prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Idet fria och frivilliga folkbildningsarbetet finns goda möjligheter att nå utmed kunskaper till breda folkgmpper. Inom den verksamhet som bedrivs avstudieförbund och av folkhögskolor förekommer också, på många håll i landet,kurser som syftar till att ge deltagarna ökade kunskaper och engagemang imiljöfrågor. anordnar studiecirklar med inriktning mot miljöfrågor och etttrettiotal av landets 128 folkhögskolor anordnar kortare eller längre kursermed miljöstudier utifrån olika perspektiv. Med en utvidgad samhällsdebatt ochen ökad fokusering på miljöfrågor i vid bemärkelse kommer folkbildningen medstor sannolikhet att ytterligare förstärka sitt utbud inom miljöområdet. 11.3 Miljöfrågorna i den grundläggande högskoleutbildningen Regeringensställningstaganden och förslag: Miljöfrågoraa ges en ökad vikt i allgmndläggande högskoleutbildning. Särskilda fortbildnings- och utvecklingsinsatserför lärare inom högskolan genomförs. Det fortsatta arbetet följs aktivt genomen särskild referensgmpp. Vid den påbörjade översynen av linjestmkturen inomcivilingenjörsutbildningen beaktas miljöfrågoraas betydelse särskilt. UHÄs förslag: Överensstämmerdelvis med regeringens förslag. UHÄ har föreslagit dels att högskolelagensandra paragraf om högskoleutbildningens mål skall kompletteras medföreskriften att all högskoleutbildning skall "främja miljömedvetandetoch förståelsen för människans roll i det globala ekologiska systemet",dels att orienterande miljöutbildning bör ges till alla högskolestuderande,dels att miljöinriktningar bör ges på den matematisk-naturvetenskapliga linjenpå fem orter i landet och dels att fortbildning och vidareutbildning av olikalärarkategorier och speciella yrkeskategorier ökas till omfattning ochnationell spridning. UHÄ har särskilt redovisat förslag till orienterandeutbildning samt fortbildning och vidareutbildning vad gäller avfallsområdet. Regeringens överväganden:Åtskilliga insatser har gjorts på skilda håll inom högskolan under de senasteåren för att stärka miljöfrågomas ställ- ning i utbildningen, bådeorganisatoriskt och innehållsligt. 1990/91:90 det ärangeläget att framhålla detta är det regeringens uppfattning att strävan måstevara att komma längre än vad som skett. Regeringenhar inte funnit skäl att föreslå en förändring av högskolelagen. Målet bördock vara att miljöfrågorna behandlas i samtliga högskoleutbildningar, samtatt detta för varje enskild utbildning sker i sådan omfattning och med sådaninriktning som motiveras av den verksamhet utbildningen förbereder för. Dennärmare utformningen av detta ankommer inte på riksdag eller regering attbestämma om. Frågor om utbildningens mera konkreta innehåll avgörs inom deenskilda högskolorna genom de lokala utbildningsplanerna, UHÄ har i sittförslag fömtsatt att de ansvariga för varje enskild utbildningslinje beaktarbehovet av gmndläggande miljöutbildning med en miniminivå motsvarande 3-5poäng. Enligt vad UHÄ redovisat är omfattningen avmiljöinslag i de naturvetenskapliga utbildningama oftast långt mer än 5 poäng,medan civilingenjörsutbildningen närmar sig detta mål och miljöutbildningeninom det ekonomiska och administrativa området betecknas som oftast mycketsvag. UHÄsuppfattning att en omfattning av miljöstoffet svarande mot 3 5 poäng för allutbildning bör uppnås kan enligt regeringens mening vara en rimlig minsta ambitionsnivåvid högskoloraas fortsatta arbete. En formulering av målet i poäng på dettasätt får dock inte innebära att miljöfrågorna behandlas som något avskilt fråndet övriga iimehållet, utan miljöstoffet måste - som också UHÄ betonat -integreras i den ordinarie utbildningen. I stor utsträckning bör dettainnebära att insikten om och hänsynen till miljöfömtsättningar ochmiljökonsekvenser av olika slag tillförs själva de gmndläggande aspektema avrespektive ämnesområde. Attåstadkomma detta är en betydligt mera krävande uppgift för högskolan än attbehandla miljöfrågorna som fristående, isolerade moment