prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Utredaren erinrar dock om att BFR också bör ha ett ansvar för attbevaka att den disciplinära grundforskningen får erforderliga resurser. I detsammanhanget diskuterar utredningen också former för beredning av ansökningarom stöd till FoU. Utredningen föreslår bl.a. fasta ansökningstillfällen förram- och basanslag i en delvis ny beredningsform som bättre svarar mot kravenpå vetenskaplighet. Vidberedningen av ansökningar har BFR arbetat med olika externagrupper. har mer systematiskt organiserats program-och uppföljningsgruppersom i första hand knutits till rådets program och delprogram. Utredarenföreslår att BFR inrättar s.k. systemgrupper för övergripande FoU-områden ochsom till övervägande delen består av forskare. Genom sådana systemgmpper kanenligtutredaren den tvär- eller mångvetenskapliga inriktningen stärkas. Utredarenföreslår vidare att BFRs verksamhet skall delas in i tre huvudområden:samhällsplanering och infrastruktur, produktion samt förvaltning. Jagdelar utredarens uppfattning att BFR skall ha ett eget ansvar för denlångsiktiga forskningen för sektorns behov. I princip delar jag också utredarensuppfattning när det gäller beredningsformer och programindelning. Det bör docki stor utsträckning överlåtas åt BFR att slutligt besluta om programindelningenoch om hur ärenden bör beredas. Vidareanser utredaren att BFR bör verka för ökad samordning inom sektorn påinformations- och dokumentationsområdet. Rådet bör därvid begränsa sin egenförlagsverksamhet. Jag delar även här i huvudsak utredningens uppfattning.Genom att närmare samverka med sektorn kan delar av informationsverksamhetensärskiljas från i likhet med vad som redan skett när det gällerdokumentation av forskning. Jagdelar också utredningens positiva syn på den vetenskapliga nämn dens (BVN) verksamhet. vill jag betona vikten av att rådet med stöd av BVN ökar sin aktivitet när det gäller resultatuppföljning avseende kvalitet, relevans och effektivitet i den forskning som får stöd från rådet. 7 1990/91. Utredningen föreslår ocksåatt styrelsens ställning stärks. Det bör enligt Prop. 1990/91; 150utredningen ankomma på styrelsen att besluta om policyskapande åtgärder Bilaga II; 10 och vissa större ansökningar som bas- ochramanslag samt i fråga om tillsättning av de tidigare nämndaberedningsgrupperna. För egen del anser jag att starka skäl talar för attrådets styrelse ges en starkare ställning än vad som är normalt för statligamyndigheter. Utredningsförslagenär i stor utsträckning utformade som riktlinjer för ett fortsatt arbete med attutveckla verksamheten vid BFR. Utredaren föreslår också att det i allt väsentligtöverlåts åt BFR att närmare utveckla den organisation som man finner lämplig föratt verksamheten skall utvecklas i föreslagen riktning. I vissa avseenden kandet dock vara befogat att regeringen närmare anger vissa riktlinjer för hurförändringsarbetet skall bedrivas och preciserar i vilka avseendenorganisationen skall ändras. Jag avser att senare återkomma till regeringen medförslag till sådana riktlinjer. Utredarenkonstaterar slutligen a;tt rådet bör kunna fullgöra sina uppgifter med enorganisation som innebär färre anställda än dagens organisation. I deförslag till riktlinjer för organisationen som jag kommer att redovisaför regeringen i form av myndighetsspecifika direktiv avseende treårsperioden1993/94-1995/96 - kommer jag att uppdra åt rådet att planera sin verksamhetutifrån dessa fömtsättningar. Isyfte att förstärka näringslivets insatser inom byggnadsforskningen haröverläggningar ägt rum mellan och företrädare för ettstort antal organisationer inom planerings-, bygg- och förvaltningssektorerna. Jagkan konstatera att propåerna om en ökad medverkan från branschens sida i FoU-finansieringenmötts med en positiv attityd. har inom vissa delbranscher redovisatsosäkerhet, hinder eller problem när det gäller att finna former för finansieringenav FoU-stödet. Överläggningarna har bl.a. visat att alla berörda