prop · GE0342 · 1990-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag:Jag lägger nu fram ett lagförslag som behandlar enbart insiderfrågor. Kommitténsförslag på definition av fondpapper och finansiella instrument bygger på attsamtliga dess lagförslag införs i etl sammanhang. Del skulle kunna ifrågasättasom inte den föreslagna legal-definitionen av fondpapper redan nu borde införasi insideriagen men detta skulle leda till en delvis annan definition avfondpapper än den som finns i fondkommissionslagen och lagen om Stockholmsfondbörs vilka lagar tills vidare skall finnas kvar. Jag anser all en nydefinition som 4 Rik.sdagen 1990/91. I .saml Nr 42 kommitténföreslagit bör övervägas i samband med behandlingen av kom- Prop.1990/91:42 mittens förslag till ny fondkommissionslagoch till lagom börs- ochclearing-verksamhet. På så sätl kan i ett sammanhang övervägas en nyfondpap-persdefinilion som blir lika i all lagstiftning påvärdepappersmarknaden. Jagdelar emellertid kommitténs principiella synsätt atl samtliga fondpapper ochfinansiella insirumeni som är föremål för allmän handel eller liknande böromfattas av insiderreglerna. Som anförts ovan anser jag att nuvarandelegaldefinition av fondpapper tills vidare bör behållas. Eftersom dendefinitionen inle omfattar alla de olika typer av finansiella instrument somhandlas på värdepappersmarknaden är det angeläget dels atl komplettera lagtextenså atl insiderreglerna blir tillämpliga på alla de instrument som är föremålför allmän handel, dels att lagtexten, med tanke på att det är en strafflag,utformas på elt klart och entydigt sätt. Jag föreslår därför att den gällandelegaldefinitionen av fondpapper behålls oförändrad och atl man därutöver räknarupp de ytteriigare värdepapper och finansiella instrument som insideriagen börtillämpas på. Insideriagenkommer med denna teknik all vara tillämplig på dels samtliga utgivnafondpapper, dels andra instrument som räknas upp i lagen. Emellertid skulle detföra alltför långt om insideriagen skulle tillämpas på t. ex. en försäljning avaktier utgivna av ett litet familjeförelag med etl fåtal aktieägare där köpareoch säljare själva gör upp affären. Kommittén har föreslagit all lagen endastskall tillämpas på fondpapper och finansiella instrument som innehas av minsttvåhundra ägare, dvs. är allmänt spridda. Jag kan se vissatillämpningssvårigheler med en sådan regel. Dessutom skulle den regeln inleförbjuda t.ex. en fondkommissionär all med utnyttjande av icke offentliggjordkurspåverkande information till en kund sälja aktier utgivna av ett bolag medfärre än tvåhundra aktieägare. Jag har därför vall att föreslå en regel sombegränsar insideriagens tillämplighet till den handel som sker påvärdepappersmarknaden. Härigenom uppnås på elt bättre sätl syftet medinsideriagstiftningen nämligen att upprätthålla allmänhetens förtroende förvärdepappersmarknaden. En sådan bestämmelse överensstämmer också med EGsdirektiv. Meduttrycket handel på värdepappersmarknaden avser jag all den handel som sker påen organiserad marknadsplats, t.ex. avslut på eller avtalom köp och försäljning som görs upp på telefon på penningmarknaden. Till sådanhandel hör också köp eller försäljning genom en mellanhand som yrkesmässigttillhandahåller dessa tjänster, främst fondkommissionärer.Insiderreglerna bör gälla inte bara då kommissionären handlar i kommission,utan även när han handlar mot eget lager. Insideriagen bör vara tillämplig påalla affärer där en part saknar anledning att ta reda på vem som är motpart ochpå affärer som avslutas vad gäller bl.a. likvid och leverans på för marknaden ifråga sedvanligt sätt. Affärer som sker mellan parter som är kända för varandraoch som föregås av mer eller mindre omfattande förhandlingar och upprättandeav skriftliga avtal, faller utanför lagens tillämpningsområde. På sådanaaffärer kan, såsom också riksåklagaren i sitt remissvar påpekat, vid oredligaförfaranden i stället bedrägeriregler bli tillämpliga. Insiderreglemaär inle inskränkta till svenska fondpapper. Jag får med 50 anledning av lagrådetsönskan om elt förtydligande vad avser frågan om utländska papper och om reglernastillämpning i rummet anföra följande. Med fondpapper avses (seprop. 