prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Produktiviteteninom tjänstesektom har fluktuerat kraftigt och på ett inte alltid förklarligtsätt. var produktivitetsutvecklingen igenomsnitt 0,. Då ökade den inom handel, hotell och resteurang med1,, inom samfärdsel och kommunikation med 3,och inomuppdragsverksamhet med 0,. Mätningama av produktiviteten är mycket osäkra.Som exempel kan nämnas att nationalräkenskapema anter en årligproduktivitetsutveckling om inom bank- och försäkringsverksamhet. Hurproduktiviteten skall mätes på ett rättvisande sätt är föremål för översyn inomproduktivitetsdelegationen. Idiagram 5:1 fördelas den totela private tjänsteproduktionen 1989 efteranvändning. Av diagrammet framgår att nära hälften av tjänsteproduktionen ärs.k. företegstjänster och utgör insats i aiman produktion, främst annantjänsteproduktion. Den näst störste delen, mer än 1/3, går till privatkonsumtion. Efterfrågan av företegstjänster följer främst industrikonjunkturen,medan hushållstjänstemas efterfrågan närmast kopplas samman med utvecklingen avprivat konsumtion. Den del av tjänstepro- 4 1990/91. 1 saml Nr 150. duktionen som exporterasuppgår till . Därmed påverkar efterfrå- Prop. 1990/91: gan frånutlandet inte sektom direkt i särskilt stor utsträckning. Tjänste- Bilaga1:1.1 handeln utgör grovt räknat av den totela utrikeshandeln med varoroch tjänster. Diagram5:1 Fördelning av privat tjänsteproduktion Insats Itjänste- producerande näringar Anm: Fördelning av produktionen 1989 inom SNI 6-9 tillolika användare. Från produktionen är handelsmarginaler och ofördeladebanktjänster exkluderade. Tabell 5:3 Lönsamhet inom bolagssektorn 1989 Anm: Soliditet är beräknad som eget kapital i förhållandetill totalt kapital, skuldsättningsgrad visar totala skulde;- dividerat medeget kapital och avkastning på totalt kapital är resultat efter fmansiellaintäkter i förhållande till balansomslutningen. Finansstatistik för företaginom SNI 8 omfattar endast uppdragsverksamhet och maskinuthyrning. Stebiliteteni ett företeg beror på bl.a. soliditeten, dvs. eget kapitel i förhållande tilltotelt kapitel. I tebell 5:3 återfinns olika stebilitets- och lönsamhetsmåttför aktiebolagen inom den private tjänstesektom. Där ingår emellertid ejfinansiella företeg och fastighetsförvaltning och inte heller stetligaaffärsverk. Det framgår att soliditeten generellt är lägre inom tjänstesektornän inom industrin. Inom handeln, hotell och resteurang samt uppdragsverksamhetär den hälften så hög som inom tillverkningsindustrin. Därmed är dessabranscher extra konjunktur- och räntekänsliga. Skuldsättningsgraden är ocksåovanligt hög. Avkastningen på totelt kapitel, som anger resultet efterfinansiella intäkter i förhållande till balansomslutningen, visar en relativtsamlad bild för tjänstesektom. Den minste tjänstebranschen, övriga privatetjänster inom SNI 9, har en märkbart hög lönsamhet, medan handeln samt uppdragsverksamhet Prop.1990/91:150 genererar en något lägre avkastning än tillverkningsindustrin eller Bilaga 1:1.1 genomsnittet för helabolagssektom. Anteletkonkurser ökade 1990 med inom tjänstesektom jämfört med , varav defleste återfanns inom handeln. Antelet berörda anställda uppgick till 13 600personer 1990, vilket var fler än 1989. steg antelet varsladeinom tjänstesektom till ca 12 600 personer. Ökningstakten accelereradekraftigt under loppet av 1990 och under förste kvartelet 1991 varslades 3 000personer i genomsnitt . Företegmed låg soliditet och liten vinstmarginal har svårt att klara enkonjunktursvacka. Majoriteten av företegen inom tjänstesektom är små-ochmedelstora. För dessa kan en nu mer restriktiv kreditgivning från banker ochfinansbolag bli kännbar. Utsikterför 1991 - 1992 Konjunkturinstitutetpublicerar sedan tredje kvartelet 1990 en konjunkturbarometer förtjänstesektom motsvarande den som görs för industrin. Så länge tidsseriersaknas bör resulteten tolkas med försiktighet. Utvecklingen särskiljs inomdagligvam-, sällanköpsvam- och partihandel, åkerier och uppdragsverksamhet.Nulägesbeskrivningen för förste kvartelet 1991 -vittnar om ökad försäljning avhushållstjänster som försäljning av företegstjänster föll. Medundanteg av uppdragsverksamhet råder det i princip inte någon brist på personalmed branschspecifik kunskap. Det är fler som betecknar lönsamheten som dålig änsom bra inom samtliga branscher Här utmärker sig dagligvamhandeln som densvagaste. Inom samtliga branscher anses konjunkturläget vara svagt och trosockså förvärras det närmaste halvåret. Här är förväntningama hos gmppen somproducerar företegstjänster mörkast. 1och med skattereformen breddades basen för mervärdeskatt, vilket påverkar detjänstesektorer som var befriade från mervärdeskatt eller hadereducerad skattesats. har konsumentprisema förprivate tjänster inkl. bosteder ökat med 9,mer än totela KPI. Priser inommatservering steg med mer än totel KPI. Kraftigaprisökningar i samband med skattereformen från en redan tidigare hög prisnivåförväntes leda till stmkturförändringar inom vissa branscher. Deförväntningar som framkonuner i tjänstebarometem, tillsammans med prognosemaför industrikonjunkturen och privat konsumtion indikerar en negativ utvecklingav företegstjänster 1991, medan hushållstjänster beräknas utvecklas bättre. Denya relativpriser som skattereformen ger upphov till reducerar dock hushållensefterfrågan på tjänster. Totel tjänsteproduktion förväntes öka med 0,1991och 1,1992. Sysselsättningsexpansionen förväntes minska markant underprognosperioden, främst för producenter av företegstjänster. Prognosema överproduktion och sysselsättning innebär att produktiviteten inom sektom förväntesöka något . överhettningenpå arbetsmarknaden lättede successivt under loppet av 1990. De tidigastetecknen var att efterfrågan på arbetskraft, som speglas i antelet ledigaplatser hos arbetsförmedlingama, avtog i allt snabbare takt. Samtidigtreducerades bristen på arbetskraft sterkt. Det visade sig dels genom attantelet kvarstående lediga platser minskade, dels genom nedgången av anteletföreteg som hade brist på arbetskraft, enligt barometer.Den vikande efterfrågan slog under vintem igenom i en successivt ökandearbetslöshet som sysselsättningsutvecklingen stegnerade. Antelet varsel omuppsägningar har ökat sterkt, framför allt sedan siste kvartelet 1990. Hur stordel av dessa som i praktiken verkställs är osäkert, men uppgången medverkartill att arbetslösheten fömtses fortsatte stiga. Jämfört med den genomsnittligaarbetslösheten 1990 på 1,väntes en uppgång till 2,i årsgenomsnitt 1991.Sysselsättningen minskar men utbudet fömtses utvecklas svagt i och medkonjunkturläget, vilket dämpar uppgången i arbetslöshet. Näste år beräknas arbetslöshetenstiga till 2,i årsgenomsnitt. Om den i budgetpropositionen i januaribeslutede förstärkningen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder, samt deytterligare åtgärder som aviseras, exkluderas