prop · GE0385 · 1990-12-31 00:00:00 — konstaterar att på de orterman bedriver ÖGY-försök har kommunerna inte lyckats ge kvalificerad arbetsplatsförlagdutbildning och föreslär att utbildningen för elektriker görs om så att elevernafår miljöpraktik . Ftt 60-tal remissinstanser kommenterar överlevnads- ochmiljöfrågorna. 7'CO konstaterar att miljökunskapen är lika viktig föralla gymnasieelever både i deras egenskap som människor och samhällsvarelsersom i deras framtida yrkesroller. Flera instanser bl.a. och kommuner, LO,RHS, rniljögrupp. och iSollentuna hävdar att kraftfulla insatser för miljön är nödvändiga för våröverlevnad och förordar att miljöfrågorna integreras i undervisningen. i och KungligaVetenskapsakademien anser att gymnasieförslaget nästan helt bortser från deallvarliga ekologiska och miljömässiga faktorer som dagens ungdom har att taställning till under sin kommande yrkesverksamma tid. Miljökunskapbör bli ett obligatoriskt ämne på alla linjer föreslår bl.a. /9185 , Ungdomens Miljöriksdag och Naturskyddsföre- Bilaga2 MiljödelegationenVästra konstaterar att miljön fortfarande förefaller vara oupptäckt iskolvälden - trots att hela omvärlden, inklusive industrin, nu prioriterarmiljömedvetenhet och kunskaper. 1.8 Samläsning - samverkan Ett30-tal remissinstanser föreslår samläsning, samverkan med kommunalavuxenutbildningen (komvux) och AMU. TCO, SAF, RHS och Skola-Arbete-Utredningenförordar detta samarbete för att bättre utnyttja lokaler, material ochresurser. remissinstanser t.ex. länsskolnämnderna i , län samt Glesbygtbdelegationen förordar samverkan med samtligautbildningsformer såsom AMU. folkhögskolor och studieförbund. Länsskolnämndeni län, och kommuner samt landstingförordar en regional samordning vad gäller i första hand yrkesutbildningarna. Förslag att i den framtida gymnasieskolan blanda gymnasieelever ochvuxenstuderande i samma utbildning kommer från bl.a. , , Ange ochÖsthammars kommuner. Fleraremissinstanser, däribland , och kommuner, är av denåsikten att samläsning över både årskurserna och ämnesgränserna ger bättrehelhetssyn på kunskaper och är ett effektivt resursutnyttjande. 1.9 Bransch- eller "resurs"-skolor Fleraav remissinstanserna anser att det system med bransch- eller"re-surs"-skolor som skissat är intressantoch borde vidareutvecklas. finner det resonemang som förts om"resurs"-skolor intressant, inte minst mot bakgrund att ge utbildningi udda och hotade hantverk. Ettantal remissinstanser bl.a. , , , , Sala och Sollentunakommuner, , TCO och LR önskar behålla möjligheten medgymnasial lärlingsutbildning som ett komplement till de reguljärastudievägarna. Denna utbildningsform är nödvändig för att tillgodose småyrkesområden. Bilaga 2 2.1 Linjestrukturen Flertalet av remissinstanserna anser att den föreslagnalinjestrukturen väl svarar mot yrkeslivets förändringar. Några remissinstanser vill ha bredare linjer. Ett fåtalförordar annan linjestruktur. Statskontoret anser att den föreslagna linjestrukturen äralltför specialiserad och blir därigenom också rigid i förhållande till enarbetsmarknad som snabbt behöver anpassas till förändringar. Bland dem som anser att yrkesutbildningens linjer skallvara bredare är LO. som anser att SÖs förslag på den yrkesinriktadeutbildningens struktur inte möter elevernas och samhällets behov. LO hävdarvidare att det som SÖ har ski.ssat om förändringar i samhälle och arbetsliv endastföga återspeglas i förslagen till ny struktur för den yrkesinriktadeutbildningen. Den framtida linjestrukturen bör enligt LO bestå av fem bredaingångar. i anser också att en modellmed fem ingångar vore värd att pröva. Ett antal remissinstanser bl.a. länsskolnämnderna iUppsala, , , och ,, , , , , , ochVans-bro kommuner samt () förordarfärre och bredare ingångar. Bl.a. och kommuner vill ha färreoch bredare ingångar. De anser att SÖs föreslagna linjestruktur intetillgodoser de små skolornas behov. i län an.ser attlinjesystemet bör avvecklas successivt med hänsyn till de kommunala bindningarinvesterings-mässigt