prop · GE03153 · 1990-12-31 00:00:00 — Exempelvis har de namn som en personregistreras med efter ett sådant medgivande inte förvärvats i namnrättsligbemärkelse. Jag förutsätter emellertid att berörda myndigheter beaktar vad somgäller beträffande skydd för vissa efternamn i samband med uppgiftsbyten. Detligger i sakens natur att namn och övriga ändrade identitetsuppgifter måsteväljas i samråd med den sökande. Föratt ett byte av personuppgifter skall bli en effektiv skyddsåtgärd får uppgifternaom personens tidigare identitet inte lämnas ut till mer än en mycket begränsadkrets. Endast skattemyndigheten och bör därför hainformation som gör det möjligt att koppla ihop uppgifterna från den tidigareidentiteten med den nya. De gamla uppgifterna bör bara få finnas i formhos dessa myndigheter. Föratt minska problemen för borgenärer och myndigheter m.fl. som har ett legitimtintresse av att komma i kontakl med en person som använder fingeradepersonuppgifter, skall det i folkbokföringen belräffande de riktigapersonuppgifterna framgå att personen i fråga använder sig av fingeradepersonuppgifter. Del finns därigenom en reell möjlighet för en myndighet ellertredje man att få klart för sig att den person som de söker nu har registreratsunder andra personuppgifter och att de om de behöver tillgång till dessauppgifter kan ha anledning att begära en prövning av om uppgifterna kanlämnas ut till dem. Att en sådan markering sker i folkbokföringen försämrarinte skyddet för den utsatta personen, eftersom en förföljare ändå tordeförslå vad som skett om den hotade personen registreras som obefintlig i singamla identitet. Personen folkbokförs därefter med stöd av beslutet om de nyapersonuppgifterna i sin fingerade identitet. Det bör ankomma pårikspolisstyrelsen att i samråd med utforma en lämplig ordningi del enskilda fallet. Ompersonen som behöver nya personuppgifter bor tillsammans med barn måste ävenbarnens personuppgifter ändras och barnens rätta familjerelationer utplånas.Det måsle i ett sådant fall övervägas om personuppgiftsbytet över huvud tagetär meningsfullt och praktiskl genomförbart, särskilt då det också skallomfatta yngre barn. Liksom beträffande kvarskrivning bör särskill regleras attansökan kan få göras av endast en vårdnadshavare i de fall då hotet kommer frånden andre vårdnadshavaren. Innanett beslut om fingerade personuppgifter fattas bör den berörda personens ekonomiska förhållanden klarläggas. Så långt det är möjligt bör det utredas vilka skulder och andra förpliktelser som sökanden har och hur dessa skall regleras. Det är självfallet inte meningen att användningen av fingerade personuppgifter skall vara en väg att undkomma betalningsskyl dighet. Förpliktelser som personen har kan uppfyllas under den ursprung liga identiteten även om fingerade personuppgifter annars används. Det bör ankomma på de berörda myndigheterna, främst , att lämna praktiska råd om hur detta bör ske. Lagrådel har i sitt yttrandebl. pekat på risken för rättsförluster både för den skyddade och för andra.Enligt lagrådet förutsätts det också att den skyddade blir omsorgsfullt upplystom vad som gäller för honom så att han själv kan bidra till att undvikakomplikationer av att han har "dubbel" identitet. Jag delar lagrådetsuppfattning och utgår från att berörda myndigheter beaktar och upplyser om deproblem som kan uppkomma. När det hot som föranlettbeslutet om fingerade personuppgifter inte längre föreligger skall personenåterta sin rätta identitet. Detta bör praktiskt ske genom att den identitet somavregistrerats folkbokförs varefter den folkbokföring som skett i den fingeradeidentiteten förs in på den riktiga identiteten. Genom ett sådanttillvägagångssätt minimeras olägenheterna av personuppgiftsbytet förmyndigheter och exempelvis borgenärer. Ett beslut med medgivandebör vara tidsbegränsat. Giltighetstiden får bestämmas med utgångspunkt iomständigheterna i det enskilda fallet. Med hänsyn till att användningen av fingeradepersonuppgifter endast kan komma i fråga i extrema hotsituationer bör eltbeslut kunna gälla upp till . Slulligenvilljag nämna att förslaget leder till att det enligt min mening inte längrefinns anledning att som har skett ändra personnummermed stöd av bestämmelserna om ändring av personnummer och på så sätt ge hjälpåt förföljda personer. Den nu föreslagna metoden erbjuder bättre möjligheter. 