prop · GE0382 · 1990-12-31 00:00:00 — Ett starkt skäl för en förändring av nuvaranile ilubblapersonalansvar är att på regeringens förslag beslutat attden statliga regleringen av skolledar- och lärartjänsterna inom hela detallmänna skolväsendet skall upphöra. I propositionen i frågan (prop.1989/90:41) sades att förslaget borde få konsekvenser även för folhögskolorna. Kommittén föreslår att den statliga regleringen avfolkhögskolornas rektors- och lärartjänster upphör med utgången av juni månad1991 med anförda skäl som grund. Beträffande frågan om förhandlingsorganisation påarbetsgivarsidan visar uttalanden från och alt dessabåda huvudmannaorganisationer har goda miijligheler all samverka för all fåiill stånd ett avtal, som kan tillämpas fiir såväl de landstingskommunala somde rörelse-, organisations- och sliiilfiireningsiigda folkhiigskoliii na.Kommittén anser det önskvärt all ell sådant avtal kommer till stånd. En mer flexibel arbelslidsreglering Den tyngdpunktsförskjutning mol det fiia bildningsarbelelsom kommittén förordar för folkhögskoleverksamheien, förulsälier motsvarandeförskjutning av innehållet i lärarrollen. Läraren mäsle bl.a. ägna mer lid ochuppmärksamhet åt personlig vägledning och sludiehandledning och Prop.1990/91:82 ibland också åt kuraliv och sludievägledande verksamhei. Mer lidmåsle Bikiga I ägnas åt pedagogisk planering, ulveckling och uivätdering. Detta leder till slutsatsen alt en övetsyn av lärarnas ochtektoternas arbetstidsreglering behövs. Ett av syftena med en sådan översyn börvara att underlätta en mer flexibel disponering av lärarnas årsarbetstid. Ensådan kan bli till stor fördel både för verksamheten och för lärarna. Ett annat syfte med översynen bör vara att underlätta ensamordning av lärartjänslgöring på folkhögskola med tjänstgöring vid andraskolformer och inom det fria bildningsarbelel. Om den statliga regleringen av rektors- ochlärarljänslerna upphör, bör den rekommenderade översynen göras av de blivandeavtalsslulande parterna under samråd med . En förbättrad lärarutbildning och lärarfortbildning Kommittén vill framhålla, all både grundutbildningen ochforibililningen av lärare måsle rättas efter den lyngdpunktsförskjutning iverksamheten mot det fria bildningsarbetels innehåll, pedagogik och metodersom kommittén förordat. Med det ökade ansvar för verksamheien som huvudmännen ochfolkhögskolestyrelserna får enligt kommitténs förslag, blir det naturligt attdessa får ett större inflytande än nu på lärarutbildningen och ökat ansvarockså för fortbildningen. Med upphörandet av den statliga regleringen avlärartjänsterna, upphör också för folkhögskolorna ilei nuvarande systemet medB-avdragsle-dighet för studier. I stället förordar kommittén, som framgår avkapiilel om statsbidragsgivningen, all bidrag till loribililning och lokallulvecklingsarbeie läggs in i schablonbidragei Iill skolorna. Det blir därmedlol högskolestyrelserna som får ansvaret fiir hur medlen iill fortbildningskall användas. Med det nu anförda som grunil bediimer kommittén del angelägelmed en översyn av lärarutbildningen och lärarfortbildningen. Miijlighelernaatt förlägga lärarutbildiiingen Iill mer iin en hiigskola bör diirviddiskuteras. Den centrala statliga förvaltnings- och tillsynsfunktionen Det är en erkänd uppfattning alt SÖ har fungerat väl somcentral förvaltnings- och tillsynsmyndighet för folkhögskolorna. Men med tankepå den översyn av SÖ:s uppgifter och organisation som förestår kan ilet finnasskäl att överväga alternativ. Översynen kommer nämligen sannolikt att innebäraatt SÖ får en helt ny struktur. Ett annat skäl är att en väntad förändring avstatsbidragsgivningen till studieförbunden säkerligen kommer alt medföra attett ökal ansvar för verksamheten läggs på studieförbunden. som kommittén föreslår kommer att ge huvudmännen ochfolkhögsko- Prop. 1990/91:82 lestyrelserna ett ökal självständigt ansvar för verksamheten. nämnda skäl talar för att man vid en översyn av SO:suppgifter och organisation bör överväga att