prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Enbetydande del av föroreningsbelastningen på den svenska miljön kommer frånandra länder liksom svenska utsläpp belastar miljön i våra grannländer.Hittills har övervakningen av den internationella belastningen och av desseffekter varit en dominerande uppgift för PMK. Den har alltså finansierats viastatsbudgeten. Vi föreslår att statsbudgeten även fortsättningsvis belastas medkostnader för den del av övervakningen som avser internationella influenser.Ofta är denna övervakning också kopplad till interaationella överenskommelser. Miljöövervakningenbör ges en stark och tydlig organisation. Vi föreslår att det övergripandeansvaret för den samlade miljöövervakningsverksamheten läggs på SNV. I dettainkluderas också att budgetprocessen förläggs till och attolika intressenter ges möjlighet att medverka i denna process. Vi serbudgetprocessen som ett av de starkaste instramen-ten för att stärka ochsamordna en effektivare miljöövervakning och när det gäller prioritering ochdimensionering av olika delar av verksamheten. SNV bör vidare svara förplanering, administration och resultatredovisning från den nationellamiljövervakningen. Motsvarande ansvar när det gäller den regionalamiljöövervakningen bör läggas på länsstyrelserna. Viföreslår också att i dess nuvarande form upplöses och att det ersättsav ett nytt organ med uppgift att biträda SNV i den centrala ledningen avmiljöövervakningen inklusive medverkan i budgetprocessen. En parallell kan härgöras med . Det nya organet bör ges en bred sammansättningmed representation för lokala, regionala och centrala myndigheter och förforskningen. 6 1990/91. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig överstatens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverks särskilda rapportMiljöövervakningen inför Bilaga 10.2 Efterremiss har yttranden inkommit från lantbmksstyrelsen, , statenslivsmedelsverk, , arbetarskyddsstyrelsen, plan-ochbostadsverket, statskontoret, , koncessionsnämnden förmiljöskydd, kemikalieinspektionen, , samtligalänsstyrelser. , ,, , ochLandsorganisationen i . Sammanfattning av statens naturvårdsverks särskilda Prop. rapport och decentralisering av Bilaga 10.3 1988års miljöpolitiska proposition innebär en ambitionshöjning påmiljövårdsområdet. Miljöproblemenmåste angripas på bred front. Denutvecklade rollen innebär att mer tid skall ägnas förebyggande, vägledning,uppbyggnad och spridning av kunskap, intemationellt arbete och uppföljning. Miljövårdsarbetetsvolym är för liten i förhållande till miljöproblemen ochmiljövårdsambitioneraa. Miljövårdens intressenter måste bli fler. Miljövårdsarbetetskall i ökad utsträckning bedrivas i samarbete med och av sektorsorgan. Sektoriseringinnebär inte mindre arbete för SNV utan mer arbete för sektorsorganen. Sektorsorganenmåste vara beredda att göra större arbetsinsatser i fråga om miljövård. Sektorsorganenhar olika roller och är sinsemellan olika. Detta påverkar deras samarbete medSNV och deras miljövårdsarbete. Dettar tid innan alla sektorsorgan byggt upp tillräcklig miljövårdskompetens. Aktionsprogram/sektorsplanerär en god modell för sektorisering av miljövårdsarbetet. Aktionsprogram/sektorsplanerbör utgöra underlag för politiska beslut och sektoreraas miljövårdsarbete. Sektorsorganenmåste få tydliga signaler om vilka miljövårdsåtgärder de skall vidta avregering och riksdag. Aktionsprogram/sektorsplanearbeteterbjuder tillfällen att diskutera och utarbeta förslag om vem som skall göravad på miljövårdsområdet. Verketskall prioritera strategiskt viktiga ärenden (sådana som innebärpolicyändringar, stora utsläppsreduktioner, koncessionsnämndsärenden). Detär befogat att verket svarar för vissa "mindre viktiga" ärenden. Miljöskyddslagenbygger på individuell prövning. ML,LKP och NVL tillhör de bästa verktygen i miljövårdsarsenalen. Verkettilldelas arbetsuppgifter i 75 författningar. Hälftenav resurseraa vid linjeavdelningarna används för arbetsuppgifter enligt olikaförfattningar. Verketmåste slå vakt om