1978/79:9 s. 261) bl. a. in- och utländska aktier.Värdepappersmarknadskommitlén har i sitt betänkande (del 2, s. 194) behandlatden gränsöverskridande handeln på värdepappers-marknaden. Jag delar kommitténsuppfattning att insiderhandel bör vara straffbar även om den skett utomlands,under de förutsättningar som anges i 2 kap. . Det bör därför iprincip vara möjligt för svenska tillsynsmyndigheter alt inom ramen förträffade överenskommelser biträda utländska myndigheter, med material vidinsiderundersökningar avseende l. ex. aktier i etl utländskt aktiebolag. 6.7 All kurspåverkande information omfattas Mittförslag: Förbudsregeln skall omfatta varje typ av information eller kunskap omen icke offentliggjord omständighet som är ägnad atl väsentligt påverka kursenpå fondpapper när den blir allmänt känd. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser framför inle några erinringar mot förslaget i dennadel. och riksåklagaren vänder sig mol all uttrycksättet i lagen omvärdepappersmarknaden "är ägnad atl" väsentligt påverka kursen ilagförslaget bytts ut mol del mångtydiga "kan". pekarockså på att det enligl förbudet i 8 § andra punkten lagen omvärdepappersmarknaden krävs alt den icke offentliggjorda omständigheten skallvara "uppenbart" ägnad att påverka aktiekursen. Hovrätten ser ingethållbart skäl till förändring. Skälenför mitt förslag: Den information eller kunskap som omfattas av nu gällandeförbud mot insiderhandel avser endast verksamhet i det aktiemarknadsbolag sominsynsförhållandet gäller eller i dess moderbolag och vid offentligaerbjudanden i del köpande bolaget. Andra typer av information, om t.ex.valutakursändringar och skattelagstiftning, dvs. vad som brukar kallas allmäntkurspåverkande information, omfattas inte. Inte heller omfattas sådan s. k.marknadinformation som består av information ellet kunskap om orderläget påmarknaden. Deomständigheter som enligt lagen om värdepappersmarknaden utlöser det allmännaförbudet mot insiderhandel skall vara ägnade atl väsentligt påverkaaktiekursen. Vid lagens tillkomst anförde departementschefen följande: "Enomständighet är ägnad att förändra kursen på aktierna i bolaget om del framstårsom mycket sannolikt att elt tillkännagivande av omständigheten kommer altdriva kursen uppåt eller nedåt. Annorlunda uttryckt skall aktierna i bolaget, medbeaktande av den icke offentliggjorda omständigheten, te sig under- ellerövervärderade och det skall kunna förutsättas att marknadens reaktionpå omständigheten medför kursstegring eller kursfall. Det avgörande är alltsåom en omständighet erfarenhetsmässigtpåverkar kursen då den offentliggörs. Om en kursför- Prop. 1990/91:42 ändringfaktiskt inträffat som en följd av offentliggörandet av omständigheten saknardäremot betydelse. Handel som företagits med kännedom om en i bolaget inträffadomständighet som framkallat en oväntad kursändring kan alltså inte stå i stridmot förbudet i denna paragraf Om en kursrörelse uteblivit fastän en sådanframstått som mycket naturlig då affären företogs är situationen den omvända.Man kan dock utgå från atl överträdelse av förbudet i allmänhet inte beivras isådant fall" (prop. 1984/85:157 S.89). Enligtmin mening är det, speciellt vid en utvidgning av insiderkretsen, naturligt attlåta insiderregleringen omfatta all information och kunskap om ickeoffentliggjorda omständigheter som är ägnade alt väsentligt påverkakurssättningen på värdepapper som omfattas av förbudsregeln. Jag delardepartementschefens ovan citerade uppfattning. Kommitténhar i sitt förslag bytt ut det i lagen om värdepappersmarknaden använda ordet"ägnad" mot "kan" utan närmare förklaring. ochriksåklagaren har pekat på den stora och oklara räckvidd bestämmelsen om förbudmot insiderhandel kan få om ifrågavarande brottsrekvisit är att