prop · GE03127 · 1990-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen innehållermolsvarande föreskrifter om all åtgärder skall vidtas också i syfle att minskaden olagliga efterfrågan på narkotika. Arttkel15 innehåller bestämmelser om yrkesmässiga fraktförare. Därmed avses de sombedriver transport av personer eller gods, oavsett om det sker i offentiigeller privat regi. Parlerna skall genom överenskommelser eller pä annal sätttillse atl fraktförare vidtar säkerhetsåtgärder för all förhindra att derasfordon eller andra transportmedel används för olagliga narkotikatrans-porier.Pariema bör också samarbeta vid gränsstationer och liknande områden för att förhindraatl obehöriga får lillträde till fordonen eller lasten. Iartikel 16 behandlas frågor om erforderiig dokumentering av exportförsändelsersom innehåller narkotika utöver de dokumentaiionskrav som följer av allmännanarkötikakonventionen och psykotropkonventionen, I affärshandlingar säsomfakturor och tull- och fraktdokumeni skall anges bl,a, ämnets beteckningenligt konventionerna, varumängd och uppgift om exportör och importör. Panernaskall kräva att försändelsema inte förses med felaktig märkning i fråga ominnehållet. Artikel17 behandlar olagliga narkotikairansporter till havs. Sammanfattningsvisinnebär bestämmelserna au parterna skall samarbeta i största möjligautsträckning för att bekämpa den olagliga narkotikahanteringen till havs i enlighelmed den internationella havsrälien. En part som har anledning atl misstänkaatt ett fartyg som för dess flagga eller som inte visar någon flagga ellerregistreringsinärken är inblandad i en illegal narkoiikalrans-porl kan begärahjälp från andra parter för att förhindra atl fartyget utnyttjas på detta sätt.Finns del misstanke om all ett främmande fartyg som utnyttjar sin rätl lill frisjöfart enligt internationell rält är inblandad i olaglig narkolikairafik, kanen part begära tillstånd av flaggsiaien att få ingripa mot fanygel, t.ex, attbörda och genomsöka fartyget. Arttkel18 avser kontroll i frizoner och frihamnar. Panerna åtar sig bl.a. all tillseall konlrollen i sådana områden inte är mindre omfattande än i andra delar avparternas teiTitorium. 1arttkel 19 föreskrivs alt parlerna skall vidta ålgärder för all förhindra attposiförbindelser utnyttjas i den olagliga narkoiikaverksamheien. Artikel20 innehåller föreskrifter om information som parlerna skall lämna . Upplysningar skall lämnas om de författningar somutfärdas för atl sälla konventionen i krafl. Rapporteringen skall också gällauppgifter om brottslig verksamhel av belydelse och uppgifter om olika ämnen somanvänls. Iartiklartia 21-34 behandlas narkoiikakontrollstyrelsens ochnarkotika-kommissionens uppgifter samt förfarandel för ratificering m.m. 3.1 tillträde till narkotikabrottskonventionen Mitt förslag: skall ratificeranarkotikabrouskonveniionen. Förslaget i promemorian Ds 1990:53 överenstämmer med min. Remissinstanserna har tillstyrkt förslagel. Skälen för mitt förslag: Kampen motnarkotikabrottsligheten är en av de viktigaste kriminalpolitiska uppgifterna.Från samhällets synpunkl har missbruket förödande konsekvenser. Bruk avnarkotika medför mycket allvariiga hälsorisker och medverkar lill socialulslagning. Dessutom är missbruket drivkraften i en omfattande kriminalitet avannat slag. Det finansieras genom stöld, rån eller häleri och även genomprostitution. Missbrukarna skaffar sig också inkomster genom atl säljanarkotika till ungdomar som i sin tur kan bli fast i narkotikaberoende. Den svenska narkotikakontrollen påverkas i hög grad avsituationen i andra länder. Inhemsk produktion av narkotika lär inte förekommai nägon nämnvärd utsträckning utan behovet tillgodoses genom impon utifrån. Denillegala narkotikahanteringen är i hög grad en intemationell företeelse och föratt bekämpa den är internationellt samarbete en nödvändighet. har anslutit sig till allmännanarkötikakonventionen och psykotropkonventionen och deltar i etl omfattandeinternationellt samarbele. Det gäller bl.a. informationsbyle och annansamverkan med utländska polis- och tullmyndigheter. Genom de gällande konventionernaär framställningen av narkotika och handeln dänned underkastade internationellkonlroll. En sådan kontroll är en cenlral förutsättning för atl de preventivainsatserna skall bli effektiva. Narkotikabroltskonventionen innebär en förstärkning av detinternationella samarbetet. Genom den äta)- sig panerna att bredda debrottsbekäm-pande åtgärderna. En huvudpunkt i konvenlionen är kriminaliseringav gärningar som innebal- bistånd lill att omsätta vinster från olaglignarkotikahantering eller hjälp att på annat sätt dölja var sådana