m.m.. som finns till linjerna och osäkerheten ibedömningar av framtidens krav på gymnasieskolan. i hävdar att de flestaingångarna i princip är samma studievägar som finns i nuvarande linjesystemvilket medför att eleverna måste göra sitt yrkesval redan i . Nämndenanser att antalet ingångar bör minska ytterligare redan på kort sikt. hävdar att bredare ingångar medför atteleverna har större möjligheter att göra ett säkrare och mer målmedvetetstudie-och yrkesval. kommun förordar att ingångarna görs färre ochbredare. En sådan minskning, anser kommunen, kan bl.a. ge större möjlighetertill byten mellan linjer samt bättre tillfredsställa arbetsmarknadens behov avrörlig arbetskraft. Några remissinstanser, bl.a. sociabtyreben,länsskolnämnderna i och , , ,, , och kommuner anser att den föreslagnalinjestrukturen på kort sikt äracceptabel, men att målet för en reformering av gymnasieskolan /91'85 bör varaatt i ännu högre grad bredda ingångarna. i konstaterar att denföreslagna linjestrukturen som princip för organisationen av gymnasieskolansannolikt är en lösning på kort sikt. Linjestruktur som organisation har entröghet och länsskolnämnden anser därför att på är det önskvärt meden mer kursrelaterad utbildning. framhåller också attframtidens yrkesutbildning inte kan byggas upp kring ett stelbent linjesystemsom hindrar flexibilitet, utan utbildningssystemet måste utvecklas så att detsnabbare än kan förändra innehåll och inriktning på yrkesutbildningen. Några få remissinstanser uttalar farhågor om attingångarna blir för breda. Bl.a. SAF tar bestämt avstånd från varje form avblockindelning. En blockindelning, enligt SAF. blir alltid konstlad och blockenblir för stora för att kunna representera naturliga samband. "Bredaingångar" kan vara motiverade inom några branscher (verkstad, bygg ochprocess) medan "smala ingångar" är motiverade i andra anser SAF. konstaterar att det ställs krav påskolan, framför allt från de mindre företagen, att ungdomar som kommer ut inäringslivet skall ha relativt omfattande specifika yrkeskunskaper så att demed mycket kort introduktionsperiod kan ingå i produktionsgrupperna. anser att ett första gemensamt år intebehöver gälla alla linjer och att en klar yrkesprofil skall finnas redan iårskurs ett. menar att hänsyn också måstetas till de yrkesområden som är så speciella att ett gemensamt första år ej gernågon inlärning i karaktärsämnet. Bergaskolan i påpekar att motivationen hos elevernakan försvinna om det blir en alltför bred och allmänt hållen ingång igymnasieskolan. 2.2 Bredd/specialisering Nästan samtliga remissinstanser anser att de föreslagnautbildningsvägarna med avseende på bredd/specialisering väl svarar upp motförväntade krav på bredare baskunskaper. Några remissinstanser är av annan uppfattning. anser att grundläggande utbildningskall ge en sådan kompetens att en person efter normal inskolning påarbetsplatsen skall kunna utföra arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvården. Länsstyreben i län ställer sig tveksam till omsvenskt näringsliv verkligen är i behov av yrkesutbildade generalister.Länsstyrelsen konstaterar vidare att det kommer att behövas yrkesarbetare medspecialkunskaper och med en djupare utbildning än . Småföretagens hävdar att gymnasieskolanskall ge en grundläggande yrkeskunskap och inte utbilda generalister.Generalistut- bildningleder till uttunning av yrkesinnehållet och kan vara förödande /91'85 för vissa branscher. i län, ochSundsvalb kommuner konstaterar att det stora antalet "utgångar"tyder på att arbetsmarknadens parter kanske haft för stort inflytande överförslaget. Kravet på bred generaliserbar yrkeskunskap rimmar illa med flera avde smala "specialistutgångarna". Några bl.a. kommun, SAF och LO anser att vadbeträffar bredd/specialisering inom yrkesämnet bör detta bedömas från branschtill bransch. För rent hantverksmässiga utbildningar kan specialisering ochfärdighetsträning inte nog understrykas. kommun menar att förslaget är ologisktuppbyggt, genom att linjer i högre årskurser grendelas dels i yrkesområden,dels till renodlade yrkesbefattningar. Bl.a. kommun påpekar att skolan måste varauppmärksam på att inte yrkesområdet blir så smalt att eleverna får svårt attvälja arbete. 