omständigheten"kan" väsentligt påverka kursen. Jag delar remissinstansernassynpunkt. Sveahovrätt pekar i sitt remissvar på alt det enligt kommitténs förslag, tillskillnad från gällande rätt, inte krävs att omständigheter, som inte är avseddaatt publiceras i årsredovisning, delårsrapport eller årsbokslut,"uppenbart" skall vara ägnade att väsentligt påverka kursen.Hovrätten hänvisar till vad departementschefen anförde vid lagen omvärdepappersmarknadens tillkomst, nämligen atl det är naturligt alt ställahögre krav på händelsens karaktär för att den skall falla inom detstraffbelagda området än för all informationsskyldighet enligt inregistrerings-eller OTC-kontrak-ten skall föreligga (prop. 1984/85:157 s.40). 1 bolagenskontrakt och avtal med fondbörsen anges all bolagen skall offentliggöra händelseroch beslut som är av beskaffenhet att i inte oväsentlig grad påverka bilden avbolaget. Den straffbestämmelse jag föreslår har som rekvisit att omständigheteni fråga är ägnad att väsentligt påverka kursen. Därigenom ställs enligt minmening högre krav på händelsens karaktär inom det straffbara området än inombörsavtalens regler. Förslaget innebär en skärpning i förhållande till gällanderätt såtillvida atl samma krav på att en väsentlig kursförändring ska kunnaförväntas gäller för alla som handlar med fondpapper och oavsett hur de ickeoffentliggjorda omständigheterna kan komma att offentliggöras. Enligl minmening är kravet på rättssäkerhet uppfyllt. Bankinspektionenpekar på att det beträffande förestående offentliga erbjudanden i gällandelagstiftning inle ställs krav på väsentlig ändring av kursen. Kommitténsförslag innebär, enligt inspektionens tolkning, alt ett sådant krav införs.Emellertid måste i praktiken ett offentligt erbjudande om förvärv av aktier ietl aktiebolag för att ha framgång, innehålla ett priserbjudande som liggerväsentligt över dagskursen. Enligt min bedömning så innebär lagförslagetdärför i praktiken ingen förändring i förhållande till nuvarande lag. Sammanfattningsvisinnebär delta att insiderreglerna bör omfatta all 52 information om ickeoffentliggjorda omständigheter som är ägnade alt väsentligt påverkakurssätlningen på fondpapper och de övriga instrument som omfattas av regeln. Mittförslag: Personer med insynsställning i aktiemarknadsbolag är skyldiga attanmäla eget och vissa närstående fysiska och juridiska personers innehav ochändringar i innehavet av aktier i bolaget. Aktieägare som äger minst tioprocent av aktiekapitalet eller röstetalet anses ha insynsslällning. Anmälanskall göras till VPC, som skall föra insynsställningsregistret. Personer medinsynsställning får inte ha sina aktier förvaltarregistrerade. Kommitténsförslag: Kommittén föreslår att fysiska personer med insynsställning iavstämningsbolag och vars aktier är allmänt spridda skall göra anmälan till VPCom innehav av aktier i bolaget och ändringar i innehavet. De medinsynsställning i övriga bolag skall enligt förslaget göra motsvarande anmälantill bankinspektionen. VPC skall vidarebefordra de förstnämnda anmälningarnalill inspektionen som, liksom , för registret över personer medinsynsslällning. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar förslaget i huvudsak ulan erinran. Bankinspektionenföreslår i sitt remissvar bl.a. att det skall införas en bestämmelse som angeratt personer med insynsställning och dem närstående fysiska och juridiskapersoner skall ha sina aktier registrerade i eget namn. Bankinspektionenföreslår vidare alt anmälningsskyldighet även skall föreligga när en person medinsynsställning lånar ut sina aktier. , , , , Svenska Bank-JÖrenlngen och vill inle att den som äger av akliekapilalel ellerröstetalet i ett bolag skall anses ha insynsslällning. Skälen för mittförslag: Personer med insynsställning i akliemarknadsbolag har, med vissaundanlag, haft anmälningsskyldighet för sina innehav och ändringar i innehavetav aktier i bolaget sedan lagen (1971:827) om registrering av aktieinnehavinfördes. Denbärande tanken bakom anmälningsskyldigheten