tillgångarhärrör från. Narkotikabroltskonventionen medför också vidgade möjligheter förparterna att begära bistånd av varandra för att l.ex. säkra förverkande avvinsterna från narkolikatJrottsligheten. Konventionen medför vidare en starkareinlernalionell konttoll av narkotikaframsiällningen. Som lidigare har påpekatsär en sådan kontroll mycket viktig för en effektiv pievenlion. En bakgrund till konventionens utformning är de enormavinster som den illegala narkotikahanteringen alstrar. Utifrån uppskattningarav produktionen och konsumtionen och med ledning av priset "pä galan"har försök gjorts att beräkna slorieken av de finansiella flöden som hänör frånnarkotikahandeln. Någrasäkra siffror om hur stora summor det gäller föreligger naturligtvis Prop.1990/91:127 inte. Men uppgifter finns om att de samlade intäkterna frän denillegala narkotikahandeln uppgår till åriigen.Enligt uppskattningar som redovisals av FNs generalsekreterare omsätter denillegala narkotikahanteringen mer än oljehandeln i väriden och övenräffasbara av vapenhandeln. Till skillnad frän förhållandena vid mänga andra fomier avbrottslighet beslår intäkterna från narkotikahandeln till siörsta delen av konianter.Det medför svårigheter för narkotikabrottslingarna, eftersom de ofta inte kangenomföra omfattande kontaniiransaktioner utan att väcka misstankar. I mångaländer är banker och andra finansiella institutioner skyldiga att rapporteratransaktioner som överstiger ett vissl belopp. Det gör attnarkotikabrottslingarna ofta måste söka sig lill andra kanaler. Erfarenheter från flera länder visar alt det vid sidan avden illegala narkotikahanteringen finns en omfattande verksamhet som har tilluteslutande syfte atl förvandla vinsterna till "vita" pengar Dennask, penningtvätt bedrivs ofta av personer som saknar annan anknyining tillnarkotikabrottsligheten. Verksamheten har i vissa fall mer eller mindreföreiagsmässiga former. Organisalionerna förfogar ofta över världsomspännandekontaktnät. Pengar kan genom olika transaktioner förflyttas genom flera länder,t.ex, via brevlådeföretag på platser där tillräcklig kontroll saknas. Sädanatransaktioner gör det naturligtvis svårt att spåra pengarnas ursprung. Detförekommer alt organisationerna vid sidan om bedriver i och för sig lagligverksamhet i vilka pengar kan flyta in eller lämnar affärsmässig rådgivning omlämpligt sätt att slussa över pengarna till legal verksamhet, Pä sina håll harpenningtvätten i sig själv blivit en mycket lönsam affärsverksamhet. Den stora lönsamheten utgör själva drivkraften i denolagliga narkotikahanteringen. En avgörande förutsättning för atlframgångsrikt kunna bekämpa narkotikabrottsligheten är därför att effektivainsatser pä ett internationellt plan kan göras för att förhindra ellerförsvära för gärningsmannen au använda vinstema. Hjälp som lämnas för att döljaatt tillgångar är förvärvade genom brott verkar i sig brollsbefrämjande. Fränkiiminalpolitiska utgångspunkter kan det inte rimligen råda någon tvekan omatt även den som lämnar sådan hjälp bör drabbas av straff. Det slår således enligt min mening helt klart att Sverigebör tillträda nar-kotikabiottskonveniionen. Det är också en uppfattning somfält allmän anslutning under remissbehandlingen av promemorian. Mitt förslagär därför atl ratificerar konventionen. Med utgångspunkt i att ratificering bör ske kominer jag idet följande all behandla vilka lagändringar som en ratifikation kräver. Jagkommer också atl ta upp vissa synpunkter som har lämnats av remissinstansema ifråga om de svenska reglernas överensstämmelse med konventionen. I det följandekommer jag således att utgå från övervägandena i promemorian Ds 1990:53. 3.2 Nuvarande svenska bestämmelser i jämförelse med Prop. 1990/91:127narkotikabrottskonventionen m.m. Enligt 1 § narkotikastrafflagen (1968:64) straffbeläggssom narkotikabrott olovliga förfaranden innefattande överiåtelse av narkotika(punkt 1), framställning av narkotika som är avsedd för missbmk (punkl 2),förvärv av narkotika i överiåtelsesyfte (punkl 3), anskaffande, bearbetning,förpackande, ttansport, förvaring eller annan liknande befattning med narkotikasom inte är avsett för egel bruk (punkt 4), utbjudande av narkotika tillförsäljning, förvaring eller befordran av vederlag för narkotika, förmedlandeav kontakter mellan säljare och köpare eller andra liknande åtgärder, omförfarandet är ägnat att främja narkotikahandel (punkt 5) samt innehav, brukeller annan befattning med narkotika (punkt 6). Beträffande olaglig införsel och utförsel av narkotikafinns kompletterande straffbestämmelser i lagen (1960:418) om straff förvarusmuggling, I artikel 3 punkt 1 a i