prop · GE0377 · 1990-12-31 00:00:00 — Men det bör betonas att det Skr.1990/91: 77 rör sig om spekulationer. Man får inte förlora proportionerna. Dekrafter som verkar återhållande på benägenheten att utvandra - bundenheten tillhemlandet genom språk, kultur, familjeband etc. är starka. Detmåste också ligga i allas intresse att den arbetskraft som behövs för återuppbyggnadenoch omläggningen av ekonomin i de tidigare centralt styrda länderna kan stannakvar. Därför måste största vikt läggas vid insatser som kan förebygga enomfattande utvandring. Dendebatt som förts i medierna illusterar vikten av att detinternationella samfundet gemensamt angriper grundorsakerna till varförmänniskor flyr/migrerar t.ex. genom utvecklingsinsatser i ursprungsländerna.Vår solidaritet med utsatta människor kräver att flykting- och migrationsfrågornaplaceras högt på dagordningen i alla de sammanhang där flykt eller migration bliren följd av passivitet inför grundorsakerna. Just dessa frågor är nu föremålför utredningen (A 1990:05) rörande en sammanhållen flykting- och immigrationspolitik,något som har väckt både uppmärksamhet och efterföljd internationellt. Dettaarbete kommenteras närmare i avsnitt VII. Ensärskild arbetsgrupp har bildats inom med representanter fbrutrikes- och arbetsmarknadsdepartementen. Den har till uppgift att följa ochbedöma utvecklingen i Öst med avseende pä invandring. Denekonomiska krisen i är alltså djup. Unionens politiska framtidär osäker. utveckling är naturiigtvis av stor betydelse för omvärlden.1 många internationella fora diskuteras vad som kan göras. deltaraktivt i dessa diskussioner. Samtidigtstärks de bilaterala kontakterna med och särskilt med debaltiska republikerna. Näringslivet, folkrörelser och universitet harengagerat sig aktivt i detta arbete. Regeringen har inlett ett samarbete somsyftar till ökad kontakt och aktiv kunskapsöverföring på en lång rad områden.Ett praktikprogram för ungdomar från de baltiska republikerna har inrättats.Vidare har regeringen beslutat att ge bidrag via frivilligorganisationer förlivsmedelstransporter. Frånsvensk sida finns det alltså ett aktivt deltagande i det internationellasamarbetet. Av särskild vikt är här den ministerkonferens om Öst-Väst-migrationi regi som, med som värd. skall hållas i i januari 1991.Frågan uppmärksammades även inom den europeiska säkerhets- och samarbetskonferensen(ESK) vid dess möte i . Detviktigaste är alltså att arbeta för en ordning som gör det möjligt för människornai de berörda länderna att kunna stanna kvar. Ändå kommer säkert personer fränSovjetunionen och från att söka sig till Väst för attsöka arbete. De är hänvisade till att söka asyl, eftersom det i de flestaländer i liksom hos oss - saknas möjligheter tillarbetskraftsinvandring annat än i mycket begränsad omfattning. Regeringenavser inte att göra avsteg från tillämpningen av gällande utlänningslagstiftning sominnebär att arbetstillstånd skall föreligga före Skr. 1990/91:77 inresanför dem som vill invandra. Asylskall förbehållas den som är flykting enligt eller som iövrigt har starka skyddsbehov. En prövning av asylbehovet måste alltid görasindividuellt. Mot bakgrund av den positiva utvecklingen mot demokrati ochrespekt för mänskliga rättigheter i och iSovjetunionen, bör man kunna anta att endast få sökande från dessa länder hartillräckliga skäl att få stanna i . De allra flesta sökande från dessaländer kommer, såvitt det nu kan bedömas, efter en individuell prövning, attkunna sändas tillbaka till hemlandet. Regeringenföljer med stor uppmärksamhet utvecklingen i och i Central- ochÖsteuropa. Det finns en beredskap för den händelse utvecklingen skulle visatecken på ökad invandring. () har huvudansvaret på denstatliga sidan för att mottagandet av asylsökande och flyktingar fungerar.Detta gäller även i kris och i krig, även om man då kan behöva använda heltandra samverkansformer än normalt. Invandrarverketoch polisen kan snabbt sätta in resurser där de bäst behövs tor att klara