8.4 Beslut att använda fingerade personuppgifter Mitt förslag: Ensärskild lag stiftas om användning av fingerade personuppgifter. Fråga ommedgivande att använda fingerade personuppgifter skall prövas av Stockholmstingsrätt. Ansökan till domstolen görs av eller, omstyrelsen inte finner skäl till ansökan, av enskild. Lagen (1946:807) omhandläggning av domstolsärenden (ärendelagen) skall tillämpas vid domstolenshandläggning. Lämnar domstolen medgivande skall det ankomma pårikspolisstyrelsen att bestämma vilka fingerade uppgifter som skall registrerasinom folkbokföringen. 1983års folkbokföringskommittés förslag: Kommittén föreslog att beslut omidentitetsbyte skulle fattas av samt att rikspolisstyrelsensbeslut skulle kunna överklagas genom besvär till . Remissinstanserna: Fleraremissinstanser har invändningar mot den föreslagna handläggningsordningen.Domstolsverket, datainspektionen och juridiska fakulteisstyrelsen i Uppsalaifrågasätter om inte beslut av detta slag bör fattas inom folkbokföringsorganisationen.Patent- och registreringsverket anför att namnlagens regler bör tillämpas ävenpå det namnbyte som innefattas i ett identitetsbyte. ,datainspektionen, , , kammarrällen i ,länsrällen i och juridiska fakulteisstyrelsen i anser attbeslut om identitetsbyte böröverklagas hos förvaltningsdomstol. Riksåklagaren an- Prop. 1990/91:153 föratt den föreslagna ordningen bör kompletteras med bestämmelser om tillsyn överpolisens beslutsfunktion genom att justitiekanslern ges en separat talerätt. Skälenför mitt förslag: Den avvägning som måste göras innan en användning avfingerade personuppgifter kan tillåtas kräver en annan och mer kvalificeradbedömning än vad som normalt förekommer inom folkbokföringen. Det blirnödvändigt att göra bedömningar som inte är främmande för de allmännadomstolarna. Med hänsyn härtill förordar jag att frågorna om medgivande attanvända fingerade personuppgifter regleras särskilt, vid sidan avfolkbokföringslagen och att saken prövas av allmän domstol. Medutgångspunkt i det antal ärenden om personnummerbyten som förekommer, ochmed beaktande av möjligheten främst till kvarskrivning, är det min bedömningatt användningen av fingerade personuppgifter kommer att aktualiseras endast iett fåtal fall . Bl.a. mot den bakgrunden bör samtliga ärenden åtminstone tills ytteriigare erfarenhet vunnits koncentreras till entingsrätt i landet, lämpligen . Somjag har sagt skall fingerade personuppgifter användas endast som ensista utväg när kvarskrivning, besöksförbud och andra skyddsåtgärder bedömssom otillräckliga. Ett konstaterande av detta torde ställa krav på en tämligenomfattande och kvalificerad utredning i ärendet. Det är också nödvändigt medpolisiär medverkan för att utröna vilken hotsituation som föreligger. Medhänsyn till detta är det min uppfattning att det skall ankomma pårikspolisstyrelsen att hos tingsrätten ansöka om användning av fingeradepersonuppgifter och verkställa den utredning som skall ligga till grund för ensådan ansökan. Ansökan från förutsätter att en enskildperson som anser sig i behov av skydd har begärt sådan ansökan. Personen ifråga bör också själv kunna få göra ansökan till domstolen, dock först sedanrikspolisstyrelsen prövat frågan och funnit att tillräckliga skäl saknas för enansökan från styrelsen. Varje framställning från enskild bör utredas avrikspolisstyrelsen för klarläggande av de bakomliggande omständigheterna. Detbör inte ankomma på att göra någon ingående bedömning avutsikterna för den enskilde att få ett medgivande utan tillmötesgå dennesframställning om den inle framstår som utsiktslös. Förfarandetvid