som enkelt kan fogastill redan existerande utbildningar. Om denna uppgift skall kunna genomförasbehövs ett kraftfullt stöd till breda lärargmpper inom högskolan, genomfortbildning och genom möjligheter till utvecklingsarbete, utveckling avläromedel osv. Regeringen föreslår (kapitel 21) att medel för att stimuleratill sådana åtgärder med ändring av vad som föreslagits i prop. 1990/91:100bil. 10 - ställs till UHÄs förfogande som en särskild anslagspost under åttondehuvudtitelns anslag D 10. Lokala och individuella linjer samt friståendekurser. För detta ändamål beräknas 4 milj, kr, för vartdera /92och 1992/93 genom dels en omfördelning inom anslagets ram om 2 milj. kr., delsen motsvarande minskning om 2 milj, kr. av anslaget D 5, Utbildning förtekniska yrken. Frågan om medelsbehov för tiden /93 får tas upp ibudgetarbetet inför perioden /94 - 1995/96, Föratt aktivt följa det fortsatta arbetet med dessa frågor avser regering en att uppdra åt UHÄ att tillkalla en särskild referensgmpp. Denna gmpp bör då också bidra till bedömningen av vilka åtgärder som i första hand bör prioriteras. UHÄ har för sin del framhållit att behovet att utveckla kurser och kursmoment är störst inom de ekonomiska och administrativa utbildningama, de tekniska utbildningarna och läramtbildningama. När översyn under denärmaste åren sker av högskoleutbildning på olika områden bör de miljösynpunkterregeringen här tagit upp beaktas, 1 enlighet med vad utbildningsministernanfört i föregående års budgetproposition (prop, 1989/90:100 bil. 10 s. 225)kommer detta att ske vid den pågående översynen av linjestmkturen inomcivilingenjörsutbildningen. 11.3.2Utbildnings- och forskningsinsatser inom avfallsområdet Regeringensställningstagande: Avfalls- och återvinningsfrågoma utgör en del av den samlademiljöproblematiken och och bör behandlas i sammanhang med denna. Det är särskiltviktigt att avfalls-och återvinningsfrågor blir en del av den gmndläggandetekniska högskoleutbildningen, såväl den konstmktions- som den produktionsinriktade. UHÄsförslag: Överensstämmer vad gäller perspektivet på utbildningen med regeringensställningstagande. UHÄ föreslår dämtöver en förstärkning av resursema förmiljöforskning och forskamtbildning fr, o, m, /92 med 4 milj.kr. Regeringensöverväganden: Ökade utbildningsinsatser behövs för att åstadkomma en bättrehantering av avfalls- och återvinningsfrågoma. Även om t. ex. källsortering ochsaneringsinsatser är nödvändiga räcker de endast till för att ta hand om enökande avfallsmängd. Om avfallsfrågoma i längden skall bemästras måsteavfallsmängden reduceras och miljöfarligheten hos avfallet minskas. Detta kanendast ske genom att avfallsproblematiken effektivt kommer in redan vid dentekniska och ekonomiska produkt- och processutvecklingen. För att detta skallbli möjligt måste avfalls- och återvinningsfrågoma bli ett naturligt,gmndläggande inslag i framför allt den samlade tekniska utbildningen. Stöd sådan utveckling bör ges inom ramen för de särskilda insatser regeringennyss föreslagit. Efterförslag forskningsproposition har beslutat om resursertill forskning för ett avfallssnålt samhälle med sammanlagt 87 milj. kr. underen treårsperiod fr, o, m. /91, Forskningen skall avse delsmiljövänlig produktutveckling, dels avfallshantering. Ett särskilt programrådsom skall hantera stödet har inrättats. Frågan om formerna för det fortsattastödet till sådan forskning kommer att beredas i budgetarbetet inför perioden1993/94-1995/96, Regeringensförslag: Antalet antagningsplatser på miljö- och hälsoskyddslinjen viduniversitetet i utökas från 62 till 90 fr, o. m. /92. UHÄs förslag: Antaletantagningsplatser på linjen utökas till 92 och linjen föriängs från tre fr. o. m. /92, 14 1990/91. Regeringensöverväganden: Den ökande efterfrågan på miljöutbildadspecialistpersonal inte minst en i och för sig glädjande ökning avefterfrågan från industrins sida - har lett till en påtaglig brist på bl,a, miljö- och hälsoskyddsinspektörer. Genom beslut av regeringen har