federationensinkomster. beslöt att inte ge fortsatt statligt bidrag till IPPF.Den amerikanska uppfattningen är att federationen förespråkar aborter som enfamiljeplaneringsmetod. IPPF har å sin sida beslutat att medlemsorganisationernasjälva avgör möjligheterna att stödja laglig abortrelaterad verksamhet. ingår i federationens medlemskrets och federationenhar ett regionalt kontor i . Det svenska bidraget för /91 uppgårtill 85 milj. kr. Det motsvarar av organisationens totala inkomster. /GATTis internationella handelscentrum (ITC) /handelscentrum (ITC) bildades . Dess syfte är bl. a. att främja export genom medverkan i marknadsundersökningar, utveckling av nya produkter, marknadsföring och uppbyggnad av nya institutioner för export. 1enlighet med nordiska rekommendationer har ITC Prop. 1990/91: 100 i ökandegrad uppmärksammat de minst utvecklade länderna, SADCC-re- Bil. 5 gionensamt råvamsektorn. Riktlinjernaför lTC:s verksamhet fastställs av de beslutande organen i och pågrundval av rekommendationer från en rådgivande grupp onITC, i vilken representanter för alla FN:s och medlemsländer kan delta. För den löpande verksamheten svarar ett sekretariati med ca 250 anställda, vanill kommer ca 800 expertkonsultuppdrag ilTC:s samarbetsländer. är svensken för . ITC:somsättning fortsatte alt stiga till nära (+ jämfört med ). Även och närmast kommande år förutspås ökningar.lTC:s tekniska samarbetsprogram finansieras genom UNDP-bidrag och frivilligabidrag. är den störste enskilde bidragsgivaren. Det svenska bidragetuppgår /91 till 22 milj. kr., varav 2 milj. kr. Dessutom samarbetar med ITC inom ramen för detbilaterala utvecklingssamarbetet. Biståndet till enskilda programländer Prop.1990/91:100 Bil. Q t CO?ao v,,'" - .. tfM.,,. ,MatanjB >,_ Sa'i!imri. «,«* ,-_,!-- -' --■'"''''r'"'*""'"'"' ..----- x-4\ Befolkningsti1Iväxt/år BNP/invånare Offentligt nettobistånd/person -totalt (exkl. östländer) 9 milj. (1988) 2,(1980-88) (1988) , (1988) , (1988) Ekonoinisk och social utveckling Prop. 5 Ett långvarigt förödande krig, ett betungandekolonialt arv och en utvecklingshämmande ekonomisk politik är några viktigaförklaringar till den utbredda misären i . En svår torka drabbade underår 1990 också de södra och centrala delarna i , vilket tillsammans medkriget skapade hungersnöd. Medan landets ekonomiska och sociala situation vardjupt allvarlig, gav händelser emellertid anledning till hopp omen förändring till det bättre. Särskilt alarmerande i är den högabarnadödligheten. Närmare vart tredje nyfött barn dör . Deallra flesta angolaner, i synnerhet de bosatta på landsbygden, saknardricksvatten. Av tio angolaner saknar sex förmåga att läsa och skriva. Kriget har lett till att avbefolkningen är flyktingar i sitt eget land. Omkring 60 000 människor hardödats i striderna och det beräknas att mer än 50 000 personer ärinvalidiserade. är rikt på naturresurser, med bördig mark,oljekällor och mine-ralfyndigheter. Oljeutvinningen ger landet i jämförelse medandra en hög nationalinkomst. BNP per capita beräknades (1988) till598 US dollar. oflTiciella ekonomi baseras på centraltfattade politiska och administrativa beslut om fördelning av resurser. Landetsförmåga att på rationella grunder upprätthålla en sådan planekonomi har starktundergrävts av bristen på utbildad arbetskraft, en svag förvaltning ochavsaknaden av en ordentlig ekonomisk databas. Statsfinanserna har uppvisat storabudgetunderskott till följd av svag finanspolitik och brist på tydligaredovisningssystem. Ett annat problem har varit avsaknaden av ekonomiskaincitament för de statsägda företagen. Statens främsta inkomstkälla utgörs avskatt på oljeintäkter. Priser inom den officiella ekonomin fastställs ihuvudsak på administrativ väg. vilket förorsakat varubrist. Den lokala valutanvar , i likhet , starkt övervärderad gentemotdollarn. Dessa låsningar i sättet att bedriva ekonomiskpolitik har lett till en stor informell och delvis illegal ekonomi vid sidan avden officiella. försök att komma till rätta med obalansernai ekonomin har underlättats av landets inträde i Internationella valutafondenoch . Dessa institutioner lämnade under år 1990betydelsefullt tekniskt bistånd i syfte att bereda mark för ekonomiskareformer. Denpolitiska