prop · GE0334 · 1990-12-31 00:00:00 — Enligt fullmäktige är i sak detsystem som föreslås förenat med i siort sell samma nackdelar som orsakatsammanbrott i tidigare finansieringssystem på bostadsmarknaden.Räntelänesyslemet kan dämlöver sägas vara förenat med en extra risk för attframtida revideringar blir ynerst komplicerade. Finansieringen ligger somframgått utanför statsbudgeten på den ordinarie kredilmarknaden. Olika årgångarhus kommer att uppvisa olika skuldstruktur beroende pä skilda produktionskostnader,räntenivåer, uppräkningstal och även skilda avskrivningar till följd av Slalensgarantiåtaganden. Systemet blir mol denna bakgmnd myckel svårt att överblickaoch att administrera. Även för den enskilde län-lagaren blir del närmastomöjligt atl bedöma systemets återverkningar. Bördan av ett lägi sparande ochen hög skuldsättning kan bli fullt uppenbara först efter ett effer fleradecennier. Detfinns vidare enffgt fullmäktiges mening skäl att understyrka all målen vadgäller kosmadspariiei mellan olika årgångar av fastigheter och kostnadsneutralitetmellan olika upplätelseformer endast uppfylles i högst begränsad utsträckningenUgi utredningens förslag. Till bilden hör för det första att endast nyaårgångar i beståndet skulle päverkas av rämelånens omfördelande ochkostnadshöjande effekter. Det äldre beståndet (i praktiken avmarknaden) påverkas inle direkt, men kan se fram emot betydande indirektavärdeslegringseffekter tiff följd av den tänkta omläggningen. Den omedelbaraeffekten av ränlelänens införande för nyproducerade och yngre årgångar hus blirav aUi an döma an kosmadspariteten i l)eståndei i sin heUiei försämras. Allmänruipensionsfonden, första, andra och tredje fondstyrelserna Fondstyrelsernahar i en tidigare remiss avstyrkt ett förslag till bostadsfinan siering snarlikt del som framlagts av boendekostnadsuo-edningen. Vissa viktiga kompletteringar har gjorts i förhällande tiU det tidigare förslagetfrämst genom skuldutvecklingsgarantiii. kreditgarantin och möjligheten till toial- finansiering av bostadslån. Det ätentär emellertid en rad outredda frågor, av viUca en del för övrigt ställs av utredningen själv. Det gäller oklarheter vad beträffar beskattningen av underkursobligationer, administrativa och ekono misk-politiska problem bl. a. rörande ränielånenämndens befogenheter och svårigheter med tidsplan för de mtiner med vilka ränielänen skall hanteras. Därtiff kommer behovei av en mer fullständig analys av ränielånesysiemeis stabilitet samt klarläggande av övergångsproblemen. Man behöver också utreda altemativa läneformer och möjUghetema till modifikationer i nuvarande system. 1 sin nuvarande form ger förslaget ingen stimulans till privat sparande inom bostadssektom. Tvärtom skulle skuldsättningen öka under systemets långt utdragna initialskede. Det vore därför önskvärt att systemet 69 gjordesmer flexibelt sä att låntagaren inte tvingas in i en onödigt långvarig Prop.1990/91: 34 skulduppbyggnad. Kassaslyrelsenanser alt utredningens förslag tiff räntelänesystem i praktiken är de endarimliga sättet pä vilket del gär atl någorlunda snabbi la sig ur del nuvarandegenerella subventionssystemet. Del är vidare allmänt sett fullt genomförbart,men behöver överarbetas ordentiigi i olika tekniska hänseenden. Enligtbolaget bör etl räntelänesystem inte genomföras på del underlag som nupresenteras utan ytterUgare överväganden är helt nödvändiga. Dessa övervägandenbör avse möjligheter till nägon form av omfördelningslån ulan detaljregleringfrän statens sida och ulan tvång för nägon längivare att lämna sådana lån. Ävenalternativ utan omfördelningslån bör övervägas. SBABär berett att erbjuda omfördelningslån för nya investeringar, om statsmaktemager fömtsättningama. a. den skattemässiga behandlingen. Andra fömtsätmingarär att staten garanterar skuldökningen, att länen kan lämnas utandetaljreglering frän slalens sida och all inte åläggs skyldighet attlämna sådana län. är ocksä berett atl. om statsmakterna önskar del ochanger