avutredning och beslut i tillstånds- och asylärenden liksom för att kunna avvisadem som fått avslag på ansökan om uppehållstillstånd. Detkommunala flyktingmottagandet har lett till att huvuddelen av kommuneridag har erfarenhet av att ta emot flyktingar, ett faktum som självfalletförstärker vår beredskap. Detär alltid svårt att förutsäga in- och utvandring. Detta gäller såväl de ickereglerade flyttningarna inom som invandringen från utomeuropeiskaländer av framförallt flyktingar. Den nya situationen i Central-och ,närmande till EG och fortsatt politisk oro i stora delar av världengör det svårt att bedöma utvecklingen även på kort sikt. Närdet gäller flyttningarna inom har det tidigare omfattandeinvandringsöverskottet från ersatts av ett jämnviktsläge med ungefär likastor in- som utvandring av finska medborgare. Det finns ingen anledning att räkna med någon större förändring i detta förhållande. hardäremot tagit emot en väsentligt ökad invandring från och delvisäven från . Många av dessa personer tycks emellertid ha återutvandratefter en relativt kort tids vistelse i och det är möjligt att denrelativt omfattande invandringen från 1990 kommer att blien parentes. Men man kan inte utesluta en fortsatt invandring från underbörjan av . Denna kommer att vara starkt konjunkturberoende. kan inom några årbli en del av en fri västeuropeisk arbetsmark nad, antingen som en följd av ett s.k. om rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer eller genom att blir medlem av EG. Den inom-europeiska arbetskraftsrörligheten kommer att vara i viss ut sträckning konjunkturbetingad. men antagligen inte i samma grad som 12 Det är osäkert hur omfattande röriigheten kan bli. Skr.1990/91:77 men genomförda analyser tyder på att den blir relativt begränsad. Antaletpersoner i liksom i andra världsdelar som vill utvandra tillVäst, inklusive , kommer att förmodligen varamycket stort. Hur omfattande utvandringen i realiteten blir kommer i hög grad attbestämmas av hur man genom internationellt samarbete kan bidra till attundanröja de grundläggande problem som ligger bakom de storaflyttningsrörelserna. Detär förmodligen realistiskt att framöver räkna med ett fortsatt betydandeinvandringstryck från länder utanför . Man kan naturligtvis inte uteslutamycket omfattande flyttningsrörelser, t.ex. som en följd av utvecklingen iSovjetunionen. Menlika lite som det var möjligt att förutse att skullebli ett dominerande utvandringsland för invandringen till , är det i dagmöjligt att säga varifrån eventuella nya stora invandringsvågor kan komma. Detär emellertid regeringens ambition att söka förbättra förmågan att analyseraoch bedöma skeenden i vår omvärld utifrån ett migrationsper-spektiv. En sådan ökadberedskap bör som ett syfte ha att ge större möjligheter än att isamverkan med andra länder tidigt reagera med åtgärder som kan förebyggaflyttningsrörelser i fall där detta är möjligt och lämpligt. II Invandringen till /90 Denutomnordiska invandringen till består numera sedan 5- till mycketstor del av flyktingar eller personer som får bosätta sig här av flyktingliknandeeller humanitära skäl. Blandde utomnordiska invandrarna finns också nära anhöriga till redan här bosattapersoner, s. k. anknytningsfall. I mänga fall är det inte fråga om tidigaresplittrade familjer utan om nybildade sådana, dvs. personer som gifter sig med(eller börjar sammanbo med) en i bosatt person som kan vara en inföddsvensk eller en som har invandrat tidigare. Denutomnordiska arbetskraftsinvandringen har uppgått till endastett par hundra personer . Invandringenav utländska medborgare till uppgår preliminärt till54000 personer, vilket är mindre än året innan. Utvandringen har däremot ökatoch uppgår till 16000 personer (året innan utvandrade 13 000), något som berorpå att invandrade norska och danska medborgare flyttar tillbaka.Invandringsöverskottet har således minskat i förhållande . Utvecklingen framgår av följande tabell (siffrorna är avrundade och uppgifterna för