överföra det ceniralaförvalmings-och tillsynsansvaret för all folkbildningsverksamhet inomutbildnings-och kultursektorn från SÖ och till ett stålensfolkbildningsråd. Detta råd skulle överta förvaltnings- och tillsynsansvaretfiir folkhögskolorna samt för sluiliefiitbunden och den kullurverksamhel somstudieförbunden får anslag till via slaiens kulluiråd. Efter all ha vägt skäl för och emot en .sådan fiirändring,fiiioidar kommittén all frågan om central statlig fiirvallnings- och tillsynsmyndighetför folkhögskolorna förutsättningslöst prövas vid översynen av SÖ:s framtidauppgifter och organisation. En förbättrad uppföljning och utvärdering Kommittén föreslår riktlinjer för uppföljning ochutvärilering av folkhögskolornas verksamhet. Huvudansvaret för utvärderingen av verksamheten måste vilapå de verksamhetsansvariga på varje skola (rektor, lärare, övrig personal ochkursdeltagare) samt på skolstyrelserna och huvudmännen. Vad och regeringen har anledning att låtautvärdera är om verksamhetens resultat överensstämmer med de övergripandesyften, mål och uppgifter som staten'satt upp som villkor för sitt bidrag ochsom författningsreglerats i folkhögskoleförordningen. Utvärderingen bör redovisas i samband med vart tredje årsfördjupade anslagsframställning. Inget hindrar att riksilagen och/ellerregeringen inför varje sådan framställning uttrycker önskemål om bestämda utvärderingsinsatser. Stat, landsting, kommun, huvudmän ochfolkhiigskolcslyrelser bör därför i samverkan utforma och utpröva nya formeroch metoder för resultatredovisning och ulvärdering. Särskild vikt bör därvidläggas vid behovet av kvarttalivt inriktad utvärdering. Tillsynsmyndighelenbör ges i uppdrag alt initiera och leda detla utvecklingsarbete. Kommitténs förslag till ny folkhögskoleliirordning byggerpå uppfattningen alt endast de föreskrifter skall finnas som .staten anseroundgängliga för att syftet med statsbidragsgivningen skall nås och attlillärnp-ningsföreskrifler, utfärdade av lilLsynsmyndigheten, skall behiivtisendast i undantagsfall. Därför har ett antal bestämmelser i nu gällande förordninguteslutits. Det sistnämnda gäller framför allt bestämmelser i fråga omtjänsteregleringen för lärare och rektorer; kommittén förutsätter att dennuvarande statliga regleringen upphör. Med hänsyn till del ökade ansvar förverksamheien som huvudmän- Prop. 1990/91:82 nen och folkhögskoleslyrelserna föreslås få, har bestämmelserna i nuva- Bilaga 1 rande förordning om tillsynsmyndighetens fastställande av reglemente och om lärarråd och kursråd m.m. utgåttliksom detaljföreskrifter om verksamheten. Varjestyrelse bör .själv få avgöra vilka samrådsorgan som bör finnas och vilka befogenheter som ilessa bör ha. Med tanke påfolkhögskolornas betydelse somdemokratifrämjande inslituiioner har dock enbestämmelse medtagits om medinflytandevid styrelsesam mani raden förkursdeltagare, lärare och övrig personal. Skyldigheten att erbjuda avgiftsfri hälsovård föreslås upphöra - någonsådan skyldighet föreligger inte inom andra vuxenuibildningsfor-mer. Sammanställningav remissyttranden över Prop. folkhögskolekommitténsbetänkande (SOU '' 1990:65)Folkhögskolan i framtidsperspektiv Yttranden har lämnats av 52 myndigheter och organisationervilka beretts tillfälle därtill, nämligen , statskontoret,(), (), statensinvandrarverk (), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), centralastudieslöds-nämnden (CSN), (), , statenshandikappråd, , , universiteteti , , , (), (),folkhögskoleelevers förbund (SFEF), (),i (LO), (),Folkbildningsförbundel, landstingen i , , ,, , , , , , ,, , , , , , ,, , och , ochGotlands kommuner, (), SverigesFrikyrkoråd, . (), samt . Därutöver har 58 yttranden inkommit från följandeorganisationer och enskilda: (), (), Ridfrämjandet, Riksförbundet Finska föreningar iSverige, , . Riksförbundetför bjärt- och lungsjuka. , , iSödra respektive i , , Fritidsforum, Forum förfritidsforskning. Föreningen , Fritidsledarskolorna,pedagogiska insitutionen, folkbildningsrådet och institutionen