bilden i dominerades dels av fortsattaförhandlingar mellan regeringen och motståndsrörelsen UNITA dels av enbegynnande rörelse i riktning mot ökad politisk pluralism. Alltsedansjälvständigheten har strider pågått mellan regeringen och motståndsrörelsen UNITA med traditionellt fäste i de sydöstra delar- 278 na av Angola.Treparlsöverenskommelsen , vilken ledde Prop. 1990/91: 100fram till självständighet, innebar också ett åtagande om ku- Bil. 5banskt tillbakadragande från och ett slut på inblandning ilandet. Den överenskommelse som nåddes i Gbadolite i juni1989 om bland annat vapenvila mellan och bröts snart ochintensiva strider ägde rum . Vid sidan av dessa strider fortsattediplomatiska ansträngningar att nå en fredlig lösning på konflikten.Regeringen mötte företrädare för medPortugal som medlare. Av olika olficiella uttalanden framgick attregeringen erkände principen om införande av flerpartisystem och att allmännaval därefter skall hållas. En ny föreningslag har införts som tillåtersammanslutningar utanför det regerande partiets kontroll. Sådana föreningar harockså bildats. En mer kritisk hållning mot partiet och statsapparaten harbörjat märkas inom massmedia. lagstiftande församling har antagit en nylag som ger ökat oberoende åt landets domstolsväsende. Bristen på utbildadejurister försvårar emellertid upprätthållandet av rättsäkerheten. Betydande förändringar av partiets roll i samhälletavviserades inför MPLA-PT:s tredje kongress . Förslagen innebärbland annat att marxism-leninismens betydelse tonas ned och att en åtskillnadskapas mellan stat och parti. Respekten för mänskliga rättigheter och humanitärrätt har undergrävts till följd av den väpnade konflikten. Politiskafängslanden har i huvudsak drabbat misstänkta UNlTA-sympatisörer, En amnestilagledde till att över 700 politiska fångar frigavs. Rapporter om tortyr harförekommit. Allvarliga anklagelser har riktats framför allt mot UNITA förövergrepp mot civilbefolkningen. Rapporter har förekommit om beskjutning avhälsokliniker, förstörelse av grödor och om civila som fallit offer förtrampminor. Det är svårt att genom oberoende källor få anklagelser om övergreppbekräftade. Sverigeär jämte en av de stora bilaterala biståndsgivarna. EG ochInternationella röda korset är andra stora givare. Svenskt utvecklingssamarbete med regleras avett två-årigt avtal om 340 milj. kr. för kalenderåren 1989 och 1990. Viktigaområden för samarbetet är hälsa och fiskerinäringen. En stor del av biståndethar utgjorts av målinriktat varubistånd inom transporter, energi och industriråvara.Telekommunikation är ett annat område inom vilket svenskt bistånd lämnas. Ett omfattande katastroföistånd har lämnats för attlindra den nöd som följt på torka och krig i de centrala och södra delarna avAngola. Utvecklingssamarbetet med inleddes år 1971med förnödenheter till befrielserörclsen MPLA och det fortsatte efter självständighet 279 20 1990/91. Ett landramssamarbete inleddes . Prop.1990/91: 100 1971 fram t.o.m. har i svenskt bistånd till Angolautbetalats Bil. 5 totalt cirka 1 567 milj. kr., varav cirka 217 milj. kr. Biståndet har till följd av den väpnade konflikteni landet geografiskt koncentrerats till området kring och kusten norrdärom. Bristen på utbildad angolansk personal har lett till ett omfattandesvenskt personalbistånd. SIDA finansierar direkt eller indirekt cirka 125personer. Medelsfördelningenframgår av följande tabell: Importutbildning (ITC) Varubiståndetutgjorde under /90 en stor del av det svenska stödet. Det harunder senare år varit inriktat på inköp av reservdelar till lastbilar ochbussar, elmateriel och råvaror för industrin. En översyn av varubiståndet leddetill beslut om att varubistånd som särskild insats avvecklas. Fortsatt stödinom transport- och kraftsektorn ges i form av projektstöd. Varubistånd tillindustrin har upphört. Förändringarna motiveras av att fortsatt regelrättvarubistånd är svårt att lämna med hänsyn till landets ekonomiska politik. SIDA tog initiativ till och finansierade enmakroekonomisk rådgivningsgrupp med syfte att stödja genomförandet avekonomiska reformer i . Stödettill det kustnära fisket syftar till att utveckla hantverksfisket norr om . Det omfattar bl.a. utbildning, inköp av båtar och utrustning till fiskeföreningar, organisation och underhåll. Det kustnära fisket tillhör en näringsgren där regeringen beslutat ge ökat utrymme åt privata initativ. Stödettill fiskeundersökningar syftar till att förbättra kunskaperna om Prop.1990/91:100 fisketillgången i vatten. 