från beräkningama skullearbetslöshetsnivån 1992 ligga högre än redovisat. Diagram6:1 Antal varsel om uppsägningar per kvartel Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 19801981 1982 1983 1984 19851986 1987 19881989 199019? Efterde två föregående årens sterka sysselsättningstillväxt på över 60 000 personerper år stegnerade sysselsättningen . Ars-medeltelet steg ändå med igenomsnitt drygt 40 000 personer, eller med 0,, p.g.a. den sterkauppgången under loppet av 1989. arbetedetimmar steg med 0,enligt nationalräkenskapema. Prop.1990/91:150 Således minskade den faktiska medelarbetstiden med ca 0,2%.Korrigerat Bilaga 1:1.1 för att 1990 hade färre arbetsdagar än 1989 var dock arbetstiden oförändrad. Bakomsysselsättningsstegnationen under loppet av året ligger en nedgång inom denkonkurrensutsatte industrin, medan aktiviteten inom den skyddade sektomstegnerat först de senaste månadema. Tusentalpersoner (i åldrarna ) Källor: () och fmansdepartementet. Sysselsättningeninom jord- och skogsbmk väntes fortsatte minska. sjönk antelet med10 000 personer. Jordbmkspoliliken innebär bl.a. att konkurrensen inom sektomökar och en fortsatt anpassning av sysselsättningen är trolig. Efternedgången i industrin med ca 80 000 personer i början av 1980-telet ökadesysselsättningen. har dock ökningstakten bromsats. vändeutvecklingen och antelet sysselsatte minskade med ca 25 000 personer. Arbetslöshetenbland kassamedlem-maraa fortsatte att stiga och bristen på arbetskraft är nu påungefär samma nivå som under lågkonjunkturen i början av 1980-telet, enligtkonjunkturinstitutets marsbarometer. Räknat i timmar sjönk sysselsättningenmed medan produktionen minskade med . innebär attproduktiviteten utvecklades svagt. Anpassningen av sysselsättningen tillproduktionsnedgången har gått snabbt. Med tanke på antelet varsel omuppsägningar fömtses en fortsatt neddragning också , med ca 34 (XX) personer. Effektiviseringar som inte genomfördes under högkonjunkturenkommer till stånd, med sysselsättningsneddragningar som följd.Industriproduktionen väntes falla med 2,1991. Produktiviteten ökar därigenomnågot mer än , med 0,. bromsas sysselsättningsneddragningentill 6 000 personer i och med att produktionen vänder uppåt. Byggnadsverksamhetenvar den bransch som relativt sett utvecklades sterkast . Mellan 1981och 1983 sjönk antelet sysselsatte med ca 20 000 personer.Därefter låg antelet kvar på en stebil nivå till 1987 Prop. då sysselsättningen stegmarkant. Näste sterka uppgång kom 1989 och Bilaga 1:1.1 under de senaste två årenhar byggsysselsättningen ökat med ca 35 000 Förra åretexpanderade sysselsättningen med . tidigare ha lidit storbrist på arbetskraft kunde sektorn lättere rekrytera personal i takt med attöverhettningen på övriga arbetsmarknaden i stort En vissstegnation av sysselsättningen säsongrensat kan dock noteras de senastemånadema. Dessutom har antelet arbetslösa byggnadsarbetereökat sedan främst . inom byggnadssektom väntes avte och Därmed sjunker också sysselsättningen med 3000 respektive 13 000 personer 1992. Efterde två föregående årens sterka sysselsättningsexpansion inom den privatetjänstesektom halverades ökningen till 26 000 personer 1990. Under loppet avåret kan en viss stegnation noteras. Det är främst nedgången av anteletsysselsatte inom handeln som drar ned utvecklingen. Är 1991 och 1992 väntesmåttliga ökningar, till följd av en lägre aktivitet inom sektom, uppgående till5 000 