fömlsäimingama, erbjuda län i konkurrens med andra långivare. Bankföreningenframhåller att föreningen tidigare i olika sammanhang har vamai för de problem- bäde privatekonomiska och samhällsekonomiska -som förr eller senare uppstårom man introducerar lånekonstmktioner som på etl svårbegripligt ochoöverblickbart sätl skjuter räntebetalnmgar och amorteringar långt in iframtiden. gäller i hög grad även boendekosmadsutredningens förslag.Lösningarna kan visserligen te sig enkla på kort sikt men problemen ackumuleraspå ; i pariletslänesystemet ackumulerades problem för staten - iutredningens räntelänesystem kommer problemen alt ackumuleras framst hosläniagama och kreditinstimten. skulle utredningens förslag om ränielån medföra sä storanackdelar och problem för läniagama. txjstadsinstituten och obligationsmarknadenatt det inte bör genomföras i föreUggande utformning. Effektema för låntagareoch längivare är otilhäckligt belysta. Del är tveksamt om det föreslagnasystemet skulle kunna bestå . Altemativa lösningar måsteutredas närmare, innan beslul fattas. Omräntelån ändå införs, måste de enUgt föreningen kombineras med statUgakreditgarantier, så att systemet bUr tiUgängffgt för aUa bosiadsinstitul. anser atl det föreslagna systemet har egenskaper, som gördet intressant och rättar till mänga problem. Del finns dock nägra egenskaper,som gör att riskema för en instabil utveckling är uppenbar och kan skapaavsevärda svårigheter för låntagare, långivare och stal. Allavariabler, utom möjligen realräntan, kan direkt eller indirekt påverkas genombeslul av politiska instanser eller den nämnd som skall föreslå nivån för dekommande årens inflation. Enligl Svenska sparbanksföreningens mening germetoden aUlför stort utrymme för kortsiktiga och politisk betingadejusteringar, som fär myckel stor betydelse för låntagarens ekonomi . Sådana frestelser bör inle läggas in i en system för bostadsfinansiering. DepoUtiska och pedagogiska problemen med an övertyga länlagare om det riktiga iatt skulden ökar nots stora och (nominellt) ökandebetalningar, bäddar för att systemet efter etl antal är måste överges.Jämförelsen med parileislänen eller den första utformningen av studiemedelssystemetligger nära till hands. uppfattning är länekonstruktionen inle tilltalande eftersom den irealiteten innebär att en skulduppbyggnad äger mm i stället för del vid lånnormala, nämligen med amortering av skulden. HSBanser att ränielån är en i princip godtagbar metod an omfördela boendekostnaderi tiden under fömtsättning att staten ger tillfredsiällande garantier förskuldökning och kreditrisk. Riksbyggenanser att den föreslagna utformningen av räntelånet som en väsenihg del i helasystemet är en bra konstruktion. Avvägningen mellan rimlig skuldökning ochrimUg utgiftsökning förefaller acceptabel i olika länkbara kombinationer avinflationstakt och realräntenivä. Snabba förändringar i inflationslaktoch/eller realräntenivä , som inte går i takt medbyggkoslnadsutvecklingen kan dock ge oönskade effekter, överstigerförändringama vad som skulle vara en naturlig ökning av byggkosmadema driverde upp priserna. 1 det omvända lägel konserveras besvärande pariteisproblem.Sädana möjliga konsekvenser måste enligt beaktas noga i samband medatt den föreslagna skuldutvecklingsgarantin utformas. 1990/91: 34 Bilaga1 SBC underkänner förslaget att införa ränlelän i stället för de nuvaranderänte- subventionema.Enligl SBC har del föreslagna räntelänesyslemet bl. a. följande allvarligabrister. Lånen är svårförklarliga och kan medföra risker för överbeläning.Lånen är vidare politiskt instabila och kan leda till minskad nyproduktion. Demedför heller inte någon kostnadspress i byggandet och är oförerffiga med ennominell realisationsbeskatming saml saknar sparslimiJan-ser. SABOanser an ränielån kan ersätta nuvarande räntebidrag utöver gmndsubventionenmol bakgmnd av de motiv och fördelar som utredningen visar. Ett oeftergivligtkrav enligl är an ränielänen över sin livstid tryggas med effektivakredit- och