prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Ettämnes inneboende egenskaper såsom toxicitet för människa och ekosystem liksomvissa fysikalisk-kemiska egenskaper är exempel på faktorer som ligger tillgrand för bedömning av behovet att begränsa användningen. Kemikalieinspektionenoch har valt ut 13 ämnen/ämnesgrupper för närmare utredningav behovet att begränsa användningen. Ämnena är metylenklorid, trikloretylen,tetrakJoretylen, bly och blyföreningar, tennorganiska föreningar, kadmium ochkadmiumföreningar, kvicksilver och kvicksilverföreningar, klorparafliiner, ftalater,nonylfenoletoxylater, kreosot, arsenik och bromerade flamskyddsmedel. Urvaletav de tretton ämnena får inte ses som identifiering av de farligaste ämnena somanvänds i samhället. Någon sådan bedömning är inte möjlig att göra i dag.Ämnena representerar exempel på ämnen som myndighetema funnit skäl att närmareutreda vad gäller behovet att begränsa användningen. Påbasis av de gjorda utredningarna föreslås begränsningar av användningen avvissa ämnen. I vissa fall rör det sig om total avveckling, i andra fall enbegränsning av vissa användningsområden. För vissa ämnen har det i utredningenframkommit att otillräcklig kunskap finns om ämnets egenskaper och spridning imiljön för att nu kunna ta ställning till behovet av en begränsning avanvändningen. För några andra ämnen har det av tidsskäl inte varit möjligt attinom ramen för uppdraget slutföra utredningarna. En redovisning av arbetet meddessa ämnen kommer att ske . Myndigheternaföreslår avvecklings/begränsningsåtgärder för metylenklorid, trikloretylen,tetrakloretylen, bly och blyföreningar, tennorganiska föreningar, kvicksilveroch kvicksilverföreningar, klorparaffiner och nonylfenoletoxylater. Förarsenik, kreosot, kadmium och kadmiumföreningar, ftalater samt bromerade flamskyddsmedel pågår eller planeras aktiviteter från myndig- 141 Som exempelpå sådana aktiviteter kan nämnas att kemika- Prop. 1990/91:90lieinspektionen kommer att driva frågor om riskreducerande åtgärder för Bilaga 13.4 ftalater i intemationella organ. Vidare kan nämnas attkemikalieinspektionen och gemensamt kommer att utarbeta ettsamlat förslag om begränsningar för plastadditiv (ftalater m. Förteckningöver remissinstanser som yttrat sig över Prop. kemikalieinspektionens och statens naturvårdsverksrapport 13.5 Begränsningsuppdraget Efterremiss har yttranden över rapporten avgetts av kommerskollegium,, , lantbruksstyrelsen, ,arbetarskyddsstyrelsen, plan- och bostadsverket, statens industriverk,styrelsen för teknisk utveckling, statskontoret, , ,, statens energiverk, institutet förmiljömedicin, i , i ,i , ochluftvårdsforskning. , JägaraasRiksförbund-Landsbygdens Jägare, tillsammansmed , i ,, Akademikers , , , , Kemiska Industrikontor tillsammans med samt med ochSveriges , , , , , , . Däratöverhar yttranden inkommit från , , Sågverken-Basindustri (Såbi). Sammanfattning av kemikalieinspektionens rapport . Kemikalieinspektionens övergripande ansvar förkontrollen Bilaga 13.6 av kemiska produkter Kemikalieinspektionensrapport inleds med en beskrivning över viktiga aktörer av betydelse förkemikaliekontrollen. 1 denna del ges också synpunkter på samordningsfrågor,behov av ändrat agerande, behov av förändringar av lagstiftningen samt påvissa svårigheter vid kemikalieinspektionens tillämpning av lagen om kemiskaprodukter (LKP). Kemikalieinspektionen har funnit det nödvändigt att gåutanför den aktörskrets som omfattas av LKP för att ge en bild av allaverksamheter som inverkar på kemikalieanvändningen i samhället. tvä följande avsnitten redovisas synpunkter på samarbetet mellan de trecentrala tillsynsmyndigheteraa enligt LKP, kemikalieinspektionen,arbetarskyddsstyrelsen och , samt vägledningen tillregionala och lokala tillsynsmyndigheter enligt LKP. Inästa avsnitt redovisas en analys av kemikalieinspektionens egen inspektionsverksamhet,nuvarande grad av decentralisering samt behov av och möjligheter tillytterligare decentralisering. Rapportenavslutas med ett avsnitt