parter anserdet nödvändigt att de grupper som medverkar i finansieringen också får ettavgörande inflytande över medlens användning. Det är en förutsättning för ettaktivt och positivt engagemang från sektorns s;ida i byggnadsforskningen. Dettaengagemang kan avse såväl planering och genomförande av FoU-projekt somspridning av resultat och erfarenheter. Från sektorns sida betonas samtidigtstarkt statens ansvar för grundforskning och högskoleutbildning. Utgångspunktenför överläggningarna har varit att nå ett resurstillskott från sektorn med istorleksordningen 70 milj.kr. En överenskommelse har nåtts om enökad medverkan från entreprenörsledet i byggnadsforskningens finansiering med25 milj.kr. Därutöver beräknar jag att insatserna frånförvaltningsorganisationerna m.fl. skall kunna öka med omkring 5 milj.kr.Förutsättningar har också skapats för nya eller ökade projektinsatser och påsikt nya ramfinansieringsöverenskommelser. Föregen del ser jag positivt pci utfallet av överläggningarna. Utöver uppnådda faktiska resultat har också öppningar skapats för att på lite 98 ytterligareöka sektorns insatser. Det gäller främst kommuner- Prop. 1990/91: 150 nas,byggmaterialindustrins och konsultledets insatser, där mera ingående BilagaII; 10 överväganden visat sig nödvändiga.Överläggningarna bör fortsätta med sikte på att senast den Ijuli 1993 isamband med att en ny treårsperiod inleds uppnå den riktpunkt om 70milj.kr.som sattes upp. Byggentreprenörernasutfästelse ger således möjligheter till en betydandeexpansion av FoU-verksamheten. Resurser bör enligt överenskommelsen kunnautnyttjas för insatser av intresse för hela byggsektorn, t.ex. i fråga ominfrastruktur, informationsteknologi, byggprocessfrågor och livscykelkostnader.Möjligheterna bör därigenom öka att genom omprioriteringar och förskjutning avresurser göra strategiska insatser som är angelägna. Defortsatta överläggningarna kan föras parallellt och integrerat med alla deöverväganden och preciseringar som kommer att ske med anledning av dengenomförda översynen av verksamheten vid BFR. Som jag nämnde tidigare kommerinitiativet när det gäller att genomföra erforderliga ändringar avorganisationen i stor utsträckning att ligga hos rådet. Det är därför naturligtatt BFR successivt biträder i finansieringsdiskussionerna med berörda parterefter hand som dessa närmar sig konkretisering i form av FoU-program m. m. Detär naturiigt att de insatser det här är fråga om i första hand får sintyngdpunkt i tillämpad forskning och utvecklingsverksamhet, dvs. i frågor somligger nära branschorganisationer och företag. Därför är det nödvändigt att finnaarbetsformer som tillförsäkrar finansiärerna ett inflytande över användningenav medlen. Sektorsföreträdarnas engagemang, erfarenheter och kunskaper samtderas möjligheter att medverka vid kunskapsspridning och information omforskning, är enligt min mening av lika stort värde som ett ekonomisktresurstillskott. En förebild för en principiell uppläggning av ett vidgatsektorsstöd kan utöver de redan befintliga BFR-avtalen vara de s. k.nationella program för informationsteknologi respektive materialfrågor somstyrelsen för teknisk utveckling har tagit initiativet till. Detta arbetssättskulle ge möjlighet till både en smidig allokering av resurserna i stort ochett inflytande och engagemang i de enskilda programmen. Motden bakgrund som jag nu har redovisat torde önskemål om ett ökatansvarstagande från branschen i väsentliga avseenden kunna bli tillgodosedda. Jagräknar med att de åtgärder som jag nu har redovisat om översyn avlänsbostadsnämnderna och om översyn av verksamheten vid statens råd förbyggnadsforskning, m. m. (avsnitten 2 och 3) sammanlagt skall leda till enminskning av den statliga administrationen med minst 64 milj.kr. 5 Vissa frågor om avhjälpande av fukt- och mögelskador Medstöd av lagen (1985:1040) om rätt för en skadenämnd att besluta i vissa frågorom avhjälpande av fukt- och mögelskador, har regeringen överlämnat till ensärskild nämnd småhusskadenämnden