prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — medlemskapi föreningen i avsnitt 2,4, ekonomiskplan i avsnitt 2,5, förhandsavtali avsnitt 2,6, ombyggnadoch underhåll, m.m. i avsnitt 2,7, vissafrågor som rör småhus i avsnitt 2,8, upplåtelsei andra hand i avsnitt 2,9, avgiftssystemeti avsnitt 2,10 och försäljningav pantsatt bostadsrätt på offentiig auktion i avsnitt 2,11. Minakommentarer till de enskilda lagbestämmelsema redovisar jag ispecialmotiveringen (avsnitt 8). 2.2Antalet lägenheter i föreningens hus m.m. Mitt förslag: Ävenfortsätmingsvis skall en bostadsrättsförening ha noinst fem medlemmar. Ett kravinförs i lagen om att det i föreningens hus ocksä skall finnas minst femlägenheter avsedda att upplåtas med bostadsrätt Med lägenhet förstås varjeavskild enhet som är inrättad att varaktigt och självständigt användas sombostad eller lokal. Vid beräkningen av antalet lägenheter skall man dockbortse frin garage, lager och andra lägenheter som i första hand används somförvaringsutrymmen. Utredningensförslag: överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansema: Deflesta remissinstansema har inte framfört nägon erinran mot utredningensförslag. vid ställer sig docktveksam till kravet på att det skall finnas minst fem lägenheter och anser attförslaget kan ge upphov till betydande gräns-dragningssvärigheter. ÄvenSveriges Bostadsrättsföreningars () och Sverigesadvokatsamfund ställer sig tveksamma till utredningsförslaget i denna del. SBCanser att kravet pä antalet medlemmar bör sänkas till tre, eftersom det finnsett stort antal fastigheter som innehåller färre lägenheter än fem och därbostadsrätt är en lämplig upplätelsefoim. Enligt SBC bör förslaget om minstaantal lägenheter inte gälla de befintiiga föreningama. anförliknande skäl och pekar på att samägandet av fast egendom försvårats efterjordabalkens tillkomst. Skälen för mitt förslag:Ett av de krav som ställs för att en bostadsrättsförening skall kunnaregistreras är att det skall finnas minst fem medlemmar i föreningen (43 §BRL), Om antalet medlemmar eller bostadsrättshavare går ned under fem och etttillräckligt antal medlemmar inte inttäder i föreningen , ärföreningen likvidationsskyldig. Detta framgår av 65 § BRL jämförd med 11 kap.3 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Av gmndema för lagstifmingenhar ansetts följa att föreningen skall förfoga över minst fem lägenheter somkan upplåtas med bostadsrätt (se ,Gula Bibliotek, 1972 s. 104). Detta krav finns dock inte angivet ilagen, Bl,a, länsstyrelsema tycks därför vara osäkra på om en ekonomisk plankan registreras om en bostadsrättsförening förfogar över ett färre antallägenheter än fem. Bestämmelsema om antaletmedlemmar hade sin motsvarighet lag och har motiverats med attföreningens verksamhet är kooperativ. I det kooperativa synsättet, som jagfortfarande anser bör prägla lagstifmingen, ligger att en bostadsrättsföreninginte kan bestå av ett alltför ringa antal medlemmar. Även praktiska skäl talari samma riktning. Skulle färre än fem medlemmar godtas kan det bli svårt att fätill stånd en fungerande styrelse och därmed en livskraftig förening. ständiga och - iförhållande till styrelsen - överordnade roll dä att upphöra, Prop. 1990/91:92 Detta är skäl som talar för att de nuvarande bestämmelsema om minst femmedlemmar bör bestå. Idetta sammanhang bör även påpekas att det enligt huvudregeb i lagen omekonomiska förenmgar föreskrivs att en ekonomisk förening skall ha minst femmedlemmar, låt vara att antalet kan vara tre eller fyra, om medlemmama är juridiskapersoner. Att införa nägon motsvarande undantagsregel bebif-fande juridiskapersoner anser jag inte bör komma i friga. Dethar bl.a. fiin SBC:s sida anförts att det i vissa fall skulle vara praktisktmed ett mindre antal medlemmar i samband med själva föreningsbildningen närdenna sker genom s.k. kontorsstiftning, dvs. utan att de boende medverkar tillföreningens bildande. I likhet med utredningen anser jag dock inte an det finnsnågra större