med kemikalieinspektionens syn på hur inspektionen börfylla sin uppgift som myndighet med övergripande ansvar förkemikaliekontrollen. Importöreroch tillverkare av kemiska produkter Deprimära leverantöreraa behöver hög kompetens och effektiva mtiner för att fåönskvärd kvalitet på utredningar och på risk- och skydsinforma-tion. I mångaföretag behövs förbättringar härvidlag. Företagensutredningar och bedömningar av samt information om kemiska produktersmiljöfarlighet behöver utvecklas. Utvecklingav tillämpningen av substitutionsprincipen är nödvändig. Andraleverantörer än tillverkare/importörer Detaljhandelnoch andra leverantörer som säljer direkt till bmkaraa behöver utveckla sinkemikaliekontroll. De måste bättre bevaka att den risk-och skyddsinformationsom följer produkterna är riktigt utformad och tillräcklig. De måste också istörre utsträckning än f n. tillämpa substitutionsprincipen och erbjuda deprivata och yrkesmässiga användaraa från hälso- och miljösynpunkt bättrealteraativ. Kraftigainsatser måste ske hos kemikalieanvändare för att höja nivån på kemikaliekontrollen från miljösynpunkt. Företag, förvaltningar och andra yrkesmässiga användare måste utveckla sin interaa organisation och sina ratiner för kemikaliekontroll så att miljöaspekter beaktas bättre än f n. Kravetpå att använda så ofarliga produkter som möjligt (substitutions- Prop.1990/91:90 principen) måste lyftas fram. Övergång till och utveckling avkemikalie- Bilaga 13.6 snål och på annat sätt miljöanpassad teknik måstekomma till stånd liksom bättre ratiner för hantering av miljöfarliga kemikalieroch en effektiv uppsamling av kemiskt avfall som kan skada miljön. Detär angeläget att kemikalieinspektionens föreskrifter om klassificering ochmärkning av miljöfarliga produkter kan färdigställas ochatt tillsynen mot leverantörer av sådana produkter utvecklas. Tillsynenfrån miljösynpunkt över användningen av kemiska produkter måste utvecklas tillatt omfatta alla kemikalieanvändande verksamheter. börutarbeta generella krav och restriktioner från miljöskyddssynpunkt motanvändningen av kemiska produkter samt utveckla sin vägledning förlänsstyrelsernas och miljö- och hälsoskyddsnämndernas tiUsyn. Länsstyrelseraaoch miljö- och hälsoskyddsnämnernas tillsyn över kemikaliehanteringen behöveröka kraftigt. Ettsätt att starkare fokusera miljöskyddsarbetet på kemikaliekontroll skulle kunnavara att ändra miljöskyddslagen så att den blir produktinrik-tad med ett ansvarför dem som hanterar kemiska produkter att söria för att omgivande miljö inteskadas och med bemyndigande till naturvådsver-ket att utfärda generellaföreskrifter till miljöskyddslagen. Förordningenom kemiska produkter och andra regeringsförordningar bör ses över med syftetatt så långt möjligt ge kemikalieinspektionen sammanhållet ansvar för regleringoch tillsyn riktad mot överlåtelseledet. Myndighetsansvaretvad gäUer skyddet av människor eller djur på vilka kemiska ellermedicintekniska produkter appliceras bör klargöras och nödvändiga justeringargöras i berörd lagstiftning. Sverigebör verka för att det internationella samarbetet rörande högsta tillåten haltbekämpningsmedel i livsmedel utvärderas och utvecklas. Aktörersom fastställer tekniska krav, säkerhetskrav och kvalitetskrav Enutredning bör göras för att klarlägga i vilken utsträckning standardisering,kvalitets- och säkerhetkrav och andra tekniska krav har en väsentlig styrandeeffekt på kemikalieanvändningen. Utredningen bör också studera vilkamöjligheter det finns att för aktuella beslutsfattare införa en skyldighet attbeakta kemiska hälso- och miljörisker. En utredning av detta slag bör kunnasamordnas med den planerade utredningen avseende bättre kontroll av varor. Kemikaliekontrollenhos tillverkare och importörer av varor som innehål ler eller behandlats med kemiska ämnen måste utvecklas avsevärt. 