sin åtgärdskunskap. Åtgärdskunskapbehövs för såväl arbetet med riktlinjer etc som för det internationellaarbetet. Verketmåste tillgodogöra sig kompetens på olika nivåer i miljövårdsfamiljen. Detär inte helt lätt att finna myndigheter som med fördel kan ta överarbetsuppgifter från SNV. 1fjol genomfördes en omfattande decentralisering på miljöskyddsområdet, varförytterligare decentralisering bör anstå tills vidare. miljöskyddsregistret bör läggas ned och i stället bör register g3 över miljöfarligaverksamheter skapas inom ramen för KRUT-systemet, Prop. 1990/91:90 fört av resp. länsstyrelse. Översändandeav handlingar till SNV enligt 12 § och 22 § i miljöskyddsförordningen börupphöra. Uppgifteraa förs regelmässigt in i KRUT-systemet, varför SNVfortlöpande har tillgång till uppgifterna. Regleraaför miljöskyddsavgifter bör ses över. Verkethar inlett arbete för att förenkla naturvårdsförvaltningen, inkl. hanteringenav anslag för vård och förvaftning. Verketframför några förslag om förenklingar inom naturskyddet (remisser omnaturreservat, enligt torvförordningen; riksregistret, markavvattning m.m.). Implementeringenav bestämmelseraa om naturvårdshänsyn i jordbraket bör undersökas. Verketkommer att föreslå förenklingar av älgjaktsadministrationen. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig överstatens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverks särskilda rapport och Bilaga 10.4 - Efterremiss har yttranden inkommit från , , , trafiksäkerhetsverket,, transportrådet, lantbmksstyrelsen, , statenslivsmedelsverk, plan- och bostads verket, kammarkollegiet, statskontoret,, , kemikalieinspektionen,statens energiverk, länsstyrelserna i , , , , samt , kommun.Kungliga , , , , i . Sammanfattning av statens naturvårdsverks särskilda Prop. ,utbildning Bilaga 10.5 och biblioteksservice Utredningenom informationsverksamheten är en av de särskilda rapporter somnaturvårdsverket har utarbetat på regeringens uppdrag i anslutning tillarbetet med den fördjupade anslagsframställningen för budgetåren1991/92-1993/94. Irapporten redovisar sin syn på informationsverksamhetenutifrån verkets utvecklade roll i miljövårdsarbetet. Redovisningen omfattarhuvudsakligen den informations- och utbildningsverksamhet som kräver attsärskilda personella och ekonomiska resurser avsätts. Informationsverksamhetenvid bakgrund och nuläge Inomnaturvårdsområdet har arbetat med olikainformations- och utbildningsåtgärder. När det gäller forskning resulterar iprincip varje projekt i någon form av informationsmaterial. Produktionen avforskningsrapporter har varit och är omfattande. Inom området teknisktmiljöskydd har kanske den största förändringen skett vad gällerinformationsarbetet. Decentralisering och sektorisering av miljöskyddsarbetethar lett till ändrade krav på att genom informationsinsatser föra utkunskaperna. Denviktigaste målgrappen har varit den s. k. miljövårdsfamiljen. Också massmediaräknas hit. Iprioritetsgrapp två finns sektorsmyndigheterna, industri som bedrivermiljöstörande verksamhet, ideella organisationer, skolan samt, vad gällerförsurningsinformation, särskilda grapper utanför landets gränser. Tillprioritetsgrapp tre räknas allmänheten, medborgarna, som ju egentligen ärverkets slutliga kund. Iinformationsverksamheten har arbetat efter enstrategi i fyra ambitionsnivåer: 1.Tillgängliggöra, dvs. se tillatt alla berörda får kunskap om det informationsmaterial som verketproducerar. 2.Förstärka informationen genomutbildning i form av korta kurser och konferenser. 