prop · GE0310 · 1990-12-31 00:00:00 — 3§ Elt krematorium skallunderhållas och skötas med iakttagande av de bestämmelserom miljö, hälso- ocharbetarskydd som finns i annan lagstiftning. Sådanadelar av kremationsaskan som inte lämpligen kan tillföras askurnan, skallomhändertas av krematoriemyndigheten på ett sätt som är förenligt med pietetenskrav. 4 §För varje krematorium skall det finnas ett reglemente med föreskrif ter om ordningen inom krematoriet och om förfarandet med aska efter kremering. Vidkrematoriema skall det föras kremationsjournaler enligt föreskrifter sommeddelas av regeringen, 5 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med dela föreskrifter om uppförande, rivning eller annan väsentlig ändring av krematorier samt om kremering och förfarandet med aska efter kremering. 1 §När någon har avlidit häri landet skall dödsfallet skyndsamt anmälas till pastorsämbetet i den församling där den avlidne senast var kyrkobok förd. Omdet inte är känt var den avlidne senast var kyrkobokförd eller om den avlidneinte har varit kyrkobokförd här i landet, skall anmälan göras till pastorsämbeteti den församling där dödsfallet inträffade, 2 §Om den avlidne vid dödsfallet vårdades på en sjukvårdsinrättning eller i anslutning lill dödsfallet har förts till en sådan inrättning, skalldenna anmäla dödsfallet till pastorsämbetet, I annat fall skall anmälan göras av den efterlevande maken eller annan anhörig, som vid dödsfallet samman bodde med den avlidne eller av annan anledning finns på platsen. Omdet inte finns någon som sålunda är skyldig att anmäla dödsfallet anmäls det avhyresvärd eller den som annars är närmast till det eller av polismyndigheten, 3 § När stoftet eller askan efter en person som har avlidit utomlands har förts in i landet, skallden som ordnar begravningen underrätta 137 pastorsämbeteti den församling där den avlidne senast var kyrkobokförd, Prop. 1990/91:101 de fall som avses i 1 § andra stycket skall underrättelsen lämnas till Bilaga 2 pastorsämbetet i den församling där stoftet eller askan skallgravsättas. Dödsbevisoch intyg om dödsorsak 4 §Vid ett dödsfall här i landet skall ett bevis om dödsfallet (dödsbevis) och ett intyg om dödsorsaken utfärdas av en läkare. Bevisetoch intyget får inte utfärdas av en läkare som är make, bam, förälder, syskoneller på annat sätt närstående till den avlidne, 5 §Dödsbeviset och intyget om dödsorsaken skall utan dröjsmål lämnas till det pastorsämbete som anges i 1 §, Om dödsfallet enligt 2 § första stycket skall anmälas av en sjukvårdsinrättning, skall denna lämna beviset och intyget till pastorsämbetet, I annat fall skall beviset och intyget lämnas av den läkare som utfärdar handlingama. Omdet finns anledning att anta att döden har orsakats av någon annan person ellerdet i övrigt finns skäl för en fullständigare undersökning av den döda kroppenskall dödsbeviset med uppgift om detta i stället lämnas till polismyndigheten iden ort där dödsfallet har inträffat. Ifall som avses i andra stycket skall polismyndigheten införskaffa intyg omdödsorsaken och tillställa pastorsämbetet dödsbeviset och intyget tillsammansmed beslut om tillstånd till gravsättning eller kremering, 6 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med dela ytterligare föreskrifter om dödsbevis och intyg om dödsorsak. 1§ När stoftet av en person som har avlidit utomlands har förts in i landet,skall den som ordnar begravningen begära tillstånd lill gravsättning eller kremeringhos polismyndigheten på den ort där gravsättningen eller kremeringen skall ske. 1 §Begravningen ordnas av den som den avlidne har utsett eller av någon av den avlidnes anhöriga eller närstående. Omdet inte finns någon som ordnar begravningen, skall den ordnas av den kommuninom vilken den avlidne senast var kyrkobokförd eller, om den avlidne inte harvarit kyrkobokförd här i landet, av den kommun där dödsfallet inträffade ellerdär gravsättningen skall ske. För kostnaderna har kommunen rätt till ersättningav dödsboet, 2§ Den som ordnar begravningenskall i möjligaste mån iaktta den avlidnes önskemål i de frågor som rörbegravningen. Det skall beaktas om den avlidnes önskan kan anses framgå av hanseller hennes uppfattning i tros-och livsåskådningsfrågor, 3§ Om de efterlevande inte kanenas om vem som skall ordna begravningen eller i fråga om kremering ochgravsättning, skall kyrkogårdsmyn- 138 dighetenpå den ort där den avlidne senast var kyrkobokförd på begäran Prop.1990/91:10 medla mellan partema. Ompartema enas, skall myndigheten fastställa deras överenskommelse. Om enighetinte kan uppnås, skall myndigheten i stället med eget yttrande hänskjuta frågantill för prövning. Vidprövningen av vem som skall ordna begravningen, skall särskilt beaktasparternas personliga förhållande till den avlidne såsom sammanlevnad,släktskap eller annan nära anknytning. 4§ Om stoftet efter en avlidenskall kremeras, skall det ske i ett krematorium. 5§ Gravsättning av stoft elleraska får ske endast på en allmän eller enskild begravningsplats. Regeringen fårdock meddela föreskrifter om att aska får strös ut på annan plats. Vidgravsättningen får inte förekomma något som strider mot förrättningens helgdoch allvarliga innebörd. 6 §Gravsättning av stoft eller kremering får äga mm först sedan ett av pastorsämbetet utfärdat intyg för gravsättning eller kremering har lämnats till den som förvaltar begravningsplatsen eller, vid kremering, till krema toriemyndigheten. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligareföreskrifter om intyg eller tillstånd till gravsättning eller kremering.Regeringen får också meddela föreskrifter om att gravsättning eller kremering ivissa fall får ske även utan sådant intyg som avses i första stycket. 7§ Gravsättning av stoft elleraska eller kremering får inte ske om det är känt att det föreligger tvistmellan den avlidnes efterlevande i frågor som rör gravsättningen eller kremeringeneller om det annars finns något hinder för åtgärden, 8§ Gravsättning av stoft eller kremeringskall ske möjligt och senast efter dödsfallet. Kyrkogårdsmyndighetenpå den ort där den avlidne senast var kyrkobokförd får dock medge anstånd medgravsättningen eller kremeringen om det finns särskilda skäl till det. Omgravsättningen eller kremeringen inte har skett inom föreskriven tid, skallmyndigheten undersöka anledningen till dröjsmålet och, om det behövs,underrätta den kommun som anges i 1 § andra stycket, 9 §Askan efter avliden som har kremerats här i landet skall gravsättas från kremeringen. Den myndighet som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen om det finns särskilda skäl till det, 1avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras i ett krematorium. Om platsenför gravsättningen är bestämd, får askan i stället förvaras av kyrkogårdsmyndighetenpå den ort där gravsättningen skall ske. Askan skall då förvaras i en kyrkaeller i ett lämpligt utrymme på den allmänna begravningsplatsen. Askan skallalltid förvaras på ett betryggande och värdigt sätt. Omaskan inte har gravsatts inom den föreskrivna tiden, skall den 139 myndighetsom förvarar askan låta gravsätta den. skall den Prop.1990/91: 10 som ordnar begravningen beredas tillfälle att själv ombesörja gravsatt- Bilaga 2 ningen. 10§ Aska som efter kremering har förts in i landet skall i avvaktan på gravsätlningenöverlämnas för förvaring i enlighet med föreskriftema i 9 § andra stycket.Askan skall gravsättas från det den fördes in i landet, om inte denmyndighet som förvarar askan medger anstånd med gravsättningen av särskildaskäl. Om askan inte har gravsatts inom den föreskrivna tiden, gällen föreskriftemai 9 § tredje slycket. 1§ Gravrätt får utövas endast avden som i gravboken eller gravregistret är antecknad som innehavare avgravrätten. När gravrättsinnehavaren har avlidit, får dock den som ordnarbegravningen utöva de befogenheter som har samband med gravsättningen av denavlidne. 