preliminära): 13 Invandringen av utländskamedborgare aren 1980-1990 (tusental) Skr. 1 990/9 1:77 _ 7 -1 .tniii I tabellen anges antalet under aren insandrade och k\rkol)oktörda utländskamedborgare. Tabelluppgilterna i a\snitt 6. Enskilt tillresta as>lsökande. a\ser däremotmeddelade upiteliallsiillsiand. De olika tabellerna är därför inte sinsemellan jämförbara. In- och utvandringen av finska medborgare är 1990 var av ungefär samma omfattning som året innanoch resultatet blev en nettoutvandring av ca 1 300 personer. Stora förändringar haremellertid skett med flyttningarna i förhallandetill och . Framförallt från har det skett en omfattande invandring desenaste två åren. Denna verkar nu avta. Återutvandringenav nordbor har ökat starkt soin ett resultat a\ denstora invandringen . Nettoinvandring.n av nordbor blev därför ca 4000 personer, en minskning med mer än hälften jämfört med aretinnan. Uppehålls- och arbetstillstånd av rena arbetsmarknadsskäl beviljas i princip bara om arbetskraftsbehovetinte kan tillgodoses inom . (Budgetåret1989/90 gavs 186 sådana tillstånd). Det kan gällat.ex. nyckelfunktioner inom näringslivetoch anställningar som utgör ett led i internationellt utbyte. Dessutombeviljas tillfälliga arbetstillstånd för exempelvismontörer, vikarierande läkare, artister och idrottsmän. .Även friayrkesutövare och egna företagare kan fåbosätta sig här om de uppfyller vissa krav. Tillstånd beviljas numera vanligen av statens in\'andrarverkefter samråd med arbetsmarknadsverket ochefter hörande av arbetsmarknadens parter. Delegeringtill utlandsmyndighet förekommer i \ issa fall. Svensk praxis vad gällerinvandring av anhöriga till personer bosatta här är generös i jämförelse med mänga andra länders.Make/maka och samman boende, samt ogifta barn under 20 ärtill personer bosatta här. beviljas regelmässigt uppehållstillståndför bosättning i . Homosexuella förhållanden jämställs med heterosexuella. .Äktenskapmed minderåriga liksom månggifte ger däremot inte rätttill bosättning här. Enordning med uppskjuten invandringsprövning under i princip Skr. 1990/91:77 tillämpas när det gäller ingångna äktenskap eller samboförhållanden.Om förhållandet upphör före tvåårsperiodens utgång tar man hänsyn till samtligaomständigheter i ärendet när man bedömer om utlänningen ändå skall få stanna.Sådana omständigheter kan vara att utlänningen är väl etablerad i arbetslivet,att det finns barn i förhållandet, att utlänningen kan ha råkat i en utpressningliknandesituation eller löper risk att bli socialt utstött vid en avvisning tillhemlandet. Bådeensamstående förälder och föräldrapar kan under vissa forutsättningar fåbosätta sig hos barn i . Även andra anhöriga kan få bosätta sig här. Detkan gälla t. ex. "sista länk'", dvs. en person, undantagsvis flera,vars samtliga nära släktingar är bosatta i . Anhörigatill politiska flyktingar bedöms något generösare. Denövriga invandringen består huvudsakligen av personer som varit bosattahär och som återvänder till samt av personer som har svenskt påbrå. Vidprövning av ärenden för den som varit bosatt här tidigare tas bl.a. hänsyn tillden tidigare vistelsetiden i respektive utomlands. Svenskföddasom senare förlorat sitt svenska medborgarskap samt deras barn beviljasregelmässigt tillstånd. Liksomtidigare år är de på egen hand inresta personerna, som ansöker om asyl vidgränsen eller efter ankomsten till , mångdubbelt fler än kvotflyktingarna.Under /90 sökte ca 38 600 personer inkl. barnasyl. Budgetåret1988/89 var antalet asylsökande ca 19050. 