2.3 Grenar och varianter Majoriteten av remissinstanserna anser att man måstebegränsa antalet skisserade grenar och varianter på yrkeslinjerna. Flera remissinstanser bl.a. länsskolnämnderna iStockholms, och . , och Österåkerskommuner, samt konstaterar att få skolor ochregioner i landet kan erbjuda mer än enstaka grenar eller varianter i högreårskurser. Elevunderlaget räcker inte. Andra t.ex. länsskolnämnderna t ochJämtlands län, , , , Ystads och Ange kommuner anseratt det stora antalet utgångar inte svarar mot de generella kunskaper som kommeratt behövas . Man bör också sträva efter att den treåriga utbildningenkan fullföljas på hemorten. kommun anser att antalet utgångar skallbegränsas. Graden av specialisering minskar visserligen, men bredare utgångarmöjliggör bibehållandet av yrkesutbildning i glesbygd. Bl.a. anser att antalet utgångar börbegrän.sas ytterligare så att realistiska valalternativ kan erbjudas. Hudiksvalb och kommuner föreslår att antaletutgångar begränsas ytterligare, men att möjlighet bör finnas att i viss mån,och inom rimliga kostnadsramar, anpassa modulernas innehåll till lokalaförutsättningar och behov. fastslår att ett fåtal utgångar ger enökad bredd på utbildningen och ger ett bättre resursutnyttjande i och med attklasserna blir välfyllda. anser att ytterligare reduktion av antaletlinjer inte bör ske. Skillnaderna mellan linjernas innehåll är så betydande attetl eventuellt sammanförande skulle minska yrkesinriktningen. Några bl.a. länsskolnämnden i , ,, Jön- Prop. ,, , , , , Värm- Bilaga 2 lands, , , , Västerbottensläns landsting och samt TCO anser att omvårdnadslinjensutgångar hör begrän.sas. TCO konstaterar att i förslaget är linjerna många ochsmala på den varuproducerande sidan men få och breda på dentjänsteproducerande. De flesta remissinstanserna anser att de föreslagnastudievägarna inte kommer att påverka rekryteringsmönstret vad gällerkönsfördelning och fördelning utifrån social bakgrund. i , länsstyreben iVästmanlands län. och kommuner anser att det är främstförändringar på arbetsmarknaden som ger positiva resultat på könsfördelningen. i menar att de värderingarsom styr valen av studievägar påverkas i första hand av faktorer utaninflytande från skolvärlden. i anser attutbildningsvägarna knappast är tillräckligt breda för att det skall bliradikala förändringar av rekryteringsmönstret. kommun fastslår att breda ingångar kanrekrytera både flickor och pojkar, men att det viktigaste är attityder,arbetssätt och ar-hetsformer och inte studieorganisatoriska lösningar. Klippans, Ljusdab, och kommuner samtKronobergs läns landsting anser att könsfördelningen kan påverkas positivt genomde föreslagna linjestrukturerna med bredare utbildningsvägar och med flerateoretiska ämnen. När det gäller rekrytering utifrån social bakgrund hoppast.ex. länsskolnämnderna t , och samt ,och kommuner att den kan påverkas fördelaktigt genom attyrkesutbildningen fått högre status. När det gäller tillgängligheten av yrkesutbildning vidminskat elevunderlag - särskilt på mindre orter, har flertalet remissinstansersynpunkter på förslaget. Flera remissinstanser bl.a. ,länsskolnämnden i . Bodens, Filipsiads, , ,, . , och Sundbybergskommuner samt LO och LR framhåller att det är bra att eleverna kan stanna kvarpå hemorten under första utbildningsåret, men tillgängligheten på vissa grenaroch varianter blir. enligt förslaget, knappast bättre än nu under det andra ochtredje året. Några t.ex. länsskolnämnden i och Växjökommun fö- /91 85 reslår att små gymnasiekommuner bör ges frihet inom ramen för Bilaga 2 klass/'linje, anordna de grenar och varianter som deutifrån lokala förhållanden kan genomföra. Bl.a. länsskolnämnderna i och och samt och Asele kommuner anser att färre ingångar hör öka tillgänglighetenav utbildningen om