prop · GE03147 · 1990-12-31 00:00:00 — Enligt 85 (3) ges möjlighet atlunder vissa föruisäiiningar göra undanlag från förbudel i 85 (1) i ell enskiltfall eller för en viss grupp av överenskommelser. Så har också skett, särskilti form av s. k. gruppundanlag. Artikel86 behandlar dominerande slällning för förelag. Enligt artikeln är missbrukfrån etl eller flera förelags sida av en dominerande slällning på dengemensamma marknaden eller en väsentlig del av denna, i den utsträckning detär ägnat all påverka handeln mellan medlemsstaterna, oförenligt med dengemensamma marknaden och förbjudet. Förbudeni artiklarna 85 och 86 tillämpas också på förfaranden av ell eller fleraförelag i en medlemsstat om handeln mellan denna stat och andra medlemsstaterkan komma all påverkas . Tillämpningenav reglerna lar sikte på de effekter ell vissl förfarande får inom EG. Dessa effekter kan uppstå oavsett om de i ell vissl förfarande inblandade företagen har sill säte inom eller utanför EG. Samhandelskrile- riet har därmed getts en mycket vid tillämpning. EG-domslolen har slagit fast att kriteriet är uppfyllt när ett förfarande äventyrar det fria flödet av varor direkt eller indirekt, fakliskl eller polentieflt. EGs konkurrensregler haromedelbar rättsverkan för de enskilda företa- Prop. 1990/91:147 gen.Tillämpningen ankommer i första hand på . I sista hand är det EG-domstolensom fattar beslut efter överklagande av Kommissionens avgöranden. EGskonkurrensregler kan ocksä åberopas av enskild part och tillämpas av allmänna domslolari Gemenskapen. Närdet gäller jordbruksområdet sägs i artikel 42 att fördragetskonkurrensregler skall gälla bara i den utsträckning som Rådet bestämmer.Enligt rådsförfrågningen nr 26/62 gäller i princip att artiklarna 85 (1) och 86är tillämpliga på produktion av och handel med jordbmksvaror. Artikel 85 (1) gäUerdock inte sådana överenskommelser, förfaranden och beslut som ulgör en del aven nalionell marknadsorganisation eller som behövs för att uppnå målen för dengemensamma jordbmkspoliliken enligt artikel 39. Belräffande vadsom avses med en nationell marknadsorganisation har kommissionen uttalat attartikel 85 inte träffar förfaranden som beslutats av organ som står understatlig kontroll vid genomförandet av en jordbmksreglering inom en stat.Bedömningen angående vilka förfaranden som kan anses nödvändiga för attuppfylla de mål som anges i artikel 39 är i praxis mycketrestriktiv. Romfördragetsartikel 85 (1) skall sägs det vidare i förordningen 26/ 62 i synnerhet inlelillämpas på överenskommelser m. m. meUan jordbmkäre eller sammanslutningar avsådana i samma medlemstal, när överenskommelsen avser produktion ellerförsäljning av jordbruksprodukter eUer utnyttjande av vissa gemensammaanläggningar och inte innebär någon skyldighel atl tUlämpa etl fastsläUl pris,såvida inte kommissionen konstaterar alt konkurrensen på så sätt elimineraseller att målsättningen för den gemensamma jordbmkspoliliken äventyras. Ävenhär har praxis intagit en restriktiv slällning. Undanlag för jordbrukare ochderas organisationer kan inte bli aktuellt om inle någol av de tvåförhållanden som nämns försl är för handen. framgår av ell rättsfall därtyska bönder bidrog genom avgifter tiU exportfinansiering av mjölkprodukter(The Community v. Milchfördemngsfonds, OJ 1985 L35/35). EG-domslolen ullalandedär alt även etl prival utvecklat stödsystem för alt finansiera export varoförenligt med artikel 85. Domstolen konstaterade också all gemensamfinansiering av generisk marknadsföring inte stod i slrid med artikel 85 under fömtsättningatl marknadsföringen inle tog sin utgångspunkt i att varorna kommer från ettvisst land. Dei propositionen föreslagna förbuden mol förfaranden inom landet ligger i linjemed de regler som gäller inom EG för handeln meUan medlemsstaterna. 