3.Sammanställningar av fakta ochkunskap i lättillgänglig form. 4.Acceptans, dvs. att utvecklascenarier, framtidsversioner av de stora miljöproblemen. Verketsmedel för kunskapsöverföring genom information/utbildning är för närvarandeföljande: Presstjänst IntemationeUtinformationsarbete Biblioteks- och dokumentationsverksamhet Extera miljöutbildning Skolinformation Tidningsproduktion 86 Produktionav informationsmaterial Prop. Marknadsföring,försäljning och distribution. Miljövårdsfamiljensuppfattning om kunskapsförmedling från Hösten1988 gjordes en undersökning av reaktionerna på satsning påextern miljöutbildning. Tre av fyra chefer i kommunerna och en något mindreandel av länsstyrelseraas chefer ansåg att kursutbudet till stor del motsvaradederas behov. Samtliga ansåg att skall gå ut med utbildning pådet här sättet och av det här slaget. Under1989 genomfördes en serie intervjuer med företrädare för länsstyrelsernasmiljövårdsenheter och kommunernas för att fåderas synpunkter på kunskapsförmedling. Denallmänna uppfattningen om informationsmaterial är att det ärganska bra. Materialet är trovärdigt och användbart, men kommer oftast inte itid. MiljöAktueUt är den facktidskrift inom miljöområdet som de flesta läserregelbundet (). Mantycker att information i större utsträckning kunde innehållamer om miljövänliga produkter, allmänt om nyheter och ny lagstiftning.Intrycket man för det mesta har av information är att den ärtrovärdig (), riktad till rätt person och användbar (), lätt att hittai och på rätt detaljeringsnivå (), väcker intresse () och i rätt tid(). Enlångsiktig strategi for miljöinformation övergripande verksamhetsplan och utifrån- de viktigaste slutsatserna iföregående avsnitt kan ett antal strategiska punkter för informationsverksamhetenformuleras. 1.Miljöfrågorna kommer attfortsätta att vara i centram av samhällsdebatten. förmågaatt dela med sig av sina kunskaper och värderingar till aUmänhet,beslutsfattare och politiker avgör om verket skall lyckas och hur verketsarbete kommer att värderas. 2.Naturvårdsverkets kunskapsrollär grandläggande, kunskaperna skall genom informationsinsatser förmedlas tillolika målgmpper. 3.Informationsåtgärder är ettmedel bland andra att uppnå de mål som gäller för verksamheten. Verketskunskapsförmedlande roll i ett decentraliserat och sektoriserat miljöarbetegör att primära målgmpper är miljövårdsfamiljen och sektorsmyndigheter medmiljöpåverkande ansvarsområden. 4.Vi har en grandläggandeskyldighet att informera allmänheten. 5.De fyra ambitionsnivåerna iinformationsarbetet som verket arbetar efter gäller som riktmärkeför det fortsatta arbetet. 6.Naturvårdsverkets övergripandeinformationsmål är att göra verkets samlade faktakunskaper tillgängliga föralla som behöver ta ställning i Sedan avgörvar och en hur kunskaperna skall användas. En viktiginformationsstrategisk utgångspunkt är att kommunicera Prop. 1990/91:90 med nyckelpersoner och nyckelgrapper i samhället. Att successivt analyse- Bilaga 10.5 ravilka dessa är och var de finns är en huvuduppgift. 8.Naturvårdsverket har enskyldighet att medverka till att enskilda människor får del av kunskaper,information i bearbetad form, så att de motiveras till handling,ställningstagande och ges valmöjligheter. Människors naturligainformationskanaler skall prioriteras. 9.Naturvårdsverket skall arbetamed information före beslut. Denna syftar till att beskriva miljöproblem ochdess orsaker, att uppmärksamma vår omvärid på miljösituationen. Att förmedla dekunskaper verket besitter är ofta nödvändigt för att förbereda politiskabeslut. Informationenefter beslut är viktig för att förmedla kunskap om uppsatta miljömål, ange åtgärder m. m. Naturvårdsverketmåste ha ett utpräglat användarorienterat synsätt i sin informationsverksamhet. skall verket föra ut kunskaper inom områden där man har identifierat brister. 12.Den internationella efterfråganpå kunskaper blir allt större. Verket skall arbeta med informationsverksamhetdels om vissa globala miljöfrågor, dels mot de länder vars gränsöverskridandeföroreningar påverkar svensk miljö. 13.Arbetet med intressenter kräverinformation till, samverkan med och kompetensuppbyggnad hos dessa. 14.Intressenter främst inommiljvårdsfamiljen, sektorsmyndigheter och skolan behöver, föratom kunskaper föratt agera, stöd och hjälp för att förmedla informationen till nästa led. 15.Informationssystem måste finnasför att tillgodose behov av att hålla sig å jour inom olika kunskapsområden(veta vad som är nytt) och av att få kunskaper för att lösa mer eller mindreakuta, konkreta problem. 