1 insatsen ingick undersökningarmed Bil. 5 forskningsfartyget till vilket bidrog med besättning,forskningsrådgivare och utrustning. Stödettill fiskeskola i , norr om , syftar till att utbilda angolanskpersonal för den moderna fiskeflottan. På skolan har man även startat en seriekortkurser för att möta nya behov inom sektorn. Det svenska stödet omfattarbyggnader, personalbistånd och utrustning. Stödettill hälsoseklorn omfattar sjuksköterskeutbildning, leveranser av läkemedel,stöd till primärhälsovård och bekämpning av sömnsjuka, malaria, tuberkulos ochlepra. /90 utbetalades ca 42,1 milj. kr. i katastroföistånd för attlindra nöden i landet. Det bilaterala stödet har dels omfattatlivsmedelsleveranser i form av matolja, lorrfisk, socker m.m., dels utsäde samttransporter av katastrofgods. Svenskt katastroföistånd utgick som svar på appellerfrån internationella organisationer och svenska enskilda organisationer. Dithörde fraktbidrag och medel till de av Svenska Röda korset underslöddaprotesverkstäderna i och Huambo. Afrikagruppernas ()erhöll ca 1,5 milj. kr. för sin verksamhet i . Totaltutbetalades under /90 240,3 milj. kr. Prop.1990/91:100 Bil.5 -'.«, BefolkningstilIväxt/år BNP/invånare Offentligt nettobistånd/person 109 milj,(1988) -2,(1980-88) (1988) (1988) 1,80 (1988) Ekonomiskoch social utveckling PP- 1990/91:100 Jordbruketär nyckelsektorn i ekonomi. Det svarar för drygt hälften av BNP,mer än tre fjärdedelar av sysselsättningen och en dominerande andel avexporten. har vid upprepade tillfällen drabbats avöversvämningar och andra naturkatastrofer med påtaglig effekt pålivsmedelsförsörjningen. Ett ständigt ökande befolkningstryck skapar alltstörre krav på livsmedelsproduktion, arbetstillfällen och samhällsservice.Jordfördelningen i landet är mycket skev. Industrin svarar för av BNP. Fömtomden stora exportprodukten jute är konfektion och skaldjur viktigaexportprodukter. Fattigdomen är omfattande. av befolkningenlever under den s.k. fattigdomsgränsen och nära hälften av denna grupp kanbetecknas som "absolut fattiga". Enligt harlantarbetarnas reallöner sjunkit . Spädbarnsdödligheten är myckethög och läskunnigheten stagnerar. genomför ett ekonomisktstmkturanpassningsprogram för att genom bl.a. devalveringar och åtstramningaröka tillväxten. Det inhemska sparandet är mycket lågt och både offentliga ochprivata investeringar minskar. De ekonomiska förutsättningarna har avsevärtförsämrats i och med Gulf-krisen, vilken för del resulterat i höjdaoljenotor, minskade exportinkomster och transfereringar och en ström avhemvändande bangladeshiska gästarbetare, vilka saknar arbete och i en del falltillgångar i hemlandet. Bangladeshär en demokrati med flerpartisystem. till storkommuner, s.k. upazilas,hölls . Kandidater för oppositionspartiet vann hela 28 %av platserna, medan regeringspartiets kandidater uppnådde , vilket varmindre än väntat. En svag administration har svårt att kontrollera att de lagarefterföljs som ger skydd åt mänskliga rättigheter. Flera oberoendeorganisationer för mänskliga rättigheter är verksamma i landet. Det fattigaflertalels rättssäkerhet är till stor del beroende av den enskildes inflytandeoch tillgångar. Minoriteterna i är i ständigkonflikt med regeringsstyrkorna. Brott mot de mänskliga rättigheternarapporteras från detta område liksom från andra delar av landet. Sverigesutvecklingssamarbete med regleras av ett samarbets avtal för budgetåren 1989/90- 1990/91, omfattande 145 milj. kr. Sedan det svenska biståndssamarbetet med inleddes har ca utbetalats. är ett stort mottagarland av bistånd. De största givarna är 283 Väridsbanken, Asiatiskautvecklingsbanken och , följt av och . Biståndsmedel står för ca10 % av landets BNP. andel av det totala biståndet till landet ärendast . Detsvenska biståndet inriktas på att stödja de fartigare grupperna ochkoncentreras till landsbygdsutveckling och sysselsättning, undervisning ochhälsa. Varubiståndet avvecklas