3.3 Kostnader, administrativa konsekvenser m. m. Denya straffreglerna innebär all åklagarväsendet och de allmänna dom stolarna får ell nytt målområde. Enligt vad regeringen har inhämtat läm nar näringsfrihelsombudsmannen medgivande lill ålal för brott mot kon kurrenslagen endast i några yllersl få fall . Det finns inle anledning 20 att anta altmåltillströmningen skulle bli mer omfattande än så på grund av Prop.1990/91:147 de nu föreslagna strafTreglerna. De få fall som det här kan blifråga om bör därför kunna av inom ramen för befintliga resurser. Förde berörda företagen torde de nya reglerna i princip inle innebära någol nytt iförhåUande till vad som redan följer av den livsmedelspolitiska reformen. Förde konkurrensvårdande myndigheterna kommer den nya lagen att medföra utökadeuppgifter i form av konkurrensövervakning, utredningar och ingripanden. Avregleringeninom livsmedelsområdet kommer allmänt att kräva slörre insatser på delkonkurrensvårdande områdel. Insatser krävs framför allt under det successiva avregleringsskedetåren 1991-1995. Insatserna behöver intensifieras tämligen omgående, och enhandlingsberedskap för detta måsle finnas hos framför alltnäringsfrihetsombudsmannen (NO) och statens pris- och.konkurrensverk (SPK).Det är angeläget all NO och SPK samarbetar i syfte att samordna sina insatseroch uppnå ett planeral och samfällt agerande. Ibudgetpropositionen 1991 (prop. 1990/91:100 bilaga 15 s. 83-87) har föreslagitsatt NO och SPK från den tillförs nya resurser bl.a. till följd av avregleringeninom livsmedelsområdet. Iproposilionen om livsmedelspolitiken (prop. 1989/90:146 s. 56 ff) har regeringenredovisat sina bedömningar när det gäller produktionens och prisernasutveckling i anledning av den livsmedelspoliliska reformen. Isammanhanget kan också nämnas att regeringen lämnat olikauppdrag med anledning av den livsmedelspolitiska reformen. SPK har fått iuppdrag att närmare följa avregleringens effekter från konkurrenssynpunkt. Lanlbmksstyrelsenoch statens jordbmksnämnd har fått i uppdrag att följa och analyserautvecklingen i jordbrukssektorn och på marknaderna för jordbrukets produkter.Livsmedelsekonomiska samarbelsnämnden har fått i uppdrag att under omslällningsperiodenfölja och analysera effekterna av reformen. Vidare har regeringen tillsatt ensärskild konsumentberedning med uppgift atl konlinuerligt följa och utvärderaden livsmedelspolitiska reformen ur elt brett konsumentperspektiv. Ienlighet med vad som har anförts har inom upprättatsförslag till lagom förbud mot konkurrensbegränsning i fråga om jordbmksprodukler. Förslag till lag om förbud mot konkurrensbegränsning ifråga om jordbruksprodukter Dennalag skall tiUämpas på näringsidkare vars verksamhet avser 1.köp av jordbruksprodukter från jordbmkäreeller andra råvamproducenter, eller 2.bearbetning eller förädling i någolefterföljande produklionsled av sådana produkter. Iparagrafen anges lagens tillämpningsområde. Undanlag från tillämpningsområdetregleras i 2 §. Belräffande de närmare skälen kan hänvisas lill den allmännamotiveringen (avsnitt 3.1.1). Förhållandetmellan denna lag och konkurrenslagen har behandlats i avsnitl 3.1.6. Lagengäller dock inle verksamhel 1. inomen koncern, eller 2. inornen ekonomisk förening som bara har jordbrukare eller andra råvaruproducenler som medlemmar. Iparagrafen undantas från lagens tiUämpningsområde till all börja med verksamheleninom en koncern. Detta motsvarar undantaget för koncernförhållanden i 15 §konkurrenslagen (jfr. 1981/82:165 s. 128 ffoch s. 282). Undantagetavser sådana koncerner som avses i 1 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385,ändrad senast 1990:1349) och i Ikap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiskaföreningar (ändrad senast 1990:1354). Frånlagens tillämpningsområde undantas även verksamheten inomproducentkooperationens s.k. primärföreningar, dvs ekonomiska föreningar medendast jordbrukare eller andra råvamproducenter som medlemmar. Undantagetgäller självfallet även om föreningen har vissa inte längre aktiva jordbrukare sommedlemmar. 