olägenheter med an sätta medlemsantalet till fem även i inledningsskedetav föreningsbildningen. Pågmnd av det anförda och dä några bärande skäl i övrigt inte anförts för attfrångå BRL:s nuvarande reglering, föreslår jag alltså inte nägon fcxindring avkravet pä att en bostadsrättsförening skall ha minst fem medlemmar. Somjag nämnt har det av gmndema för lagstifmingen ansetts följa attföreningen även skall förfoga över minst fem lägenheter som upplåts medbostadsrätt. Utredningen har föreslagit att detta minimikrav nu bör komina tilluttiyck även i lagtexten. Föregen del anser jag det vara naturligt att en bostadsrättsförening som erbjudermedlemskap i föreningen även kan uppläu en lägenhet till medlemmen. Med mittförslag att föreningen även i fortsätmingen skall bestå av minst fem medlemmarföljer därför att det minsta antalet lägenheter som upplåts med bostadsrätt börvara fem. Jagkan i och för sig ha viss förståelse för önskemålet att även de som tillsammansäger och bor i en fastighet med fäire antal lägenheter kan vilja ha möjlighetatt tillgodogöra sig det regelsystem som bostadsrättslagen erbjuder. Jag ärdock inte övertygad om att den särskilda form av ekonomisk förening som enbostadsrättsförening utgör i alla avseenden lämpar sig som instmment församordningen av ett pä så sätt begränsat antal lägenhetsinnehavares rättigheteroch skyldigheter. Sammanfattningsvis föreslär jag därför i likhet medutredningen att kravet pä an en bostadsrättsförenings hus skall innehålla minstfem lägenheter som upplåts med bostadsrätt blir lagftist Kravet bör utformas såatt den ekonomiska planen fär registteras endast om det av planen framgår attföreningen avser att upplåta minst fem lägenheter med bostadsrätt Ilagrådsremissen föreslog jag att föreningen skulle vara skyldig att ttida ilikvidation om antalet lägenheter som är avsedda att upplåtas med bostadsrättgår ned under fem. Detta kan inträffa tex. om en bostadsrätt omvandlas tillhyresrätt Förslaget utgör ett tillägg till de nuvarande reglema om likvidationoch som bl.a. innebär att föreningen blir likvidationspliktig om antalet medlemmareller bostadsrättshavare går ned under fem (se 65 § BRL). Lagrådet anser inte attdet föreslagna tillägget fyller nägon väsentiig fiink- tion och förordar att bestämmelsen i denna del flr utgå. Lagrådet har emeller tid föreslagit att det i likvidationsbestämmelsen görs ett tillägg med deninne- -j börden att om fleramedlemmar har en bostadsrätt gemensamt skall de vid be- Prop. 1990/91: 92räkning av antalet bostadsrättshavare enligt bestämmelsen räknas som endast enbostadsrättshavare. Med det tillägg lagrådet föreslagit förhindras attminimikravet bettiffande antalet lägenheter kringgås. Jag delar därför lagrådetsståndpunkt och ansluter mig till lagrådets förslag. Mittförslag aktualiserar frågan hur antalet lägenheter skall beräknas. Ställningmåste alltså tas till vad som avses med en lägenhet i detta sammanhang.Uttedningens förslag innebär att som lägenhet skall räknas varje avskild enhetsom är inrättad att användas varaktigt och självständigt Förslaget har delvissin förebild i 2 § andra stycket lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärvför ombildning till bostadsrätt, ombildningslagen Idet remitterade förslaget till bostadsrättslag ansåg jag att beräkningsgrundenborde knyta an till motsvarande regler i wnbildningslagen. Pä så sätt får manockså en anknyming till de nuvarande bestämmelsema i 60 a § andra stycket BRLom beräkningen av det antal hyreslägenheter som de röstande hyresgästemarepresenterar när hyreslägenheterna i en fastighet ombildas till bostadsrätter.Det innebär att man vid beräkningen av antalet lägenheter skall göra undantagför garage och vissa andra unymmen (se närmare förslaget till 3 kap. 1 § andrastycket bostadsrättslagen, bilaga 3). Lagrådethar för sin del inte haft någon erinran mot förslaget men förordat attdefinitionen av lägenhetsbegreppet, med bortseende från undantaget, skulle fåen vidare syfming och gälla för hela