1det följande redovisas de största nationsgrupperna som sökt asyl i ochsom fått uppehållstillstånd som flyktingar eller därmed jämställda.Uppehållstillstånden omfattar även flyktingar som överförts till genomflyktingkvoten. De kan dessutom avse beslut i fråga orn asylansökningar somlämnats in tidigare budgetår. Siffrorna är avrundade. Under budgetåret1989/90 beviljades sammanlagt ca 17 850 personer uppehållstillstånd enligt 3kap. 1 § utlänningslagen (1989:529) (konven-tionsflyktingar, krigsvägrare) samtenligt 2 kap. 4§ andra punkten (humanitära skäl). Uppehållstillståndenfördelar sig enligt följande: Bä 1988/89 Bå 1989/90 De faclo-flyktingarHumanitära skäl Tillfälligt ändrad asylpraxis Härtill kommer anhöriga tillflyktingar och därmed jämställda personer, vilka inrest tillsammans med eller inära anslutning till dessa och som i bidragshänseende jämställts med dem.Antalet sådana anhöriga som fick uppehållstillstånd uppgick /89 till4 375 och /90 till 5 652 personer. Den utomnordiskainvandringen till under budgetåren 1988/89 och 1989/90 (vuxna och bam)framgår av följande tabell, som även redovisar grunderna föruppehållstillstånden. Skäl Bå 1988/89 Bå 1989/90 Skr. 7.Organiserad överföring av flyktingar (flyktingkvoten) Sedanår 1950 har haft ett av beslutat system för kollektiv överföringav flyktingar genom s.k. flyktingkvoter. har kvoten varitgenerell (dvs. icke nationalitetsbestämd) och uppgår till ca 1250personer . Kvotenskall användas för uttagning av flyktingar eller andra personer som befinnersig i en särskilt utsatt situation och/eller för att ta hand om fall där UNHCRhar särskilda svårigheter att finna ett lämpligt placeringsland. Det börnämnas att den svenska kvoten inte är begränsad till flyktingar i ordetsformella bemärkelse. Den kan nämligen också användas för personer, som ärförföljda och befinner sig i fara, men ännu inte kunnat lämna sitt land. Kvotenhar också använts för att utverka frigivning och utresa för personer som hållssom politiska fångar i sina hemländer. För dessa kategorier har kvoten bl. a.använts för länder som , , och samt sedan år 1988även . Enmindre del av kvoten används för handikappade och, , krigsskadadeflyktingar samt tortyroffer. Kvotenfastställs budgetårsvis av regeringen. Antalet faktiskt överförda flyktingarvarierar , eftersom uttagningsbeslut inte alltid kanföljas av utresa från det land där vederbörande vistas. SIVhar ansvaret för uttagning och överföring av flyktingar till . Uttagningkan ske genom delegationsresor till flyktingläger i olika länder eller genomatt UNHCR eller svensk utlandsmyndighet för presenterar enskilda fall sombehöver en i tredje land (s. k. dossiemttag-ning). Ärenden kan ocksåinitieras på ansökan av flyktingar eller någon organisation i . UNHCRsönskemål avseende de svenska insatserna presenteras två gånger för SIVoch motsvarande organ i de övriga nordiska länderna gemensamt. Dessa organsamråder också sinsemellan om uttagnings- och mottagningsfrågorna. Från ochmed samråder regeringama regelmässigt i policyfrågor. Flertaletenskilda uttag-ningar sker i samråd med UNHCR. Undantag är uttagning avpersoner som fortfarande befinner sig i hemlandet. Svenska utlandsmyndigheter ombesörjermycket av det praktiska arbetet i samband med resan till , ofta isamarbete med (lOM). Vidsitt beslut om flyktingkvoten för /91 angav regering- 17 2 1990/91. Rättelse: S.24 rad 15 står: särskilt Rättat till: utvecklad. S. 32 rad 12 nedifrån står: ant Rättattill: antagna - - - om enatt uttagning i första hand bör ske i länder i sydvästra och mellersta ,och samt från . Dämtöver får i enstaka fallflyktingar föras över från övriga delar av världen. skall, tillsammansmed andra länder i , även i fortsättningen stödja FNs försök att finnaen långsiktig lösning på det indokinesis-ka flyktingproblemet, inom ramen förden s. k. CPA-planen. Som redan nämnts kommer att ha uppfyllt sittåtagande för denna plan redan under /91. Vidare angav regeringen isitt kvotbeslut för /91 att, inom ramen för de ca 50 platser somavsatts för handikappade, särskild uppmärksamhet bör ges åt tortyroffer. Under /90överfördes 1 175 kvotflyktingar till , vilket är något färre änföregående budgetår. Däremot är antalet beviljade inresetillstånd I 324. Uttagningen från Asienomfattade främst flyktingar från (445, varav 104 s. k. båtflyktingar),(234) och (172). Från har uttagning skett främst från ElSalvador (185), (75) och (26). Antalet iranskakvotflyktingar under /90 var avsevärt lägre än närmastföregående budgetår. Av de 234 iranska kvotflyktingarna överfördes flertaletfrån , och . Från och togs 183 iranier och152 irakier emot. Flyktingkvotenssammansättning under /90 Totalt har 36 handikappadeflyktingar under budgetåret överförts inom ramen för kvoten. De kom i förstahand från (17) och (13) samt några enstaka från ,, och Rumäni- en.