detta kombineras med en så sammanhållen årskurs två sommöjligt. En del remissinstanser t.ex. länsskolnämnderna iJönköpings, och , och Valdemarsvikskommuner förespråkar breda ingångar och samläsningsmöjligheter mellanårskurserna. Småföretagens föreslår att om den egnagymnasieskolan saknar utbildning för någon yrkesinriktning skall eleven kunnafå denna utbildning på hemorten under förutsättning att arbetslivet på ortenkan erbjuda den praktiska delen av yrkesutbildningen. Den teoretiskautbildningen kan eleven få via distansundervisning, på ett "resurscenter"eller hos AMU. SAF hävdar att gymnasieskolor med gemensammautbildningsinstitutioner ger större flexibilitet och tillgänglighet, speciellti kombination med lokalt arbetsplatsförlagda utbildningsdelar och medbranschskolor. SAF m.fl. påpekar att det kan vara förrädiskt att tro attbreda ingångar är lösningen på tillgängligheten. Utlovade grenar och varianterkanske inte kan komma till stånd på grund av för få elever. Ett antal remissinstanser hävdar att antalet utgångar påyrkeslinjerna måste begränsas. Några t.ex. länsskolnämnderna i och Kopparbergslän, , , , , , , , Luleå.Lycksele, och kommuner samt , ,, och läns landsiing hävdar attförslaget fortfarande har för många linjer och varianter för att gynna mindreorter. i tillägger att bredautgångar ur gymnasieskolan underlättar för de små gymnasieskolorna att behållasina elever, ger ett bättre studieklimat och ger eleverna störrevalmöjligheter på arbetsmarknaden. i konstaterar att enstruktur med mänga utgångar är en klar nackdel för organisationen redan påmedelstora orter. läns landsting påpekar att antalet utgångar börbegränsas i förhållande till förslagen eftersom tillgängligheten tillyrkesutbildningen på mindre orter annars kan äventyras. fastslår att om utgångarna hålls vidrimligt antal, samarbetet med näringslivet fungerar och - när behov uppstår -möjlighet ges att utvidga den skolförlagda utbildningen, bör inte konsekvensernabli alltför svåra. Några remissinstanser förordar en regional samplanering avyrkesutbildningen. Länsskolnämndernai och , , , Ha- /9V85 ninge, , , , , , , Bilaga 2 Västeråsoch Ange kommuner, och , , SFL samt SL betonar att konsekvenserna av förslagen bör blipositiva om man bedriver en förutsättnings- och prestigelös. lokal ochregional utbildningsplanering framför allt när det gäller årskurs två och tre. Länsskolnämndeni anser att länsskolnämnderna bör få i uppdrag att fördelautbudet av utbildningar i länet, så att så många utbildningar som möjligt blirtillgängliga för eleverna. Bl.a.Marks och kommuner tillägger att länsskolnämnderna aktivt måstemedverka vid planering av studievägar så att inte kommuner konkurrerar medvarandra om samma utbildning vid vikande elevunderlag. Bl.a.Södertälje kommun och hävdar att det kommer att blisvårt att kunna tillgodose årskurs ett-elevernas önskemål av grenar i årskurstvå och tre resp. varianter i årskurs tre. Genom konkurrens om platserna tillhögre årskurs kan den egna kommunens elever slås ut av sökande från andrakommuner. Länsskolnämndernai och m.fl. påpekar alt en linje med bred ingång ochflera utgångar riskerar att på en ort med litet elevunderlag bli en linje medbred ingång och en eller ingen utgång. Kopparbergsläns landsting slår fast att minskat elevunderlag under alla omständigheterkommer att påverka organisationen hur den än konstrueras. Nackdelarna finns iett alltför förgrenat utgångssystem. 