successivt. Medelsfördelningenframgår av följande tabell (milj. 1990/91:100 Bil.5 Biståndetär inriktat på att förbättra livsvillkoren för fattiga människor. Den lågainhemska resursmobiliseringen bidrar dock till ett lågt utnyttjande avbiståndsmedlen. Samverkan med såväl svenska som bangladeshiska enskildaorganisationer förekommer inom och utom landramsbiståndet. Detmest kända och framgångsrika projektet inom landsbygdsutvecklingen iBangladesh är , som stöds av , , ochInternationella fonden för jordbruksutveckling (). ger kreditertill fattiga människor som behöver ett smärre startkapital. Av mer än en halvmiljon låntagare är kvinnor. Projektet har bidragit till att låntagarnafått säkrare inkomster, bättre hälsostandard och ett förbättrat inflytande översin levnadssituation och sin framtid. har rönt stort intresseinternationelU och andra är intresserade av att starta liknandeprojekt. Sverigestöder vidare satsningar på infrastruktur, vattenregleringar, in-vallningar avrisfält och sociala förbättringar. Svensktbistånd lämnas till ett UNlCEF-samordnat immuniseringspro-gram och tillsatsningar på försörjning av basläkemedel till primärhälsovården. Bil 5 stöder i samfinansiering med Världsbankenett projekt för att öka intagningentill och höja kvaliteten i primärskolan med särskild inriktning på att öka flickornasdeltagande. Ett femårigt avtal har ingåtts. förutsätter att Bangladeshkontinuerligt ökar den egna medelstilldelningen Utanförlandramen stöds ett antal svenska och bangladeshiska enskilda organisationer,vilka bedriver fattigdomsbekämpande insatser och kvinnoprogram. Totalt rör detsig om drygt 30 milj. kr. Bland de största svenska organisationerna verksamma iBangladesh kan nämnas , Svalorna, Pingstmissionen, ochRädda Barnen. bedriver viss verksamhet i landet avseendetändstickspro-duktion. Aktiekaptial uppgick /90 till 1,2 milj. kr. Totalt utbetaldes under /90 215,8milj. Prop.1990/91:100 Bil.5 5*..- U/é/ o;«r ■*" Francistowr \ Se «■ 'T,n. i««--\? o 100 20: tiiiiiiiii........ 111111:,=, 8 äcrtim». BefolkningstilIväxt/år BNP/invånare Offentligt nettobistånd/person totalt (exkl. östländer) 1,2 milj, (1988) (1988) (1980-88) (1988) . Ekonomiskoch social utveckling PP- '0/91:100 Denbotswanska ekonomin växer i snabb takt. Särskilt diamantexporten har bidragittill att skapa en valutareserv, som motsvarar import.Skuldtjänsten är låg. har problem med vattenbrist, överbetning och livsmedelsimport. Arbetslösheten kan bidra till social oro. Den botswanska ekonomin är nära förbunden medSydafrikas, inte minst inom gruvindustrin. Livsmedel och färdigvaror importerasi stor omfattning från . Regionalt samarbetar inom SADCC medgrannländerna för att minska beroendet av . har från Zimbabweövertagit ägande och drift av järnvägen genom landet. Botswanahar sedan självständigheten ett för afrikanska förhållanden uniktflerpartisystem och omfattande mänskliga fri- och rättigheter som ocksåfungerar i praktiken. Det demokratiska politiska systemet har hållit för depåfrestningar de tidigare hoten från utgjort. Sedanutvecklingssamarbetet inleddes har utbetalats.Samarbetsavtalet för budgetåren 1988/89 och 1989/90 har förlängts till juni1991. De största biståndsgivarna är , och Sverige-Del svenskabiståndet syftar främst till att öka självständighet mot Sydafrikasamt till ekonomisk och social utveckling och utjämning. Det är koncentreratpå landsbygdens behov genom insatser för dricksvattenförsörjning, utbildningoch distriktsutveckling. Personalbiståndet omfattar ettfyrtiotal personer. Ett avtal för direktrekrytering undertecknades i september1990. Direktsamarbete mellan botswanska och svenska institutioner ochorganisationer har vuxit fram som samarbetsrelationerna breddatsutanför gåvobiståndets ram. Det svenska biståndet inriktas på bredare samarbetesamt kunskaps- och kompetensutveckling. Särskilda ansträngningar görs påmiljöområdet och för att nå kvinnor. Medelsfördelningen framgårav följande tabell (milj. 1990/91:100 Bil.5 Utbetalt 1989/90 Planerat 1990/91 Huvudmåletför svenskt stöd lill sektorn är att ge basutbildning för barn och vuxna.Stödet utformas så att det når särskilt utsatta grupper. Ett fyraårigt avtalingicks med inriktning på att höja kvaliteten i undervisningen.