prop · GE0375 · 1990-12-31 00:00:00 — Det tulldatasystem som byggs ärinte så dimensionerat att alla försändelser kan kontrolleras mot sådanadataspärrar innan de lämnas ut från etttullupplag, om acceptabla tidsfrister skall kunna Prop. Det finns inteheller skäl att nu bygga ut systemet på ett sådant sätt. anmälan om hemtagning lämnas endast några få uppgifter. endast dessa uppgifter someventuella spärrar skulle kunna avse. genom spärrar få framenskilda särskilt intressanta sändningar skulle vara Det är antagligtatt systemet utbyggt på ett sådant sätt skulle ge utslag för ett stort antalsändningar som man inte avsett att spärra. finns då risk för attsystemet skulle binda betydande resurser hos till liten nytta förkontrollen. Enligtmin mening finns det därför inte skäl att anta att kontrollvinsterna skulle blibetydande om TDS byggs ut så att all utlämning från tullupplag kontrolleras ispärrsystemet. En sådan ordning kan också antas medföra en ökadhandläggningstid innan utlämning kan ske hos tullupplagen som hanterarmerparten av import. tillämpas av några tullmyndigheter ett system som går ut på att särskildaspärrlistor vid behov lämnas ut till tullupplagen över försändelser som inteskall lämnas ut utan att tullmyndigheten först har fått tillfälle tillkontroll. Detta är något som enligt uppgift används sparsamt. Utlämnandeav spärrlistor kan enligt min uppfattning inte ses som att tullupplagen åläggsnågon spaningsfunktion. Förfarandet måste anses ligga inom den kontrollfunktionsom ingår i den myndighetsfunktion som delegerats till dem. Någon principielltveksamhet mot förfarandet föreligger därför inte enligt min mening. Urpraktisk synvinkel bör dock beaktas att antalet begränsningar i utlämningsrätteninte bör bli allt för stort. Enannan fråga är om utlämnande av spärrlistor kan strida mot sekretesslagstiftningeni den utformning lämnandet av sådana listor har och i den form det skullefå vid ett datoriserat förfarande. Spärrverksamhetenfaller inom ramen för sådan verksamhet avseende tullkontroll som är sekretessbelagdenligt 9 kap. 2 § sekretesslagen. I det kapitlet behandlas sekretess med hänsyntill skyddet för enskildas ekonomiska och personliga förhållanden. Enligtbestämmelsen gäller ett s.k. omvänt skaderekvisit. Det betyder att det råder enpresumtion för sekretess för uppgifter hos . Presumtionen kan dockbrytas t.ex. om uppgifterna uppenbarligen är harmlösa. Nären tullmyndighet lägger ut en spärr hos ett upplag finns det inte någonanledning att ange grunden för att man lägger ut just denna spärr. Detta ärtvärtom en uppgift som tullmyndigheten vinnlägger sig om att hålla hemlig.Redan det förhållandet att personal på ett tullupplag (som har tystnadsplikt)får kännedom om att en tullmyndighet vill kontrollera ett visst företagssändning kan inte utan vidare medföra skada för detta företag eller någonfysisk person som kan förknippas med företaget. Dessa uppgifter är som regelatt betrakta som harmlösa. Det kan dock inte uteslutas att omständigheterna ivissa fall är sådana att utläggningen av spärrar hos tullupplagen kan komma ikonflikt med 9 kap. 2 § sekretesslagen. Enligt 1 kap. 5 § sekretesslagen utgörsekretess inte hinder mot att en uppgift lämnas ut, om det är nödvändigt föratt den utlämnande myndigheten skall kunna fullgöra sin verksamhet. Enligt minmening kan förfa- randetmed spärrlistor därför tillämpas och utan någon lagändring. Tullagerkan vara tullkreditlager, transitläger eller provianteringslager. Transitläger fungerar imånga avseenden som ett tullupplag. På tullupplag får godset vara upplagt ihögst . På transitläger får godset däremot vara upplagt i högst två år.Det har ifrågasatts om transitläger behövs och om tiden för förvaring påtullupplag istället kan utsträckas. Erfarenheten visar emellertid att det ärfördelaktigt från kontrollsynpunkt att skilja på långtidsgods ochgenomloppsgods. Transitlagerformen bör därför finnas kvar. De flestatransitläger innehas av tullupplagshavare och uppläggningen på transitlägersker