2§ Gravrättsinnehavaren har rättatt bestämma vilka som skall gravsättas inom gravplatsen, att försegravplatsen med gravvård eller annan gravanordning och att i övrigt råda övergravplatsen, om inle annat följer av bestämmelserna i denna lag. Gravrättsinnehavarenär skyldig att hålla gravplatsen i ordnat och värdigt skick. 3 §Gravrätten får inte överlåtas utan upplåtarens samtycke. Den får återlämnas till upplåtaren. Gravrättenfår inte överiåtas eller återlämnas mot betalning. Den får inte hellerpantsättas eller utmätas. 4 §Upplåtaren får göra ändringar på en gravplats endast om gravrättsin nehavaren medger det. En ändring som är nödvändig för att lillgodose kraven på miljöskydd, hälsoskydd och arbetarskydd får dock genomföras även om gravrättsinnehavaren motsätter sig ändringen. Tillförekommande av skada har upplåtaren rätt att genast vidta nödvändiga åtgärderpå gravplatsen. Gravrättsinnehavaren skall därefter underrättas omåtgärderna. 5§ Gravrätt får inte upplåtas tillflera personer. Den får upplåtas till en juridisk person endast om det finnssärskilda skäl till det. 6§ Upplåtelse av gravrätt skerför , minst femton och högst . Om någon upplåtelsetid inte harbestämts, anses upplåtelsen ha skett . 7§ Om avgift skall betalas förgravrätten, skall det ske vid upplåtelsen. 8§ Till bevis om upplåtelse av gravrätt skall upplåtaren utfärda ett gravbrev.Närmare föreskrifter om gravbrev meddelas av regeringen. 9 § När upplåtelsetidenför gravrätten går ut har gravrättsinnehavaren . 1990/91: 10 rätt ny upplåtelse om gravplatsen är väl vårdad och upplåtelsen inte Bilaga 2medför något synnerligt men för begravningsplatsens ändamålsenliga ordnandeoch skötsel. Detta gäller endast om gravrättsinnehavaren haranmält atl han vill få upplåtelsen förnyad. 1god tid innan upplåtelsetiden går ut skall upplåtaren underrätta gravrättsinnehavarenom förutsättningarna för en ny upplåtelse. 10 § Upplåtaren skall pröva fråga om överlåtelse av gravrätt. Medgivande till en överlåtelse får inte lämnas om gravrätten skall övergå lillflera personer eller till någon annan än en närstående till överlåtaren ellernågon som genom släktskap eller på annat sätt har nära anknytning till dem somär gravsätta inom gravplatsen. 11 §När gravrättsinnehavaren avlider övergår gravrätten enligt vad som har bestämts vid upplåtelsen eller genom ett senare skriftligt förordnande. Detta gäller dock inte om gravrätten därmed skulle övergå till flera eller till en juridisk person. Iandra fall bestämmer den avlidnes make och arvingar vem av dem som skall övertagravrätten. 12§ Det åligger den avlidnegravrättsinnehavarens dödsbo att till upplåtaren anmäla till vem gravrättenhar övergått. 13§ Om dödsboet inte inom sexmånader efter dödsfallet har anmält ny gravrättsinnehavare, skall upplåtarenförelägga dödsboet att ange vem som är ny gravrättsinnehavare. Omföreläggandet inte följs, beslutar upplåtaren till vem gravrätten skall övergå. Omdet inte av 11 § första stycket följer till vem gravrätten skall övergå, skallföreträde som regel ges åt efterlevande make och i övrigt åt den som är närmasttill arv enligt reglerna om arvsrätt. Därvid skall dock beaktas att barn harföreträde framför barnbam, föräldrar före syskon och syskon före syskonbarn. Gravrälten får inleöverföras lill någon som inte är villig att överta den. 14§ Om gravrätten inte övergår tillnågon ny innehavare enligt 11 eller 13 §, får upplåtaren på begäran förordnaatt den skall övergå till någon närstående till den avlidne eller till någonannan som enligt 10 § andra stycket hade kunnat överta den. 15§ Om det inte finns någon somgravrätten kan övergå till, skall den anses återlämnad till upplåtaren medskyldighet för denne att bibehålla gravplatsen till förmån för den som senasthar gravsatts där under från gravsättningen. Gravvård ellerannan gravanordning behöver dock ej bibehållas om inte kostnaderna för skötselav gravplatsen betalas. 