tingsrätten bör vara enkelt och i möjligaste mån an passat till ett regelverk som domstolen tillämpar i andra sammanhang. Med hänsyn främst till arten av den utredning som kan förväntas föreligga bör ett i huvudsak skriftligt förfarande tillämpas hos tingsrätten. kan det inte uteslutas att vissa muntliga inslag kan behövas. Med dessa utgångspunkter framstår ärendelagen som en lämplig grund för förfaran det vid tingsrätten. Ärendelagen utgår ju i första hand från skriftlig hand läggning men medger exempelvis också muntligt förhör med sökanden. Med stöd av 4§ första stycket ärendelagen kan domstolen inhämta olika yttranden. Om det är en enskild som är sökande bör domstolen alltid inhämta yttrande och utredning från . Det bör också vara 121 obligatorisktatt domstolen förvissar sig om vilka åtgärder som vidtagits inomfolkbokföringen för att skydda den som begär atl få använda fingeradepersonuppgifter. Även yttranden från sociala myndigheter kan vara påkallade. 1detta sammanhang vill jag framhålla att det inte kan anses påkallat attbetrakta den eller dem som i ärendet utpekas som hotande som part i ärendeteller att på annat sätt ge dem möjlighet att agera i ärendet. Ett bifall till ansökanbör utmynna i ett konstaterande från domstolen att fingerade personuppgifterfår användas. Sedan får del överlåtas till att bestämmavilka uppgifter som skall registreras inom folkbokföringen och se till attregistrering sker. Utgångspunkten vid valet av fingerade uppgifter skall självfalletvara att det inte av uppgifterna eller de registreringsåtgärder somskattemyndigheten vidtar skall framgå vem som använder uppgifterna. Samtidigtär det en fördel att inte fler fingerade uppgifter än nödvändigl kommer tillanvändning. Rätlen att användafingerade uppgifter bör gälla i högst . Om behovet att användauppgifterna upphör före utgången av den tillåtna tiden får den enskilde självmeddela detta varpå skattemyndigheten vidtar de åtgärder som behövs för att denenskilde fortsättningsvis skall registreras endast med verkliga uppgifter.Detta behöver inte regleras särskilt. Jag finner inte skäl till attrikspolisstyrelsen medgivandet gäller skall kontrollera behovetav fingerade uppgifter. Däremot skall styrelsen bevaka att tillåtenanvändningstid inte överskrids. Härvid måste kontaktapersonen i fråga och utreda situationen. Om behov av förlängt skydd bedömsföreligga kan ny ansökan göras. Mitt förslag:Uppgifter om enskildas personliga förhållanden i ärenden om fingeradepersonuppgifter skall skyddas av sekretess. 1983 årsfolkbokföringskommittés förslag: Betänkandet saknar motsvarighet till mittförslag. Remissinstansernahar inte berört frågan om sekretess. Skälen för mitt förslag: I5 kap. sekretesslagen finns regler till skydd för det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Enligt 5 kap. 1 §sekretesslagen gäller sekretess för uppgifter som hänför sig till bl. a.förundersökning, under förutsättning att det kan antas att syftet med beslutadeeller förutsedda åtgärder annars skulle kunna motverkas eller den framtidaverksamheten skadas om uppgifterna röjs. Sekretessen omfattar också uppgiftersom hänför sig till angelägenhet som avser dels användning av tvångsmedel ibrottmål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, dels polis-,åklagar- och tullmyndighets verksamhet i Övrigt för att förebygga, uppdaga,utreda eller beivra brotl. I 9 kap. 17 §sekretesslagen finns en korresponderande bestämmelse till skydd för enskildasintressen. Enligt försia stycket denna paragraf gäller sekretess på i stortsett samma verksamhetsområden som enligt 5 kap. 1 §, dvs. a. polis ochåklagare i deras broltsbekämpande verksamhet, för uppgifter om enskildspersonliga eller ekonomiska förhållanden, om det Prop. 1990/91:153 kanantas att den enskilde lider skada eller men om uppgifterna röjs. I9 kap. 18 § finns bestämmelser om vissa begränsningar i sekretessen enligt 17 §försia stycket. Sekretessen upphör vanligen att gälla om uppgiften lämnas