1denna lag avses mednäringsidkare också en sammanslutning av näringsidkare,även om den inte bedriver någon näringsverksamhel. MedJordbruksprodukter avses sådana varor som anges i bilagan lill lagen (1990:615)om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. Begreppet näringsidkarehar i denna lag samma betydelse som i konkurrenslagen (prop. 1981/82:165 s.158 ffoch s. 251). avsesmed näringsidkare också en sammanslutning av näringsidkare, även omsammanslutningen inte bedriver någon näringsverksamhel. Beslämmelsen, somskall ses i sammanhang med 6 §, har en motsvarighet i 29 § konkurrenslagen. Specialmoliveringenlill den beslämmelsen finns i prop. 1981/82:165 s. 299. I paragrafens andrastrecksats definieras även vad som i lagen avses med Jordbruksprodukter. Dettasker genom en hänvisning till bilagan till lagen (1990:615) om avgifter påvissa jordbruksprodukter m.m.Där anges på vilka varor som regeringen bl.a. fårföreskriva atl införselavgifi skall las ul. Del rör sig alltså om s. k. gränsskyddadevaror. Ifråga om jordbruksprodukter är del under de förutsättningar somanges i 5 § olillåtet för en näringsidkare 1.atl ingå eller tillämpa enöverenskommelse med en annan näringsidkare i samma led, 2.alt lillämpa ett gemensamtförfarande i samförstånd med en annan näringsidkare i samma led, eller 3.att utöva påtryckning på enannan näringsidkare i samma led i syfte atl få lill slånd en överenskommelseeller elt gemensamt förfarande. Förbudetavser s. k. horisontell samverkan i fråga om jordbmksprodukler under de närmarefömtsättningar som anges i 5 §. De förfaranden i samverkan som avses är atlman ingår eller tillämpar en överenskommelse eller i samförstånd tillämpar ettgemensamt förfarande i de avseenden som anges punkterna 1 och 2. Enligt punkt 3 är detvidare olillålel för en näringsidkare all ulöva pålryckning på en annannäringsidkare i syfle att få till stånd en överenskommelse eller eu gemensamlförfarande. Belräffande innebörden avdessa uttryck hänvisas till specialmotiveringen tifl 14 § konkurrenslagen (prop.1981/82:165 s. 274 0. Som förutsättning förförbudet gäller alt näringsidkarna är eller kan bli konkurrenter till varandra.Detta har i lagen uttryckts med "i samma led" (jfr. beteckningen"i elt senare led" i 13 § konkurrenslagen). Även näringsidkare somnormalt inte konkurrerar med varandra kan i enskilda fall verka i samma led. På samma sätt som när delgäller förbuden i konkurrenslagen mot bruttopriser och anbudskarteller anses ettförfarande som strider mot här uppställt förbud strida molgeneralklausulen i 2 § konkurrenslagen. Konkurrensbegränsningar som inleträffas av förbuden kan alltid prövas enligt generalklausulen. Förbudet i 4 § gäller, såsnart överenskommelsen eller det gemensamma förfarandet innebär 1. att inköp av varorinom landet eUer efterföljande produktion eller försäljning delas upp igeografiska områden, eller 2.att produktionen eller utbudetav varor inom landel begränsas pä något annat sätt, eller 3.att underskott vid försäljningav jordbmksprodukler pä export finansieras gemensamt. Enligtdenna paragraf träffar förbudet i 4 § överenskommelser eUer gemensammaförfaranden som innebär dels en uppdelning av marknader eller andraproduktions- eller utbudsbegränsningar, dels en gemensam finansiering avunderskott vid försäljning av jordbruksprodukter på export. Dessa förfarandenhar behandlats i avsnilt 3.1.2 i den allmänna motiveringen. Vadsom sägs i 4 och 5 §§ om en överenskommelse eller etl gemensamt förfarande skaUtillämpas också på ett beslut av en sammanslutning av näringsidkare. Enligtdenna paragraf likställs ett beslut av en sammanslutning av näringsidkare meden överenskommelse eller ell gemensaml förfarande. Del är här fråga om sådanasammanslutningar som avses i 3 § försia strecksatsen. Paragrafen har afltså enmotsvarighet i en del av 29 § konkurrenslagen. Med "beslut" avses härsamma sak som i den bestämmelsen. Det kan alltså vara fråga om t. ex.