16§ Upplåtaren får vägra gravsättning inom gravplatsen om gravsätt ningen skulle strida mot föreskrifterna i 2 kap, 8 § eller om det är uppen bart att den inte överensstämmer med tidigare gravrättsinnehavares öns- 141 kan.Upplåtaren får också vägra gravsättning om den står i strid med den Prop.1990/91:10 rätt som kan tillkomma någon annan eller med pietetens krav. 17 §Om gravrättsinnehavaren vägrar någon som av honom eller av tidigare gravrättsinnehavare har medgetts rätt till gravsättning inom grav platsen att bli gravsatt där, får upplåtaren bestämma om gravsättningen. 18 §Gravplatsen får förses med gravvård om det inte strider mot vad som är avsett att gälla för den del av begravningsplatsen där gravplatsen är belägen. Gravrättsinnehavarenbestämmer gravvårdens utseende och beskaffenhet. Han är dock skyldig att följavad upplåtaren föreskriver. Gravrättsinnehavarens bestämmanderätt får intebegränsas mer än vad som är nödvändigt för att tillgodose en god gravkultur, 19§ Innan en gravvård sätts uppskall upplåtaren pröva om den är sådan att den kan tillåtas, 20§ Sedan en gravvård har blivituppsatt får den inte föras bort utan medgivande av upplåtaren. Medgivande skalllämnas om del inte finns risk för att man förfar med gravvården på etl ovärdigtsätt, 21§ En gravvård får intepantsättas eller utmätas, 22§ Föreskrifterna i 18-21 §§gäller även andra gravanordningar än gravvårdar, Ifråga om gravplatsens utsmyckning och ordnande i övrigt gäller föreskrifternai 18 § andra stycket. 23§ Om gravrättsinnehavaren intesjälv vill svara för den nödvändiga skötseln av gravplatsen, skall upplåtarenpå begäran tillhandahålla sådan skötsel som krävs för att gravplatsen inleskall falla i vanvård. För kostnaderna har upplåtaren rätt till ersättning, 24§ Ett åtagande om gravskötselfår inte avse än den under vilken gravrätten är upplåten, 25§ Sådana medel somgravrättsinnehavaren har betalat in lill upplåtaren för gravskötsel och sominte har förbmkats när upplåtelsetiden för gravrätten går ut eller närgravrätten återlämnas, tillfaller upplåtaren om inte annat haravtalats. Om upplåtelsen förnyas enligt 9 § eller gravplatsen bibehålls enligt15 § skall vad som kan kvarstå av tidigare inbetalade medel användas för denfortsatta gravskötseln. 26§ Gravrätten upphör när upplåtelsetiden går ut eller när gravrätten återlämnas till upplåtaren eller när den förverkas eller förkla ras ha upphört, 142 27 § Upplåtaren får förklara gravrätten förverkad om gravplatsen är ,1990/91: 10 uppenbart vanvårdad och gravrättsinnehavaren inte avhjälper vanvården Bilaga 2 inometl år efter det att han har delgetts föreläggande alt sälla gravplatsen istånd. Föreläggandel skall innehålla upplysning om alt förverkande kan ske. Förverkandefår inte ske om del är en myndighet som svarar för gravplatsens vård ochunderhåll, 28 §Om en allmän begravningsplats helt eller delvis läggs ned, får förordna att de gravrälter som berörs av nedläggningen skall överflyttas till andra platser. Om della inte är möjligt, eller om en gravrätls bibehållande inte begärs av någon rättsinnehavare, får i stället förordna att rällen skall upphöra. Delsammagäller om del skulle medföra synnerligt men för begravningsplatsensändamålsenliga ordnande och skötsel att behålla gravrälten oförändrad påplatsen, 29§ När gravrätten har upphört,skall gravrättsinnehavaren ombesörja att gravvården och annan gravanordning tasbort från gravplatsen. Därvid gäller föreskrifterna i 20 §, 30§ Det som inte är bortfört frångravplatsen efter gravrättens upphörande tillfallerupplåtaren. Om del har uppstått tvist om bortförandet, räknas tiden fråntvistens slutliga avgörande. Omgravanordningen är av konstnärligt eller kulturhistoriskt värde eller av annatskäl bör bevaras för framtiden, skall upplålaren om möjligt lämna kvar den pågravplatsen. Om den förs bort därifrån skall den åter ställas upp inombegravningsplatsen eller på någon annan lämplig och därtill avsedd plats. 