prop · GE03141 · 1990-12-31 00:00:00 — föreningsom avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och som hartill huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhel, om ersättningen frånföreningen inte uppgått till etl halvt basbelopp enligt lagen omallmän försäkring. Bestämmelseni första stycket 6 är tillämplig endast om koslnaderna kan beräknas uppgå lillminst av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren underutgiftsåret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fårfastställa schablon för beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksamhel. Ifråga om inkomst från fåmansföretag och fåmansägt handelsbolag skallföreskrifterna i punkt 13 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen(1928:370) tillämpas vid bestämmande av avgiftsunderlaget. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivsall punkl 11 av anvisningarna lill 22 § och punkl 12 av anvisningarna till 32 §kommunalskallelagen (1928:370) skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelseAnvisningar till 22 § Sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring, lagen (1954:243) om yrkesskade försäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersätlning till sjömän utgörskattepliktig intäkt om sjukpenningen grundas på inkomst, som hänför sig tillnäringsverksamhet. Till inläkt hänförs under nämnda förutsättning ocksåersätlning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare. Sjukpenning ochrehabilite ringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäk ring, lagen (1976:380) om arbels skadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeer sätlning till sjömän utgör skatte pliktig inläkt omförmånen grundas på inkomst, som hänför sig lill nä ringsverksamhel. Till intäkt hän förs under nämnda förutsättning också ersättning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smitt bärare. Sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring, lagen (1954:243) om yrkesskade försäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersätlning till sjömän utgörskattepliktig intäkt av tjänst om sjukpenningen grundas på förvärvsinkomst,som hänför sig lill tjänst. Till intäkt av tjänst hänföres under nämndaförutsättning också ersätlning enligt lagen (1989:225) om ersältning tillsmittbärare saml annan lag eller författning, som utgått annorledes än pågrund av försäkring, som sagls, till någon vid sjukdom eller olycksfall iarbele eller på grund av militärtjänstgöring. Sjukpenning ochrehabilite ringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäk ring, lagen (1976:380) om arbels skadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeer sättning lill sjömän utgör skatte pliktig intäkt av tjänst om förmå nen grundas på förvärvsinkomst, som hänför sig till tjänst. Tdl intäkt av tjänst hänföres under nämnda förutsättning också ersättning en ligt lagen (1989:225) om ersätlning till smittbärare saml annan lag eller författning, som utgått annorledes än på grund av försäkring, som sagts, till någon vid sjukdom eller ' Senaste lydelse1990:650. - Senaste lydelse 1990:650. Nuvaratide lydelse Föreslagen lydelse Prop. olycksfalli arbete eller på grund av militärtjänstgöring. Föräldrapenningförmåneroch vårdbidrag enligt lagen om allmän försäkring saml ersältning enligt lagen(1988:1 465) om ersättning och ledighet för närståendevård utgör skattepliktigintäkt av tjänst, dock ej sådan del av vårdbidrag som utgör ersättning förmerkostnader. Korttidssludiestöd,vuxenstudiebidrag och utbildningsarvode enligt studiestödslagen (1973:349),utbildningsbidrag för doktorander, timersättning vid grundutbildning för vuxna(grundvux), vid vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) och vidgrundläggande svenskundervisning för invandrare räknas som skattepliktigintäkt av tjänst. Dagpenningfrån erkänd arbetslöshetskassa, kontant arbetsmarknadsstöd, statsbidragmotsvarande dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa eller kontanlarbetsmarknadsstöd som lämnas lill arbetslös som startar egen rörelse samlersättning enligt 16 § lagen (1989:425) om särskilda inskolningsplatser hosoffentliga arbetsgivare räknas som skattepliktig intäkt av tjänst. Dagpenningvid utbildning och tjänslgöring inom totalförsvaret räknas som skattepliktigintäkt av tjänst. Detsammagäller dagpenning och stimulansbidrag, vilka enligt av regeringen eller avstatlig myndighet meddelade bestämmelser utgå till deltagare iarbetsmarknadsutbildning samt med dem i fråga om sådana bidrag likställda. Dennalag träder i krafl och tillämpas första gången vid 1993 årstaxering. Lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivsatl 3 kap. 2 § och 6 kap. 5 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring' skallha följande lydelse. Är någon som avses i 1 §ej berät tigad till sjukpenning från sjukför säkringen eller är den skadade ej sjukförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring, har han vid arbetsskada rätt lill förmåner frånarbetsskadeförsäkringen i enlighet med vad som skulle ha utgått om 2 och 3kap. lagen om allmän försäkring hade varit tillämpliga på honom. Sjukpenningutgår dock ej lill den som avses i 1 kap. 1 § andra stycket denna lag och ejheller till arbetstagare som enligt 3 kap. 16 § första slyckel lagen om allmänförsäkring har undantagils från rätt till sjukpenning vid sjukdom. Är någon som avses i 1 §ej berät tigad till sjukpenning från sjukför säkringen eller är den skadade ej sjukförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring, har han vid arbetsskada rätl till förmåner frånarbetsskadeförsäkringen i enlighet med vad som skulle ha utgått om 2, 3 och 22kap. lagen om allmän försäkring hade varil tillämpliga på honom. Sjukpenningulgår dock ej lill den som avses i 1 kap. 1 § andra styckel denna lag och ejheller till arbetstagare som enligt 3 kap. 16 § första styckel lagen om allmänförsäkring har undanlagils från räll till sjukpenning vid sjukdom. Under tid då försäkrad ärföremål för åtgärd som avses i 2 kap. 77 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring skall hans förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete ansesnedsatt även i den mån åtgärden hindrar honom att förvärvsarbeta. Under tid då denförsäkrade är föremål för sådan rehabilitering som avses i 22 kap. 7§ lagen(1962:381) om allmän försäkring skall hans förmåga att skaffa sig inkomstgenom arbele anses nedsatt även i den mån åtgärden hindrar honom attförvärvsarbeta. Denna lag iräder ikrafl . Lagen omtryckt 1977:264. Utdragur prolokoll vid regeringssammanlräde , ordförande och statsråden , S. ,, , , R. Carisson, , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , Wallslröm, Lööw, , ,, Proposition om rehabilitering ochrehabiliteringsersättning m. m. Socialförsäkringenger ell ekonomiskt skydd vid sjukdom, arbetsskada, handikapp, ålderdom m. m.Della har byggts ul i väsenlliga avseenden och har kommit atl läcka allt flerbehovssilualioner. Hittillsvarande principer som tillämpas vid sjukdom och gerräll till ersättning i form av sjukpenning begränsar emellertid möjligheternaatt använda sjukpenningen i reha-bilileringssilualioner och när allvarlig riskför framtida nedsättning i arbetsförmåga föreligger. Sjukförsäkringensutgifter har stigit kraftigt . Denna utveckling speglas i dels.k. ohälsolalet som anger det genomsnittliga antalet dagar per försäkrad medsjukpenning, arbelsskadesjukpenning och förtidspension. var ohälsotalet39,per försäkrad och nådde sin lägsta nivå med 37,2 dagar.Därefter har talet stigit kraftigt och var . Den ökning somskett hänför sig huvudsakligen lill de långa sjukfallen. Sjukfall som varat 90dagar eller mera utgör av det totala anlalel sjukfall men svarar för avde totala kostnaderna för sjukpenningförsäkringen. Ohälsotaletsulveckling över åren styrs av en rad faktorer, bl.a. demografiskaförändringar, utvecklingen på arbetsmarknaden samt förändringar