överenskommelser som en sammanslutning av näringsidkare skriver in i stadgar. Förbudeti 4 § gäller inte förfaranden som bara i begränsad utsträckning kan påverkakonkurrensen på den marknad som det är fråga om i varje särskilt faU. Enligtdenna paragraf gäller förbudet i 4 § inte förfaranden som bara i begränsadutsträckning kan påverka konkurrensen på den relevanta marknaden. Förslagel idenna del har närmare behandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 3.1.3. Marknadsdomstolenkan, för efler tills vidare, meddela en näringsidkare tillståndtill ell förfarande som annars är förbjudet enligt 4 § (dispens). Dispensenligt 8 § får meddelas bara omförfarandet kan antas främja kostnadsbesparingar, som till väsentlig del kommerkonsumenterna till godo, eller i övrigt bidra till en från aflmän synpunktändamålsenlig ordning eller omdet annars finns särskilda skäl. Paragraferna,som innehåller regler om dispens, motsvarar 16 § konkurrenslagen (jfr prop.1981/82:165 s. 138 ff", 282). Motsvarande bedömningsgrunder som anges imotiv och praxis till konkurrenslagens dispensregler får i princip beaktas ävenvid tillämpningen av denna bestämmelse. Iärenden enligt 8 § skall följande föreskrifter i konkurrenslagen (1982:729)också tillämpas: 17§ om ansökan, 18§ om interimistiska beslut, och24-25 §§ om omprövning m. m. Närdel gäller ansökan om dispens, interimistiska beslut om dispens och omprövningav dispensbeslut skall genom hänvisningarna i paragrafen reglerna om detta ikonkurrenslagen tillämpas. Densom uppsåtligen bryter mol förbudet enligt 4 § skall dömas till böter ellerfängelse högsl . Ombrottet är ringa skall dock inte dömas till straff. Om brottet ärgrovt, skafl dömas lill fängelse i högsl . Vid bedömande av om brottet ärgrovt skall särskilt beaktas i vad mån det har utgjort ett led i enorganiserad, omfattande samverkan eller i en upprepad brottslighet eller harmedfört betydande skada. Straffskalan för brott motlagen enligt första styckel är densamma som enligt 34 § konkurrenslagen.Specialmotiveringen till den bestämmelsen finns i prop. 1981/82:165 s. 300. Andra stycket motsvarar 35§ konkurrenslagen. Specialmotiveringen till den bestämmelsen finns i prop.1981/82:165 s. 300. Ävende uppsåtliga brotten enligt denna lag torde i vissa fall kunna vara att betrakta som ringa.Vad som därvid är atl anse som ringa gärning får bedömas motsatsvis ulifrån vadsom enligt tredje stycket är atl betrakta som grovt brott. Tredje stycket motsvarar36 § konkurrenslagen (jfr prop. 1981/82:165 s. 142 ff". Tillansvar enligt denna lag skaU inle dömas för gärningar som är belagda medstraff" enligt konkurrenslagen (1982:729) eller som omfattas av ett sådantförbud eller åläggande som har meddelats vid vite med stöd av den lagen. Deltorde kunna förekomma atl ett förfarande som strider mot förbudet i lagensamtidigt strider mot något i konkurrenslagen uppställt förbud. Paragrafeninnehåller inledningsvis en lagValsregel för sådana situationer. Paragrafenmotsvarar i övrigt 37 § konkurrenslagen. Ett ingripande med stöd avgeneralklausulen i 2 § konkurrenslagen är aUlid möjligt inom det i denna laguppställda förbudsområdet. Den siluationen kan då inträda alt en åtgärd, sominnefattar en överträdelse av elt förbud eller åläggande vid vite som harmeddelats med stöd av konkurrenslagen, även ulgör etl broll enligt denna lag. Vitesföreläggandeloch slraffregeln bygger då på samma grund. I så fall bör inle mer än en avpåföljderna dömas ul. Vitet bör därvid ges företräde (jfr. specialmoliveringen lill37 § konkurrenslagen i prop. 1981/82:165 s. 301). Allmänlålal för brott mot denna lag får väckas bara efler medgivande avnäringsfrihetsombudsmannen. Paragrafenmotsvarar 39 § konkurrenslagen. Specialmotiveringen till den paragrafen finns iprop. 