10 1990/91. I saml Nr 90. dighetskontrollen avsådana varor behöver utvecklas och ansvarsfördel- Prop. 1990/91:90 ningenmellan olika myndigheter klargöras, liksom behov av ändringar i Bilaga 13.6lagstiftningen. Kemikalieinspektionen stöder planeraa på en utredning för attallsidigt belysa vamområdet. Fördjupatsamarbete mellan tillsynsmyndigheterna enligt lagen om kemiska produkter Ettväl fungerande samarbete om verksamhetsplanering är en förutsättning för attytterligare utveckla det löpande samarbetet mellan myndigheterna. På så sättskapas förståelse för behovet av samarbete och för det angelägna med tidigakontakter innan en aktivitet påbörjas. Sådana kontakter bör tas redan iplaneringsstadiet. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över Prop. övergripandeansvar för kontrollen av kemiska produkter Efterremiss har yttranden över kemikalieinspektionens rapport om det övergripandeansvaret för kontrollen av kemiska produkter avgetts av kommerskollegium,, lantbruksstyrelsen, , ,statens jordbruksnämnd, arbetarskyddsstyrelsen, , statensindustriverk, sprängämnesinspektionen, statskontoret, , statensnaturvårdsverk, . ,i (LO), (),(), ,, Kemiska Industrikontor och . Sammanfattning av kemikalieinspektionens förslag till Prop. förhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel Bilaga 13.8 Biologiskabekämpningsmedel kan vara bakterier eller andra mikroorganismer men ocksåviras och insekter som används för att kontrollera skadegörare. En organism kant. ex. introduceras i en miljö där den inte funnits tidigare, sprida sig ochbidra till en varaktig effekt. På detta sätt kan en skadegörare under längretid undertryckas. Biologiskbekämpning med utnyttjande av naturligt förekommande organismer pågår redan iviss utsträckning i . Användningen av biologisk bekämpning motväxtskadegörare är än så länge mycket begränsad. Medlen är ofta dyra attproducera och har en begränsad efterfrågan. Konkurrensen från de väletableradeoch relativt sett billiga kemiska medlen har hämmat introduktionen avbiologiska bekämpningsmedel. Bilden har förändrats som enföljd bl.a. av en aUt mer kritisk inställning till kemiska medel och avutvecklingen av genteknik. Levandeorganismer är svåra att begränsa till ett visst område. De kan ha enegenförökning och deras förökningskapacitet kan vara stor. Från risksynpunkt ärdet därför viktigt att känna till deras överlevnadsförmåga i jord och vatten.Riskerna med användningen av ett biologiskt bekämpningsmedel påverkas också avfaktorer som medlets selektivitet för målorganismen och dess möjlighet attsprida sjukdomar. Dekemiska bekämpningsmedlen har omfattas av rigorösa bestämmelser,åtminstone i industriländerna. Behovet av ett kontrollsystem är starkt ocksånär det gäller biologiska bekämpningsmedel. Andra länder reglerar i allmänhetde biologiska bekämpningsmedlen på samma sätt som de kemiska. mån de biologiska bekämpningsmedeln erbjuder fördelar från hälso- ochmiljösynpunkt kan de bli ett viktigt alternativ till de kemiska medlen. Ländersom saknar förhandsgranskningssystem riskerar att bli testområden för dem somvill pröva nyutvecklade biologiska bekämpningsmedel i full skala. Det stårklart att det gällande regelsystemet i inte på långt när täcker allabiologiska bekämpningsmedel och inte heller alla hälso- och miljöeffekter avdem. Kemikalieinspektionenanser att de biologiska bekämpningsmedlen i fråga om förhandsgranskning,kontroll och tillsyn bör tas om hand på samma sätt som de kemiskabekämpningsmedlen. attlagen om kemiska produkter tillförs ett bemyndigande så att den kan görastillämplig på beredningar av organismer attregeringen gör den sålunda utvidgade lagen om kemiska produkter tillämplig påsådana beredningar av organismer som är avsedda för bekämpning. De övergripandeföreskrifter som gäller för förhandsgranskning, tiUsyn m.m. av kemiskabekämpningsmedel kommer därigenom att gälla även för biologiskabekämpningsmedel attkemikalieinspektionen blir den myndighet som prövar frågorna om godkännandeockså för de biologiska bekämpningsmedlen atttillsynen i fråga om de biologiska bekämpningsmedlen handhas av sammamyndigheter som för de kemiska medlen. Kemikalieinspektionens författningsförslag tillförhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel Lag om ändring i lagen (1985:426) om kemiska produkter; Härigenomföreskrivs att 1§ lagen (1985:426) om kemiska produkter skall ha följandelydelse. 