är, förutom betydelse förkontrollen av förbudens efterlevnad, att den förmodas minska intresset förotillåten handel. Detta beror på att den som normalt har tillgång till internbolagsinformation tvingas alt öppet redovisa sina och närslåendes affärer medaktier i det bolag vari han har insynsställning. Genom att fullgöra anmälningsskyldighetenkan dessa personer också värja sig mot misstankar om obehörigtbeteende. Del kan invändas att det är orealistiskt Prop. 1990/91:42 att tänkasig att en person med insynsställning självmant skulle anmäla brottsligaaffärer. Den psykologiska funktionen av en anmälningsskyldighet får emellertidinte underskattas. En underlåtenhet atl göra anmälan vid förändring av enanmälningspliktigs aktieinnehav kan anses utgöra indicium på att ett otillåtethandlande förekommit. En person som hävdar att han inte haft tillgång till ickeoffentliggjord information bör ha lättare att bli trodd om han anmältförändringen i föreskriven ordning än om han inte gjort del. Värdepappersmarknadskommitlénhar föreslagit en utvidgning av anmälningsskyldigheten till all omfattapersoner med insynsställning i aktiebolag, vilkas aktier visserligen inle ärnoterade på men likväl är allmänt spridda. Kommitténföreslog en ny lag lagen om informationsskyldighet för aktiebolagmed allmänt spridda aktier. Enligl denna lag skall ett bolags aktier ansesvara allmänt spridda om de innehas av minst 200 ägare. Lagförslaget bereds förnärvarande i . Jaghar övervägt kommitténs förslag att låta anmälningsskyldigheten omfatta personermed insynsställning i aktiebolag med mer än 200 ägare. En sådan regel kanmedföra svårigheter att bedöma vilka bolag som omfattas avregeln. Etl annal alternativ är att låta anmälningsskyldigheten omfattapersoner med insynsställning i avstämningsbolag. En sådan avgränsning skullemedföra atl även vissa bolag med förhållandevis liten ägarspridning skulleomfattas. Förbudet mot insiderhandel utvidgas i och för sig till all gälla allabolag som emitterat fondpapper vilka handlas med på värdepappersmarknaden. Altutvidga anmälningsskyldigheten till atl omfatta samtliga personer ochfondpapper skulle medföra en omfattande och resurskrävande hantering avuppgifter. Denna skulle sannolikt inte medföra någon sådan reell förbättringav möjligheterna att bekämpa olaglig insiderhandel som kan väga upp dessaolägenheter. Jag anser därför att den lämpligaste lösningen är attanmälningsskyldigheten även fortsättningsvis gäller personer medinsynsställning i aktiemarknadsbolag. Bankinspektionenföreslår i sill remissvar all anmälningsskyldighet även skall föreligga när enperson med insynsslällning lånar ut sina aktier i bolaget. Inspektionen hartagit blankningssituationen som exempel. En person med insynsställning somkänner lill en icke offentliggjord negativ omständighet kan låna ut sina aktieri bolaget till en god vän för att ge denne möjlighet att tjäna pengar.Inspektionen pekar på att anmälningsplikten utgör grund för en stor del avinsiderbevakningen. Aktiekontolagen(1989:827) kommer fr.o.m. att gälla för samtligaavstämningsbolag. Eftersom alla transaktioner, även i de fall utlåning sker fören blankningsaffär, med en persons aktier därefter kommer atl framgå avavslämningsregistret saknas anledning att införa anmälningsskyldighet förutlåning av aktier. Bolagensskyldighet att underrätta VPC om vilka personer som har insynsställning är enförutsättning för att registreringen och tillsynsverksamheten skall fungeraeffektivt. Däremot finns inte något skäl alt bolagen, som ,enligt lag själva skall vara skyldiga att föra en offentlig förteckning överpersonerna med insynsställning. Den som så önskar kan få kännedom om vilkaaktieägare som har insynsställning i etl aktiemarknadsbolag genom att vändasig till VPC. Kritikhar framförts mot att aktieägare ingår i den krets som anses ha insynsställningi ett bolag. Denna kritik, som också anfördes vid lagen omvärdepappersmarknadens tillkomst, grundar sig på likabehandlingsprincipen