skuldutvecklingsgaraniier. anser vidare alt ekonomiskaresurser mäste avsättas för information och kunskapsspridning om räntelånetsuppbyggnad och funktion. Entreprenörföreningenanser an förslaget alt finansiera en del av låniagamas ökade ränlekosmader medränielån i praktiken innebär att ett partiellt reallån införs. Föreningen harhittills varit myckel tveksam till sädana konstmk-tioner, eftersom defömtsätter en motsvarande värdeökning i fastighetema som inle med säkerhet kanfömtsättas uppslå. Om, som utredningen uppger, stadiga garantier kan skapas förall fastighetsvärdena med be07ggande marginal läcker en växande skuldbörda ifastighetema, anser föreningen dock all etl sådant partiellt reallänesystemlikväl bör kunna prövas som altemativ till nuvarande system, särskilt med tankepä de positiva inslag som förslaget i övrigt innehåller. Fastighetsägareförbundetframhåller att med hög inflation eUer hög realränta kan någonform av omfördelning över tiden vara nödvändig för alt byggproduktionen överhuvud taget skaff kunna hållas uppe. Utgifis-spUltringen mellan olika årgångarav hus blir annars omotiverat stor och fastighetsägare med enbart enstakafastigheter kan fä likvidilelsproblem, t ex. i samband med en ombyggnad. talar erfarenhetema frän andra länder bl. a för atl det är direktolämpUgi att söka likartade finansieringslösningar för flerbosiadshusen som föregnahemmen. Syftet med och inriktningen av en omfördelning avkapitalkostnaderna är ofta helt olika för de skilda ägarekaiegorierna.Boendekosmadsutredningens överväganden tycks i första hand avse egna-hemsägamassimation. Förbundet ansersammanfattningsvis att man bör fästa tilltro till kredii- marknadsinstimtens förmåga att erbjuda nya, kreativa och individuellt an- .,., passadefinansieringslösningar som gör den stadiga garantimodellen oin- Prop.1990/91: 34 tressant och onödig. De formella hinder som kan föreligga för atlkredit- Bilaga 1 instituten skall kunna erbjuda sådana lösningar bör därförsnarast undanröjas. Mänga invändningar kan resas mot den tekniska lösning somboendekostnadsutredningen valt. Byggnadsdelegationenanser att ränielåneförslagei innebär nackdelar genom atl ersätta möjligakonsolideringar inom Iwstadssekiom med skuldökningar i lånesystemel för enperiod av 18 tiff effer ännu längre. En sådan ordning inskränkerdispositionsfriheten över bostadsstocken, som är till nackdel för del utrymme,som l)ehövs för reparationer och underhåff av bostadsbeståndet hela den tidskuldökningen pågår, dvs. En ytterligare skulduppbyggnad med nyaräntelän är knappast någon acceptabel lösning på detta problem. ställer sig i princip positiv till en modell med räntelän. finns dock problem i och med an räntelänen inte päverkar det äldrebeståndet och dessa problem understyrker nödvändigheten av att samordnaräntelånen med fastighetsskatten. I annat fall kan paritets-problemen faktisktförvärras och orättvisor uppslå meffan allmännyttiga bostadsförelag och privatahyreshus. Förbundet anser emellertid att den omfördelning i tiden someftersträvas med ränielänen namrligtvis också kan åstadkommas genom enkombination av räntebidrag och fastighetsskatt. ViUaägareförbundetanser dels atl räntelånen bör vara öppna även för köpare av begagnade småhus,dels också att räntelän inle bör vara den enda kredit-formen päsmåhusmarknaden. är det också önskvärt att det las framattraktiva altemativ tiff räntelänen pä kreditmarknaden. Konventionella lånmed lång inledande amorteringsfrihet bör fmnas tillgängUga för den köpare somser nackdelar med ränielänen. kan boendekosmadsunedningens förslag om ränielån leda tillproblem när det gäller byggande på mindre orter och i glesbygden. Detta bliruppenbart i fall dä räntelänen ökar låneskiffden tffl en nivä som bedömsöverskrida ett marknadsvärde. Slalens subventioner är lika över hela landet är mte säkert att detta leder tiU regional neuttaUtet Variationer iprisnivå mellan olika orter gör att skiUnadema fmns kvar. Det kan därför fmnasbehov av mer riktade insatser inom bostadspolitiken