1990/91:90 Bilaga13.9 Denna lag är tiUämpligpå hantering och import av kemiska beredningar (kemiska produkter). Lagenssyfte är att förebygga att skador på människors hälsa eller i miljönförorsakas av kemiska ämnens inneboende egenskaper. Omdet är påkallat från hälso-eller miljöskyddssynpunkt får regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer föreskriva att lagens bestämmelser omkemiska produkter skall tillämpas på varor, som innehåller eller har behandlatsmed en sådan produkt. Dennalag är tillämplig på hantering och import av kemiska beredningar (kemiskaprodukter). Omdet är påkallat från hälso-eller miljöskyddssynpunkt får regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer föreskriva att lagens bestämmelser omkemiska produkter skall tillämpas på varor, som innehåller eUer har behandlatsmed en sådan produkt, eller på beredningar som innehåller organismer. Lagenssyfte är att förebygga att skador på människors hälsa eller i miljön förorsakasav kemiska ämnens inneboende egenskaper eller av egenskaper hos organismer. Denna lag träder i kraftden Förslag till Prop. Förordning om ändring i förordningen (1985:836) om ' Härigenomföreskrivs att 1 § förordningen (1985:836) om bekämpningsmedel skall haföljande lydelse. 1§I fråga om bekämpningsmedel gäller utöver förordningen (1985:835) om kemiskaprodukter bestämmelserna i denna förordning. Medbekämpningsmedel förstås i Med bekämpningsmedel förstås i dennaförordning en kemisk pro- denna förordning dukt som är avsedd som skyddmot 1. kemiska produkter, att egendomsskada, sanitär olägen- 2.beredningar som innehåller or-het eller annan liknande olägenhet ganismer, förorsakasav växter, djur eller mik- som är avsedda som skydd mot att roorganismer. egendomsskada, sanitär olägenhet ellerannan liknande olägenhet förorsakas av växter, djur eller mikroorganismer. Sombekämpningsmedel enligt förordningen skall inte anses 1.kemiska produkter som äravsedda att användas vid beredning av livsmedel, läkemedel eller foder, 2.färger, feraissor, tjäror ochandra kemiska produkter som är avsedda att huvudsakligen begagnas för annatändamål än som avses i andra stycket, om de inte genom särskild benämning ellerpå annat sätt anges vara avsedda som bekämpningsmedel. Dennaförordning träder i kraft den Förteckningöver remissinstanser som har yttrat sig över Prop.1990/91:90 kemikalieinspektionensförslag till förhandsgranskning av Bilaga13.10 Efterremiss har yttranden kommit in från , statensbakteriologiska laboratorium, naturvetenskapliga forskningsrådet,lantbraksstyrelsen, , statens veterinärmedicinska anstalt,, arbetarskyddsstyrelsen, ,delegationen för hybridDNA-frågor, . Landsorganisationeni , , Agrifack inom Sverigesakademikers centralorganisation. Industrin förVäxt- och Träskyddsmedel, , Lantbrakaraas riksförbund.Trädgårdsnäringens riksförbund. Sammanfattning av arbetarskyddsstyrelsens rapport1989:4 Prop. 1990/91:90 Minskade risker med träskyddsmedel Bilaga 13.11 Arbetarskyddsstyrelsen,kemikalieinspektionen, lantbmksstyrelsen och har haft iuppdrag av regeringen att utreda och lämna förslag om åtgärder för attytterligare minska riskerna med användning av bekämpningsmedel. Uppdraget hargenomförts genom två separata utredningar. Föreliggande rapport gäller den delav uppdraget som avser förberedande åtgärder för att begränsa användningen avbekämpningsmedel inom träindustrin. Arbetarskyddsstyrelsen,kemikalieinspektionen och har utrett möjlighetema attminska användningen av och riskerna med bekämpningsmedel förtryck-/vakuumimpregnering respektive blånadsskyddsbehandling/doppning av trä. Effektivitethos och behov av träskyddsmedel Träär ett i mycket använt byggnadsmaterial. Under vissa förhållanden kanträ dock angripas av skadeorganismer som mögel-, blånads-och rötsvampar,insekter (t. ex. husbock och