1981/82:165 s. 301 f). Genombestämmelsen kan välja atl gå fram med stöd avgeneralklausulen i konkurrenslagen i ställel för att låla saken gå till ålalsprövning. Vidlillämpningen av denna lag skall följande föreskrifter i konkurrenslagen(1982:729) också lUlämpas: 28och 30-32 §§ om uppgiftsskyldighet m. m, 33§ om begäran om biträde av myndighel för ulredning, 38§ om talan om uldömande av vite, och 40 § om överklagande. Genom hänvisningarna iparagrafen tillämpas vissa regler i konkurrenslagen om uppgiftsskyldighet m. m. Lagenbör träda i krafl som beslut om avveckling av de internamarknadsregleringarna på livsmedelsområdet Iräder i lillämpning. Vissaförfaranden som intill dess har varit en del av den inlerna regleringen ochdärför inte varil möjliga atl pröva enligt generalklausulen i 2 §konkurrenslagen blir då förbjudna vid straffansvar. Detär rimligt att berörda näringsidkare ges möjlighet all gradvis slälla om sig lillde nya förhållandena. Del kommer all finnas möjlighet för näringsidkare allenligt 8 § hos ansöka om dispens för förfaranden som stridermöt lagen. Under en övergångslid bör näringsidkarna kunna ha möjlighet atlöverväga om de skall upphöra med förfarandena eller om de skall söka dispens.Om dispens inte har sökts före , bör åtal kunna väckas ifråga om ett förfarande som strider mot lagen. Söks dispens före nämnda dag kanåtal väckas beträffan-' de förfaranden som utövats från och med två månaderefter det att beslut i dispensärendet meddelats. Regeringenföreslår atl antar förslaget lill lag om förbud mol konkurrensbegränsningi fråga om jordbruksprodukter. 7 Propositionens lagförslag Prop-1990/91:147 Lag om förbud mot konkurrensbegränsning i fråga om jordbruksprodukter 1 § Denna lag skall lillämpas på näringsidkare vars verksamhel avser 1.köp av jordbmksprodukler frånjordbrukare eller andra råvamprodu-. 2.bearbetning eller förädling inågot efterföljande produktionsled av sådana produkter. 2 § Lagen gäller dock inte verksamhel 1. inomen koncern, eller 2. inomen ekonomisk förening som bara har jordbmkäre eller andra råvaruproducenler som medlemmar. 3 § I denna lag avses med näringsidkare också en sammanslutning av näringsidkare, även om den inte bedriver någon näringsverksamhet. MedJordbruksprodukter avses sådana varor som anges i bilagan lill lagen (1990:615)om avgifter på vissa jordbmksprodukler m.m. 4 § I fråga om jordbmksprodukler är del - under de förutsättningar som anges i 5 § otillåtet för en näringsidkare 1.att ingå eller tillämpa enöverenskommelse med en annan näringsidkare i samma led, 2.atl lillämpa etl gemensamlförfarande i samförstånd med en annan näringsidkare i samma led, eller 3.att utöva påtryckning på enannan näringsidkare i samma led i syfle att få tiU stånd en överenskommelseeller ett gemensaml förfarande. 5 § Förbudet i 4 § gäller, så snart överenskommelsen eller det gemensam ma förfarandet innebär 1. allinköp av varor inom landet eller efterföljande produktion eller försäljning delas upp igeografiska områden, eller 2.att produktionen eller utbudetav varor inom landet begränsas på någol annat sätt, eller 3.att underskott vid försäljningav jordbruksprodukter på export finansieras gemensamt. 6 § Vad som sägs i 4 och 5 §§ om en överenskommelse eller ett gemen samt förfarande skall tillämpas också på ett beslul av en sammanslutning 7 § Förbudet i 4 §gäller inte förfaranden som bara i begränsad ulsträck- Prop. 1990/91:147 ning kan påverka konkurrensen på den marknad som del är fråga om i varje särskill fall. 8§ Marknadsdomslolen kan, för enviss lid eller lills vidare, meddela en näringsidkare tiflslånd till etlförfarande som annars är förbjudet enligt 4 § (dispens). 9§ Dispens enligt 8 § fårmeddelas bara omförfarandet kan antas främja kostnadsbesparingar, som till väsentlig del kommerkonsumenterna tUl godo, eller i övrigt bidra till en från allmän synpunktändamålsenlig ordning eller omdet annars finns särskilda skäl. 10 §I ärenden enligt 8 § skall följande föreskrifter i konkurrenslagen (1982:729) också Ifllämpas: 17§ om ansökan, 18§ om interimistiska beslut, och24 25 §§ om omprövning m. m. 11 §Den som uppsåtligen bryler möt förbudet enligt 4 § skall dömas till böter eller fängelse högst elt år. Ombrotlel är ringa skall dock inle dömas till straff". Ombrottet är grovt, skaU dömas till fängelse i högst . Vid bedömande av ombrottet är grovt skall särskilt beaktas i vad mån del har utgjort etl led i enorganiserad, omfattande samverkan eller i en upprepad brottslighet eller harmedfört betydande skada. 