tiff vissa orter och glesbygdsregioner. Ettaltemativ kan vara att använda en differentierad skulduppräkning. En Prop.1990/91: 34 annal altemativ är att skuldutvecklingsgarantin kan utiösasregionall eller Bilaga 1 lokalt, exempelvis vid företagsnedläggningar ellerandra händelser som påverkar möjlighetema an sälja egna hem. Det kan ocksåövervägas alt umyttja skuldutvecklingsgarantin i perioder med låg efterfråganpä bostäder pä vissa Orter. Styrelsen anser all ocksä dessa frågor närmarebehöver utredas. a. , , , och kommuner liksomFöreningen framför liknande synpunkter somKommunförbundet Enligt kommun måste förslaget förändras pä nägol sättså att byggandet inte helt avstannar i regioner med svagare utveckling ochfastighetsmarknader. I annal fall kommer de regionala skillnadema att än meröka. kommun anser att del bör utredas om inteskuldutveckUngsgarantin kan fä en förmånligare utformning vad ben-äffar avskrivningsreglema.Stockholms kommun framhåller att ett räntelänesystem måste förenas med mycketstarka skuldutveck-Ungsgarantier och därtill ge möjligheter tiU siatiigakreditgarantier för atl inle missgynna projekt som av regionala ellerbostadspoUtiska skäl anses mindre kreditvärdiga. anser attden ökade skuldsättningen medför en betydande risk för ökad tröghet påbostadsmarknaden, särskilt för egna hem, vid låg inflation. Effekten kan blidålig åtkomst av stora bostäder. Orusts kommun framför liknande synpunkter.Kommunen framhåller också atl utt-edningens förslag kan medföra svärgiheter attläcka in lån för förbättringsåtgärder framfor afft i regioner med lågefterfrågan på bostäder. IvUla- och bostadsrättsbeståndet, där boende och ägare är samma person, äravvägningen mellan löpande Ixjendekostnad och förmögenheisuppbyggnad inle någolfördehiingspolitiskt problem. förslag tfflbostadsfinansiering kan därför accepteras för dessa upplätelseformer. Närdet gäller hyresrätter blir slutsatsen enligt LO att ett räntelänesystem kommeratt konservera dagens mycket höga avkastning på investeringar i och förvalmingav fastigheter. Det aUvarligasie problemet med ett sådant system är atthyresgästema finansierar en faktisk förmögenhetsuppbyggnad i faslighetervilkel i sin tur resulterar i högre hyror och boendekosmader. LO kan givetvisinte acceptera ett system för bostadsfinansiering och en form av reglering päkapitalmarknaden som främst syftar tiff att garantera kapitalägare en högrealavkasming med negativa bostadspolitiska effekter som följd. Föran lösa dessa problem är det enUgi LO mycket angeläget an i den fortsattaberedningen följande tvä modeller för bostadsfmansiering prövas. A.En övergäng till ett system med reala lån ( se SOU 1982:1 ben-äffande dessgmndkonstruktion). B.Vissa justeringar av boendekosmadsutredningens förslag som innebär Prop.1990/91: 34 atl kapilalkosmaden i första hand bestäms genom förhandlingarmellan de Bilaga 1 olika partema på bostadsmarknaden. EnliglLO skulle båda dessa modeller ge en betydUgt lägre kapitalkostnad än vad som ärmöjligt med boendekosmadsuttwlningens räntelänesystem. TCOtillstyrker förslaget att ersätta räntebidrag med ränielån bl. a. mol bakgmndav att dagens räntebidragssystem innehåller betydande gåvoelement. Samtidigtmedför stigande nyproduktionskosmader m. m. an det skapas etl betydande doltkapital i hyresfastigheter. Den omfattande handeln med hyreshus under 70- och80-ialel har varit etl sätt för ägama atl realisera både värdestegringen ochkapilaliserade räntebidrag. EnUgtSACX)/SR medför ett system med normaliserade ränielån samt garanteradenettoutgifter och skuldökningsbegränsningar vissa risker. En är alt systemetleder tiff fortsatt politiskt deialjansvar för kapitaUcosmadema. Därmed kommersystemet all ständigt utsättas för ett politiskt tryck all öka subventionsnivån.Vidare bUr incitamenten tiU egna kapitaUnsaiser aUtför svaga. /SRframhåller att en altemativ tiff utrednmgens förslag skuffe kunna vara att görat. ex. arbetskraftskosmader avseende investeringar och underhåll helt efferdelvis