medelanvisats för anordnande av särskilda kompletteringskurser inom miljö- ochhälsoskyddsområdet under budgetåren 1989/90 och 1990/91, Beslut bör nu tas ommiljö- och hälsoskyddslinjens mera långsiktiga dimensionering. Genom UHÄs utredning harett omfattande underlag för bedömningen av miljö- och hälsoskyddslinjensdimensionering redovisats. Regeringen ansluter sig till UHÄs bedömning ochföreslår att antalet antagningsplatser på miljö- och hälsoskyddslinjen viduniversitetet i utökas till 90 fr,o.m. Medel för dennautökning bör ställas till förfogande genom omprioritering av givna resurser.Med hänsyn till de särskilda förstärkningar av utbildningsutbudet vid universiteteti som genomförts , bedömer regeringen att detta kanske inom de ramar som står till förfogande. Regeringen föreslår(kapitel 21), med ändring av vad som föreslagits i prop. 1990/91:100 bil. 10,att anslaget D 5. Utbildning för tekniska yrken tillförs ytteriigare medel fördetta ändamål för /92 (-1- ). beräknasunder anslaget D 10. Lokala och individuella linjer samt fristående kurser enmotsvarande minskning av de medel som beräknats för i , UHÄhar vidare föreslagit att utbildningstiden för linjen förlängs från tre . Som skäl för förslaget har UHÄ hänvisat till de ökade behov som följerav lagstiftningens utveckling inom området och av den snabba tekniskautvecklingen, samt önskan att förstärka utbildningens naturvetenskapliga gmnd.En utökning av platsantalel på linjen måste dock enligt regeringens mening förnärvarande prioriteras högre än en förlängning av utbildningen, som regeringendärför inte är beredd att föreslå. 11.3.4Miljöinriktningar på den matematisk-naturvetenskapliga linjen Regeringensställningstagande: Frågan om inrättande av miljöinriktningar inom denmatematisk-naturvetenskapliga linjen prövas lokalt. UHÄs förslag:Miljöinriktningar på matematisk-naturvetenskaplig linje bör inrättas vid allauniversitet utom (med hänsyn till att miljö- ochhälsoskyddslinjen redan ges där). Förslag till utbildning med miljöprofil hartidigare utarbetats för agronom-, hortonom- och jägmästar-linjerna vidlantbruksuniversitetet. Enligt UHÄs mening bör även denmatematisk-naturvetenskapliga linjen ges en miljöinriktning, så att arbetsmarknadensframtida behov av miljökompetent personal med en bred naturvetenskapligutbildningsbakgmnd kan tillgodoses bättre. Särskilda stimulansmedel bör anvisasför initiering och utveckling av dessa inriktningar. Regeringens överväganden:Frågan om särskilda miljöinriktningar inom matematisk-naturvetenskapliga linjenskall enligt nu gällande ordning avgöras lokalt och bör därför prövas av deberörda högskolemyndigheterna inom ramen för tillgängliga resurser. Regeringenhar i proposition om en samlad näringspolitik för ökad tillväxt föreslagit attantalet nybörjarplatser på linjen utökas med 15 vid varje universitet, vilketkommer att ge dessa utökade möjligheter alt även pröva frågan om särskildamiljöinriktningar. Regeringensförslag: Den ettåriga kompletteringsutbildningen för naturvetare och teknikergenomförs under yttterligare fr. o. m. /92 med sammanlagt90 antagningsplatser . UHÄsförslag: Efter utvärdering av den bedrivna kompletteringsutbildningenövervägs att ge utbildningen under ytterligare något eller . Regeringensbedömning: Enligt regeringens bedömning finns det fortfarande behov avsärskilda åtgärder för att stärka rekryteringen till miljöområdet. Med ändringav vad som föreslagits i prop, 1990/91:100 bil. 10 föreslår regeringen (kapitel21) medel för detta ändamål för /92 (-1- ). Medlenbör ställas rill UHÄs förfogande under anslaget D 5. Utbildning för tekniskayrken, genom omprioritering av givna resurser. Därför beräknas enmotsvarande minskning av de medel som i prop, 1990/91:100 bil. 10 föreslagitsunder anslaget D 10, Lokala och individuella linjer samt fristående kurser. 