hästmyra) eller havslevande organismer som t. ex.skeppsmask och borrgråsugga. I en del fall kan skydd av träet erhållas genomlämplig utformning av de konstmktioner där träet ingår (konstmktivt träskydd).I andra fall används kemiskt träskydd, vilket innebär att träet behandlas medbekämpningsmedel som motverkar angrepp av skadeorganismer. Kemiskt träskydd kanendera syfta till långtidsskydd mot tränedbrytande organismer eller tilltemporärt skydd mot mögel och missfärgning under torkning, lagring ochtransport. Underkrävande förhållanden kan varaktigheten av trä behandlat med impregneringsmedelbli 3-15 gånger längre än av oimpregnerat trä. Användning av impregnerat trä äri vissa faU av betydelse från personsäkerhetssynpunkt, t. ex. vid användningav trä i trappor utomhus. Blånadoch mögel på virke föranleder kvalitetsnedklassning och vid omfattande angreppkassering. Detta medför givetvis ekonomiska förluster. Ändrade metoder förtorkning av virke har dock medfört minskat behov av kemisk behandling. AltemativentiU nuvarande kemiska träskyddsbehandling är: användning av obehandlat träistället för behandlat, användning av nya typer av träskyddsmedel, användningav andra material än trä samt utnyttjande av konstmktiva lösningar ochhanteringsteknik som inte medför behov av träskyddsbehandling av virke. Alternativenhar prövats främst utifrån kostnadssynpunkt. Entotal övergång från behandlat trä till obehandlat skulle medföra mycket stora kostnader (i storleksordningen ca enligt en grov uppskattning). De största kostnaderaa gäller sågat 152 virke(på gmnd av den stora volymen sågat virke) och de minsta snickerier Prop.1990/91:90 som fönsterbågar samt trädgårdsmöbler och ledredskap. Utvecklingoch provning av nya typer av träskyddsmedel kommer att ta tid. Först kan dessa tänkas komma i användning. De nya medlen kommer att medförahögre kostnader än dagens och vissa negativa miljöeffekter kommer att finnaskvar. Alternativamaterial är främst betong, stål och plast. En övergång till alternativa medel ide fall detta är praktiskt möjligt skulle (enligt grov uppskattning) gefördyringar på i storleksordningen . I vissa fall kanövergång dock ske utan betydande kostnader. Detta gäller bl. a. fortsattövergång till slipers av betong och till lekredskap och trädgårdsmöbler i ståloch plast. Alternativakonstruktioners tekniska lösningar kan avse inkorporering av fuktspärrandematerial, "torrhållande" konstruktioner och konstmktioner som medgerutbyte av angripna trädelar. I vissa fall medför sådana lösningar betydandekostnadsökningar. Alternativ hanteringsteknik beträffande bl. a. avverkning,transport och torkning används (och kan användas i större utsträckning) föratt minska behovet av blånads- och mögelskyddsbehandling. Debekämpningsmedel för träskydd som volymmässigt helt dominerar (räknat som aktivsubstans i medlen) är medel baserade på kreosot respektive koppar, krom ocharsenik. Dessa medel används för impregnering (långtidsskydd) av virke. Ungefär570000 m trä impregnerades i . Av detta har ca 220000 m' redovisatssom export (sannolikt är denna siffra för låg). Mängden doppningsbehandlatvirke uppskattas till ca 400000 m . Exportandelen av detta uppskattastill ca 300000 m'. 1987var totalt 186 impregneringsanläggningar i drift i (merparten användemedel baserade på koppar, krom och arsenik). Antalet"dopp-nings"-anläggningar uppskattas till ca 100. Vadavser volym behandlat virke dominerar sågat virke behandlat med koppar, kromoch arsenik helt. Volymenförsålda träskyddsmedel 1987 (räknat som aktiv substans var (dentotala volymen försålda bekämpningsmedel var ). Den försålda mängdenträskyddsmedel varierar avsevärt år . Hälsoriskeraavid hantering av träskyddsmedel och virke behandlat med träskyddsmedel beror dels på medlens inneboende farliga egenskaper och dels på riskerna att komma i kontakt med medlen. Flera medel innehåller komponenter som är cancerframkallande (kreosot, arsenik och krom). En hel del medel innehåller komponenter som är allergiframkallande. Exem pel