lagen, dvs. inte enbart i anslutning tillfrågan om beräkningen av antalet lägenheter. Jag är emellertid inte i denna delberedd att följa lagrådet. BRL ger begreppet lägenhet uttryck förobjektet för föreningens upplåtelse, dvs. upplåtelsen av föreningens hus ellerdel av huset utan någon legal begränsning av objektet för upplåtelsen. Inte helleri hyreslagen (12 kap. jordabalken) har objektet för hyresrätten - lägenheten -begränsats. Även om det torde höra till sällsynthetema att objektet förupplåtelse av en bostadsrätt avgränsas på något annat sätt än som svarar motden föreslagna definitionen anser jag att en legal definition av det slag somlagrådet förordat inte bör tas upp i bostadsrättslagen. Det kan dock finnasanledning att ta upp denna fråga på nytt efter den översyn avhyres-lagstiftningen som pågår. Sammanfattningsvisföreslår jag därför att man i den nya lagen för in den bestämmelse somuttedningen föreslagit med det tillägget att man vid beräkningen av antaletlägenheter skall bortse från garage, lager och andra lägenheter som i förstahand används som förvaringsutrymmen. Detta medför visserligen att det intelängre blir möjligt att bilda bostadsrättsföreningar som tex. endast upplåtergarage med bostadsrätt. Sädana föreningsbildningar får dock anses ha mindrebetydelse, Isammanhanget vill jag slutiigen, och i likhet med utredningen, föreslå attbegreppet lokal förs in i den nya lagstifmingen som beteckning pä sådanalägenheter som används för annat än bostadsändamål. En motsvarande ändring harredan genomförts i hyreslagen, 12 kap, 1 § ttedje stycket jordabalken (se prop,1983/84:137, BoU 29, rskr. 2.3Geografisk spridning av föreningens hus Prop,1990/91:92 Mitt förslag: har fler än en hus, skall husen ligga så nära att enändamålsenlig samverkan kan ske mellan bostadsrättshavama. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt Remissinstanserna:De fiesta har tillstyrkt förslaget Några remissinstanser har dock ansett attum7cket "ändamålsenlig samverkan" bör preciseras. AB Bostadsgarantihar framfört vissa synpunkter pä intygsgivamas roll. SBC anser att deföreslagna bestämmelsema inte bör gälla sådana föreningar som vidikraftträdandet har en sädan spridnmg av sitt husbestånd som föreslås intelängre få förekomma. Skälenför mitt förslag: När institutet bostadsrätt tillskapades i början på1930-talet var det naturligt att föreningarnas lägenheter var iniymda i flerfamiljshus.1 någon utsttäckning tycks det dock ha förekotnmit an föreningar disponeradeöver radhusliknande byggnader, vilka innehöll lägenheter i ett eller möjligen tvåplan. Att lägenheter i fristående en- eller tvåfamiljshus upplåts medbostadsrätt, eller disponerades på annat föreningsrättsligt sätt, var säkertmycket ovanligt 1de allra flesta fall kom alltså lägenhetema att utgöra stommen i sammanhängandehuskroppar. Om föreningamas lägenheter inrymdes i flera byggnader, var detnanuligt att husen kom att ligga bredvid varandra. Därmed underlättadesförvalmingen väsentiigt. Föreningama kunde också på ett praktiskt sättöverblicka och ta itu med övriga föreningsangelägcnheter. Sammanhållningen avhusen eller fästighetema utgjorde således ett naturligt och viktigt inslag idet kooperativa systemet. har vissaförändringar skett. I allt större utsträckning har bostadsrättsföreningarbildats för att uppföra friliggande småhus på sådana fastigheter som vanligtvisbrukar disponeras av de boende med äganderätt. Bostadsrättshus uppförs ocksåsom radhus eller liknande, dvs. byggnader som på ett eller annat sätt hängersamman. är det inte heller ovanligt att föreningamas bebyggelse ärblandad på så sätt att en och samma bostadsrättsförening äger bådetraditionella flerfamiljshus och radhus. Olika skäl kan förklaraden beskrivna utvecklingen. Ett skäl har sagts vara att det statligafinansieringssystemet gynnar bostadsrättsformen framför äganderättsformen. Ettannat har sagts vara den skatterättsliga lagstifming som gällt. Oavsett skälendelar jag uttedningens uppfatming att det inte finns