ofta direkt från ett tullupplag. Transit-lagerhavare kan för närvarandeinte medges utlämningsrätt. Beslut om utlämning av gods till hemtagare fråntransitläger fattas alltid av en tullmyndighet. På grund av likheten mellantullupplag och transitläger bör möjligheten att delegera tullkontrollen öppnasäven avseende bolag eller föreningar som innehar transitläger. Beträffandeinnehavare av tullkreditlager eller provianteringslager torde det inte finnasnågra skäl att delegera tullkontrollen. I tullagen särskiljs dock inte mellande olika formerna av tullager. Den uppdelningen görs först på förordningsnivå.Jag föreslår därför att lagtexten utformas så att tullmyndighet får rätt attdelegera tullkontrollen till innehavare av tullager enligt vad regeringenföreskriver. Begränsningen till transitläger får göras på förordningsnivå. 9 Förenklat uppgiftslämnande och tull- och skattefrihetför försändelser med lågt värde Mittförslag: När tulldatasystemet tas i bruk på importsidan skall inte längreuppgifterom belopp att betala i tull och andra importpålagor lämnas itulldeklarationen. Regeringenges rätt att föreskriva om begränsad uppgiftsskyldighet för varuförsändelservars värde uppgår till högst . gällande tull-och skattefrihet för postförsändelser för vilka tull, annan skatt och avgift inteuppgår till . utvidgas till att gälla försändelser oavsett hur debefordras. höjs beloppsgränsen till . Utredningensförslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna har iallmänhet tillstyrkt eller lämnat förslagen utan erinran. och dock anmält tveksamhet inför förslaget med begränsad uppgiftsskyldighet förförsändelser vars värde uppgår till högst lOOOO kr. Några remissinstanser harifrågasatt om värdegränsen inte i stället borde höjas ytterligare. Någraremissinstanser har även ifrågasatt om tull- och skattefrihetsgränsen bordehöjas ytteriigare utöver den av utredningen föreslagna höjningen. 3 1990/91. Skälen för mitt förslag:När tulldatasystemet tas i bruk på importsidan finns något behov avatt importören i tulldeklarationen beräknar vilka belopp som skall betalas itull och skatt. TDS kommer automatiskt att göra dessa beräkningar. Så längemanuell tullberäkning finns kvar finns dock behov av att dessa uppgifterlämnas. Eftersom införandet av TDS kommer att ske gradvis bör uppgiftskravetkvarstå under en övergångstid för sådana deklarationer som inte lämnaselektroniskt. Möjligheter tillrationaliseringar bör öppnas avseende uppgiftslämnandet för försändelser medrelativt lågt värde. Vid tillämpningen måste naturligtvis vederbörlig hänsyntas till att uppgiftslämnandet inte begränsas så att handelsstatistikenväsentligt försämras. För försändelser med lågtvärde är det från administrativ synpunkt betungande att ta ut tull och skattvid införsel. Kostnaderna för förfarandet kan överstiga intäkterna. Samtidigtfår emellertid beaktas att möjligheten till tull- och skattefri införsel kange orättmätiga konkurrensfördelar för den som väljer att från utlandet t. ex.genom postorder försälja varor med ett värde som understiger tull- ochskattefrihetsgränsen. Vid bestämmande av en tull- och skattefrihetsgräns måstedärför en avvägning göras mellan behovet av administrativa förenklingar ochkonkurrensneutralitetsaspekten. Jag finner att den av utredningen föreslagnagränsen om . är väl avvägd. Tull- och skattefrihet förförsändelser med lågt värde gäller endast för postförsändelser. En sådanbegränsning är inte befogad. Friheten bör gälla alla typer av försändelser.Varor som resande medför avses dock inte i detta sammanhang. För sådana varorfinns särskilda bestämmelser om tull- och skattefrihet. Mitt förslag:Postverket görs tullskyldigt för sådana försändelser som verket förmedlar omförsändelsen inte anmäls till tullklarering av någon annan. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna har ihuvudsak lämnat förslaget utan erinran. Kammarrätten i har ansettatt det uttryckligen av lagtexten bör framgå att inte är tullskyldigtvid om- eller eftertulltaxering. har betonat vikten av att frågan omrätt att öppna försändelser för att söka efter handlingar som behövs för attupprätta deklarationer får en lösning. Skälen för mitt förslag:Postförsändelser kan utgöras av paket- eller brevförsändelser. Sombrevförsändelser behandlas bl.a. brev och en del småpaket. svararför godsvård av postförsändelser. Postförsändelser tullklareras vid särskildatullanstalter som kallas posttullanstalter. Dessa finns i , ,, , , , och (för Kimnas räkning). Vid1974års reform av tullagstiftningen närofficaltulltaxeringsförfaran- Prop.1990/91:75 det togs bort på andra områden behölls hanteringen avpostförsändelser på ett i huvudsak oförändrat sätt. utför således nuett tulltaxerings-arbete åt posten. Detta innebär en fördel för posten jämförtmed den som uppträder som ombud för en importör vid införsel av andraförsändelser. Å andra sidan har posten en konkurrensnackdel genom att man harsvårare att konkurrera med extra snabb befordran av vissa försändelser. Officialtulltaxeringenbör upphävas och ersättas med ett deklarationsförfarande. Som huvudregel bördärvid deklarationen lämnas av posten. Den närmast till hands liggandelösningen vore att posten uppträdde som ombud för importören. Detta stöter dockpå svårigheter. Ett system där importören faktiskt lämnar en fullmakt tillposten torde vara svårt att få att fungera i praktiken. Inte heller är enkonstruktion där posten får ställning av ombud när importören inte uttryckligenhar motsatt sig detta invändningsfri. Den lämpligaste lösningen torde vara attgöra posten tullskyldig för de försändelser som förmedlas genom posten i defall där inte någon annan anmäler varan till förtullning eller annan tullklarering.Tullskyldigheten skall dock endast avse ordinarie anmälan till förtullning.Vid omtulltaxering och eftertaxering skall importören vara tullskyldig. Ettsärskilt problem uppstår när en försändelse utvändigt saknar den dokumentationposten behöver för att upprätta införselhandlingarna och sådan dokumentationmöjligen kan finnas inne i paketet. har efterlyst möjligheter attsom en serviceåtgärd få öppna paket för att leta efter handlingar som behövsför att upprätta tulldeklarationen, utan att först begära tillstånd frånadressaten eller avsändaren. Deneuropeiska konventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna och de gmndläggande friheterna innehåller bl.a. bestämmelser tillskydd för den enskildes korrespondens. Denna rättighet regleras i artikel 8.Där anges att rättigheten får inskränkas endast i lag och när det i ettdemokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till landets yttre säkerhet, denallmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd, förebyggande av oordningeller brott, hälsovården, skyddande av sedlighet eller av andra personers fri-och rättigheter. Enligt2 kap. 6§ regeringsformen (RF) är varje medborgare skyddad gentemot detallmänna när det gäller undersökning av brev eller förtrolig försändelse. Dennarättighet kan dock begränsas enligt 2 kap. I2§ RF under vissa förutsättningar.Enligt 63 § tullagen får tullmyndighet undersöka lådor och andra utrymmen därvaror kan förvaras för tullkontroll. Enligt 73 § tullagen är postverketskyldigt att delta i kontrollverksamhet enligt tullagen i fråga om varor sombefordras med post. saknar dock därvid bl.a. de befogenheter somavses i 63 § tullagen. Om postverket som tullskyldig upprättar tullhandlingarutgör detta dessutom inte tullkontroll. Försändelsen kan således inte öppnas avpostverket med stöd av tullagen. 