iaktiebolagslagen. Kritikerna menar att det finns inte skäl att utgå från attvissa aktieägare erhåller mer information än andra enbart på grund av att dehar ett stort innehav. Föredraganden framhöll vid regelns tillkomst att bolagibland måste kontakta stora aktieägare för att undersöka möjligheterna attgenomföra förslag till viktigare beslul men att någon entydig gräns för när ettägarinflytande skall anses uppkomma inte finns. Föredraganden fann emellertid attäven i särskilda situationer kan ge betydande inflytande (prop.1984/85:157 s. 35 O- Jag delar uppfattningen att större aktieägare i vissasituationer får del av icke offentliggjord information som är kurspåverkandeoch därför bör anses ha insynsställning. Jagvill här åter aktualisera frågan om vid vilket gränsvärde aktieägare skallanses ha insynsställning enligt insideriagen och därmed vara skyldiga atlanmäla och offentliggöra sitt innehav och förändringar därav. Avgörandeför vilken gräns som bör väljas är frågan om när ett ägarinflytande skallanses uppkomma. I förarbetena till värdepappersmarknads-lagen påpekades (prop.s. 36) atl man i annan lagstiftning valt andra procenttal än . 1lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. är gränsen föratt förvärvstillstånd erfordras . Samma procenttal gäller förallmänna pensionsfondens fjärde och femte fondstyrelsers innehav av aktiervilken begränsning motiverades med all man bör slå vakt om AP-fondens karaktärsom en i huvudsak kapitalförvahande institution (se bl.a. prop. 1987/88:167 s.13). 1 annan lagstiftning har således ansetts vara en gräns som geraktieägaren en sådan ställning att särskilda regler erfordras. Mot detta skallman emellertid ställa behovet av kontroll av insideriagens eflerievnad ochmarknadens intresse av information om större aktieägares köp och försäljningar. Vadgäller det senare intresset kan anföras att Näringslivets börskom mitté har utfärdat en rekommendation rörande offentliggörande vid för värv av större aktieposter m. m., s. k. flaggningsregler, som börsbolag och OTC-bolag enligt avtal är skyldiga att följa. Rekommendationen föreskri ver att den som uppnår eller överskrider antingen av rösterna 55 eller kapitalel i ettbörsbolag eller OTC-bolag skall anmäla detta till Stock- Prop. 1990/91:42 holmsfondbörs och bolaget ifråga. Samma sak gäller om den gränsen underskrids genomöveriåtelse. Aktieägare som innehar skall också göra sådananmälan när han förändrar sitt innehav i bolaget ellermer. Syftet med flaggningsreglerna är intresset av information om förvärv avstörre aktieposter och förändringar av dessa innehav. EG har i ett direktivmotsvarande bestämmelser som tillgodoser samma syfte. EG-direktivet föreskriveratt den som förvärvar eller avyttrar aktier i elt bolag och innehavet därigenompasserar gränserna , , 1/3, eller 2/3 avsamtliga röster, skall underrätta bolaget och behörig institution inom sjudagar. I frågan om en anpassning lill EGs regler på denna punkt avser jag attåterkomma då övriga delar av kommitténs betänkande är färdigberedda. Närdet gäller behovet av kontroll vill jag framhålla att en eventuell höjning avgränsen visserligen skulle medföra att färre aktieägare än för närvarandeskulle vara skyldiga atl anmäla sina innehav. Man bör dock komma ihåg att vidmisstanke om insiderbrott har åklagare och bankinspektionen möjlighet att fåinsyn i den av VPC förda aktieboken och kan därigenom få uppgift om aktieägareäven med mindre innehav. Jag har därför svårt atl se att en höjning skullepåverka en utredning om insiderbrott. Gränsenför när ett beaktansvärt inflytande för en aktieägare anses uppkomma har iannan lagstiftning ansetts gå vid och denna gräns är ocksåaccepterad som lägsta gräns för offentliggörande av aktieinnehav. Här kanockså framhållas all jag vid behandling av närslåen-debegreppel kommeratt föreslå att gränsen för vilken ägarandel som skall anses så stor atlekonomisk gemenskap i elt närslåendeförelag föreligger bör sällas till tioprocent. Jag anser att gränsvärdet för när en