någon anledning till oroför den utveckling som har skett, bara bostadrätts-föreningamas kooperativakaraktär bibehålls. En fömtsättning för registrering av föreningen är ju ocksåatt den är kooperativ. Som utredningen varit innepå finns det dock exempel som visar på tendenser till splittring avbebyggelsen i vissa fall. Finansiella och skattemässiga överväganden har härgått före intresset av en ändamålsenlig samverkan mel- Man har sålunda bildat föreningarttx)ts att be- Prop.1990/91:92 byggeisen varit splittrad. Enligt min mening blir säkerligenmtresset av kooperativ samverkan lågt i sädana fall. Det blir sålunda svårareatt snabbt fä ett grepp om vilka åtgärder som behöver vidtas och att gemensamtplanera verksamheten. Som medlem fär man svårt att öveiblicka föreningensverksamhet Vidare blir det svårt att sköm en bebyggelse som inte rentgeografiskt är förhållandevis koncenttierad. Sannolikt kommer också beslut ochgencxnförande av såväl yttre undeihåll som om- och tillbyggnader som sköts iföreningens regi att försväras. Sammanfatmingsvis torde man kunna utgå ifrånatt det gemensamma ansvar som föratsätts prägla en bostadsrättsföreningsverksamhet kommer att försvagas, om man godtar att en förening har sina husspridda frän varandra i en alltför stor utsttickning. Den rent praktiska förvalmingenav bostadsrättsföreningens hus måste kunna ske utan alltför stora svårigheter. Föran motverka risken för en ogynnsam utveckling men ocksä för att markera att detkooperativa synsättet även fortsättningsvis bör prägla bostads-rättslagstifmmgen,anser jag i likhet med utredningen att lagstifmingen bör kompletteras med enregel som tar sikte pä de fall dä en förening har flera hus. Jag föreslår likamed utredningen att regeln utformas sä att husen skall ligga sä nära varandraatt en ändamålsenlig samverkan kan ske mellan bostadsrättshavama. Jag anser detknappast lämpligt att - som några remissinstanser önskat - i lagtexten närmareprecisera utttycket Med det valda uttrycket blir det möjligt att utan formellabindningar göra en rimlig avvägning med hänsyn till de intressen som jag nyssredovisat. Jag återkommer i specialmotiveringen till uttrycket"ändamålsenlig samverkan". Atthusen är samlade på det angivna sättet bör vara en fömtsätming för registreringav den ekonomiska planen. Det bör vara en uppgift för intygsgivama att vid singranskning ocksä uttala sig i denna fiiga. Det bör dock ytterst ankomma pälänsstyrelsen att granska uppgiftema i planen om husen är samlade päföreskrivet sätt. Normalt torde dock knappast ha anledning attfiingå intygsgivamas bedömning. Jag kommer senare att föreslå regeringen vissajusteringar av bestämmelsema i den nuvarande bostads-rättskimgörelsen(1971:486) mot bakgrund av de förslag jag nu lagt fiam. Kravetpå en ändamålsenlig samverkan bör gälla endast hus som en förening förvärvarefter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. 2.4 Medlemskap i föreningen Enkooperativ princip är att ekonomiska föreningar skall vara öppna. Den som villbli medlem skall i princip alltså inte kunna stängas ute, I lagen (1987:667) omekonomiska föreningar kommer öppenhetsprincipen till ut-nyck i 3 kap, 1 §.Enligt detta lagmm får en ekonomisk förening inte vägra någon inttäde sommedlem, om det inte finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till arten elleromfattningen av föreningens veiksamhet eller föreningens syfte eller annanorsak. För bostadsrättsföreningar är öppenhetsprincipen inte likamarkerad som Prop. 1990/91: 92 för andra ekonomiska föreningar. Bakgrandenhärtill är att det är nödvändigt med en begränsning av antalet medlemmar (seNJA II 1951 s. 39). Antalet lägenheter i en bostadsrättsförening är jubegränsat. De regler om rän till medlemskap som fmns i BRL tarfirämst sikte pä det fall an bostadsrätten övergått till en ny innehavare (11§) och det fall att en hyresgäst vid ombildning av hyresrätt till bosuidsrätthar ansökt om medlemskap i föreningen (51 a §). Huvudregeb i båda dessa fallär att den sökande har rätt