tilldomstol med anledning av åtal. Enligt9 kap. 17 § andra stycket sekretesslagen gäller också sekretess i bl.a. polis-och åklagarmyndigheternas broltsbekämpande verksamhet för anmälan eller utsagafrån enskild, om det kan antas att fara uppkommer för atl någon kommer attutsättas för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. I7 kap. 19 § sekretesslagen finns bestämmelser om sekretess inom polisväsendet iandra sammanhang än brottsbekämpning. I andra stycket nämnda lagrum finns enbestämmelse om sekretess för uppgifter om enskilda som hänför sig till ärendenom besöksförbud. Sekretessbör inte gälla för uppgifter i andra fall än då detta är nödvändigl. Avsiktenmed fingerade personuppgifter är att bereda en person skydd mot förföljare. Detligger därför i sakens natur atl sekretess bör gälla för samtligapersonanknutna uppgifter i ett ärende som avser gällande fingeradepersonuppgifter. När ett beslut om fingerade personuppgifter upphävts finnsinte längre samma behov av sekretess. Det kan emellertid i underlaget förbeslutet finnas känsliga uppgifter om enskildas personliga förhållanden som böråtnjuta sekretess även efter det att de fingerade personuppgifterna inte längreanvänds. Förelt beslut om fingerade personuppgifter som aktualiseras i samband med enförundersökning om brott kan bestämmelserna om sekretess beträffandeförundersökning ofta vara tillämpliga. Enligt huvudregeln upphör emellertidden sekretessen att gälla om uppgiften lämnas till domstol i samband med åtal.Om ärendet uppkommer utan samband med förundersökning om brotl kan sekretessanses gälla enligt de övriga reglerna om sekretess till skydd för det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Den sekretessen tordeemellertid upphöra när beslutet om fingerade personuppgifter upphävs. Sekretesseni ärenden om fingerade personuppgifter bör regleras på etl sätt som ärenhetligt och täcker skyddsbehoven under de olika stadierna av ärendets existens. Ilagrådsremissen föreslog jag att sekretess skulle gälla i ärenden om fingeradepersonuppgifter för uppgift om enskilds personliga förhållanden om det kanantas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiftenröjs. Lagrådet har ansett att ett sådant sekretesskydd inte är tillräckligtulan för sin del förordat att det införs ett s.k. omvänt skaderekvisit. Somskäl för detta har lagrådet anfört att det i ärenden som innebär alt fingeradepersonuppgifter får användas typiskt sett föreligger ett starkt behov avsekretess så länge medgivandet gäller. Jag godtar vad lagrådet har anfört ochföreslår att sekretess skall gälla i ärenden om fingerade personuppgifter föruppgift om enskilds personliga förhållanden om det inte står klart att uppgiftenkan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Avredaktionella skäl bör bestämmel- sen härom till skillnadfrån förslaget i lagrådsremissen och lagrådets förslag placeras i 7 kap. 15 §sekretesslagen. 9 Försäkringskassornas medverkan m. m. Mitt förslag: Denenskilde skall kunna göra anmälan, förutom om flyttning, också om namn ochgemensam vårdnad samt begära hindersprövning hos valfri allmän försäkringskassaeller skattemyndighet. En anmälan eller en begäran skall dock prövas av denskattemyndighet där vederbörande är folkbokförd. Organisationskommitténsförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar lämnat förslaget utan erinran. Skälenför mitt förslag: I sitt betänkande Lag om folkbokföringsregister m.m. belysteorganisationskommittén utförligt frågan om försäkringskassornas medverkan ifolkbokföringsarbetet. Med detta som underlag lämnade jag i prop. 1990/91:53om lag om folkbokföringsregister vissa principförslag i fråga om en sådanmedverkan. Sammanfattningsvis uttalade jag i propositionen attförsäkringskassorna skall medverka i folkbokföringsarbetet genom att lämnainformation till allmänheten, tillhandahålla blanketter samt hjälpa enskildamed att upprätta anmälningar eller kontrollera anmälningar som dessa harupprättat på egen