respektive 13 000 personer. Att en tillväxt överhuvudteget beräknas skeär till stor del en följd av att den private konsumtionen tillhör den del iekonomin som expanderar. dämpas aktiviteten i branschen genom attbasen för mervärdeskatten breddas i samband med skattereformen och p.g.a. denallmänna konjunkturaedgången. Denrelativt sterka uppgången med 16 000 personer inom den kommunala verksamhetenunder 1990 möjliggjordes genom att överhettningen på arbetsmarknaden i övrigtdämpades och svårighetema att rekrytera personal avtog. En ökad sysselsättningväntes inom om-sorgssektom som det sker en vissneddragning på den administrativa sidan. Totelt fömtses sysselsättningen stigamed 7 000 personer 1991 och med 8 000 personer 1992. Sysselsättningeninom steten har enligt stigit sterkt, med 10 000 personer, under 1990.Uppgången är dock en följd av stetistiska mätfel. Den verkliga utvecklingen ärsannolikt ett ungefär oförändrat antel. Neddragningen av den stetligaadministrationen innebär att sysselsättningen fömtses sjunka iår och näste år. Sammantegetfömtses försvagningen på arbetsmarknaden fortsatte 1991 och 1992. Toteltberäknas sysselsättningen minska med närmare 40 000 personer 1991. År 1992väntes minskningen avte till endast 3 000 färre sysselsatte. Nedgången skerfrämst inom industrin och byggsektom medan övriga sektorer stegnerar. Totelt iekonomin var produktiviteten i det närmaste oförändrad 1990 i och med attproduktionen ökade med 0,och timsysselsättningen steg obetydligt mer. Tillföljd av att sysselsättningen minskar sterkare än produktionen 1991 beräknasproduktiviteten bölja stiga, med 0,. Ett flertel faktorer verkaruppdragande. Produktiviteten stiger genom att brist på arbetskraft inte längreleder till restriktioner på produktionen. Även övriga flaskhalsproblem minskari och med det lägre kapacitetsutnyttjandet. En minskad personalomsättning lederockså till att produktivitetsförluster till följd av omstellningsproblem avter.Sysselsättningsanpassningen sker normalt långsammare än produktionsanpassningenoch i ett sent skede av konjunktumedgången tenderar företegen att hålla kvararbetskraften i allt mindre utsträckning. Det mycket stora antelet varsel, undersiste kvartelet 1990 och förste kvartelet 1991, tyder på att företegen i dennakonjunktumedgång agerat snabbare . Är 1992 fortsättertimsysselsättningen att falla något medan produktionen vänder uppåt, vilket göratt produktiviteten stiger ytterligare, med 1,. 1990/91:150 Bilaga1:1.1 -0,1 -0,6 -0,4 -1,6 -0,4 -2,8 -2,8 -3,2 -3,5 -0,5 -0,1 -0,1 -0,4 -1,0 -0,2 -0,1 Källor: och . Eftersomsysselsättningen minskar mer i antel timmar än i personer sjunkermedelarbetstiden något 1991. Det är ett resultet av ett antel motverkandefektorer. Konjunkturläget begränsar möjligheten att utöka medelarbetstidentrots att skattereformens marginalskattesänkning innebär incitement i denriktningen. Neddragnade verkar också utvidgningen av den lagstedgade semestemmed för vissa gmpper. I samma riktning verkar det ökade anteletpermitteringar med korttidsvecka. En tendens till ett ökat anteldeltidsarbetande med kort deltid () har noterats de senastemånadema. En fortsatt ökning är trolig till följd av konjunkturläget.Omläggningen av sjukförsäkringen medverkar däremot till en uppgång avmedelarbetstiden i och med att korttidsfrånvaron väntes minska. Även 1992sjunker troligen medelarbetstiden svagt. I uppdragande riktning verkar bl.a. deökade satsningaraa på rehabilitering inom sjukförsäkringsområdet samtinförandet av en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen fr.o.m. den 1 januari1992. Neddragande verkar dock införandet av utbildningsvikariaten, fömtomkonjunkturläget. 