isocialförsäkringens regelsystem och dess tillämpning. Särskilt under åren1984-88 har det skett en kraftig ökning av ohälsolalet. Denna ökning avstannadeunder . Bl.a,mot bakgrund av den oroväckande kostnadsutvecklingen och i syfle atl slå vaktom del generella trygghetssystem som socialförsäkringen utgör har riksdagenefter förslag av regeringen beslutat om vissa sänkningar i kompensationsgradeninom bl.a. sjukpenningförsäkringen (prop. 1990/91:59, SfU9, rskr. De nyareglerna, som trädde i kraft , innebär att kompensationsnivånunder de tre första sjukpen- ningdagarna kommer attulgöra , för tid därefter t.o.m. den 90:e Prop. dagen och fr.o.m. den91 :a dagen av sjukpenningunderlaget. Den som lider av sådansjukdom som kan antas medföra elt större anlal sjukperioder skallkunna få kompensation redan från den Om enförsäkrad som sjukpenning utges med 65 eller får lön ellerersättning från avtalsgruppsjukförsäkring (AGS) som överstiger dessanivåer med skall sjukpenningen minskas så atl ersättningen vidsjukfrånvaron totalt stannar vid 75 resp. av Påsamma säll minskar sjukpenningen fr. o. m. den 91:a dagen i samma ulslräckningsom lön eller AGS-ersältning utges utöver den Regeringenhar vidare i skrivelse lill (skr. 1990/91:50) presenterat ellålgärdsprogram i syfte alt stabilisera ekonomin och begränsa tillväxten av deoffentliga utgifterna. I delta program ingår en ökad samordning av sjuk- ocharbetsskadesjukpenningen. Omfattande personella resurser används för allpröva rätten till ersättning från arbetsskadeförsäkringen. Trols delta fårförsäkrade vänta alllför innan rällen lill ersättning bedöms avförsäkringskassan. Den nuvarande ordningen för arbetsskadeersältning ochprövning av sådana ersättningar har dessutom av många rehabiliteringsaktöreransetts utgöra etl hinder i rehabiliteringsarbetet i och med alt man hos denenskilde tyckt sig spåra en motvilja mol att della i rehabilileringsålgärderinnan frågan om räll till ersätlning från arbetsskadeförsäkringen avgjorts. Denulveckling av ohälsolalet som jag beskrivit har förutom de ökade kostnadernaför sjukförsäkringen, arbelsskadeförsäkringen och pensionsförsäkringen haft enrad negativa konsekvenser för den enskilde. Långvariga sjukperioder har ialltför många fall lett till förtidspension i stället för återgång tillarbetslivet. Adekvata aktiva insatser har saknats eller kommit alltför sent.Till viss del kan detta förklaras av lagstiftningens konstruktion, lill vissdel har det berott på bristfälliga resurser i försäkringsadministrationen.Detta har i sin tur lett till en bidragsanpassning hos den enskilde, dvs. denneställer in sig på en tillvaro utanför arbelslivel, i tron att så kommer livetatt se ut . Man kan se enutslagningsprocess från arbetslivet så här: Utslagningensker i allmänhet . Under hela denna lid är den enskildeekonomiskt försörjd av socialförsäkringssystemet, men allteftersom liden gårblir del svårare att komma tillbaka lill arbelslivel. Aktivarehabiliteringsinsatser måste sättas in tidigt för alt underlätta rehabiliteringen av den som drabbas av sjukdom. En effektiv rehabilite- 32 ring förutsäller också atlde olika åtgärder som sätts in samordnas och Prop. 1990/91:141 inriktas motsamma mål. Individens delaktighet är därför av största belydelse för ettlyckat resultat av rehabiliteringen. Utslagningsprocessenkan emellertid också ses i elt vidare perspektiv. Sambandet mellan brister iarbetsmiljön i vid mening och utslagningsprocessen är tydlig. Olikamöjligheter alt förbättra arbetsmiljön undersöks och genomförs i ökande utsträckning.Chefen för kommer senare denna dag alt la upphithörande frågor och föreslå en rad åtgärder. Det är uppenbart att det finnsstarka beröringspunkter mellan arbelel för en god arbetsmiljö och arbetet fören framgångsrik rehabilitering. I individfallel är det nödvändigt attuppmärksamma brister i den sjukskrivnes arbetsmiljö lika myckel som denenskildes sjukdomssymptom. Kunskapen om