förlärarutbildning vid . i Angeredoch i , folkhögskolor,SÖ:s samrådskretsar för framtidsfrågor respektive social pedagogiska ochkulturpedagogiska frågor, utbildningsrådel för dramapedagogiska utbildningar påfolkhögskolorna. Rektorerna vid rörelsefolkhögskolorna i , Birkafolkhögskola (enskild lärare),(lärarrådet), Bonafolkhögskola (gemensamt för styrelse, lärarråd, elevkår och rektor). Forsafolkhögskola (LR:s lokalavdelning), FVamnäs folkhögskola (styrelsen), Göteborgsfolkhögskola (styrelsen och lärarrådet), Hellidens folkhögskola (SFHL:slokalavdelning), (elevkåren), (rektor). (styrelsen), Kyrke-ruds folkhögskola (lärarrådetoch SFHL:s lokalavdelning), Katrinebergs folkhögskola (styrelsen), Ljungskilefolkhögskola (styrelsen). (styrelsen). Marieborgsfolkhögskola (styrelsen), folkhögskola (styrelsen), (styrelsen,lärarrådet och Prop. 1990/91:82 elevkåren), Samernas folkhögskola (styrelsen),S:ta folkhögsko- Bilaga 2 la (styrelsen), (styrelsen), Slensunds folkhögskola (styrelsens arbetsutskott), Wendelsbergsfolkhögskola (lärarrådet), Wiks folkhögskola (lärarrådet), Vimmerbyfolkhögskola (styrelsen), Års-tagårdens folkhögskola (personalen respektivestuderandekåren), saml (lärarrådet och styrelsen). Sammanställningen har disponerats efter betänkandetskapitel- och rubrikindelning. Vuxenutbildningen och folkhögskolan i ettframtidsperspektiv Så gott som alla remissinstanser instämmer i alltväsentligt i kommitténs syn på folkhögskolans roll och uppgifter i framliden.Många understryker särskilt den betydelse folkhögskolan har och bör ha för detfria folkbildningsarbetet och för de korttidsutbildade. Några använder formuleringenatt folkhögskolan bör vara ett folkriirelseförankrat och profilbe-stämtalternativ till del allmänna skolväsendel. Allmänt tillstyrks den föreslagna övergången till en merutpräglad mål- och resultatstyrning och därmed till minskad statlig regleringav verksamheten. Men nästan lika allmänt anses alt regelförenklingen kan ochbör gå längre än vad kommittén föreslagit. Kompletterande eller avvikande synpunkter har anmälts frånnågra håll. Sålunda anser statskontoret alt folkhögskolans ulbud mera markeratborde ha setts i ett totalt vuxenutbildningsperspekliv och att risken förfortsatt överetablering av vuxenutbildning borde ha bedömts. En jämförelsemellan folkhögskolornas kostnader och kostnaderna inom övrig vuxenutbildningför likartade utbildningar borde också ha gjorts. Ser man folkhögskolan huvudsakligen som en integrerad delav vuxenutbildningen, bör skolan dimensioneras i relation till hela vuxenutbildningen,framhåller statskontoret vidare. Ser man däremot folkhögskolan som en del avsamhällets stöd till folkrörelserna, kan stödet överföras till det allmännafolkrörelsestödet på civildepartementels huvudtitel. Statskontoret förordardel senare alternativet. Också besparingssynpunkter anläggs av statskontoretsom förmodar all behovet av åtstramning av statsutgifterna rimligtvis innebäratt även statsbidragsnivån till folkhögskolorna kan komma ati omprövas.Uppfattningen delas av RRV. påpekar att antaletfolkhögskolor inte måste vara och att landstingen kan komma attompröva behovet av folkhögskolor på samma sätt som gäller för all annanlandstingsverksamhet. RRV anser att statsmakterna bör överväga mera långtgåendeförändringar än vad kommittén föreslagit. De förändringar som RRV vill segäller bl.a. tydligare utbudsbegränsningar av de yrkesbetonade kurserna ochkortkurserna. Ock , , , , , , DIK-förbundei, tandstingoch dess kulturförvaltning, och dess skolstyrelse, Prop.1990/91:82 läns m.fl. landsting samt SFEF anser alt denyrkesinriktade Bilaga 2 utbildningen bör begränsas. SÖ menar liksom statskontoret och RRV att folkhögskolansuppgift inom vuxenutbildningen bör göras klarare och att en tydligare rollfördelningmellan folkhögskolan och övrig vuxenutbildning bör eftersträvas. Därvid måstefolkhögskolans möjligheter att genom sin särart vara en alternativutbildningsform särskill beaktas.Detta innebär bl.a. att folkhögskolan