aktieägare skall anses hainsynsställning och därmed anmälningsskyldighet bör sättas lill avröster eller kapital. och Svenska Handelskammarförbundel har i sitt gemensammaremissvar anfört att gränsvärdet för anmälningsskyldigheten skulle kunna varaför aktier 500 stycken och för andra värdepapper fyra basbelopp utan alt syftetmed anmälningsskyldigheten skulle förfelas. Denuvarande gränserna 50 aktier resp. har varit oföränd rade sedan införandet av lagen om värdepappersmarknaden. Jag delar den uppfattning som då anfördes av departementschefen, nämligen att ut gångspunkt för gränsdragningen bör vara att anmälningsskyldighet inte skall föreligga beträffande affärer av mindre omfattning (prop. 1984/85: 157 s. 50). Vid en jämförelse av börskurserna 1985 och 1990 kan konstate ras att grovt sett tenderar dessa atl hålla sig per aktie. Det finns naturiigtvis exempel på aktiekurser som fördubblats men många aktier har också lägre kurs . Börsbolagen kan sänka börskursen genom t.ex. fondemission, nyemission till underkurs och aktieuppdelning och gör ofta så för att hålla en för handeln nominellt lämplig nivå på börskursen. Genomsnittligt sett är emellertid värdet av 50 aktier väsentligt lägre än vad det var . Mot samma bakgrund anser jag en affär på vara en 56 förhållandevisoch speciellt i dessa sammanhang liten affär. Mitt förslag Prop. 1990/91:42till förbud mot förvaltarregistrering påverkar också valet av gränsvärden. Vidett övervägande av vad som får anses vara affärer av mindre omfattning ochsamtidigt som hänsyn bör las till mina övriga förslag i skärpande riktningfinner jag 200 aktier resp. vara lämpliga gränsvärden. Kommerskollegietpåpekar i sitt remissvar att auktoriserade eller godkända revisorer enligt godredovisningssed skall avböja eller avsäga sig uppdrag i företag i vilkel haneller någon honom närstående fysisk eller juridisk person har intressen av detslag som lagförslaget avser. Med andra ord innebär revisors anmälan omaktieinnehav att han också är förpliktad alt avsäga sig revisionsuppdraget.Kollegiet framförde liknande synpunkter över förslaget till lag omvärdepappersmarknaden. Departementschefen anförde då att det av 10 kap. 13§§aktiebolagslagen (1975:1385) framgår all en revisor i ett bolag inte alltidbehöver vara auktoriserad eller godkänd revisor och att således även annan änden som i särskild ordning förbundit sig att inle äga t.ex. aktier i del bolaghan reviderar kan vara revisor i ett bolag som faller inom lagens ramar (prop.1984/85:157 s.37 38). Jag delar denna uppfattning och anser alltså attrevisorer bör anses ha insynsställning i sådana bolag. Bankinspektionenför i enlighet med 25 § lagen om värdepappersmarknaden register som innehålleranmälningar som gjorts enligt 10 § nämnda lag. Detta register innehållersåledes anmälningar gjorda av personer med insynsslällning iakliemarknadsbolag. Uppgifterna rör deras eget och vissa närståendes innehav avaktier i bolaget och ändringar i innehavet. Uppgifterna i registret äroffentliga. Detär angeläget att övervakningen av insiderlagstiftningens efterlevnad blir såverkningsfull som möjligt. En förutsättning för detta är att admi-nistrering avregistret och även dess tillgänglighet för berörda myndigheter och allmänhetengörs så effektiv som det går. Däri ligger alt del snabbt skall gå atl fåinformation om vilka personer som har insynsställning i ett visst bolag. Dessapersoners och deras närståendes innehav av aktier i bolaget och inträffadeförändringar i innehavet skall också gå atl få fram. Eneffektivisering av tillsynen över insiderreglernas efterlevnad kräver enliglmin mening all registret förs så nära den mest innehållsrika informationskällani sammanhanget som möjligt. Jag har som framgått stannat för atl åläggapersoner med insynsslällning i aktiemarknadsbolag anmälningsskyldighet.Samtliga aktiemarknadsbolag har sina aktieböcker upplagda hos VPC. VPC ärdärför bäst lämpad att vara registerförande institution. Registret skall förasmed automatisk databehandling.