1 §Om någon skall gravsättas inom en bestämd gravplats på en allmän begavningsplats men inte efterlämnar någon närstående till vilken grav platsen kan upplåtas med gravrätt, skall gravplatsen förbehållas den av lidne under , Ifråga om gravvård eller annan gravanordning gäller föreskrifterna i 7 kap,18-21, 29 och 30 §§ i tillämpliga delar. Som villkor för en sådan anordning fårinnehavaren av begravningsplatsen dock föreskriva atl avgift for gravplatsenoch kostnaderna för dess skötsel betalas, 2 §Delgivning i ärenden enligt denna lag sker enligt föreskrifterna i delgivningslagen (1970:428), Omen gravrättsinnehavare inte är känd eller den som söks för delgivning saknarkänt hemvist och det inte kan klarläggas var han uppehåller sig skallföreskrifterna i 17 § delgivningslagen dock inle tillämpas när 1,kyrkogårdsmyndigheten inhämtarmedgivande till eller underrättar gravrättsinnehavaren om ändringar eller andraåtgärder på en gravplats enligt 7 kap, 4 §, 2,underrättar gravrällsinnehavarenom förutsättningarna för ny upplåtelse av gravrätl enligt 7 kap, 9 §, 3,förelägger gravrättsinnehavarenatt sätta gravplatsen i stånd enligt 7 kap, 27 §, 143 I de fall som avses iandra stycket sker delgivning genom att den Prop, 1990/91: 10 handling somskall delges hålls tillgänglig hos myndigheten och genom att Bilaga 2 ettmeddelande härom och om handlingens huvudsakliga innehåll anslås på lämpligtsätt inom begravningsplatsen. Dessutom skall en skylt med uppmaning att takontakt med myndigheten sättas upp vid gravplatsen, Delgi vningen skall ansesha skett elt år efter det att detta har blivit fullgjort eller den tidigare dagnär den som söks för delgivning har fått del av handlingen, 3§ Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om transport avstoft och aska till eller från , 4§ Om riket är i krig fårstoftet efter en person, vars död har orsakats av en krigsåtgärd eller ensmittsam sjukdom, gravsällas eller kremeras utan iakttagande av bestämmelsernai denna lag eller med stöd därav meddelade föreskrifter. 1 §Den som uppsåtligen bryter mot föreskrifterna i 6 kap, 4 § och 5 § första stycket eller mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 6 kap, 5 §första stycket skall dömas till böter eller fängelse , 2§ Den som uppsåtligen brytermot en ordningsföreskrift som har meddelats med stöd av 2 kap, 12 § skall dömastill böter, högst , 3§ Om den som innehar en allmäneller enskild begravningsplats eller ett krematorium inte fullgör sina åliggandenenligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen,får vid vite förelägga innehavaren atl fullgöra åliggandena, 4§ Den som underlåter att överiämnaaska för förvaring i enlighet med 6 kap,10 §, får av vid vite föreläggas atl fullgöra sin skyldig het, 5 §Om en gravrättsinnehavare har försett sin gravplats med en gravvård eller annan anordning i strid med vad upplåtaren har föreskrivit, får , om det finns skäl lill det, vid vite förelägga gravrällsinneha varen att ta bort anordningen. Ett sådant föreläggande får meddelas även i andra fall om det finns synnerliga skäl till det. Omgravrättsinnehavaren inle följer vitesföreläggandet, får tingsrätten meddelahandräckning för anordningens borttagande, I fråga om sådan handräckning finnsbestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847), 6§ beslut får överklagas hos om beslutetgäller 1,rätten till gravplats enligt 2kap, 6 §, 2,upptagning av gravsatt stofteller aska enligt 2 kap, 9 §, 3,hinder för gravsättning enligt6 kap, 7 §, 144 4.anstånd enligt 6 kap, 8 § andrastycket, 9 § första stycket eller 10 § Prop, 1990/91:10 samt gravsättningenligt 6 kap, 9 § tredje stycket. 5.ändring på en gravplats enligt7 kap. 4 §, 6.ny upplåtelse av gravrättenligt 7 kap. 9 § första stycket, 7.överlåtelse eller övergång avgravrätt enligt 7 kap. 10, 13 eller 14 §, 8.gravsättning enligt 7 kap. 16eller 17 §, 9.gravvård eller annangravanordning enligt 7 kap. 19,20 eller 29 § eller ordnandet av gravplatsen iövrigt, 10.skötsel av gravplats enligt 7kap. 11.förverkande av gravrätt enligt7 kap. 27 §. Detsammagäller om en kremaloriemyndighet har beslutat i fråga om hinder för kremeringenligt 6 kap. 7 § eller i fråga om anstånd eller gravsättning enligt 6 kap. 9 §första och tredje stycket eller 10 §. Länsstyrelsensbeslut i en överklagad fråga enligt 2-3 får inte överklagas. Länsstyrelsensbeslut i övrigt i sådana ärenden får överklagas hos kammarrätten. Länsstyrelsensbeslut enligt 1 och 4-11 får överklagas hos kammarrätten. 