Åtskilliga har vårdats på i Skr.1990/91:77 ping. Kostnadernaför den organiserade överföringen av flyktingar /90 uppgick till8,3 milj.kr. SIVkan lämna ett behovsprövat bidrag när anhöriga till flyktingar som är bosatta iSverige skall resa hit. Detta sker med stöd av förordningen (1984:936) ombidrag till flyktingar för kostnader för anhörigresor. De anhöriga som omfattasär maka/make och ogifta bam under . Bidrag får även lämnas för andraanhöriga om synnerliga skäl föreligger. Närbeslut om bidrag fattats ordnas resorna hit på samma sätt som för kvotflyktingar,dvs. genom svensk utlandsmyndighet eller lOM. /90 beviljades 329 ansökningar avseende resor för 1 203personer. De anhöriga kom främst från (504), (292), (124),(76) och (61). Antalet avslagna ansökningar var ca 260. III Invandrarpolitiken (integrationsfrågor) 1. Inledning Detfinns mycket positivt att peka på vad gäller invandrarnas integration i detsvenska samhället. har kunnat ta emot ett relativt settmycket stort antal invandrare från praktiskt taget hela världen. Detta harkunnat ske utan att det lett till allvarlig polarisering av samhällsdebattenpå det sätt som blivit fallet i en del andra länder i . Ävenom det positiva alltså dominerar bilden, finns det emellertid brister som måsteuppmärksammas. Invandrare har t. ex. en högre arbetslöshet, bor ofta sämre ochdet förekommer att de utsätts för etnisk diskriminering på arbetsmarknaden.Under år 1990 har en rad attentat riktats mot flyktingförläggningar mnt om ilandet. Invandrarfientliga flygblad har spridits på arbetsplatser och i skolor. Sverigeskall enligt beslut föra en invandrarpolitik sammanfattad i begreppenjämlikhet, valfrihet och samverkan. För att nå dessa mål kan särskilda åtgärderkrävas till förmån för dem som tillåtits invandra och bosätta sig i Sverige.Långsiktig invandrarpolitik är i stora stycken liktydigt med generellvälfärdspolitik, inte sällan med inslag av sådan positiv särbehandling. Ett braexempel härpå finns inom arbetsmarknadspolitiken med särskilda, riktadeinsatser som gjorts till förmån för invandrare och flyktingar. Skiljelinjen mellan"flyktingpolitiska" och "invandrarpolitiska" åtgär der är inte skarp. De som får stanna som flyktingar här får en särskild introduktion, med hänvisning till att den som flytt och inte kan återvända till sitt hemland anses ha ett särskilt behov av stöd i början av sin vistelse. Därefter är "flyktingar" också "invandrare" och omfattas istort sett inte av andra samhällsinsatser än som normalt gäller dessa. Parallelltmed systemförändringama inom ramen för flyktingmottagan- Skr. 1990/91:77 dethar flera reformarbeten bedrivits 1990 med inriktning pålångsiktig integration. Det är regeringens ambition och förhoppning att denämnda systemförändringama inom flyktingmottagandet skall kunna öka möjlighetematill fortsatt sådan reformverksamhet i den utsträckning som samhällsekonomintillåter. har inom sitt verksamhetsområde samma ansvar för invandrama som förden övriga befolkningen. Ansvaret omfattar också att vidta nödvändiga säråtgärder.Statens invandrarverk bevakar och samordnar myndighetemas arbete. Dennaansvarsfördelning återspeglas inom . Invandrar-ministem ochhennes medarbetare bevakar och samordnar arbete, så att detsamlade resultatet står i samklang med de mål som statsmaktema ställt upp.Ansvaret för beredning av sakfrågor åvilar respektive departement. Dettaär den ram som gäller för regeringens och förvaltningsmyndighetemas invandrarpolitiskaarbete. Inom denna ram tas regelmässigt ett stort antal interdepartementalakontakter i syfte att på olika sätt förverkliga den fastlagda