att i vissa fall besluta om avhjälpandeav fukt- och mögelskador i småhus och därmed sammanhängande frågor. Nämndeninrättades i enlighet med avtal om hjälp till småhusägaresom fått fukt- och mögelskador i sina hus, som staten har ingått medByggentreprenörerna och med . För småhus som inteomfattas av avtalen har staten meddelat bestämmelser om stöd till reparation avfukt- och mögelskador. Bestämmelserna återfinns i 4II §§förordningen (1985:1119) om den statliga fonden för avhjälpande av fukt- ochmögelskador i småhus, m.m. Till sin uppbyggnad följer bestämmelserna iförordningen i huvudsak avtalen. För småhus som inte omfattas av avtalen eller411 §§ fondförordningen har inrättats ett särskilt stöd till reparation avsmåhus som är högst och som är allvarligt skadade av fukt ochmögel. Bestämmelser om detta stöd fmns i 12 § nämnda förordning. I 1991 årsbudgetproposition har jag närmare redogjort för avtalen och de bestämmelsersom jag har nämnt (prop. 1990/91:100 bil. 13, s. 68 69). Enligten överenskommelse mellan staten. Byggentreprenörerna och har det bildats en ideell förening föravhjälpande av fukt- och mögelskador i en- och tvåbostadshus som har tilländamål att handha den verksamhet som småhusskade-nämndens kansli har attfullgöra enligt avtalen. har till uppgift att bereda ärendenahos nämnden. Överenskommelse har också träffats om fördelningen av kostnadernaför småhusskadenämnden och kansliet. fullgör motsvarandeuppgifter åt den statliga fonden. Ansökningar om stöd som skall prövas avstyrelsen i den statliga fonden lämnas sålunda in till nämnden och ärendena hosfonden bereds och föredras av personal vid kansliet. 1990/91:150 Bilaga11:10 5.2 Överväganden och förslag Mitt förslag: Småhusskadenämndenavvecklas . Skälen för mitt forslag:Av de ärenden som finns hos nämndens kansli avser flertalet sådana hus somvid ansökningstillfället var äldre än och som bl.a. därför inte omfaittasav avtalen eller de bestämmelser i fondförordningen som motsvarar avtalen.Endast enstaka ärenden som kommer in till kansliet är sådana som skallbehandlas enligt avtalen. De få ärenden som kommer in till småhusskadenämndenmotiverar enligt min mening inte ett vidmakthållande av prövningsordningen Inga tecken tyder heller på att någon ökad tillströmning av Prop.1990/91: 150 sådana ärenden kan förväntas. Bilaga II; 10 Motden bakgmnden har överläggningar tagits upp med Byggentreprenörerna ochSvenska kommunförbundet om en avveckling av verksamheten hos småhusskadenämnden.Enligt vad jag har erfarit ställer sig parterna positiva till en avveckling avverksamheten. De skadefall som kommer in bör från och med den I juli 1991behandlas inom ramen för det statliga stödet till fukt- och mögelskadadesmåhus. Avtalen bör dock tillämpas på ärenden som kommit in föreden 30 juni1991. Nämnden bör därför finnas kvar fram till dess att de ärenden som finns hosnämnden har slutligt avgjorts. Jag bedömer att en avveckling avnämnden kan ske till . 1den mån det - kommer inansökningar som skulle ha behandlats enligt avtalen, bör det företag somuppfört huset fullgöra sina förpliktelser i huvudsak i enlighet med denuvarande avtalen. Det ankommer då på styrelsen för den statliga fonden attdirekt med företaget förhandla om ansvaret för skadornas uppkomst och liksomi dag om eventuell samverkan mellan företaget och den statliga fonden i frågaom stöd till reparationsåtgärder. Mitt förslag innebär alltså ingen ytterligareekonomisk belastning på den statliga fonden. Vidriksdagens bifall till mitt förslag om avveckling av nämnden avser jag attträffa avtal därom med berörda parter. Därefter skall jag återkomma tillregeringen med de förslag till ändringar i fondförordningen som kan föranledasav fondens utökade förpliktelser. Som en konsekvens av mitt förslag omavveckling av nämnden kan lagen (1985:1040) om rätt för en skadenämnd attbesluta i vissa frågor om avhjälpande av fukt- och mögelskador i ett senareskede upphävas. Jag avser att återkomma till regeringen med den frågan underhösten 1991. Somjag