på andra förekommande hälsorisker är risk för frätskada, hudirritation eller toxiskt eksem. I arbetsmiljön sker exponering för träskyddsmedel 153 främst genom hudkontaktoch inandning. Exempel på arbetsmoment som Prop. 1990/91:90 kan medföra högexponering för träskyddsmedel är: beredning av impreg- Bilaga 13.11neringslösning, öppning av lucka till impregneringstub efter avslutad impregnering,rengöring av impregneringstub eller doppningskar samt torr-sopning av lokal därbearbetning av behandlat virke skett. På samma ställen har riskerna minskatgenom tekniska förbättringar. En ökad användning av personlig skyddsutrustninghar också minskat riskerna. De yrkeshygieniska mätningar som utförts indikeraratt riskerna för överskridande av de hygieniska gränsvärdena för komponenter imedlen är små och i allmänhet lätta att åtgärda. Ett problem är dock exponeringför lösningsmedel vid användning av lösningsbaserade inpregneringsmedel. Mindreän 1 000 arbetstagare bedöms exponeras för träskyddsmedel i samband med arbetemed träskyddsbehandling. Ett stort antal arbetstagare kommer däremot i kontaktmed behandlat virke. Riskerför den yttre miljön Destörsta riskeraa för miljön är förorening av mark och grandvatten genom läckageoch oavsiktligt utsläpp från impregnerings- eller doppnings-anläggning, spillfrån nybehandlat trä samt uriakning från behandlat trä. Risker uppkommer ocksågenom luftförorening från verksamhet med lös-ningsmedelsbaserade medel ochkreosot. Avfall från träskyddsmedel och behandlat trä medför också risker förmiljön. Förtryck- eller vakuumimpregneringsverksamhet krävs tillstånd enligtmiljöskyddslagen. För doppningsanläggningar gäller skyldighet att göra anmälantill innan verksamheten påbörjas. För impregnerings- ochdoppningsanläggningar skall kontrollprogram upprättas. Kreosothar en hög akut toxicitet för vissa vattenlevande organismer. En del ämnen somingår i kreosot bedöms ha en klar bioackumuleringsten-dens i ekosystem. Även komponenteri de s. k. saltmedlen har betydande akut toxicitet gentemot vissa vattenlevandeorganismer. Lösningsmedeli lösningsmedelsbaserade medel medverkar vid bildning av fotokemiska oxidantersom är skadliga för växtligheten. Vissaämnen i doppningsmedel har klara ekotoxiska egenskaper. Spridningenav koppar, krom och arsenik från saltimpregnerat virke är betydande iförhållande till andra emissioner av dessa ämnen. Spridningen sker dels genomurlakning vid användningen och dels i samband med kvittblivningen av avfall avimpregnerat virke. Det är sålunda viktigt att kvittblivningen sker under välkontrollerade former för att undvika spridning av koppar, krom och arsenik imiljön. Anläggningar,utrustningar och lokaler Frånyttre miljösynpunkt är lokaliseringen av impregnerings- och dopp ningsanläggningar viktig. Avstånd till sjöar och vattendrag liksom till bostadsområden, odlingar, lekplatser och dylikt är av betydelse. Även markens beskaffenhet är av betydelse (genomsläppligheten för aktuella medel). Det har en betydande utveckling skettvad gäller Prop. 1990/91:90 anläggningarnas tekniska utrastning, bl.a.fjärrmanövrering av lucköpp- Bilaga 13.11 ning, lutning av virkespaket för attreducera spill och dopp samt nya leveranssystem som minskar riskerna vidtillblandning av impregnerings-vätskan. Ytterligare utveckling avanläggningarnas utrastning pågår. Bl.a. behövs åtgärder för att reducerautsläppen av luftföroreningar till yttre miljön vid användning avlösningsbaserade medel och kreosot. Innan komponenterna i saltimpregnerat virke fixerats kansafterna lätt urlakas ur virket genom nederbörd. Detta kan motverkas medutmstning för snabbfixering av saltmedel i virket. I avsaknad av sådanutrastning måste virket skyddas mot nederbörd tills fixeringen är färdig. Information, utbildning och rådgivning Information till dem som arbetar med träskyddsbehandlingsker genom många kanaler. Bekämpningsmedelsleverantörerna lämnar informationbl.a. Branschorgan, arbetsmiljöorganisationer ochmyndigheter lämnar också information på olika sätt.