1lagen (1990:291) om obeställbara postförsändelser har postverket getts rätt att öppna obeställbara postförsändelser under vissa förutsättningar. Lagen gäller både brevförsändelser och paketförsändelser. Enligt lagen skall en obeställbar postförsändelse i första hand återställas till avsända- 35 ren.Det är först om omslaget saknar sådana uppgifter om avsändaren som behövs föratt försändelsen skall kunna återsändas som försändelsen får öppnas. I motivenuttalas vidare att postverket bör vänta något med att öppna försändelsen föratt ge avsändaren eller mottagaren tillfälle att höra av sig (prop. 1989/90:67,s.l I). Öppnande får således tillgripas först när allaandra möjligheter för postverket att skilja sig från försändelsen uttömts. har behov av dokumentation som inte finns bifogad på försändelsensomslag för att upprätta tulldeklarationer finns alternativet att begära insådan dokumentation eller tillstånd att öppna försändelsen från i första handadressaten. Sammantagetanserjag att serviceaspekten inte utgör tillräckliga skäl för att införa ensärskild bestämmelse som ger postverket rätt att i dessa fall öppna försändelsersom kan innehålla förtroliga meddelanden. Jag delar bedömningatt det inte synes finnas någon tillförlitlig metod för att särskiljaförsändelser som inte innehåller förtroliga meddelanden från andraförsändelser. Mitt förslag: Itullregisterlagen införs en särskild bestämmelse om att tullmyndighetema äransvariga för tullregistret. Utredningensförslag överenstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstansernahar i huvudsak lämnat förslaget utan erinran. Dl har haft en synpunkt påutformningen av bestämmelsen. DI har även haft andra synpunkter på innehållet itullregisterlagen. Skälen fbr mitt förslag:Ansvaret för tullregistret bör uteslutande vila på tullmyndighetema. 1proposition 1989/90:40 föreslog föredraganden att någon särskild regel om vemsom var ansvarig för tullregistret inte skulle införas eftersom detta ansvarenligt då tillgänglig utredning uteslutande vilade på tullmyndigheterna redanenligt bestämmelserna i datalagen (1973:289). I det fortsatta arbetet har dockframkommit att andra än tullmyndighet skulle bli ansvariga för tullregistret ivissa fall. Frågan måste därför särskilt regleras i tullregisterlagen. Bestämmelsenkan utformas på det sätt Dl föreslagit. Dlhar vidare ifrågasatt om inspektionen kan medge samköming av TDS med andrapersonregister då 4 § tullregisterlagen enligt mening innehåller en utömmandeuppräkning av de fall en samköming får göras. Av propositionen 1989/90:40 s. 24framgår dock att uppräkningen inte är avsedd att vara uttömmande, utan attavsikten tvärtom varit att kompletteringar skulle kunna göras t. ex. genommedgivande av Dl. Då lagrådet inte riktat någon kritik mot lagtextens utformningi detta hänseende får antas att utformningen är förenlig med den redovisadeavsikten. 12 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Prop. Dentekniska utvecklingen av tulldatasystemet pågår. Systemet beräknas kunna börjatas i drift för importklareringar . Lagstiftningen bördärför träda i kraft den . Iavsnitt 9 har behandlats frågan om behov av en övergångsbestämmelse avseendelämnande av uppgifter i tulldeklaration om belopp att betala i tull och andraimportpålagor. Enanmälan till tullklarering som har kommit in innan den nya lagstiftningenträtt i kraft bör handläggas enligt äldre bestämmelser. Detsamma gäller förtullningsärendenavseende varor som innan de nya bestämmelserna trätt i kraft tagits om handmed stöd av ett hemtagningstillstånd. Deändringar av besvärsreglerna som föreslås i 99 och 100 §§ bör endast tillämpaspå beslut som meddelas efter att de nya bestämmelserna trätt i kraft. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1.lag om ändring i tullagen(1987:1065) 2.lag om ändring i lagen(1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 3.lagom ändring itullregisterlagen (1990:137) 4.lag om ändring i lagen(1987:1069) om tullfrihet m. m. 5. lagom ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon Lagrådet har granskat de under I -4 upptagna lagförslagen. under5 är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 14.1 Förslaget till lag om ändring i tullagen Härföreslås de ändringar av tullprocedurerna som behövs när TDS im portsystem tas i bruk. Bestämmelserna, rörande hemtagning får bereda plats för en enhetlig lagreglering av förenklade förfaranden vid import. Dessa förfaranden inordnas under tullklareringsformen förtullning. Före skrifterna om förenklade förfaranden kan därmed - i tullförordningen och på lägre nivå - smidigt anpassas till bestämmelserna i tullagen och eventuella framtida förändringar i de förenklade förfarandena. Lagförsla gen överrenstämmer, med undantag för några mindre redaktionella änd ringar, med det förslag som remitterats till lagrådet. 