nämnde tidigare finns hos nämnden ett kansli som förvaltas av en ideellförening. Mina förslag fömtsätter dels att föreningen avvecklar sitt kansli ochatt staten inrättar ett motsvarande kansli för handläggning av ärenden hos denstatliga fonden, dels att föreningen till det nya fondkansliet överlåter denutrustning som finns hos föreningens kansli. Personalen hos föreningen börerbjudas anställning hos det nya fondkansliet. En överenskommelse med deninnebörden bör, vid bifall till mitt förslag, träffas mellan statenoch övriga parter i föreningen. Förändringen medför inga kostnadskonsekvenserför staten eftersom staten svarar för kostnaderna för personal ochutrustning m. m. vid kansliet. Jaghemställer att regeringen föreslår att I. godkännade riktlinjer för omställning och minskning av den statliga administrationeninom verksamhetsområde som jag har anfört, 2.godkänna förslaget omavveckling av småhusskadenämnden. 1990/91; 150 3.ta del av vad jag har anfört ombyggnadsforskningens finansiering. Bilaga II; 10 1990/91; 150 Bilaga II; 11Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Anmälantill proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten /92, m.m. såvitt avser omställning och minskning av den statligaadministrationen 1 Utgångspunkter för förnyelsearbetet Underde har näringspolitiken fått en delvis ny inriktning. Ett förstasteg togs i den näringspolitiska propositionen som beslutades våren 1990.Beslutet innebaren vidgad syn på näringspolitiken. Regeringenbeslutade att lägga fram för en proposition medförslag om en samlad näringspolitik för ökad tillväxt. Näringspolitikeninriktas på att inom ett stort antal områden främja den strukturomvandling somkrävs för att möta bl.a. ändrade efterfrågemön-ster, ökad internationellintegration och ökad utländsk konkurrenskraft. I denna omställning spelarekonomins funktionssätt en viktig roll liksom tillgång på väl fungerademarknader. Mot denna bakgrund presenterade regeringen i propositionen ett stortantal förslag med i huvudsak följande inriktning: Satsningaroch vidareutveckling av kommunikationer och övrig infrastruktur. Utbyggnadav den högre utbildningen inom det tekniska området samt insatser för attfrämja teknisk utveckling och forskning. Regeländringför att tillgodose behovet av väl fungerande marknader och effektiv konkurrens. Åtgärderför en förnyelse av återväxten inom näringslivet. Utvecklingoch effektivisering av affärsverken och av myndigheter inom näringspolitikensområde. 2 Effektivare administration ny näringspolitiskmyndighet Föratt genomföra en framgångsrik och kraftfull näringspolitik för ekonomisktillväxt krävs bl.a. en myndighetsorganisation som är anpassad till de nyanäringspolitiska målen. Regeringen har därför föreslagit i prop. 1990/91:87 atten ny central näringspolitisk myndighet inrättas. Dennya myndigheten kommer att påbörja sin verksamhet och vara lokaliserad i . (), statens industriverk (SIND) och styrelsen för teknisk utveckling (STU) läggs ned. Den nya myndigheten kommeratt ha ansvar för bl.a. teknisk forskning Prop. 1990/91: 150 ochutveckling, energiforskning, småföretagsutveckling, regionalpolitiskt Bilaga II; 11 företagsstöd och utvecklingsarbete, energitillförsel, energianvändning samt utredningsverksamhet. Målenoch medlen för näringspolitiken har förändrats, liksom sättet att genomföraolika åtgärder. I flera fall sker också dubbelarbete. Genom att bilda enny myndighet uppnås samordningsvinster och effektiviseringar som bör ge förbättradeförutsättningar att på central myndighetsnivå genomföra en offensivnäringspolitik. Internationaliseringen kommer också att ges en starkåterspegling i myndighetens näringspolitiska verksamhet. Dennya myndighetens uppgifter kommer att ta sin utgångspunkt i en ökadinternationalisering, minskad detaljreglering och decentralisering avgenomförandet av olika åtgärder, .