16.Naturvårdsverket skall strävaefter att bibehålla objektiviteten i informationsarbetet. Trovärdighet ochsaklighet får inte sättas på spel. 17.Det är ofta svårt attinformera, få förståelse och acceptans för nya miljöproblem. I initialskedethar sin främsta informationsuppgift i att vara en spjutspetsi miljöarbetet. När väl miljöfrågor har "etablerats" och blivit kändaför åtgärdsansvariga kan verket dra ner på sina informationsinsatser. 18.Information är en angelägenhetför hela verket alla medarbetare har ett informationsansvar och ditoskyldighet. Chefer har ett särskilt ansvar för att se till att kunskaperna inomdet egna verksamhetsområdet når ut till dem det berör. Det är också varje chefsansvar att identifiera brister och behov av kunskaper. 19.Utvecklingen inom dataområdetgår snabbt. Det är viktigt att verket i sitt informationsarbete följer dennautveckling och utnyttjar de nya datoriserade informationssystem som byggs upp. 20.En väl fungerande interninformationsförsörjning lägger gmnden till ett bra utåtriktatinformationsarbete. 21.En fömtsättning förframgångsrikt arbete med kunskapsöverföring är att avdelningar/enheter interntavsätter resurser för detta. 22.Det är mycket viktigt att med jämna intervaller ta reda på omvärl- Prop.1990/91:90 dens uppfattning om vårt informationsarbete. Naturvårdsverketgör kontinuerligt omprövningar och prioriteringar inom informations- ochutbildningsområdet. Verket anser också att de verksamheter som bedrivsbör vara kvar i ungefär den omfattning som de nu har. Styrkani verkets informationsarbete är tillgången till ett brett register av"verktyg" och väl upparbetade informationskanaler ut tiU viktigamål-grapper. Naturvårdsverketsmöjligheter att på ett verkningsfullt sätt arbeta med opinionsbildande åtgärdervarierar. En fömtsättning är att resurstilldelningen blir av en omfattning somvida överstiger vad verket erhållit. Fören del av de verksamheter har för avsikt att bedriva ifortsättningen står ambitionema i något så när samklang med resurseraa. Verksamhetersom är viktiga enligt planer och strategier men där det saknas möjligheteratt klara av situationen är: Opinionsbildande kampanjer,seminarier m. m. Översättningar av info-materialför internationellt brak. Beträffande framtida uppgifter har verket redan idagen central roll i En roll som med hänsyn till den miljöpolitiska inriktningenför med ökad decentralisering, sektorisering och interaationaliseringav miljöarbetet kommer att accentueras. Myckettalar för att möjligheter, i form av mandat, kompetens ochresurser, att förmedla kunskaper kommer att få stor betydelse för detfortsatta miljöarbetet. Föratt alla skall kunna medverka och ta miljöansvar krävs kunskaper hos demedverkande om tillståndet i miljön, miljöeffekter av verksamheter och ommöjliga åtgärder. Attförmedla sådana kunskaper på ett för varje målgmpp anpassat sätt är en mycketviktig uppgift för verket. Tjänstemänmed ansvar för miljöfrågor i län och kommuner måste för att kunna ta sittansvar få kunskaper, vägledning och stöd genom informations- ochutbildningsinsatser. Naturvårdsverketmåste därför bl. a. satsa mera på att få fram rådgiv ning , göra flera faktasammanställningar och handböcker, öka omfatt ningen av den exteraa miljöutbildningen samt ge underlag för regionala/ lokala informationskampanjer. En mycket viktig insats är också att genom 89 uppbyggnad av databaseroch en miljöupplysningstjänst underlätta sökan- Prop. 1990/91:90 det efter kunskaper på miljöområdet. Tjänstemänpå sektorsmyndigheter med miljöpåverkande ansvarsområden behöver på ettlikartat sätt kunskaper i tillgänglig form för att kunna ta sitt miljöansvar. Politiker,inte bara de med direkt ansvar och intresse för miljöfrågor, behöver i allthögre grad både bredare och djupare kunskaper i miljövårdsfrågor. Här behöververket arbeta mera med översiktsmaterial som förklarar, förenklar och gerhelhetsbilder samt framtidsscenarier. Allmänhetenoch skolbarn efterfrågar och behöver i allt högre utsträckning kunskaper