6.2 Utbud av arbetskraft Prop. Bilaga 1:1.1 Utbudetav arbetskraft har stigit markant till följd av den steg utbudet med 50 000 personer,dvs. i ungefär samma omfattning som de närmast föregående åren.Under loppet av året avtog dock ökningstakten. underåret berodde två tredjedelar på befolkningsmässiga faktorer och resterandedel på ett ökat arbetskraftstel. Befolkningeni arbetsför ålder, , steg med i genomsnitt drygt ca 40 000 personer1990 enligt . Större delen av ökningen kan hänföras till nettoinvandringensom uppgick till 35 000 personer varav uppskattningsvis i arbetsförålder. Nettoinvandringen var således betydligt lägre än då anteletuppgick till 44 000. Även 1991 och 1992 väntes nettoinvandringen avte, menkvarster dock fortferande på en hög nivå historiskt sett, till 25 000respektive 20 000 personer. Arbetskraftsdeltegandetsteg i åldrama . Relativt sett stegdeltegandet mest i åldersgmppen . Även i mellangmppema skedde en svagökning. Däremot sjönk arbetskraftstelen i åldrarna efter två årsuppgång. Nedgången väntes fortsatte och 1992. I ett försämratarbetsmarknadsläge försvåras inträdet på arbetsmarknaden, vilket kan v?.ra ettincitement att i stället studera. Möjlighetema att förvärvsarbete vid sidan avstudier avter också i takt med minskad efterfrågan på arbetskraft. Toteltväntes det relativa arbetskraftstelet minska med per årunder 1991 och 1992. Det innebär att arbetskraften stiger med 11 000 personer1991 och med 6 000 personer 1992. Tabell6:3 Relativa arbetskraftstel för olika åldersgrupper Arsmedeltal 1990 och förändring i procentenheter -0,2 -2,6 -0,4 -2,2 -1,1 -0,8 -1,3 -1,1 -0,2 -1,0 -1,8 -1,4 -0,1 -0,5 -0,2 -0,6 Källor: (). Sedan1986 ingår inte åldersgmppen i de månatligaarbets-kraftsundersökningama. Under fjärde kvartelet vaije år görs dock enspecialundersökning av denna gmpp. steg antelet iarbetskraften med 10 000 respektive 5 000 personer sjönk antelet med7 000 personer till 71 000 totelt. Det innebär att 8,av befolkningen i dennaåldersgmpp ingick i arbetskraften mot 9,året innan.Mäimen delter i arbetskraften i mer än dubbelt så hög ulsträck- Prop.1990/91:150 ning som kvinnoma. av männen och av kvinnoma Bilaga 1:1.1 delter därmed. I motsats till föregående år, då antelet egnaföretegare svarade för hela uppgången svarade denna gmpp för hela nedgången1990. Bland samtliga äldre är det dessutom främst de med kort deltid somminskat i antel. 6.3 Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder oavbmtet fellande arbetslöshet inleddes en uppgång . Teckenpå stigande arbetslöshet fanns . Säsongrensat steg arbetslöshetenfrån 1,förste kvartelet 1990 till 1,fjärde kvartelet. Uppgången fortsatteockså under förste kvartelet då arbetslösheten säsongrensat uppgick till2,. Den genomsnittliga arbetslösheten uppgick till 1,eller 69000 personer. Jämfört med 1989 innebar det en uppgång med 0,1 procentenhetereller 8 000 personer. Denregionala skillnaden i arbetslöshet har minskat under den gångnahögkonjunkturen jämfört med närmast föregående högkonjunktur. Enligt stegarbetslösheten inte lika mycket i skogslänen som i övriga landet . Skogslänen ligger dock något efter övriga landet ikonjunkturfasen. Förste kvartelet ökade arbetslösheten lika mycket inom deolika