åtgärder som genomförs skall följas upp ochutvärderas av myndigheten. Myndigheten kommer också att ges en flexibelorganisation som medger succesiva förändringar efter hand som arbetsuppgifternaförändras och utvecklas. Dennya myndigheten kommer att omfatta ca 430 årsarbetskrafter. är ca 670personer anställda vid , STU och . Jagräknar med att de åtgärder som jag nu har redovisat skall leda till enminskning av den statliga administrationen för den nya näringspolitiskamyndigheten med ca 60 milj.kr. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört om omställningen och minskningen av den statliga administrationen inomindustridepartementets verksamhetsområde. Prop-1990/91; 150 Bilaga II: 12Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Anmälantill proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten /92, m.m. såvitt avser omställning och minskning av den statligaadministrationen inom verksamhetsområde civildepartementetsvarar för en stor del av den statliga förvaltningen. Inom verksamhetsområdetfinns förvaltningar av skilda karaktärer. För del ansvarardepartementet för vissa gemensamma administrativa resurser istatsförvaltningen. ex. att inom ansvara förförvaltningskontoret. Andra sådana myndigheter är påcentral nivå och länsstyrelserna på regional nivå. Andra gemensamma resurser ärde s. k. stabsmyndigheterna, främst statskontoret, , statensarbetsgivarverk och . En annanmyndighet med likartade arbetsuppgifter är länsstyrelsernasorganisationsnämnd. Detpågår ett brett förändringsarbete inom hela verksamhetsområdet. 1 fråga omstabsmyndigheterna pågår en översyn inom ramen för utredningen (C 1990:04) omstöd till förnyelsearbetet i statsförvaltningen. Syftet är att få enmyndighetsorganisation som ännu bättre skall kunna utgöra ett stöd iförändringsarbetet, bl.a. genom att skapa en klarare rollfördelning och tydligafinansieringsformer. Inomdepartementets verksamhetsområde finns också myndigheter med centralaförvaltningsuppgifter, exempelvis kammarkollegiet och rikspolisstyrelsen.Avgiftsfinansieringen skall utvecklas på kammarkollegiets myndighetsområde föratt verksamheten mera skall kunna anpassas till efterfrågan. En efterfrågestyrningav stödjande funktioner skall tillskapas för att öka kostnadseffektiviteteninom polisväsendet. En regelreformering, som syftar till att minskadetaljregleringen, skall medföra en minskad central administration. Denövergång till resultatorienterad styrning, som genomförs inom den offentligasektorn, ger utrymme för delegeringar till regional och lokal nivå inompolisorganisationen och därmed till att anvisade resurser kan utnyttjas mereffektivt. Civildepartementetsvarar också för länsstyrelserna. En rad sektorer utvecklar nu sin beställarroll gentemot länsstyrelserna. Det ankommer på departementet att stödja och utveckla den samordnade länsförvaltningen så att uppgifterna kan bättre och administrativa vinster skapas. Regionalt bör länsstyrelserna vara ett stöd för administrativ samverkan 105 8 1990/91. 1 saml Nr 150. och svara förerfarenhetsspridningen på detta område. 1990/91: 150 relsensroll bör renodlas ytterligare i linje med beslut om Bilaga II; 12 samordnad länsförvaltning, bl.a. bör roll sommellannivå i vissa förvaltningsärenden slopas. Inomcivildepartementet pågår också en översyn av små myndigheter och nämnder iavsikt att förenkla organisationen, avreglera och samordna uppgifter. Föratt höja effektiviteten i den statliga verksamheten pågår en målmedvetenförändring av det sätt på vilket verksamheterna styrs. Myndigheterna ges ettökat ansvar för resultaten av sin verksamhet och ökade befogenheter att avgörahur den skall bedrivas. Verksamheten vid de s.k. stabsmyndigheterna, främst riksrevisionsverkel:,statskontoret, , och statens institut förpersonalutveckling, har präglats av den hittillsvarande ansvars- ochbefogenhetsfördelningen mellan regeringen och myndigheterna. När denna ändras,förändras också förutsättningarna för det centrala stödet till utvecklings- ochförändringsarbetet. Regeringenhar mot denna bakgmnd uppdragit åt en särskild utredare (1990:04) att lämnaförslag om den framtida stödverksamhetens inriktning, omfattning, organisationoch finansiering. Utredningsarbetet skall avrapporteras . Utredningensförslag bör leda till en förändrad arbetsinriktning och effektivisering avverksamheterna som möjliggör besparingar på statsbudgeten med minst50 ntilj.kr. Ettsärskilt arbete pågår för att anpassa revisionen till de nya förutsättningarsom följer av övergången till resultatorienterad styrning och den nyabudgetprocessen. Ett viktigt underlag för detta är revisionsutredningensbetänkande (SOU 1990:64) Åriig revision i statsförvaltningen. Utredningensförslag har remissbehandlats. 