till inträde i föreningen, om han uppfyller devillkor för medlemskap som föreskrivs i stadgama och föreningen skäligen kannöjas med honom som bostadsrättshavare. Såväl förmågan att fullgöra deekonomiska förplik-telsema mot föreningen som personliga kvalifikationer hosden inträdessökande har betydelse för prövningen. Möjlighetema att vägramedlemskap föratsätts dock umyttjad med stor varsamhet Endast om objektivtgodtagbara skäl finns fär medlemskap vägras (se närmare prop. 1971:12 s. 110 fsamt LU 1971:9 s, 49). Vissa specialregler gäller, bl.a. om bostadsrätt förvärvasav make eller annan närsrående. Vidare kan en kommun i princip inte vägrasmedlemskap. Det bör ocksä nämnas att en bostadsrättsförening generellt sett harstora möjligheter att ställa upp olika villkor för medlemskap. Uttedningen har lämnat flera förslag som berör rätten tillmedlemskap i en bostadsrättsförening. Förslagen avser bl,a, förbud mot oskäligastadgevillkor, juridiska personers rätt att bli medlemmar och hyresgästersrätt till medlemskap vid ombildning av hyresrätt till bostadsrätt. Jag kommer ide följande avsnitten (2,4,1-2.4,3) att närmare behandla de olika förslagen. I andra fall än de nu nämnda, dvs. främst när föreningenupplåter bostadsrätt vid nyproduktion av föreningens fastighet eller när enfastighet står tom efter en ombyggnad, är föreningen inte bunden av någralagregler om medlemskap. I dessa fall sker medlemsantagningen och upplåtelsennormalt i ett sammanhang efter det att en viss lägenhet anvisats denbostadssökande eller utvalts av föreningen. Inom HSB, och SverigesBostadsrättsföreningars () tillämpas därvidturordningsregler som är kopplade till ett bosparande. Den inträdessökande kanäven ha blivit anvisad viss lägenhet genom den kommunala bostadsförmedlingen.Det kan givetvis ocksä förekomma att ett antal personer sluter sig samman i enbostadsrättsförening för produktion eller inköp av en fastighet och attmedlemskap endast beviljas personer inom en viss krets. Detta tillvägagångssätttorde dock vara mindre vanligt Ett vanligt tillvägagångssätt är emellertid atten byggmästare eller ett byggföreuig tar initiativ till föreningsbildningenoch att medlemmama rekryteras bland allmänheten, genom bostadsförmedling ellerpå annat sätt Några större olägenheter med föreningamas möjligheter attvid upplåtelse av bostadsrätt efter nyproduktion och ombyggnad bestämma medlemskretsen på det beskrivna sättet torde inte kunna påvisas. Jag har därför inte föravsikt att föreslå några genomgripande förändringar av principema för medlems antagning i dessa fall. I ett par avseenden, som inte har berörts av utred ningen, anser jag dock att en justering bör göras. Det gäller när nägon anvisas g j bostadsrättgenom bostadsförmedling med stöd av lagen (1987:1274) om kommunalbostadsanvisningsrätt Till den frågan återkommer jag i avsnitt 2.4,4, Detgäller också när någon har tecknat ett s,k, förhandsavtal. Denna fråga tar jagupp i avsnitt 2,6.6. Som lagrådet uttalat isina kommentarer till 4 kap. 6 § det remitterade förslaget till bostadsrättslaginnebär vad jag nu sagt att i de simationer som faller utanför mina häraviserade förslag ett beslut om inträde i en bostadsrättsförening inte medförnägon skyldighet för bostadsrättsföreningen att medge den tilltänktaupplåtelsen. Det innebär visserligen som lagrådet påpekat att man inte ger densom anmält inbsse för en tilltänkt bostadsrättslägenhet och som också antagitssom medlem i föreningen nägon lagreglerad ovillkorlig rätt att få enbostadsrätt upplåten till sig. Enligt min uppfatming utgör denna brist dockknappast något problem i praktiken. Detta förhållande i kombination med attdet är svårt att ska en enkel reglering som tar sikte just pä dessa fall göratt jag inte är beredd att utvidga mitt förslag såvitt gäller avgränsningen avrätten till upplåtelse av en bostadsrätt. Uttedningen har föreslagitatt medlemskapsreglema redaktionellt samlas i det särskilda kapitiet omföreningsrättsliga bestämmelser i den nya lagen (8 kap, i