12 Industrin och andra enskilda utsläppskällor Delokala effekterna av industrins utsläpp har länge varit uppenbara. Under senareår har en omvärdering av miljöproblemen börjat ske. Detta har till stor del sinförklaring i industrins miljöarbete, som lett till kraftigt minskade utsläpp avföroreningar till luft och vatten. Från att tidigare ha orsakats av lokalastörningskällor har miljöproblemen numera ofta sitt ursprung i mer storskaligoch komplex verksamhet; jord- och skogsbmk, energi- och trafiksystem samtsamhällets vamströmmar i en vidare mening. Genom ett i många styckenframgångsrikt arbete har utsläppen av förorenande ämnen från stora enskildaindustrianläggningar, kommunala reningsverk och energianläggningar,de s.k.punktkälloraa, fått minskad betydelse i jämförelse med andra samhällssektorersutsläpp. Ytterligare åtgärder krävs dock innan miljöproblemen kan sägas varalösta. Delfortsatta arbetet med industrins miljöproblem följer två huvud- linjer.Den ena är att fullfölja arbetet med att begränsa utsläppen från Prop.1990/91:90 tillverkningsprocesseraa till en nivå som inte ger upphov tillpåvisbar påverkan på hälsa och miljö. Den andra linjens mål är att begränsa ocheliminera miljöpåverkan från användning av varor inklusive den slutligahanteringen i avfallsledet. Detövergripande målet för det fortsatta arbetet med utsläppen från industrinsprocesser är att minska utsläppen till sådana nivåer att miljön ej tar skadaoch att hälsan inte påverkas. En sådan nivå bör vara möjlig att uppnå , åtminstone för de utsläpp vi känner till storlek ochmiljöeffekt. För detta arbete är miljöskyddslagen ett betydelsefullt instmment. Naturvårdsverkethar i sina aktionsprogram Hav 90, Luft 90 och Sötvatten 90 bl. a. redogjortför åtgärder som vidtagits och hur utsläppen till miljön minskat. Skogsindustrinhar minskat sina utsläpp av klorerad organisk substans. Dessautsläppsminskningar har i första hand uppnåtts genom förändringar iblekningsprocessen. Huvudsakligen är det användningen av blekkemikalier och dåfrämst klorgas som minskat. Förett tiotal år sedan uppgick skogsindustrins utsläpp av klorerad organisksubstans, mätt som totalt organiskt bunden klor (TOCI) till ca 3,5 5 kg perton producerad massa. minskades utsläppen till ca1,per ton producerad massa. uppgick utsläppen sammanlagt till ca11000 ton TOCI. 1den föregående miljöpolitiska propositionen (1987/1988:85) angav regeringen sommål att utsläppen av stabila organiska ämnen måste upphöra. För attbegränsa utsläppen till storleksordningen organiskt bunden klor per tonproducerad massa skulle åtgärder vara påbörjade före utgången av vidalla fabriker som tillverkar blekt kemisk pappersmassa. Vid de efterföljandeprövningama i , och vid överklaganden tillregeringen, har villkor med denna innebörd föreskrivits. Sju fabriker hardessutom ålagts att utreda möjligheten att minska utsläppen ned till 0,5 kgTOCI per ton massa. Industrinssatsning på teknisk utveckling har gjort det möjligt att begränsa utsläppen avklorerad organisk substans mer än vad som fömtsågs vid tiden årsmiljöpolitiska proposition. I stort sett alla sulfatfabriker kommer att habegränsat utsläppen till TOCI per ton massa redan till utgången av år1992. För sulfitfabrikerna kommer utsläppen att vara ca TOCI per tonmassa. Beräknat produktion motsvarar detta ett sammanlagt utsläpppå ca TOCI, Flera industrier har dessutom lyckats begränsa utsläppen ytterligare. Naturvårdsverkethar arbetat med ett handlingsprogram för att begränsa utsläppenav klorerade dioxiner och furaner. Genom olika åtgärder har utsläppen frånflera källor minskat markant. Av aktionsprogrammen framgår att skogsindustrinsutsläpp har minskat med medan utsläppen frånavfallsförbränningsanläggningaraa minskat med . Avaktionsprogrammen framgår vidare att utsläppen av metaller har minskat kraftigt. Utsläppen av kvicksilver har totalt sett minskat från ca 212 15ton i början av 1970-taIet till nuvarande . desiffror för de industriella utsläppen av kvicksilver är ca i börjanav 1970-taIet till nuvarande . frånsopförbränning beräknas minska från till år 1992.Utsläppen av arsenik från industrin har FrånRönnskärsverken har utsläppen av metaller minskat med