hand. Organisationskommitténhar därefter återkommit med mer detaljerade förslag beträffandeförsäkringskassornas medverkan. Jag har samma uppfattning som kommittén idenna fråga. De allmänna försäkringskassornas kontorsnät bör således utnyttjasför att ta emot anmälningar från enskilda. Därigenom förbättras servicen förallmänheten. Utöver flyttningsanmälningar, som jag berört i avsnitt 6.1, äranmälningar om namn och gemensam vårdnad samt begäran om hindersprövning avsådant slag att de lämpar sig för en kassamedverkan. I första hand börförsäkringskassorna medverka vid anmälningar som den enskilde vill göra isamband med elt personligt besök. Anmälningar som sänds med post får ensnabbare behandling om de skickas direkt till skattemyndigheten. Enanmälan eller begäran som görs hos en allmän försäkringskassa skall ansesbehörigen fullgjord av den enskilde med samma verkan som om den gjorts tillskattemyndigheten. Prövningen av anmälningen skall dock vara förbehållenskattemyndigheten. skall ta emot och förmedla inkomnaanmälningar till den skattemyndighet som skall göra prövningen, vilket så gottsom genomgående är skattemyndigheten i det län där personen i fråga ärfolkbokförd. Föratt ytterligare förbättra servicen för den enskilde finner jag det naturiigtatt den enskilde skall kunna initiera de aktuella ärendetyperna också hos enannan skattemyndighet än den som skall besluta i ärendet. Det ankommer på ensådan enbart mottagande skattemyndighet alt utföra samma slag avarbetsuppgifter som en försäkringskassa som tar emot en anmälan eller enbegäran. 10 Förvaringen av kyrkobokföringsarkiven Mittförslag: Pastor skall sköta kyrkobokföringsarkiven till dess att arkiven kanlas om hand av landsarkiven. Pastoratet får det ekonomiska ansvaret förarkivvården. Organisationskommitténsforslag: Överensstämmer med mitt. har ansett det värdefullt att den övergångsvisa arkivförvaringenregleras och bedömer att lagregleringen utgör en garanti för att arkiven vårdaspå ett tillfredsställande sätt. Ingen remissinstans har invänt mot förslaget. Skälenför mitt förslag: 1 en promemoria som överiämnades till regeringen i maj 1989presenterade kommittén vissa principiella förslag om den framtida förvaringenav kyrkobokforingsarkiven. Förslaget innebar att arkiven borde överlämnas tillde statliga arkivmyndigheterna som en följd av organisationsförändringen.Samtidigt konstaterade kommittén att ett sådant överförande inte kunde ske inomde närmaste åren eftersom landsarkiven behövde tillföras ytterligare resurserför att klara mottagandet och förvaringen av arkiven. 1 avvaktan på dettaföreslog kommitién alt kyrkobokföringsmaterialet övergångsvis skulle vara kvarinom . beslutade regeringen attkyrkobokföringsarkiven skulle överföras till landsarkiven. uppdrogregeringen åt arkivdepå-kommittén (U 1989:10) att beakta de behov av depåer,personal och övriga resurser för kyrkobokföringsarkivens framtida förvaring somföranleds av beslutet om överföring av kyrkobokföringsarkiven. Organisationskommitténhar nu lämnat förslag till reglering av den övergångsvisa förvaringen avkyrkobokföringsmaterialet. I likhet medorganisationskommittén bedömer jag att pastor, som ju är den somhandhar arkiven, bör få ansvaret för vården av kyrkobokföringsmaterialet ävenunder övergångsperioden. På motsvarande sätt som pastoratet svarar föratt pastor har de resurser som behövs för kyrkobokföringsverksamheten börpastoratet se till att pastor har lokaler, personal och det som i övrigt behövsför arkivvården. Jag delar kommitténs bedömning att dessa frågor börlagregleras. 11 Följdlagstiftning 11.1 Inledning skall överta pastorsämbetets arbetsuppgifter följer avorganisationsförändringen och har redan berörts i anslutning till NFBL. Jag hartidigare också anfört atl länsrätten skall ersätta som Dessaändringar skall självfallet inte begränsas till NFBL utan också omfatta andralagar och förordningar där pastorsämbetet förekommer. Vilka lagar det rör sigom framgår närmare av de upprättade lagförslagen. 