2.6 Ökat utrymme för allmänna ämnen Förslagetatt öka utrymmet för allmänna ämnen på bekostnad av arbetsplatsförlagdutbildning i årskurs tre har av flertalet remissinstanser mottagits positivt. Ävenavvikande synpunkter har framförts bl.a. av länsskolnämnderna i ochJämttands län, , , , , och Södertäljekommuner, , samt FredrikaBremerskolan i . Dessa anser att allmänna ämnen inte utan vidare bör gesstörre utrymme på karaktärsämnets bekostnad. Det kan medföra vissa problem medmotivationen för elever med svårigheter och för skoltrötta elever. SAF ochSmåföretagens avstyrker en generell utökning av allmänna ämnenpå bekostnad av utrymmet för karaktärsämnet - arbetsplatsförlagd utbildninginkluderad. Länsskolnämndeni samt kommun framhåller att det är tveksamt attbelasta svaga elever med mer allmänna ämnen och föreslår utökad studiekurs fördem som så önskar. påpekar att arbetsplatsförlagd utbildningär viktig, /91'85 dels föratt tillvarata den teknik och det kunnande som företagen har. dels för den motivation som arbetsplatsförlagd utbildningger eleverna -inte minst de skoltrötta. och kommuner an.ser att det skall vara60% arbetsplatsförlagd utbildning i årskurs tre. De allmänna ämnena bedömsvara lättare att komplettera än yrkesämnena. kommun är tveksam till förslaget eftersom denarbetsplatsförlagda utbildningen ofta ger linjen dess karaktär. Med mer tidför allmänna ämnen riskeras också en utslagning av elever med föga intresseför teoretiska studier. Några t.ex. och kommuner tillstyrker 50%arbetsplatsförlagd utbildning under förutsättning att den frigjorda tiden utnyttjastill undervisning i yrkesämnen på skolan. och kommuner m.fl. fastslår att detredan i dag ställs stora krav på kunnande i karaktärsämnena och anser därföratt en timplaneminskning ej är tillrådlig. Ett fåtal bl.a. och kommunertillstyrker arbetsplatsförlagd utbildning om av tiden anslås tillbufferttid för speciella insatser för elevernas individuella behov i ämneneller i s.k. nollmoduler i yrkesämnena. anser att den tid som friläggs genom attden arbetsplatsförlagda utbildningen skärs ner till bör användas till fördjupningsstudierenligt den modell som SÖ beskriver för H- och S-grenen. Bl.a. Ljusdab, och kommuner framförfarhågor om utrymmet för allmänna ämnen ökar i årskurs tre att elevernaavbryter sin utbildning i gymnasieskolan och tar anställning hos arbetsgivare,som både betalar lön och svarar för kompletterande yrkesutbildning. och anser attbehovet av allmänna ämnen är olika på olika linjer och att det därför bordefinnas större flexibilitet beträffande utrymmet för dessa. Några bl.a. anser att det inte finnsnågot behov av ökat utrymme för allmänna ämnen. , och kommuner m.fl. finner att enminskning av arbetsplatsförlagd utbildning innebär, vid mindre gymnasieskolor,en alltför dyrbar utbildning i allmänna ämnen p.g.a. att undervisningsgruppernablir för små. Dessutom innebär förslaget att det uppstår ett ökat lokalbehov. Bl.a. kommun och vill att manavvaktar utvärderingen av ÖGY-försöken innan någon förändring görs. De flesta remissinstanserna anser att en reformering börske . En del remissinstanser föreslår en mycket snabbreformering. Statskontoret anser att en reformering av deyrkesförberedande linjer- /91:85 na är mycket angelägen varför en omfattande utvärdering avförsöks- Bilaga 2 verksamheten inte bör avvaktas. Nödvändiga justeringar kangöras . Småföretagens anser att reformen snabbt bör införas påalla yrkestekniska utbildningar. Länsskolnämnderna i och . UpplandsVäsby och kommuner föreslår att så snart tillräckligt underlagfinns för att fastställa hur en ulbildningsväg skall vara utformad, bör deninföras i hela landet . i framhåller attdet vore önskvärt att reformeringen sker för alla linjer 1993/94eller 1994/95. Bl.a. , och läns landstinganser att det är angeläget med snabbt genomförande av reformen. Det ärolyckligt med gamla och nya utbildningar sida vid sida då det medför påfrestningarför verksamheten hävdar landstingen. Många bl.a. länsskolnämnderna t , ,Krbtianstads, .