1bestämmelsen behandlas den grundläggande skyldigheten lor den som importerareller exporterar cn vara att anmäla detta till tullen. En redaktionell ändringgörs så att även det självklara förhållandet att anmälan skall ske i enlighetmed tullagen uttryckligen anges. Iparagrafen definieras vissa begrepp som förekommer i tullagen. Begreppethemtagning ersätts av uttrycket "förenklat förfarande" men definitionensordalydelse ändras inte. Innebörden förändras emellertid genom att det idefinitionen hänvisas till "tillstånd enligt 8§ första stycket" och bestämmelseni 8 § ändras. Begreppet förenklat förfarande kommer härigenom att omfatta deolika rutiner som ger en förenkling av tullagens grundläggande förtullningsförfarande. Iparagrafen ges huvudregeln att förfoganderätten beträffande en vara som förtsin inträder först efter att förtullningen slutförts, om inte annat stadgas.Det föreslås att bestämmelsen förtydligas genom att det självklaraförhållandet, att begränsningen enligt bestämmelsen naturligtvis inte inträderredan i och med att varan "skall införas", kommer till klart uttryck. I4 § definieras tullklarering som tullmyndighets åtgärder för förtullning, förbehandling som avses i 7 § första stycket eller för utförsel av varor. Tullklareringsformernavid import utöver förtullning anges således uttömmande i 7 § förstastycket. Somanges i avsnitt 6 skall hemtagning upphöra att vara en självständig tullklareringsformoch övergår till att utgöra ett led i en förtullning. Därför tas 7 § förstastycket 3 bort och att de följande punkterna numreras om. Enligt6 § inträder rätten att förfoga över en vara som förts in först efter att förtullningenavslutats, såvida inte annat föreskrivs. Förtullningen är avslutad först i ochmed att tullräkningen har betalats. Itullagen har förenklingar föreskrivits för hemtagare i 8 § och för kreditimportöreri 9 § så att rätten till omhändertagande och förfogande har tidigarelagts.Dessa bestämmelser sammanförs nu i en ny 8 §. Dessutom införs möjligheter till ytteriigareformer för förenklade förfaranden. Enligtnuvarande 9 § TL får en importör som medgivits rätt enligt 26 § att betala tull och annan skatt enligt särskild tullräkning (kreditimportör), förfoga över varor innan tull och annan skatt har betalats. Denna rutin innebär att rätten till omhändertagande och förfogande över varor inträder 38 Det föreslås därför att denna mtin ses som Prop.1990/91: 75 ett förenklat förfarande. Eftersom tullkredit är en fömtsättningför tillstånd att få tillämpa ett annat förenklat förfarande föreslås attbestämmelsen i nuvarande 9 § tas in som en första punkt i 8 § första stycketmedan den grundläggande bestämmelsen för övriga förenklade förfaranden placerasi punkten 2. Regleringeni 8 § första stycket 2 skall således täcka in såväl hemtagning och hemtagninggenom ombud (se avsnitt 6) som ett förfarande med godkända mottagare (seavsnitt 5) och andra förenklade förfaranden som eventuellt kan tillkomma iframtiden. I lagtexten ges endast en ram där det anges att importör eller ombudför importör kan få tillstånd att utnyttja ett eller flera förenklade klareringsförfarandenenligt de föreskrifter som meddelas av regeringen. I lagtexten anges att ävenimportören får ta hand om och förfoga över en vara när ett förenklat förfarandeutnyttjas med stöd av ett ombuds tillstånd. Detta för att bestämmelsen skallvara förenlig med bl.a. den föreslagna ändringen i lagen (1973:980) omtransport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. De merdetaljerade bestämmelserna rörande de olika formerna av förenklade förfarandenkommer att ges i förordning. I8 § första stycket 1, där det anges att