uttedningsförslaget).Enligt min mening är reglema om medlemskap dock så centrala an de lämpligen börbrytas ut till ett särskilt kapitel (2 kap.). Prop,1990/91:92 Mittförslag: Sädana stadgevillkor för medlemskap skall vara utan verkan som innebäratt endast personer med visst medborgarskap, viss inkomst eller vissförmögenhet kan beviljas inträde i en förening. Detsamma skall gälla villkor iövrigt som med hänsyn till sitt innehåll eller på annat sätt är oskäliga motden som vill vmna inträde i föreningen eller överlåta sin bostadsrätt. Vidare behälls denuvarande bestämmelsema att vissa hembuds-liknande villkor för medlemskap ärutan verkan. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Deflesta remissinstanser, bl.a. hovrätten för och Stockholmstingsrätt, tillstyrker förslaget. () ser medtillfredsställelse på att oskäliga villkor skall vara utan verkan.Bostadsdomstolen, som också tillstyrker förslaget, anser att det vorevärdefullt för rättstillämpningen om oskälighetsfallen närmare utvecklades imotiven. Skälen för mitt förslag:En bostadsrättsförening har stor frihet att i stadgama ställa upp olika villkorför medlemskap. Ett exempel på ett vanligt sådant villkor är att medlemmenockså skall tillhöra någon annan samman-sluming än bostadsrättsföreningen. InomHSB är det sålunda obligatoriskt för medlemmarna i enbostadsrättsförening att ocksä tillhöra den regionala Prop. 1990/91: 92HSB-föreningen. Andra villkor som förekommer i praktiken gäller inkomst-elleråldersgränser. Exempel finns ocksä på att medlemmama skall tillhöra en vissyrkeskategori eller vara mantalsskrivna. på_visi_OTL Särskilt i äldrebostadsrättsföreningar förekommer det villkor om att medlemmama måste varasvenska medborgare. Det förekommer också villkor som begränsar juridiskapersoners rätt till inttUde i föreningen (se vidare avsnitt 2.4.2). Vidare hardet blivit vanligt med särskilda åldersgränser för medlemmar ibostadsrättsföreningar som innehar för äldre. Slutligen bör nämnasatt det är tillåtet för en bostadsrättsförening att ställa upp särskildavillkor om prisföreskrifter som skall iakttas av en förvärvare för attmedlemskap skall kunna beviljas. Däremot är sädana hembudsliknande villkor förmedlemskap utan verkan som innebär att den till vilken en bostadsrätt övergårskall utses av någon annan än bostadsrättshavaren eller godkännas i annanordning än vad som gäller för inttäde i en bostadsrättsförening (11 a § BRL;jfr 14 § BRL), Utredningenhar föreslagit att sädana villkor som hänför sig till krav på visstmedborgarskap eller viss inkomst eller som i övrigt kan anses oskäliga skallvara utan verkan. SåsomUttedningen konstaterat finns det inte något förbud för utlänningar att här iriket förvärva bostadsrätt. Den enda restriktion som finns är att det enligtlagen (1982:618) om utiändska förvärv av fast egendom m,m. krävs tillständ föratt en bostadsrättsförening skall få förvärva fast egendom m.m., om föreningenhar till huvudsakligt syfte att bereda fiitidsbostäder åt sina medlemmar (se 1§ första stycket jämförd med 3 § första stycket 5 och andra stycket lagen(1982:618) om utiändska förvärv av svenska företag m.m.). Styrelseledamöter ochstyrelsesupplcanter samt firmatecknare behöver inte enligt 56 § BRL varasvenska medborgare, en regel som för bostadsrättsföreningarna varit merliberal än vad som tidigare gällt inom associationsrätten i övrigt öfr prop.1989/90:160, 1990/91:LU11, rskr, 42), Det kan i sammanhanget dock finnas skälatt erinra om att en bostadsrättsförening har möjlighet att vägra inttäde, omföreningen skäligen inte kan godta en förvärvare som bostadsrättshavare (se 11§ BRL). Denna möjlighet torde en förening kunna begagna sig av i vissa fall,när en förvärvare är bosatt utomlands och inte annat än sporadiskt kommer attbo i bostadsrättslägenheten (jfr bostadsdomstolens beslut RBD 11:79). Någotskäl för att en bostadsrättsförening skall kunna ta in villkor i sina stadgarom svenskt eller annat medborgarskap som fömtsätming för medlemskap kan jaginte finna.