imiljöfrågor. Kunskaper för att visa på valmöjligheter och för att ge människoren möjlighet att ta sitt ansvar för miljön. Här krävs stora insatser framöverfrån när det gäller att öka människors miljömedvetande ochförståelse för framtida miljöbeslut. Om information/utbildning skaU vara ettaktivt styrmedel även gentemot dessa grapper krävs kraftigt ökade resurser tillverket. Detinternationella arbetet med att bl.a. föra ut kunskaper och ställningstagandenblir allt viktigare inte bara mot utan till världen i övrigt. Föratt klara alla viktiga uppgifter krävs ekonomiska resurser långt utöver vadnaturvårdsverket har haft tillgång till. Resurseraas storlek har ettdirekt linjärt samband med förväntade resultat. Förteckningöver remissinstanser som yttrat sig över statens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverks särskilda rapport 10.6 genominformation, utbildning och biblioteksservice Efterremiss har yttranden kommit in från transportforskningsberedningen,universitets- och högskoleämbetet, statens råd för byggnadsforskning, statenslantmäteriverk, statskontoret, länsstyrelseraa i , ,, och . Stiftelsen Svenska institutet.Svenska Kommunförbundet, , ,och i . Sammanfattning av statens naturvårdsverks särskilda Prop. SNVsverksamhet bygger i betydande utsträckning på riskbedömningar och kvalificeraduttolkning av olika mätunderlag, framtagna främst genom utsläpps- ochrecipientkontrollprogram samt i olika forsknings- och undersökningsaktiviteter.Miljöproblemen blir aUtmera komplicerade, och besluten tas näraforskningsfronten. Detta gäller för SNVs olika aktionsprogram, vidärendehandläggningen, i tillsynsarbetet och, inte minst, i det internationellaarbetet. finns en mycket god vetenskaplig kompetens inom områdena miljögifteroch ekotoxikologi. Verket avser satsa på att konsolidera och utveckla dennakompetens. Ävennär det gäller kvalificerad övervakning av söt- och kustvatten, finns en mycketgod kompetens uppbyggd vilken bör behållas, åtminstone delvis, inom verket. Kompetensoch kapacitet för att ge ett aktivt laboratoriestöd i verketstillsynsverksamhet krävs, föratom inom ovan avgivna områden, också när detgäller de mera traditionella luft- och vattenparametrarna för utsläpps-ochrecipientkontroll. egna laboratorier har goda fömtsättningarför att täcka en tillräckligt stor del av detta behov. Denkustfiskeinriktade gmppen i Öregmnd, samt verkets fartyg , böröverföras till . 1samband med utredningen om lantbmksuniversitetets framtida organisation börför- och nackdelar med ett gemensamt mellan bl.a. och lantbmksuniversitetet utvärderas. Om fördelamaöverväger bör till ett sådant institut knytas kustvatten-ochsötvattenövervakningen vid Uppsalalaboratorier. Omfattningenav den verksamhet som eventuellt skulle kunna föras till ett gemensamt institutär i stor utsträckning beroende av resultatet av verkets särskilda utredning ommiljöövervakningen. Verket avser återkomma i frågan i samband med denfördjupade anslagsframstäUningen. Särskildaskäl finns för att undersöka en närmare knytning mellan verkets landenhet ochlantbmksuniversitetet, föratt klara den långsiktiga kunskapsförsöriningen inomområdet. Förteckningöver remissinstanser som yttrat sig över statens Prop. 1990/91:90naturvårdsverks särskilda rapport 10.8 Efterremiss har yttranden inkommit från , ,geologiska undersökning, statens provningsanstalt, statens mät- ochprovstyrelse, statskontoret, och Kungl.Vetenskapsakademien. Sammanfattning av statens naturvårdsverks särskilda Prop. rapport Det internationella arbetet Bilaga 10.9 Regeringenhar inkallat en särskild utredare föratt värdera det svenska deltagandeti det internationella miljösamarbetet. I ljuset av det uppdraget har SNV tolkatsitt uppdrag så, att de externa faktorerna som påverkar SNVs internationellaarbete ges en mer översiktlig beskrivning. Rapporten får sin tyngdpunkt i enredovisning av det internationella arbetets nuvarande omfattning, inriktningoch organisatioriska stmktur inom SNV samt i förslag till förändringar avarbetets fortsatta