sjukskrivningsmönster på enarbetsplats ger en viktig indikation på arbetsmiljöns tillstånd. Detta ärfaktorer som lalar för all i sill löpande arbete måsleuppmärksamma de signaler om brister i arbetsmiljön som de individuellarehabilileringsärendena och sjukskrivningsmönslrel på de olika arbetsplatsernakan ulgöra. Dessa erfarenheler måsle kunna tas lill vara avarbetarskyddsslyrelsen och yrkesinspektionen och andra berörda myndigheter ochnaturligtvis av arbetsgivarna själva inklusive företagshälsovården, som är enviktig resurs för arbetsgivaren i della sammanhang. Medslöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefenför en kommitté för atl göra en översyn av främslsjukförsäkringens regler och uppgifter när det gäller förebyggande ålgärderoch i samband med rehabilitering. Kommittén antog namnetrehabiliteringsberedningen. Rehabilileringsberedningenhar i sitt belänkande (SOU 1988:41) Tidig och samordnad rehabilitering Samverkansmetoder och rehabiliterings-inriktad ersättning m. m. lämnai förslagom hur rehabiliteringsarbetet kan göras mera effektivt. Beredningen har funnitatt samhällets rehabiliteringsinsatser måste la sig nya ullryck ochförstärkas. Förslagen från beredningen omfattar de organisatoriskaförutsättningar som bör gälla för atl en effektiv rehabilitering skall kunnakomma till stånd samt de metoder och ersättningssystem som kan behövas för attåstadkomma della. Belänkandet har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena i ärendet finns tillgänglig hos (F 5310/88). Riksdagenhar efler förslag av regeringen i proposilion 1989/90:62 om insatser för aktiv rehabilitering och arbetslivsfondens verksamhet m.m. fattat beslut angående vissa delar av rehabiliteringsberedningens förslag (SfUI2, rskr. Enligt riksdagsbeslutet har försäkringskassorna getts möjlighet att köpa sådana rehabiliteringsljänster som bedöms direkt erfor derliga för alt återföra en försäkrad i arbele. Det gäller tjänster dels för utredning av förutsällningarna för rehabilitering och dels för de direkla åtgärder som syftar lill alt underiätta en återgång lill förvärvsarbete. re omfattade riksdagsbeslutet vissa ändringar i sjukförsäkringen enligt 33 3 1990/91. 1 saml Nr 141 lagen (1962:381) om aflmänförsäkring (AFL). Sålunda infördes två nya Prop. 1990/91: 141ersättningsnivåer, en fjärdedels och tre fjärdedels sjukpenning, samt enmöjlighet att utge ersättning för merutgifter för resor till och från arbetet iställel för sjukpenning. De nya reglerna trädde i krafl den Ijuli 1990. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallades enkommission med uppdrag atl lägga fram förslag lill ålgärder för all ändrasådana arbetsförhållanden som skapar skador och ohälsa. Kommissionen antognamnet arbetsmiljökommissionen. Arbetsmiljökommissionenhar i belänkandel (SOU 1990:49) Arbete och hälsa lämnat förslag till enreglering med syfte all fastslå ramarna för arbetsgivaransvaret saml attförtydliga den enskilde arbetstagarens rättigheter i rehabiliteringssammanhang.Belänkandet har remissbehandlals. En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissvaren finns tillgängliga påarbetsmarknadsdepartementet (dnr AL 5 383/90). Idet följande redovisar jag mina överväganden och förslag med anledning avbelänkandena. Vad beträffar mina förslag med anledning av belänkandet SOU1990:49 har jag samråll med chefen för . Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för en kommitté med uppdrag all göra en översyn avvissa frågor inom den allmänna pensioneringen. Kommittén antog namnetpensionsberedningen. Beredningen har i betänkandet (SOU 1989:101)Förtidspension och röriig pensionsålder lämnat förslag angående den allmännapensioneringen. Belänkandel har remissbehandlats. Jag kommer i del följandeatt redovisa överväganden och förslag med anledning av vissa av förslagen ibetänkandet. Idirektiven lill rehabiliteringsberedningen pekade dåvarande departementschefenpå några väsentliga brister i del existerande sjukförsäkringssystemet.Försäkringen bidrog genom sin konstruktion till en passivisering av denenskilde försäkrade. Rehabiliteringsberedningen fick mot denna bakgrund bl.a. iuppgift att pröva förutsättningarna för alt lämna ersättning frånsjukförsäkringen i förebyggande syfte. Beredningen skulle vidare undersökamöjlighelerna till en bällre samordning av rehabiliteringsåtgärderna och allinföra enhetligare ersättningsformer under rehabiliteringen. En viktig uppgiftvar också atl klariägga ansvarsfrågorna i rehabiliteringsarbetet. Regeringenhar efter det atl rehabilileringsberedningen avlämnat sitt betänkande vidtagit en rad ålgärder för all förbättra möjlighelerna till rehabilitering. Jag har lidigare nämnt de av godtagna förslagen i proposilion 1989/90:62. yllerligare led i regeringens strävanden var tillsättandet av arbetsmiljökommissionen . Kommissio nens uppgift (dir. 1988:63) var att lägga fram förslag lill ålgärder för all ändra sådana arbetsförhållanden som skapar skador och ohälsa. Som underlag för förslagen skulle kommissionen bl.a. kartlägga förhållanden i arbetsmiljön som ger upphov lill arbetsskador. I regleringsbrev den 28 juni1990 angående anslaget till sjukförsäkringen Prop. 1990/91: 141 angavregeringen atl riksförsäkringsverkels och försäkringskassornas arbele skulleinriktas på att upptäcka orsakerna lill och vidta åtgärder för alt minskaantalet långa sjukskrivningar. Målsättningen för /91 angavs varaall ohälsotalet skulle sänkas i förhållande lill föregåendebudgetår. Försäkringskassorna har vidare gells möjligheter alt köpa tjänsterför yrkesinriktad rehabilitering. Totalt har 500 milj.kr. ställts tillkassornas förfogande för detta ändamål under /91. Ytterligareen viktig beståndsdel i arbetet med atl förbättra möjligheterna tillrehabilitering är den arbetslivsfond som inrättades genom beslut av (prop. 1989/90:62, FiU30, rskr. Fondens tillgångar skall enligt lagen(1989:484) om arbetsmiljöavgift ulgöra bidrag lill arbelsgivare för utgifterdels för rehabilileringsålgärder för anslällda med långvarigl nedsatt hälsa,dels för åtgärder för all nedbringa anställdas sjukfrånvaro, dels förinvesteringar för bättre arbetsmiljö i den mån det inte enligt lag eller annanförfattning åligger arbelsgivaren all göra sådan investering. Genomregeringens olika initiativ har färdriktningen angetts för 90-talels arbele förett bättre arbetsliv för alla. Full sysselsättning, bred kompelens, ansvar ochulveckling är grunden för del goda arbetet. Utslagningen måste förhindras ochökningen av antalet nybeviljade förtidspensioner måste hejdas. Genomde förslag som läggs fram i det följande tas ytteriigare ell steg för allförhindra utslagningen från arbetslivet. Svenskarbetsmarknad har präglats av en, i inlernalionellt perspektiv, mycket lågarbetslöshet. Arbetsmarknadspolitiken har varil framgångsrik. Arbetslinjen,islällel för kontantlinjen, har varil och är utgångspunkten för den svenskaarbetsmarknadspolitiken. Den bygger på den mycket självklara insikten omarbetslöshetens effekter. Att bli arbetslös innebär atl i hög grad förlorafotfästet i livet, alt förlora sitt sociala umgänge och känslan för tidensgång. Arbelel skapar självförtroende och självkänsla, arbetslöshet germotsatsen. Enaktiv arbetsmarknadspolitik bygger vidare på kunskapen alt arbetslöshet ärdyrt för medborgarna. Arbetslinjen i arbetsmarknadspolitiken har också av detskälet varit självklar. Trolsen framgångsrik politik för full sysselsättning har utslagningen frånarbetsmarknaden ökat. Antalet långvarigl sjukskrivna och förtidspensioneradehar stigit. Insikten om sjukfrånvarons långsikliga sociala effekter har inlegenomsyrat socialförsäkringssystemet på motsvarande sätt. Det har inle byggtsupp i syfte atl bibehålla människors förankring i arbetslivet. Det har skyddatmänniskor från ekonomisk otrygghet vid skada och sjukdom, men del har saknat eninbyggd mekanism for all förkorta frånvaron från