områdena och uppgick då till 3,i skogslänen, 1,i storstedslänen ochtill 2,i övriga landet. Vid fortsatt stigande arbetslöshet är det emellertidtroligt att arbetslösheten ökar mer i skogslänen än i genomsnittet för landet,vilket är vanligt historiskt sett. Åldersmässigtär det främst bland ungdomar som arbetslösheten stigit . Det gällersärskilt i gmppen där arbetslösheten gick upp med 1,4 procentenheterfrån 1989 till 4,1990. Inom denna åldersgmpp har arbetslösheten i stortsett minskat kontinuerligt , trots att antelet isysselsättningsskapande åtgärder har dragits ned de senaste åren.Även inom åldersgmppen har arbetslösheten tidigare minskat sterkt,men en uppgång noteras under loppet av 1990. Tabell6:4 Relativ arbetslöshet i olika åldrar Procentandelav arbetskraften i respektive åldersgrupp 9,2 4,7 2,2 2,4 4,3 5,5 2,0 2,8 4,1 5,3 1,8 2,5 3,1 3,4 1,2 1,6 3,1 2,9 1,0 1,2 Anm:Siffrorna har reviderats med hänsyn till omläggningen av övrigatecken på en försvagad konjunktur är att antelet latent ar- Prop. 1990/91:150betssökande och de undersysselsatte av arbetsmarknadsskäl ökar. Under Bilaga1:1.1 loppet av 1989 bromsades den tidigare sterka nedgången av antelet latentarbetssökande, dvs. personer som velat och kunnat arbete men som inte aktivtsökt arbete och därför inte räknats som arbetslösa. skedde enuppgång med 5 000 till närmare 40 000 personer. En stor del av de latentarbetssökande är ungdomar i åldem . Samma utveckling gäller deundersysselsatte. var antelet drygt 20 000 fler än ,vilket innebar aft 192 000 personer skulle vilja arbete mer men hindras avarbetsmarknadsskäl. Deltidsarbetslösheten är särskilt utbredd inom denoffentliga tjänstesektom och inom deteljhandeln. Igenomsnitt var antelet långtidsarbetslösa oförändrat jämfört medföregeående år efter en successiv nedgång sedan mitten av 1980-telet. Under senaredelen av 1990 samt har dock en uppgång registrerats. Under förstekvartelet uppgick antelet till 16 000 personer, vilket var 6 000 fler änunder samma kvartel . Denvikande sysselsättningen gör att arbetslösheten kommer att fortsatte att stigaunder prognosperioden. Neddragningama inom industrin fortsätter och stora delarav den private tjänstesektom stegnerar som kommuneraa inte, som itidigare konjunkturaedgångar, kan expandera i någon större utsträckning. En markantlägre ökningstakt av arbetskraftsutbudet bromsar uppgången i arbetslöshet.Arbetslösheten beräknas uppgå till 2,1991 och till 2,1992. Anteletarbetslösa stiger då med 49 000 personer 1991 till 118 000 personer. År 1992ökar antelet med i genomsnitt 9 000 personer till 127 000 arbetslösa totelt.Jämfört med arbetslöshetsuppgången under lågkonjunkturen i början av 1980-teletär derma uppgång ungefar lika sterk räknat i antel öppet arbetslösa och antel iåtgärder . Settsom andel av BNP är kostnader för arbetsmarknadspolitiska åtgärderinte högre än i omvärlden, , att jämföra med i t.ex. Danmark.Inriktningen skiljer sig genom att en stor del satsas på aktiva åtgärder somt.ex. arbetsmarknadsutbildning och en förhållandevis liten del läggs påpassiva kontentstöd. Underde har arbetsmarknadspolitiken lagts om och focuserats motanpassningsunderlättande åtgärder. Det innebär en prioritering av utbildnings-och rehabiliteringsinsatser samt en försterkning av platsförmedlingen. Desysselsättningsskapande åtgärderaa har kraftigt reducerats. Antelet uppgick1990 till 13 0(X) personer, vilket endast är en femtedel av volymen 1985.Antelet personer i arbetsmarknadsutbildning ökade med 4 000till 37 000 personer Under loppet av 1990 har antelet långsamt stigit och underdet förste kvartelet 1991 har en sterkare expansion inletts. Antelet personer iprogram för arbetshandikappade har stigit successivt. har anteletstigit med 16 000 personer till närmare 90 000 personer totelt. Diagram 6:2 Arbetslösheten. Procent, säsongrensade kvartalsdata. 