inte börha monopol på något slag av utbildning. SÖ anser också att del hade varit önskvärt om kommitténanlagt ett starkare nordiskt och internationellt perspektiv på folkhögskolan.Samma uppfattning framför , som därtill menar att kommittén kraftigareborde ha betonat folkhögskolornas betydelse för folkrörelser och organisationer. Arbetsmarknadsstyreben och SÖ påpekar all det är viktigtalt folkhögskolornas verksamhet är arbetsmarknadsorienterad ocharbetsmarknads-anpassad. Att folkhögskolorna bör kunna vara kulturcentra i bygdenoch regionen och att de också har en viktig roll när del gäller att höjakvaliteten på del amatörkulturella området understryks av siatens kulturråd.Den senare uppgiften kan enligt fullgöras genom ett närmaresamarbete med sludieförbunden och genom arrangerande av möten mellan denprofessionella kulturens utövare och amalörkulturens deltagare. Statskontoret, RRV, SÖ och UHÄ anser att kommittén bordenärmare ha analyserat frågan om vad som beträffande målgrupper m.m. bör skiljafolkhögskolan från den kommunala vuxenutbildningen så att parallellautbildningar kan undvikas. Folkhögskolans främsta uppgift finns inom det friabildningsarbetet, och folkhögskolorna bör inte vara yrkesutbildningsinstitutioneroch paralleller till gymnasieskolan eller alternativ till högskolan. Däremotbör kontakterna mellan folkhögskolan och högskolan förstärkas ifråga omspridandet av aktuell forskningsinformation. Att olika anordnare av vuxenutbildning ger möjligheter attnå samma mål men på olika vägar är dock inle detsamma som att ge parallellautbildningar, framhåller . Ett visst mått av konkurrens mellanolika vuxenutbildningsanordnare ger dessutom mångfald, nytänkande och kvalitet. för lärarutbildning vidLinköpings universitet anser att kommittén borde utförligare ha behandlatfolkhögskolan som utvecklings- och kulturinstitution. Styrelsen för Kvinnofolkhögskolani tycker att kvinnoperspektiv borde ha beaktats mera vid övervägandenom folkhögskolan som vuxenutbildare. Ett brett kursutbud med tydligfolkhögskoleprofil . Vad som föreslagits beträffande indelningen av kursutbudetoch dettas karaktär, kursernas längd och benämning m.m. finner de flesta ändamålsenligt.Bl.a. tillstyrker följande förslaget; RRV, UHÄ, CSN, ,, LO saml , , , , ,och . Några, bl.a. , frågar om manbehöver skilja på allmänna kurser och specialkurser eller på specialkurser ochyrkeskurser. Enligt och kan det bli svårt all avgöra om en kurs är enspecialkurs eller en yrkeskurs. avvisar inle förslagen men finner det intenödvändigt att indelningen av kursutbudet regleras i förordning. anserockså att bör vara lägsta "långkursmålt", samt att någonhögsta tidsgräns för långa kurser inte är nödvändig. menar vidare, liksomäven SFHL, att kurser i samverkan med högskola skall kunna anordnas somhögskolepoänggivande kurser om vissa högskolevillkor är uppfyllda. Styreben för hävdar allfolkhögskolan alltjämt bör vara en konvergenspunkt både för folkbildnings- ochvuxenutbildningstraditionerna, och styrelsen för ,lärarrådet vid , personalen vid Arstagårdens folkhögskolaoch elevrådet vid m.fl. anser det angeläget att folkhögskolansbehörighetsgivande utbildning och yrkesutbildning får vara kvar. Remissorganen instämmer överlag i kommitténs slutsats attde allmänna kurserna bör finnas kvar och alt folkhögskolorna genom fiexiblaundervisningsformer och särskilila .satsningar bör göra allt vad de kan föratt nå korttidsutbildade, vilka bör utgöra kursernas främsta målgrupp. Mångabetonar det nödvändiga i all sludiefinansieringsmöjligheterna avsevärtförbättras för denna målgrupp. Enligt vid börkursen inte beskrivas genom angivande av vilkel slag av ämnen den skallinnehålla -istället bör anges att den ger kunskaper inom ett brettkunskapsområde och att den är anpassad efter utbildningsmässigt eftersattagruppers behov. Om förslaget att varje skola för alt varastatsbidragsberälligad skall anordna minst en allmän kurs om minst 30veckors längd och med lägst 20 deltagare närvarande vid kursstarten