upptill mellan år1985 och och från tre av totalt 13 stålverk underskriderstoftutsläppen per ton producerat stål. gör i Hav 90uppskattningen att utsläppen från samtliga stålverk skall underskrida 0,1 kgper ton producerat stål , Desvenska svavelutsläppen har totalt sett minskat med ,Utsläppen från el- och värmeproduktion har minskat med drygt70%, medan utsläppen från industriprocesser minskat med , Genomatt omfattande åtgärder vidtagits vid energianläggningar svararindustriprocessema för en ökande del av de kvarvarande svenska utsläppen avförsurande ämnen. Detta trots att också industriutsläppen minskat. Ungefär 40%av svavelutsläppen kommer från industrin. Dekommunala reningsverken byggdes ut kraftigt för atti första hand komma till rätta med lokala övergödningsproblem. Merpartenav reningsverken har både biologisk och kemisk rening. Nästan alla verkmed kemisk rening uppnår en 90 - 95 %-ig fosforreduktion. De åtgärder somhittills genomförts har enligt minskat de åriigafosfomtsläppen med ca och medytteriigare något lOO-tal ton fram . Fortfarandesaknar många reningsverk fullgod kvävereduktion. Den kväveavskiljning somuppstår vid biologisk rening uppgår normalt till . Försök med ytterligarekvävereduktion pågår vid ett drygt 50-tal reningsverk och en utbyggnad har ävenpåbörjats vid några av dem. Såsomredovisas i bilaga A, Hur mår ?, kvarstår många miljöproblem. Påtagligaexempel är försuraingen av sjöar och vattendrag, övergödningen av Östersjönsamt de ökande halteraa av stabila organiska ämnen i miljön. Vidare harkunskaperaa om utsläppens påverkan och effekter ökat och vi vet attutsläppen till miljön fortfarande ofta överskrider naturens toleransgränser ochförorsakar ohälsa. Föroreningarsom har sitt urspmng utanför gränser har också fått en ökandebetydelse för miljösituationen i vårt land. Av den totala belastningen påSverige kommer i många fall huvudparten från utlandet, bör därför iinteraationella sammanhang verka pådrivande för att få övriga ländersindustrieratt minska sina utsläpp. Detta kan bl, a, ske genom framtagning, utvecklingoch demonstration av ny miljöteknik, har i interaationella sammanhangåtagit sig att minska utsläppen av bl, a, kloror-ganiska föreningar, kväve,fosfor, kadmium och kvicksilver. Ett interaationellt pådrivande arbete motminskade utsläpp är viktigt för att den svenska industrins konkurrenskraft inteskall försvagas, 12.2 Åtgärder för att minska utsläppen från industrier Omprövningenligt miljöskyddslagen av miljöfarlig verksamhet Regeringensförslag: Miljöskyddslagen förtydligas och kompletteras så att det klart framgåratt utövaren av en miljöfarlig verksamhet är ansvarig för att ta fram detunderlag som behövs i ett omprövningsärende. Regeringensställningstagande: ges i uppdrag att upprätta och genomföraett tioårigt program för översyn av industrins utsläppsvillkor i syfte att tillår 2000 minska utsläppen ned till sådana nivåer att miljön inte tar skada. Naturvårdsverketsförslag: Av aktionsprogram framgår att det finns behov av enutökad omprövning. Deåtgärder som föreslås bör enligt verket genomföras inom ramen för pågåendeprövnings- och tillsynsarbete enligt miljöskyddslagen. Miljöavgiftsutredningensförslag: har i sitt slutbetänkande förordat en merfrekvent prövning och en ökad omprövning av tillstånd enligt miljöskyddslagensom ett medel för att minska utsläppen av svavel och kväveoxider. Remissinstanserna:Flera av de remissinstanser som yttrat sig över miljöavgiftsutredningensförslag och aktionsprogram har pekat på behovet av en ökadtakt i omprövningsarbetet. Kvalitetenoch ambitioneraa i miljöarbetet varierar mellan branscher och mellan dem somutövar den miljöfarliga verksamheten. Likartade anläggningar kan ha olikavillkor beroende på om deras verksamhet har prövats enligt miljöskyddslagen ochi så fall när den prövats. Det visar sig också att myndigheteraas bedömningarkan variera i olika delar av landet. Kunskaperaa om miljöskydd ochmedvetenheten om att verksamheten påverkar miljön varierar bland