avdragsgUla respektive avskrivningsbara. Avskrivnings-möjlighelemaskulle vara oberoende av om finansiering sker med eget eller lånat kapital. Delskisserade altemativet skulle vidare kraftigt begränsa den svarta sektomsamtidigt som det ger stimulans till vidareurveckUng av bostadskapitalet.Systemet skulle leda till en decenö-aliserat ansvar för bostadskapilalet Föreningenansluter sig till förslagen om an i den framlida nyproduktionen ersättaräntebidrag med räntelån effer - riktigare - med möjlighet till räntelän.Föreningen anser att räntelänen t)ör lämnas i fri konkurrens inom en vidgad ochytterligare avreglerad kreditmarknad och omfatta även det äldre bostadsbeståndetFör beståndet av egnahem med räntebidrag bör dock - eftersom det är heltoacceptabelt att ändra reglema under spelets gång - nuvarande regler omräntebidrag fortsätta att gäUa. Riksförbundetanser del för konkurrensneutraUtetens skull vara viktig alt det stadiga stödetutgår i samma omfatming, oavsett vilken fmansieringslösning som väljs avbyggherren. 4.2 Kreditmarknadsfrågor Prop. 1990/91: 34 Bilaga1 4.2.1 Bostadsinstitutens roll Kassastyrelsenanser att det föreslagna nya bosiadsfinansieringssystemei på nytt aktualiserarfrågan om behovet av i sin nuvarande form. tillkom för att lyfta ulden statliga bostadslångivningen ur budgeten och därigenom skapa ett optisktsen lägre budgetunderskott. Om det nu infön en statUgt garantisystem somkassaslyrelsen föreslog redan i samband med tfflkomst, behövs inte SBABlängre. De pä marknaden verkande kreditinstituten kommer i härd konkurrenskunna erbjuda totalfinasiering av fastigheter inkl. räntelån föutsanstadiga/kommunala toppgarantier. Omstaten låter , som är ett helägt stadigt förelag, ta kreditrisker förtoppbelåning eller själv garanterar topplångivningcn är från riskexponeringssynpunktegalt Om däremot skuffe fä konkurrera frin med övriga bosiadsinstitulriskeras enligl kassaslyrelsen en allvarlig snedvridning avkonkurrensförhållandena. erhåUer som helägt stadigt företag med statliggaraniifond nära nog automatiskt den bästa ratingen. Om avstår från altköpa lika omfattande statliga garantier som andra den första femårsperioden kan bolaget erbjuda krediter till lägre kosmadutan att riskera en förändrad rating. Bosiadsinstimien som arbetar pämarknadsvillkor måste väga risker för en sämre rating mot önskemåletatt begränsa kosmaden för den stadiga garantin. Kassastyrelsenanser att det är stora rationaliseringsvinster i all låta de nuvarandebottenlåneinstituien även svara för toppfinansieringen och räntelånen ikombination med ett statligt garantisystem. Bostadsinsiiiuten txir ersättastaten för dessa garantier. Sladshypotek är berett att ta pä sig ansvaret förfinansiering av aUa de bosiadsfastigheter där staten lämnar loppgaranti. EnligtSBAB innebär utt-edningens förslag att twlaget tvingas ta kreditrisker, som ijämförelse med dagens simation blir oerhört stora. Det päverkar i sig päkreditmarknaden pä ett myckel negativt sätl. Om skall varaskyldigt atl lämna ränielån, krävs del att staten tar förluslansvarei för denenorma skuldökning som systemet genererar. Stadig garanti för skuldökningen ärnödvändig ocksä för an undvika mycket stora kapitaltillskott tiff tillföljd av de nya kapitaltäckningsregler, som är under införande. Destora ränterisker som följer med systemet kan inte bäras och hanteras av ettbolag med sä begränsat kapital som . Om statsmaklema vill genomföra detföreslagna räntelänesyslemet trots de starka invändningar som kan riktas molsystemet, torde därför enda utvägen vara att staten bär alla risker, dvs. attfinansieringen återförs tiU statsbudgeten eller i någon annan form där statentar ansvaret för aUa risker pä ränielänen. bör alla bostadsinslitul ha möjlighet att konkurrera om helafinansieringen, oavsett om ränielån införs. Möjligheter att ge enheislån, dvs.län fi-än botten tiU toppen av fastighetsvärdet, bör föreligga för affa institut. Föratt möjUggöra konkurrens om hela finansieringen måste möjUgheter tiff