politiken.Huvudteman under /91 är: invandrare och flyktingar på arbetsmarknaden, svenskundervisning för invandrare, tillgången på bostäder, äldre invandrares särskilda behov, invandrar- och flyktingbams och -ungdomars socialasituation, opinionsfrågor/etniska relationer. Mångafrågor med anknytning till invandrarpolitiken behandlas, i enlighet med dengällande arbetsfördelningen, huvudsakligen under andra huvudtitlar/politikområden.I det följande redovisas samlat några sådana huvudfrågor, där förändringar påett eller annat sätt är aktuella. För en del av dem gäller att förslag lämnas iårets budgetproposition. 2.Invandrarrådet; stöd till invandrarnas organisationer m. m. Invandrarrådetinrättades som ett fomm för samråd i frågor rörande invandrarpolitikenoch invandramas situation i . Rådet, som den möttes två gånger under invandrarministemsordförandeskap, består numera i huvudsak av representanter för samtliga de invandrarorganisationer,som är berättigade till statsbidrag. hölls dessutom ett invandrar-rådslag(mer om detta längre fram). Nuvarandeordning för stöd till invandramas riksorganisationer beslutades av riksdagenår 1986. De gmndläggande villkoren finns i förordningen (1986:472) omstatsbidrag till invandramas riksorganisationer. Ett gmndläggande problemunder har varit att medels tilldelningen inte kunnat hållas på en nivå som behövts för en regelrätt tillämpning av förordningen. Särskilt nytillkommande förbund och de som ökat sitt medlemstal har inte kunnat beviljas stöd enligt förordningen. Statskontorethar på regeringens uppdrag gjort en kart- Skr. 1990/91:77läggning av det anslagsfinansierade statliga stödet till föreningslivet. Iuppdraget, som kommer att redovisas i böijan av , ingår även att lämnaförslag om hur en fördjupad prövning av stödet kan göras. Enarbetsgmpp inom har gjort en preliminäröversyn av systemet med statsbidrag till invandramas riksorganisationer ochredovisat altemativ till nuvarande ordning. Något nytt system föreslåsemellertid inte nu i avvaktan på behandlingen av det som kommer ut avstatskontorets utredningsuppdrag. För /92 föreslås emellertid enbetydande höjning av anslaget till stöd för invand-rarorganisatiönemasverksamhet. skall därmed väsentligt bättre än under innevarande budgetårkunna stödja invandarorganisationema i deras roll sOiri samlingspunkt ochkontaktorgan för invandrama och som företrädare för invandrarintressen. SIVkan dämtöver ge projektbidrag till utveckling av mindre riksförbund blandinvandrama samt ge publikationsstöd till nya och eftersatta språkgmpper. Vidarebör särskilt nämnas att trossamfunden bland invandrare här kan få bidrag tillsin sociala och kulturella verksamhet. Verksamhetsstöd till trossamfunden utgåröver huvudtitel. 3.Invandrarrådslaget 1990; invandrarpolitikens valfrihetsmål Undertiden den hölls ett invandrar-rådslag iGöteborg. Avsikten är attföreträdare för invandrarorganisationer, regering, myndigheter ochfrivilligorganisationer skall få tillfälle att under diskuterainvandramas situation i samhället och olika aspekter på invandrarpolitiken. Omkring120 delegater deltog i årets rådslag, vars tema var "90-talets invandrarpolitik".Regeringen fäste stor betydelse vid rådslaget. Fyra statsråd deltog som föredragshållare. Enviktig punkt under rådslaget var invandrarpolitikens valfrihetsmål och fråganom "valfrihetens gränser". Diskussionen tog här sin utgångspunkt ide uttalanden invandrarministem gjorde i propositionen om åtgärder mot etniskdiskriminering. Hon pekade där på riskerna med otydlighet om hurvalfrihetsmålet skall tolkas och framhöll att det därför behövs en precisering.Debatten vid rådslaget på denna punkt utvidgade frågan till att avse helakomplexet om ett mångkultureUt samhälle och dess konsekvenser. Denökande insikten om religionens och invandrarsamfundens betydelse vidinvandramas integrering i samhället medförde att dessa frågor för första gångentogs upp och diskuterades vid ett rådslag, bl. a. av företrädare för invandrarsamfunden.