ärmeningarna delade. Förslaget tillstyrks av bl.a. RRV, SÖ, SFEF,och landstingen i , , , Värmlandsoch . SÖ framhåller att detta statsbidragsvillkor är ellgrundläggande krav för stadga i verksamheten och för upprällhållanile av enbred kompe- tens hos lärarkåren. Del markerar betydelsen av en gemensam basav Prop. 1990/91:82 allmänorienterandekurser som motverkar tendensen till dominans för Bilaga 2 korta och mer specialbetonade kurser. En lång allmänkurs är också en förutsättning föratt de utbildningspoliliska målen skall nås. Eftersom kommittén vidgat definitionen på allmän kurs, innebärförslaget i praktiken en uppmjukningav nu gällande regler. Andra är tveksammameil tanke på svårigheterna för mindre skolor utanför tätorterna alluppfylla kravet. De förordar all nuvarande alternativtill huvudvillkoret får slå kvar, dvs. minsl två kurser om minst 15 veckors längd vardera och i tiden förlagda efter varandra; det innebär i praktiken en 15-veckorskurs per termin. Tilldessa hör SFHL, Bohuslandstingei, och Västerbottensläns landsiing, AB PRO förmodar att dess skola sannolikt måste läggas ned omförslaget genomförs. , ,, centrabtyrebe, , , och Jämtlandsläns landsiing avstyrker ellerullalar tveksamhet med motiveringen att förslagetkan äventyra möjligheterna all nåkorttidsutbildade. förordar för övrigi enhelt ny variant av innebörd att varje folkhögskola årligenför prioriterade grupper skallanordna allmänorienterande kurser av minst 4veckors längd och som omfattar minsl 600dellagarveckor. länslandsting tänker sig an kravet på en 30 veckors allmän kurs kan uppfyllas genom en uppdelning av kurstiden i intervallerunder en treårsperiod. ,, styrelsen för Samernas respektive folkhögskolam.fl. påtalar svårigheterna att rekrytera minsl 20 deltagare och attbehålla det anlalel uniler en lång kurs samt att effektivt utöva sådanpedagogik som ofta är nödvändig för korttidsutbildade. Flera av dessa remissorgan påtalar behovet av dispensmöjlighe-ler. Endast i några få yttranden, såsomfrån ,förekommer invändningar mol förslagetatt allmänna kurser inle skall få anordnas enbart för sådana som redan har fullständig 3- eller 4-åriggymnasieutbildning. Inga invändningarnoteras, men en rad tillstyrkanden och understrykningar från t.ex. UHÄ,SÖ, , , och . RRV påpekar dock risken för dubblering inom folkhögskolan av gymnasieskolans estetiska kursulbud ochanser all någon form av medgivande från tillsynsmyndighet därfiir bör prövas. noterar att komitién inle diskuterat antagningsproven till vissaestetiska utbildningar; landslingel kan endast med tvekan acceptera sådana prov. CSN anser att de långa konstnärligaul-bililningarna är ell problem inle minst urstudiesliids.synpunkt. Folkhögskolornas utbildningsråd fördramapedagogutbildningen yr- Prop. 1990/91:82 kar bl.a. på att dennautbildning bör kompletteras med en ettårig på- Bilaga 2 byggnadskurs ochges högskolemässigt kompelensvärde. anser att översynen av den högrekonstnärliga utbildningen bör behandla frågan om folkhögskolornas förberedandeutbildning och att folkhögskolorna bör ha ett arbelsmarknadsperspektiv vid sinplanering av kursutbudet. undeislryker behovet av ett utvecklatsamarbete mellan folkhögskolan och studieförbunden vad gäller utbildning avledare inom kultursektorn liksom behovet av kreativa möten mellan denprofessionella kulluren och amatörkulturen. Rådet tillstyrker förslaget om altnågra folkhögskolor kan ges nationella uppgifter och tillfogar förhoppningenalt även andra konstnärliga områden än musik kan komma ifråga för sådanakvalilelshöjande åtgärder. FolkbUdningsrådct vid finner detmycket angeläget att folkhögskolorna tillsammans med sina huvudmän och studieförbundenbildar lokala kulturcentra. Kommitténs bedömningar och förslag tillstyrks av bl.a.sociabtyreben, RRV, UHÄ, CSN, SÖ, , ,, , , , , , , ochGävleborgs läns landsiing, och skolsiyrcbe samt centrabtyrebe. HCK påpekar att speciella behov av utbildning finns förledare och funktionärer inom handika|)prörelsen och all ilessa behov