utövarna. Statistik som upprättatsav visar att det finns 2 300 tillståndspliktiga anläggningarsom inte har tillståndsprövats enligt miljöskyddslagen. Huvuddelen av dessautgörs emellertid av mindre verksamheter och sådana anläggningstyper som blevprövningspliktiga först efter införande av den nya miljöskyddsförordningen år1989. Dessutom finns det ca, 500 anläggningar med tillstånd där villkoren förverksamheten inte har omprövats . En av miljöskyddslagenshuvudprinciper är att utövaren av miljöfarlig verksamhet har eget ansvar bådeför sin verksamhet och för kontrollen av den. Tillsynsmyndighetemas arbete attutvärdera och bedöma företagens rapporter från egenkontrollen är av störstavikt för en effektiv tillsyn. Föratt nå målet, en ren processindustri , måste all verk- samhetomprövas utifrån de senaste kunskaperna och moderaaste meto- Prop.1990/91:90 dema. Detta bör göras - 2000, En samladbranschvis genomgång med utgångspunkt i de föroreningar som i dennaproposition utpekats som de viktigaste bör ge störst effekt. Regeringenavser att ge i uppdrag att utarbeta ett program för att inomen tioårsperiod ompröva villkoren enligt miljöskyddslagen för alla storapunktkällor. Programmet skall upprättas efter samråd med statens industriverksamt länsstyrelsema och bl, a, gmndas på de regionala miljöanalyserna. Vidarebör överläggningar ske med representanter för de aktuella branschema och deberörda kommunema när planen utarbetas. De ur miljösynpunkt viktigaste, liksomde mest eftersatta, branschema och anläggningarna skall om möjligt varaavklarade . Ansvaret för genomförandet av programmet bör så långtsom möjligt decentraliseras, 1samband med en sådan genomgång bör fördelningen mellan företagsinteraaåtgärder, t, ex, miljörevision och egenkontroll, och myndigheternas uppgiftergöras klarare. Branschvisa studier skulle också göra det lättare att stämma avvillkoren mot EGs krav. Måletför programmet skall enligt regeringens uppfattning vara att varjemiljöstörande anläggning skall ha moderna och ändamålsenliga villkor och attutsläppen till början av 2 000-taIet skall ha nått sådana nivåer att miljöninte tar skada och hälsan inte påverkas. För att klarlägga vid vilken nivåmiljön inte påverkas krävs i många fall ytterligare forskning. Vidöversynen av en viss bransch skall enligt regeringens uppfattning stor viktläggas vid de företag som har: Stora utsläpp av föroreningar särskilt sådana där tydliga miljömål satts upp; utsläpp till känsligarecipienter; gamla tillstånd eller villkor, Ivissa fall kan ny teknik för mätning av en förorening, eller annan störaingmedföra att verksamheter kan kontrolleras bättre. Det är angeläget attomprövning av villkoren sker också i sådana fall. Vidprövning skall de lokala miljöförhållandena och företagens produktionsförhållandenbeaktas. Ännu inte genomförda produktionsåtgärder m.m. som ett företag fattatbeslut om skall också beaktas. Vidare skall hänsyn tas till vad som är teknisktmöjligt och ekonomiskt rimligt. Densvenska integrerade miljöskyddsmodellen för tillstånd och tillsyn ger godamöjligheter till återkoppling och information. Enligt förslag i 1988 årsmiljöpolitika proposition har företagens egenkontroll förstärkts för attunderlätta ett mer effektivt myndighetsarbete. Den årliga somde tillståndspliktiga företagen måste avlämna kan ge förbättringar i det inlemamiljöarbetet. Miljörevision är ett verktyg som företagen kan använda för attfå bättre kontroll över sin miljöfarliga verksamhet. Ansvarsfördelningen mellanden yttre myndighetstillsynen och den interna miljörevisionen måste dock varahelt klar. Detär också viktigt att såväl tillståndsgivningen som tillsynen fungerar rättvist, så att resultatet av ett ambitiösare miljöskyddsarbete inte blir hårdare pålagor, med risk att det ur företagens synvinkel blir fördelaktiga- 215 reatt inte gå under villkorsgränsema. En balans mellan villkor, tillsyn, Prop. 1990/91:90 egenkontroll, utsläppstyp och recipientens tillstånd måsteeftersträvas för största "miljöeffektivitet".