1 den proposition somföregick lagen om folkbokföringsregister anförde jag alt den löpandefolkbokföringsverksamheten skall skötas lokalt och att skallsvara för viss rådgivning i folkbokföringsfrågor till skattemyndigheten. Dettainnebär att inte skall delta i den löpande handläggningen avärenden med anknytning till folkbokföringen utan de typer av sådana ärenden somnu prövas av verket skall handläggas av skattemyndigheterna i läneneller, om det rör sig om en begränsad verksamhet (jfr. avsnitt 11.4), av enviss skattemyndighet. Mitt förslag:Pastor skall även i fortsättningen pröva frågor enligt religionsfrihetslagen.Pastoratet skall svara för att pastor har de resurser som behövs för dennaverksamhet. skall föra ett centralt registeröver medlemmarna i . Organisationskommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: cenlralslyrelse har tillstyrkt att styrelsen skall svara för ettcentralt medlemsregister för . har instämt iförslaget att ges möjlighet att inhämta uppgifter frånfolkbokföringen med hjälp av ADB och alt kyrkan själv för uppgifter ommedlemskap. Enligt verket kan skattemyndigheternas behov av uppgifter ommedlemmar i tillgodoses genom den föreslagna ADB-överföringenfrån det kyrkliga registret. Datainspektionen har anfört att inspektionennyligen haft överläggningar med om den framtidapersonregistreringen inom kyrkan och att ett arbete inletts med att ta fram ettförenklat ansök-ningsförfarande enligt datalagen för vissa personregister inomkyrkans verksamhet. Mot bakgrund av vad som därvid har framkommit har datainspektionenlämnat förslag till en något annorlunda utformning av de föreskrifter somsyftar till att reglera den kyrkliga registreringen i religionsfrihetslagen änvad som följer av kommittéförslaget. Skälen för mitt förslag: Idagsläget ankommer det på pastor, förutom att ansvara för kyrkobokföringen,också att pröva frågor om medlemskap i enligtreligionsfrihetslagen. Även i övrigt råder elt nära samband mellankyrkobokföringen och handläggningen av ärenden enligt religionsfrihetslagen.Exempelvis är det genom kyrkobokföringsmaterialet som pastor får tillgång tillde uppgifter om nyfödda och andra som behövs för medlemskapsprövningen. Detändrade huvudmannaskapet för folkbokföringen innebär inte att reglernaom prövningen av medlemskapsfrågor enligt religionsfrihetslagen Prop.1990/91:153 skall ändras. Del ankommer således även i fortsättningen på pastoratt besluta om tillhörighet till . Uppgiftom medlemskap i antecknas i kyrkobokföringmaterialetoch inhämlas därifrån manuellt till de ADB-register (personband) somskattemyndigheten för över befolkningen i länet. Genomlänsregistren är uppgiften om medlemskap tillgänglig för användning bl. proposition som föregick lagen om folkbokföringsregister anförde jag attuppgift om medlemskap i inte skall registreras ifolkbokföringens nya ADB-register. Lagen orn folkbokföringsregister, som antogsav , medger inte heller att så sker. Även omskatteförvaltningen i framliden också behöver uppgifter om medlemmar i bör det vara en kyrklig angelägenhet att hålla register övermedlemmarna. Jag föreslår därför att får iuppdrag att föra ett centralt register över medlemmarna i . Isamband med beslutet om ändrat huvudmannaskap för folkbokföringenuttalade (SkU 1987/88:2 s. 9) att del var av vikt att kyrkan fårfortsatt tillgång till folkbokföringsuppgifter för sitt församlingsarbete ochden rcgisterföring som under alla förhållanden blir nödvändig för kyrkans egnaändamål. Jag har inhämtat att det centrala medlemsregistret kommer attanvändas för olika inomkyrkliga ändamål och kan sägas bli en av hörnstenarna idet kyrkliga registersystemet. Det är därför naturligt att det registret utgörden kyrkliga kontaktytan mot folkbokföringsregistren och alltså kontinueriigttillförs grundläggande personuppgifter från folkbokföringen. Äveni framliden måste pastor i vissa fall ha tillgång till folkbokföringsuppgifterför den prövning som religionsfrihetslagen ålägger honom.