1 årets budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil.2 s. 26) redovisade regeringen att ställning borde tas till vissa frågor ochförslag föreläggas även om utredningens förslag då fortfarande varföremål för beredning. Vissaav de frågor som utredaren har behandlat är dock beroende avbudgetpropositionsutredningens förslag (SOU 1990:83) och den tidigare nämndautredningen om stöd till förnyelsearbetet i statsförvaltningen. De beslut somnu är aktuella ankommer enligt min bedömning på regeringen att fatta. Jag villdock bereda tillfälle att ta del av de förändringar som kommer attgenomföras. Dennu aktuella utvecklingen av myndigheternas löpande och årliga redovisning och revisionen av denna innebär i korthet följande. Myndig hetens ledning, i förekommande fall dess styrelse, beslutar om en samlad 106 årsredovisning och ansvararför rapporteringen till regeringen en gång om Prop. 1990/91; 150 året.Årsredovisningen skall bestå av två delar. En resultatredovisning Bilaga11: 12 samt ett sammandrag av årsbokslutet med viss komplettering och analys.Det fullständiga bokslutet blir i huvudsak en myndighetsintern avslutning avräkenskaperna. Årsredovisningenskall revideras i sin helhet. I enlighet med regeringens förslag i åretsbudgetproposition skall således även resultatredovisningsdelen revideras.Revisionsberättelsen skall, liksom , lämnas till myndigheten. Omrevisionsberättelsen innehåller anmärkningar mot myndighetens redovisning, s.k.oren revisionsberättelse skall, till skillnad från nuvarande ordning, kopia avden lämnas till regeringen. Myndigheternasstyrelser kommer att åläggas ett tydligare ansvar att fatta beslut om åtgärdermed anledning av revisionsberättelsen. Om revisionsberättelsen innehålleranmärkningar mot myndighetens årsredovisning skall styrelsen om sådan finnsoch i annat fall verkschefen till regeringen redovisa, vidtagna och planeradeåtgärder senast efter det att myndighetens styrelse har fåttrevisionsberättelsen. Riksrevisionsverketkommer att åläggas att en gång informera regeringen om problem ochbehov av åtgärder av generell karaktär som framkommit vid revisionen. Åtgärdernaföljer i huvudsak utredningens förslag med undantag av att utredningen föreslåratt revisionsberättelsen skall lämnas till regeringen. Jag är inte beredd attnu förorda en ändring av den nuvarande ordningen. Slutlig ställning till dennafråga bör enligt min bedömning tas i anslutning till den av regeringenaviserade översynen av styrelsernas roll och ansvar. Med de justeringar av dennuvarande ordning som jag har redovisat kommer myndighetsledningarnasskyldighet att till regeringen redovisa åtgärder med anledning av orenarevisionsberättelser att innebära en mycket tydlig återkoppling tillregeringen. Revisionsberättelserna blir därmed en viktig del i den resultatorienteradestyrningen och budgetdialogen. Förändringsarbetetinom den statliga verksamheten ställer ökade krav på . Detgäller bl.a. beställarrollen gentemot myndigheterna och att utveckla metoderför att mäta det resultat som varje enskild myndighet presterar. Dämtöverbehöver internadministration rationaliseras och göraseffektivare. Departementen skall i ökad utsträckning ta ansvar för kostnadersom rör den egna basservicen. En översyn skall genomföras för att se över ochföreslå förändringar som möjliggör en ökad efterfrågestyrning och ett ökatkostnadsansvar och som klargör ansvarsfördelningen mellan departementen ochförvaltningskontoret.