7§ beslut vid prövning av tvist som avses i 6 kap. 3 § får inteöverklagas. Länsstyrelsensbeslut i fråga om anordnande av en enskild begravningsplats enligt 3 kap. 1 §får överklagas hos kammarkollegiet. Kammarkollegiets beslut i en överklagadfråga får inte överklagas. Kollegiets beslut i övrigt i sådana ärenden fåröverklagas hos regeringen. Länsstyrelsensbeslut om överflyttning eller upphörande av en gravrätt enligt 7 kap. 28 §eller i fråga om vite enligt 9 kap. 4 eller 5 § får överklagas hoskammarrätten. Detsamma gäller beslut att förelägga vite enligt 9kap. 3 §, om föreläggandet riktar sig mot innehavaren av en enskildbegravningsplats. Länsstyrelsensbeslut i andra ärenden enligt denna lag får överklagas hos regeringen. 1.Denna lag träder i kraft den 1januari 1990 då lagen (1957:585) om jordfästning m.m. och lagen (1963: 537) omgravrätt m.m. skall upphöra att gälla. 2.Om regeringen före den nyalagens ikraftträdande har gett tillstånd till framtida gravsättning inom enenskild begravningsplats, gäller tillståndet fortfarande. Efter lagensikraftträdande prövar om och på vilka villkor som ytterligaregravsättning får ske inom begravningsplatsen. I fråga om överklagande avlänsstyrelsens beslut, gäller föreskriftema i 9 kap. 7 § andra stycket, 3.Om det finns flera innehavareav en gravrätt när den nya lagen träder i kraft, får upplåtaren förelägga dematt anmäla vem av dem som skall inneha gravrätten ifortsättningen. Om föreläggandet inte följs eller om de inte kan enas i frågan,bestämmer upplåtaren vem av dem som skall inneha gravrätten. Därvid tillämpasföreskrifterna i 7 kap, 13 § andra stycket, 14 och 15 §§ samt 9 kap, 6 § förstastycket 7, Ominte alla gravrättsinnehavarna är kända eller någon av dem saknar känt hemvist och det inte kan klarläggas var han uppehåller sig, skall samtliga rättsinnehavare, på det sätt som anges i 8 kap, 2 § tredje slycket, delges ett föreläggande att från delgivning anmäla anspråk på gravrätten. En underrättelse om föreläggandet skall dessutom sändas till någon eller några av de rättsinnehavare som kan nås, 145 10 1990/91. Den gravrättsinnehavaresom efter delgivning enligt andra stycket un- Prop. 1990/91:10 derlåter attanmäla sitt anspråk inom den föreskrivna tiden, förlorar sin Bilaga 2 rätt. Omdet inte är någon som har anmält anspråk på gravrätten, skall denna ansesvilande för den återstående upplåtelsetiden med rätt dock för upplåtaren attförordna om övergång av gravrätten enligt 7 kap. 14 §. Om flera rättsinnehavarehar anmält anspråk på gravrätten, skall föreskriftema i första styckettillämpas. 4.Om en avlidengravrättsinnehavare endast har en andel i gravrätten, gäller föreskriftema i 7kap. 12 och 13 §§ den andelen. 5.Om det efter den nya lagensikraftträdande finns flera innehavare av en gravrätt och de inte kan enas ifråga om gravsättning, skall föreskriftema i 9 § lagen om gravrätt m.m. tillämpas. 6.Om ett föreläggande att sättaen gravplats i stånd har utfärdats enligt 10 § andra stycket lagen om gravrätt m.m.,får gravrätten förverkas efter den nya lagens ikraftträdande utan hinder av attföreskriftema i 8 kap. 2 § tredje stycket inte har iakttagits. 7.En gravrätt som enligt äldrebestämmelser har upplåtits för alltid får av upplåtaren om upplåtelsenskedde och det dessutom har förflutit sedannågon senast gravsattes inom gravplatsen. Vid beräkning av den sistnämnda tidenskall bortses från gravsättningar efter den nya lagens ikraftträdande. Vidåtertagandet upphör gravrätten. Den senaste gravrättsinnehavaren har därvidrätt till en ny upplåtelse under de fömtsättningar som anges i 7kap. 9 § första stycket. Om det är flera som har innehaft gravrätten och deinte kan enas om till vem av dem som den nya upplåtelsen skall ske, beslutarupplåtaren i frågan.