rätten till förfogande inträder innanbetalningen erlagts, behöver rätten till omhändertagande inte nämnas eftersomtullkrediten aldrig medför rätt till ett omhändertagande innanförfoganderätten inträtt. Beträffande övriga förenklade förfaranden kan detemellertid hända att rätten till omhändertagande inträder före rätten tillförfogande i övrigt. Därför anges både rätten till omhändertagande och rätten tillförfogande i övrigt i första stycket 2. Eftersombegreppet hemtagning utmönstras på lagnivå föreslås en följdändring i 8 §andra stycket, Bestämmelseni 8 § skulle visserligen kunna utformas så att även tullmyndighets medgivandeom tullkredit utgjorde ett förenklat förfarande enligt första stycket 2.Hemtagning och tullkredit har emellertid tidigare beskrivits var för sig.Beslutsordningarna och importörens befogenheter är olika och en hänvisning tillförenklade förfaranden med undantag av det fall då endast tullkredit föreliggerförenklas genom en uppdelning i två punkter. Det föreslås att bestämmelserna omtullmyndighets medgivande av tullkredit även i fortsättningen ges i 26 § TL. 913 §; redaktionellt Tidigare10-12 d§§blir9-ll d§§. Paragraferna(tidigare 10 § och 13 § första stycket) innehåller bestämmelser om när en varaskall anmälas till förtullning och när tulldeklaration skall avges. Förslagentill ändringar i 7 och 8 §§ innebär att en anmälan till ett förenklat förfarande enligt 8 § första stycket 2 skall ses som en anmälan till 39 förtullning.Till följd därav innehåller bestämmelsen i 9§ första stycket Prop. 1990/91:75 (tidigare10 §) en reglering för samtliga fall då en vara skall anmälas till förtullning.Andra stycket och tredje stycket andra och tredje meningama i tidigare 10 § kandärför utgå. Det föreslås vidare att första meningen i tidigare 10 § tredjestycket med en redaktionell ändring placeras som ett andra stycke till 9 §.Därmed anges att en vara efter transitering, uppläggning på tullupplag m. m.eller innehav med temporär tullfrihet inte behöver anmälas till förtullning omden blir föremål för annan tullklarering i anslutning till att försändningen, fijrvaringeneller den temporära tullfriheten upphör. Tidpunktenför att avge tulldeklaration kan med beaktande av förslaget till lagteknisklösning knytas till tidpunkten för anmälan till förtullning endast i de falldär ett förenklat förfarande enligt 8 § första stycket 2 TL inte tillämpas (jfrtidigare 10 §). För de fall där ett sådant förenklat förfarande tillämpasföreslås i 12 § andra stycket en bestämmelse efter förebild av 10 § andrastycket i nuvarande lydelse. Iparagrafen (tidigare 11 §) behandlas vem som är tullskyldig för en vara vidanmälan till förtullning och anmälan till hemtagning. Hemtagning föreslåsupphöra som en självständig tullklareringsform. Regeln om tullskyldighet vidanmälan till förtullning kan med beaktande av förslaget till 8 § tillämpas ävenvid en förtullningsanmälan som avser ett förenklat förfarande. Enhemtagare anses enligt nuvarande förfarande inte vara tullskyldig för en varaom han, före utgången av den tid som föreskrivits för anmälan till förtullning,i stället låter tullklarera varan på sätt som föreskrivs i 7 § första stycket.Det föreslås en motsvarande föreskrift för det fall att en anmälan till ettförenklat förfarande enligt 8 § första stycket 2 återkallas och varan anmäls tilltullklarering enligt 7 § första stycket. För en sådan befrielse från tullskyldighetkrävs emellertid att förutsättningarna för byte av tullklareringsform är uppfyllda.Detta följer i 10§ TL av att varan eljest inte kan behandlas enligt 7 § förstastycket TL. 1paragrafen (tidigare 12 §) behandlas frågan om taxebestämmande dag. Förslagen i7 och 8 §§ medför att föreskriften rörande taxebestämmande dag för en anmälan tillförtullning även kan tillämpas vid en anmälan till ett förenklat förfarande.Det föreslås därför att nuvarande punkt I i första stycket 12 § upphävs. 12§,sevid9§ Prop. 1paragrafen (tidigare 13 § andra och tredje styckena) ges vissa föreskrifter omombud.