börbeaktas och tillgodoses särskilt. pekar på behovet av tvåspråkigyrkesutbildning för olika slag av invandrarorgan och invandrarorganisationer.Socialstyrelsen önskar all utbildning av personal för bör spridastill fler folkhögskolor eftersom sådan utbildning ännu inle fått klarförankring i del allmänna skolväsendet. , , , länslandsting, Nykter-hetsrörebens landsförhund och ABF avvisar tanken påförhandsprövning via tillsynsmyniligheten av vissa yrkesinriktade kurser liksomtanken på en för alla utbildningsanorilnare samlad riks- respektive regionalplaneringav det yrkesinriktade utbudet. I stället förordas en prövning i efterhand isamband med utvärdering. Kommittén får stöd för det väsentliga i sina fötslagbeträffande grundutbildningen av sociabtyreben, UHÄ, SFHL, , SFEF, LR, TCO.Svenska kyrkans centrabtyrebe och , m.fl. Fritidsledarskolorna anser dockatt kommittén underskattat värdel av en enhetlig utbildning och framhåller alldet är viktigare all utbilda generalister än specialister. LO och kan tänka sig ensamordning av Prop. 1990/91:82 fritidsledarulbildningen ochfritidspedagogutbildningen. Sociabtyreben Bilaga 2 pläderar för en närmaresamverkan mellan dessa båda utbildningar bl.a. i form av ell gemensamlgrundläggande kursinnehåll. , SFHL och Fritidsledarskolorna förordar att denföreslagna referensgruppen för utbildningens utveckling får verka friståendefrån den centrala tillsynsmyndigheten. Fritidsledarskolorna ulgår från att defår en ledande roll i denna referensgrupp. Fritidsforum och Föreningen år däremot tveksamma till en referensgrupp och menar att deläven i fortsättningen behövs en vägledande studieplan. RRV, SÖ, och anmäler avvikande meningbeträffande folkhögskolans nuvarande monopol på frilidsledarutbildning. Ocksåhögskolan bör få anordna sådan utbildning, menar de och pekar på att flerahögskolor redan anordnar likartad utbildning. Samma uppfattning harinstitutionen vid . SÖ påpekar bl.a. att det kan vara enfördel all människor som arbetar inom samma område har skolats i olikabildningstraditioner och att monopolet är oförenligt med principen all inteinnehållet ensamt utan också kunskapssyn och arbetsformer skall avgöra vilkenutbildning som skall anordnas på folkhögskola respektive högskola. RRVframhåller all en förläggning till högskolan underlättar utbildningensforskningsanknytning. Forum för friticbforskning framhåller inrättandet av entreårig fritidsvelarlinje vid högskolan. är positivt till ett närmaresamarbete med högskolan. förordar en förlängning avden tvååriga ulbildningen med ell Ireilje år förlagt till högskolan. Beträffande påbyggnadsutbililningen anförs invändningarendast från RRV. För det första, menar RRV, innebär förslaget att man går runtdet egentliga huvudproblemet, nämligen monopolet. För det andra har påbyggnadsutbildningenså påtaglig karaktär av personalutbildning all den bör bedrivas som uppdragsutbildning.I annat fall bör behovet av den vägas mot liknande behov inom andrayrkesområden. Fritidsledarskolorna anser att påbyggnadsutbililningen bör fåutvecklas på flera orter . Förslaget om en tillfällig forskningsdelegation stödsbl.a. av AMS, SFHL och LR, men avstyrks av sociabtyreben, RRV, UHÄ och Landstingsförbundet.Socialstyrelsen, RRV och UHÄ menar att forskningsprojekt inom fritidsområdetbör få konkurrera med annan forskning inom ramen för nuvarande besluts- ochfinansieringsordning. förordar en reguljär inordning itemaforskningen vid . Forum för friiidsforskning önskaren permanent forskningsorganisation och ingen lillfallig delegation. , Friiidsforum och fritidscheferanser det inle realistiskt att föreningslivet skulle kunna bidra tillfinansieringen av fritidsforskningen. 2.6 Handikappadesmöjligheter till folkhögskolestudier Prop.1990/91:82 Inga invändningar förekommer men väl en radkompletteringar. hävdar SÖ att man från ett mer schabloniseratbidragssystem bör bryta ut såväl de specialdestinerade bidragen som bidragelper deltagarvecka för handikappade och hantera dem i särskild ordning.