bedrivande. SNVsnuvarande uppgifter och resurser i det internationella arbetet Verketsresursanvändning för det internationella arbetet är starkt koncentrerat tillinsatser mot luft- och havsföroreningar (). Deresterande resurserna används för naturvård, övrigt miljöskydd (framför alltkemikalieanvändning) och avfallshantering samt basverksamhet.Informationsverksamheten är av stor betydelse i det internationella arbetet. Iett 3 5-årsperspektiv måste verket beakta i första hand följande förväntadeanspråk på dess resurser för internationellt arbete: De krav som kan komma att ställaspå verket i det svenska förberedelsearbetet års ommiljö och utveckling. Sådana krav har ännu inte preciserats av den nyligentillsatta nationalkommittén eller dess sekretariat. Den substansagenda somantagits av konferensens förberedande kommitté gör det dock troligt att SNVkommer att bli involverad i förberedelsearbetet för konferensen. Harmoniseringsarbetet inom EFTAoch med EG. Detta arbete motsvarar redan nu ca . Utformningen av ettkommande avtal om EES, EEA samt STEP kommer att bestämma anspråken på verketsresurser. Omfattningen av dess anspråk kan inte beräknas. Det vidgade samarbetet medÖsteuropa ställer ytterligare, förmodligen omfattande, anspråk på verketspersonella resurser. Hanteringen av nu löpande bilaterala avtal binder 1,5 2personår av verkets personalresurser. Verket kan inte beräknavidgade anspråk på personresurser och andra kostnader för detta ändamål iavvaktan på att samarbetsprogram utformas av verket och godkänns av regeringen.SNV utgår emellertid från att de ökade kostnader som kan uppstå för verketkommer att kunna finansieras av de medel som statsmakterna kan avsätta för detvidgade samarbetet. Slutligen anmäler verketatt det europeiska integrationsarbetet (EFTA/ EG) kan hanteras så länge statsmakternas anspråk på verkets insatser inte 94 allvariigt överstigerhittillsvarande nivåer. Skulle dessa anspråk öka kraf- Prop. 1990/91:90tigt, vilket inte kan uteslutas, måste verket tillföras motsvaranderesurser. Naturvårdsverketsinsatser i det internationella arbetet berör flertalet av verkets enheter.Grandprincipen är att de internationella aspekterna av de olika sakområdenabehandlas inom resp. avdelning. Omkring 150 personer är i varierandeutsträckning berörda. Inom administrativa avdelningen finns en internationellenhet. Enheten biträder verksledningen i internationella frågor. Det krävs encentral kapacitet och kompetens för att leda verkets deltagande i de mångainternationella grupperingaraa. bör inrättas för luftföroreningsfrågor och naturskyddsfrågor.Motsvarande lösning finns för havsresursfrågorna. Det vidgade samarbetetmed kommer att ställa stora krav på resurser och verket avser attlösa detta genom att utse en ledningsgrapp med företrädare för främst berördaenheter och tillsätta en projektledare, som inom den internationella enhetenansvarar för detta arbete. Förteckningöver remissinstanser som yttrat sig över statens Prop. 1990/91:90naturvårdsverks särskilda rapport Det intemationella arbetet Bilaga 10.10 Statskontoret,kemikalieinspektionen, styrelsen för internationell utveckling, beredningenför internationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete, universitets- ochhögskoleämbetet. Styrelsen för teknisk utveckling, Kungl. Sammanfattning av den särskilda rapporten . redovisas en översyn och analys av nämndensverksamhei som har gjorts . På grandval av detta har däreftervissa förändringar i organisationen och arbetsratiner genomförts. indelats i fem fasta avdelningar för den operativa verksamheten och enadministrativ avdelning för stödfunktioner såsom ekonomi, personal ochregistratur/expedition. Ytterligare åtgärder för förbättringar avärendehanteringen och de administrativa ratineraa redovisas. I en särskild deli rapporten redovisas det befintliga ADB-stödet i verksamheten och en strategiför en förbättring och utökning av detta. Slutligen redovisas i rapporten vissaöverväganden rörande koncessionsnämndens resultatredovisning- ochuppföljningssystem.