1990/91:150 Bilaga1:1.1 O1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 Källor: () ochfmansdepartementet. Tabell 6:5 personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder utbildning (AMU) ' Ungdomslagen avskaffandes och ersattesmed särskilda inskolningsplatser. Utbildning vid permitteringshot,flaskhalsutbildning m.m. ■' , lönebidrag, () och offentligt skyddat arbete. Källa: (). Iarbetslöshetsprognosen inbegrips den försterkning av arbetsmarknadspolitiskainsatser som aviseras. Det innebär att antelet personer i aktiva åtgärderutökas med 40 000 personer under budgeteret 1991/1992. Därav bester 20 000 avutbildningsvikariat som innebär att anstelld personal ges utbildning samtidigtsom arbetslösa anstells som vikarier. Arbetsmarknadsutbildningen utökas med 10000 platser. 5 000 får inskolningsplatser eller rekryteringsstöd. Dessutominrättes 5 000 nya Inklusivede åtgärder som föreslogs i bugetpropositio- Prop. nen innebärdet att över 60 000 personer ytterligare skulle Bilaga 1:1.1 ha varit arbetslösa 1992om inte dessa åtgärder vidtegits. en uppgång avarbetslösheten . den effekten att utbudetav arbetskraft dämpas som antelet sysselsatte stiger ochmedelarbetstiden dras ned. 7 Löner och konsumentpriser Preliminärstetistik visar att timförtjänsten i genomsnitt för hela ekonomin ökade knappt10 1/1990. Löneglidningen, som innefetter även lokala avtelsuppgörelser,svarade för . Det är den högste löneglidningen på mer än 20år. Löneutfellet förklaras bl.a. av det överhettedearbetsmarknadsläget och den snabba prisökningstakten. Produktiviteten varoförändrad , vilket medförde att utiymmet för reala löneökningar varobefintligt. Tabell7:1 Timlöner och arbetskraftskostnader 1990/91:150 Bilaga1:1.1 -0,1 Anm: Uppgifterna för samtliga löntagare baserar sig pålönesummestatistik. Uppgifterna för industriarbetare grundar sig påförtjänststatistik. Förtjänststatist'iken har i förekommande fall kompletteratsmed engångsbelopp, som ej ingår i SCB:s statistik. Avtalskonstruktionen förindustriarbetare 1987 omöjliggör en meningsfull uppdelning på avtal ochlöneglidning. Källor: , ochfmansdepartementet. Timförtjänsteninom den svenska tillverkningsindustrin ökade 1990 med ca 9 1/. FörOECD-området steg industriarbeterlönen i nationella valutor med ca 5 1/2%.Löneökningama inom industrin har alltsedan 1982 ökat snabbare i än ivåra konkurrentländer. tillsammans med ökade lönebikoslnader och enlägre produktivitetstillväxt har bidragit till attförsvaga såväl konkurrenskraften som lönsamheten. kan sannolikt kostepå sig högre lönekostnader i nivå än de fleste andra industriländeraa, utan attvare sig konkurrenskraften eller vinstema behöver vara otillräckliga. Detteberor bl.a. på att industrins produktionsteknik är väl utvecklad och attarbetskraften har en god utbildning vilket medför en nivåmässigt högproduktivitet. I ljuset av de senaste årens utveckling syns emellertidlönekostnadsdifferensen mot omvärlden sannolikt vara så stor att konkurrenskraftenskadats. Det räcker således inte med att de svenska löne-