Älvsborgs, och , , ,, och kommuner förordar ett successivt genomförandeunder första . Några t.ex. länsskolnämnden i föreslår ensuccessiv reformering under resten av 1900-talet. Majoriteten av remissinstanserna bl.a nästan samtligalänsskolnämnder, , och kommuner, ochKrbtianstads läns landsiing, SAF, LR, Bergaskolan i anser att man bör avvakta utvärderingen avÖGY-försöket för att skapa underlag för förbättringar. Flera bl.a. länsskolnämnderna i , ochKalmar län, samt föreslår att ÖGY-försökenutviilgas ytterligare. anser att en viktig förutsättningför en framgångsrik reformering är att ett principbeslut som innehåller allastrategiska förutsättningar kommer relativt snabbt, men att huvudmännen ochskolväsendet sedan får tid på sig att förbereda och informera eleverna. i , ochUpplands-Bro kommuner konstaterar att reformeringstakten är beroende av den kommunalaekonomin, en väl genomtänkt fortbildning av lärare och att arbetslivethelhjärtat ställer upp på reformen. i tilläggeratt reformeringen bör kunna ske stegvis där den inledda verksamheten medförsök inom olika utbildningsvägar successivt övergår i kontinuerlig form, ochandra tillkommer efter hand. Flera t.ex. länsskolnämnderna i och Jönköpingslän, , , , , , , ,.Nyköpings, , , och kommuner anser att reformeringenkan ske i så snabb takt som samhällsekonomin tillåter. 3 De teoretiska linjerna Prop. Bilaga 2 3.1 Gemensamma ämnen - karaktärsämnen flera remissinstan.ser har synpunkter på vilka ämnen sombör tillkomma i eller utgå ur gruppen gernensamma ämnen och gruppen karaktärsämnen. De flesta t.ex. UHÄ, tio länsskolnämnder, iMalmöhus län. eu stort antal kommuner, SAF, , , Elevorganbationen iSverige och anser att datakunskapen skall utgå urgruppen karaktärsämnen. Datakunskap kan integreras i andra ämnen. Några bl.a. länsskolnämnden i ,, , , , , och kommuner föreslåren eventuellt datakunskap i årskurs etl. Ett fåtal bl.a. , och kommuneranser att datakunskap bör vara ett tillvalsämne. Många t.ex. flera länsskolnämnder, ett antal kommuner.Svenska kommunförbundet, , , Småföretagens Riksorganbaiion, , LänsTeknikCentrum LTC, T4-skolornas rektorskonveni ochIngenjörsvetenskapsakademien IVA hävdar att ämnet teknik skall varakaraktärsämne på T-grenen. Några bl.a. länsskolnämnden i , ,, , , , och kommimer föreslåratt företagsekonomi blir karaktärsämne på HSE-linjen. Flera bl.a. och för Hembygdsvård, , , vid ,Kungl. Vu-lerheis Hbtorie och Antikvitets och m.fl.anser att historieämnet har behandlats för snävt i timplaneförslaget och villatt samtliga linjer tilldelas fler timmar, särskill HSE- linjen. i , , ,, , , Karblads, Klippans, , och Stenungsundskommuner. , Bild och Ord Akademin, RiksföreningenKonst och Skola, Föreningen och Svensk Formm.fl. föreslår alt de estetiska ämnena skall ingå i gruppen gemensamma ämnen. 3.2 Balansen humaniora - naturvetenskap Endast ett fåtal remissinstanser har synpunkter påbalansen mellan humaniora/samhällsvetenskap och naturvetenskap/teknik. Flertalet remissinstanser bl.a. länsskolnämnderna iStockholms, och , , , , ,, .Nvköpings, , , , , ochUdde- valla kommuner saml T4-skolornas rektorskonvent anser attdet skall vara /9r85 mer teknik på NT- linjen. Några t.ex. Hudiksvalb, , ochLjusdab kommuner, SAF och vill ha mer naturvetenskap/teknikpå HSE-linjen. Det bör vara mer humaniora/samhällsvetenskap på HSE-linjenanser bl.a. länsskolnämnden i , , , ,och kommuner, LR och- . Det behövs mer humaniora/samhällsvetenskap på NT-linjenanser bl.a. länsskolnämnderna i . och ,, , och kommuner. De flesta remissinstanser är positiva till principen omfördjupningsämnen i årskurs tre på E-, H- och S-grenen. i , , och Angekommuner m.fl. betonar att med tvärvetenskapliga studier kan en bätlre helhetssynfrämjas. Några bl.a. länsskolnämnden i ochUddevalla kommun föreslår att specialarbetet läggs ut i fördjupningsämnet. SAF anser all möjlighet till fördjupning bör finnas i allaämnen. En del bl.a. Bodens, , , ,, , , och Tierps kommuner påpekaratt på mindre gymnasieorter finns risken att utbudet av fördjupningsämnen blirbegränsat. Några t.ex. Ämåls kommun och LR anser attfördjupningsämnena bör utgå och ersättas av de ämnen som redan finns på linjen- historia, samhällskunskap, religion och filosofi.. 3.4 Teknik som tillvalsämne De flesta remissinstanser anser att det finns fler näck-än fördelar med att erbjuda teknik endast på tid för tillval i årskurs ett ochtvå. Bl.a. länsskolnämnderna t och , ,och , , , , ,, , , , , ochVästerås kommuner anser att fördelen med att teknik finns som tillvalsämne äratt elever som går på HSE- eller N-linjen har tillgång till ämnet.