statiigkreditgaranti finnas för alla bostadsinsiitut oavsett om ränielån införs. Delskulle möjliggöra införande av rationella och koslnadsbesparande enhets-lån tiUnytta för läniagama och de boende. Sparbanksföreningenanser att konkurrensförhällandet mellan och övriga bosiadsinsrimi börutredas. kommer atl vara styrande för länens uppläggning enligtutredningens förslag. Hur det päverkar kreativitet pä marknaden ochutvecklingen av konkurrensen är en viktig fräga som inte belysts. som inte beaktats är vad som händer med intemationell rating avinstituten. Risken finns att , genom atl det ägs av staten, fär bättrerating än de privatägda instituten, även om dessa umytljar den stadigagarantin. anser att staten mäste - genom an höja kapital och ge delsamma fömtsättningar som andra kreditinstitut och genom garantier - se till kan erbjuda samma villkor ocksä tffl områden med sämre säkerhet utan atldena försämrar konkurrenskraften på den atd-aktiva marknaden. Föreningenframhåller att om ett syslem med räntelån införes är det av största betydelseatt alla pä marknaden förekommande kreditinstimt erhäffer samma fömtsätmingaran finansiera bostadsbyggandet. Det betyder att stadiga garantier av denföreslagna typen - skuldutvecklingsgarantier - måste ställas för samtligalänegivares räntelän. Om sä inte sker blir del knappast möjligt för andraaktörer pä kredilmarknaden än att ge bostadskrediter med ränielån. Molbakgmnd av att kreditmarknadskomminén föreslagit att finansbolagen skall fåmandat att finansiera sin verksamhet mer långsiktigt , serföreningen del som angeläget att finansbolagen inte berövas möjligheten atlagera som finansiärer pä den långsiktiga ullåningsmarknaden. 4.2.2 Bostadsinstitutensupplåning och utlåning Prop. Fulhnäktigei framhåUer att även ränteriskema kan vara svårare att hantera i ettsystem där delar av ränteflödena läggs till skulden. Dagens system bygger pä ennärmast perfekt matchning av olika betalningsflöden, vilket bidrar tillinstimiens låga marginaler mellan upp- och utiåningsräntor pä marknaden.Obligationer och certifikat kan utges i stora volymer och till standardiseradevUIkor. Medhjälp av mer individuellt anpassade strategier och instmment kanbosiadsinstimien i allt väsentligt möta de ändrade fömtsättningar som etträntelänesystem skulle ge. Några formella hinder mot att tex. utge underkursobligationerav del slag unedningen diskuterar bör enligl fullmäktiges uppfatming inteföreligga efter en genomförd skatteomläggning. Fullmäktige är i detta lägeberedda att ompröva dagens emissionsregler. Del bör dock undersdykas attoavsett val av instrument eller strategi för risktäckning kommerränielånesysiemeis allmänt större matchningsproblem an återspeglas i högrekosmader för kapitalanskaffningen pä marknaden. Räntelänesyslemet kan alltsåinte undgå att påverka prisbffdningen på bostadsobUgationsmarkna-den och därmedkosmadseffektiviteien när det gäller finansieringssystemet i sin heUiet. EnligtfuUmäktige kan införandet av ett räntelänesystem i stor skala pä den svenskabostadsmarknaden ge anledning för udändska placerare, liksom för inhemska, attompröva sin inställning till bostadsinstiiutens kreditvärdighei och till obligationsmarknadenslikvididel, faktorer som i hög grad styr läne-kosmaden. Riksgäldskonioreiframhåller att utvecklingen har gäll mot en standardisering avobligationsmarknaden mol raka räntefasta län med räntekuponger näramarknadsräntan. Vid frånvaron av skaiteincitament kommer detta vara denlåneform som långivarna föredrar. Detta gäller speciellt utländska långivare.Då försäkringsinslitut och privatpersoner enligt RINK skall beskattas förkursstegringar pä samma sätt som för ränteintäkter finns del anledning att uoatt en aUiför stor emissionsvolym underkursobUgationer, kommer att leda tUl enuppdriven finansieringskostnad, jämfört med om fmansieringen skett via rakaobligationslän. Ävenom en utveckling i denna rikming skuUe stärka slatsobligationemas relativakonkurrenskraft bör en sådan utveckling noga övervägas.