12§ Till ansvar enligt denna lagskall inle dömas för gärningar som är belagda med siraff enligt konkurrenslagen(1982:729) eller som omfattas av ett sådanl förbud eller åläggande som harmeddelats vid vite med stöd av den lagen. 13§ Allmänl åtal för brott motdenna lag får väckas bara efter medgivande av . 14 §Vid lillämpningen av denna lag skall följande föreskrifter i konkur renslagen (1982:729) också tiflämpas: 28och 30 32 §§ om uppgiftsskyldighet m. m, 33§ om begäran om biträde av myndighet för utredning, 38§ om talan om uldömande av vite, och 40§ om överklagande. 1.Denna lag träder i kraft den 1juli 1991. 2.Om någon före ulgången avaugusti 1991 har sökt dispens enligt 8 § för ett förfarande som står i stridmot denna lag men som inletts innan lagen trädde i krafl, omfattas förfarandetinte av lagen förrän efler det att beslut i dispensärendetmeddelats. dispens får prövas förelagens ikraftträdande. Kommitténs sammanfattning av betänkandet (SOU Prop. 1990/91:147 1990:25) Konkurrensen inom livsmedelssektorn Bilagai Konkurrenskommitlénföreslår i detta belänkande åtgärder för atl förstärka konkurrensen inomlivsmedelssektorn efler ett beslul om avreglering på jordbmksområdel. Kommilténföreslår en provisorisk lag mot marknadsdelning och vissl annat samarbele påjordbrukets område. När det gäller förvänlade fusioner anser kommiltén alt denuvarande reglerna i konkurrenslagen (1982:729), KL, bör användas i enlighetmed dess syften. Kommittén föreslår alt det skall vara möjligl att samarbetainom ett försäljningsföretag för export av s. k. biologiska överskott ochdelar av djurkroppar som inle går att avsälla i . Kommiltén föreslårvissa krilerier som bör vara uppfyllda för ell sådant bolag. Kommiltén pekarvidare på alt efler ett beslul om avreglering är slora insatser på delkonkurrensvårdande området nödvändiga. Medhänsyn lill uppdraget atl försl behandla reglerade seklorer har det inte varitmöjligt att endast arbeta med generella medel, något som hade varit önskvärt. Idet forlsatla arbetet kommer dock kommitién all vara mån om all ha enhelhetssyn över varje seklor av näringslivet och över näringslivet i stort. Dellakan leda till förslag lill ändringar i konkurrenslagstiftningen och i annanberörd lagstiftning med generell räckvidd. De förslag lill särskild behandlingav den nu reglerade sektorn som framförs i detta betänkande kommer att omprövasi ljuset av en fortsatt och generell analys. De skall ses mol bakgrund av densärskilda siluation som uppstår då en sektor som varil föremål för en lång tidsreglering skall avregleras och det tuåsle observeras all åtgärderna i tiden ärbegränsade till avregle-ringsskedet. Konkurrenskommitlénhar enligt sina direktiv att kartlägga hur konkurrensförhållandena har förändratsinom olika sektorer av ekonomin samt analysera vilkenbelydelse konkurrensförhållandena har för all de centrala ekonomisk-politiskamålen skall kunna uppnås. Med utgångspunkt i den genomförda analysen och deuppmärksammade bristerna skall kommitién föreslå ålgärder som verksamt kanbidra lill en ökad konkurrens saml överväga ändring i konkurrenslagstiftning.Direktiven delar in arbetet i tre faser. Under den försia skall kommittén gå igenomde reglerade sektorerna bostads-, transport- och livsmedelssektorn i syfte attlägga fram förslag som på relalivt kort sikt kan genomföras för all förbättramarknadernas funktionssätt inom dessa seklorer. Konkurrenspolitikensyftar bl.a. till all förbättra marknadens funktions sätt och motverka olika former av skadliga konkurrensbegränsningar, medverka lill en effekliv resursfördelning, förbättrad produktivitelslill- växl och bällre balans i samhällsekonomin. Delär ett vitalt samhällsintresse atl marknadshushållningen förstärks Prop.1990/91:147 genom åtgärder som främjar önskvärd konkurrens och förhindrar olikaBilaga 1 former av marknadsdominans.