arbetslivet. Sammasynsätt måsle emellertid tillämpas på långvarig sjukdom som på arbetslöshet. De sociala konsekvenserna av lång sjukfrånvaro är minst lika 35 förödandesom vid arbetslöshet. Socialförsäkringssystemet måste få sam- Prop.1990/91: 141 ma självklara aktiva utformning som präglararbetsmarknadspolitiken. Utslagningsprocessen,som ofta slutar i en tillvaro utanför arbelslivel, måsle vändas till enrehabiliteringsprocess som öppnar möjlighelerna tillbaka in i arbetslivet. Grundenför delta är det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Rehabilitering ochförebyggande av dåliga arbetsmiljöer går hand i hand. Parallellt med enförstärkning av rehabilileringsinstrumenlen krävs kraftigare styrmedel för detförebyggande arbetsmiljöarbelet. pekade i sittbelänkande på olika möjligheter till ekonomiska styrmedel för en förbättradarbetsmiljö. Inom pågår arbetet med atl utforma direktiv lorden ulredning som avses behandla denna fråga ytteriigare. Deförslag som läggs fram syftar till atl bryta utslagningsprocessen i etttidigt skede. På arbetsplatserna och hos försäkringskassorna får man genom deavsedda förändringarna av socialförsäkringssystemet ell kraftfullt stöd föratt agera i den process som alltför ofta leder tillförtidspension. Förslagen bygger på en stark tilltro lill arbetsplatsensmöjligheter, en aktiv socialförsäkring och en starkare ställning för försäkringskassorna. Enframgångsrik rehabilitering efter en lids sjukdom bör leda lill all en anslälldskall kunna behålla det tidigare arbetet eller, där så inte är möjligl,ålminslone bli kvar på den gamla arbetsplatsen. Tyngdpunkten i rehabiliteringsprocessenförskjuls mot arbetslivet. Skälen är uppenbara. Sjukfrånvaron beror ofta påbrisler i arbetsmiljö eller arbetsorganisation. Som regel är det påarbetsplatsen som man försl uppmärksammar sjukfrånvaron och därigenom ocksåbehovel av rehabilitering. Kunskapen om behovet av förändringar finns där. Chefenför arbelsmarknadsdepartemeniel lägger fram förslag om attarbelsgivarens ansvar för att organisera och bedriva en aktiv rehabiliteringslås fast i arbetsmiljölagen (1977:1 160). Genom mina förslag gesarbelsgivaren dessutom elt förstahandsansvar för alt utreda och bedöma behovetav rehabilitering i det enskilda fallel samt för atl behövligaarbetslivsinriktade åtgärder vidias. Enav förutsättningarna för atl förslagen skall kunna få avsedd effekt är defackliga organisationernas engagemang. Arbelsmiljölagenssamverkans-bestämmelser är betydelsefulla för arbetstagarnas inflylande.Samverkan belräffande rehabiliterings- och anpassningsarbete skall i centralaavseenden ske inom ramen för skyddskommitténs verksamhel. En framgångsrikrehabilitering i det enskilda fallet förutsätter ofta förändringar av arbelsuppgifleroch andra åtgärder på arbetsplatsen. Kunskaper och erfarenheler finns i denfackliga organisationen. Genom ett aktivt partssamarbele, kamratslödjandearbele i facklig regi och stöd lill den enskilda medlemmen kan den lokalafackliga organisationen bli pådrivande. Jaglägger i det följande fram förslag om en rehabiliteringsersättning som en ny ersättningsform i lagen om allmän försäkring. Genom sin konstruktion ger denna en aktiv ersättning vid arbetslivsinriklad rehabili tering. Den förstärker arbetslinjen i välfärdspolitiken. Minaförslag innebär all möjligheten nu öppnas för en 100-proceniig Prop.1990/91:141 ersättning vid rehabilitering. Därigenom får försäkringskassornaell instrument all bryta utslagningsprocessen redan i ell tidigt skede. Försäkringskassanhar länge haft ett samordningsansvar för rehabiliteringen. Det har emellertidvarit oklart vari ansvaret har bestått. Bristande personella resurser ochpassiva ersättningsformer har lett till att många långtidssjukskrivningar hartenderat alt bli alll längre. Kontakten med arbetsplatsen har föriorals. Minaförslag innebär att samordningsansvar förstärks. Den får ensammanhållande funktion i rehabiliteringsprocessen.