narkotikabroltskonventionen angesatl parterna skall belägga vissa handlingar med sttaff, om de begåsuppsåtligen. Det gäller lill en början vissa gärningar som innefattar någonform av tillverkning, försäljning, transport, förmedling eller import ochexport av narkotika (a:i). Det gäller också olaglig odling av opiumvallmo,kokabuskar eller cannabisväxter (a:ii) saml innehav eller köp av narkotika sominle är avsett endasl för personligt bruk (a;iii). De gärningsformer som tas upp i dessa punkter har sinmotsvarighet i allmänna narkotikakonventionen (artikel 36 punkt 1 a). Enskyldighet atl kriminalisera gärningarna följer således redan av denkonvenlionen. Del torde heller inte råda ågon tvekan om att de åsyftadegärningarna utgör broll enligt narkotikastrafflagen eller varusmugglingslagen. Punkterna 1 a:iv-v omfattar olika former av medhjälp ochförberedelse lill sådana brott anges i de tidigare punkterna, Punkl a:iv gällertillverkning, transport eller distribution av utrustning, material eller avsädana ämnen som anges i förteckningarna I och II, om det sker med vetskap omatt utrustningen eller ämnena skall användas för olaglig odling ellerframställning av narkotika. I fråga om dessa gärningar görs i promemorian denbedömningen alt dessa enligt svensk rätt bör vara att bedöma som medhjälp lillnarkotikabrott, om narkotika framställts med hjälp av utrustningen ellerämnena eller som medverkan till försök lill narkotikabrott alternativtförberedelse till sådanl brolt, om händelseförioppet avbrutits tidigare. Etlpar remissinstanser har invänt att det är osäkert om övervägandena ipromemorian är hållbara när det gäller straffbelagd förberedelse enligt 23 kap.3 § . Man har därvid hänvisat till atl del i praxis förekommit attämnen som inte är klassificerade som gift inte ansetts ulgöra hjälpmedel i denmening som avses i denna bestämmelse, även om syftel varit all de skulleanvändas för olaglig narkotikaframslällning. En motsvarande bedömning skullekunna göras i fråga om de ämnen som anges i de akluella förteckningarna i de fall händelseförloppet avbrutits så tidigt alt den s.kförsökspunkien inte nåtts. 1990/91:127 Dessa har ju ett legaltanvändningsområde och är inte giflklassificerade. Jag håller med om att det kan råda tvekan om hur långtförberedelsebestämmelserna sträcker sig i sådana fall. I prakliken måste deldock röra sig om ganska speciella undanlagssilualioner som inte i sig självamotiverar nägon utvidgad lagsliflning. Tolkningen av konventionsreglerna skallgöras mot bakgrund av atl de är avsedda att tillämpas av flera länder medsinsemellan olika rättsyslem och reglerna går i vissa hänseenden olika långt.Med hänsyn härtill har konveniionsreglema inte alltid fält en hell bestämdutformning. Åliggandena enligt konvenlionen får enligt min mening ansesuppfyllda, om den nationella lagstiftningen läcker vad som är i praktiken förekommandesituationer Punklen 1 a:v gäller planläggning, organiserande ellerfinansiering av brolt. Sådana gärningar bör efter omständigheterna vara atlbedöma som antingen medhjälp till narkotikabrott, medhjälp till försök tillsådant brott eller förberedelse eller stämpling till narkotikabrott. Slutsatsen av del anförda äi" således alt svensklagstiftning fär anses vara i överensstämmelse med konvenlionen i denna del. Enligt putikt I b skall parlerna vidare kriminaliserahjälp alt omsätta eller överiåla egendom som härrör från narkotikabrott, om delsker för att dölja varifrån egendomen kommer eller för att bistå brottslingenatt undandra sig de rättsliga följderna av brottet (b:i). Kriminaliseringenskall vidare omfatta gärningar som innefattar döljande av egendomens ursprung,förfogandel över den eller dess förflyttande eller av äganderätten eller andrarättigheter till den med vetskap om att den härrör frän narkolikabrollsligliei(b:ii). De nu angivna bestämmelserna berör för svenskt vidkommandeflera olika straffstadganden. Det gäller föreskrifter i narkotikastrafflagen,beslämmelserna i om häleri och skyddande av brottsling (9 kap. 6 §resp. 17 kap. 11 §) samt medverkansreglema i 23 kap. . Enligt 1 § 5 narkotikastrafflagen är det slraffbelagl somnarkotikabrott att förvara eller befordra vederlag för narkotika. Enförulsällning är att gärningen är ägnad atl främja narkotikahandel, varmedavses vanemässig eller yrkesmässig försäljning liksom även större förväi-veller överlåtelser som förutsätter en organiserad eller annars mer omfattandeavyttringsverksamhet i missbrukariedei (prop. 1982/83:141 s. 21 f).Bestämmelsen tar enligt förarbetena sikte pä åtgärder som typiskl sett har enmer omedelbar anknytning till den illegala narkotikahanteringen och gällerkurirer och andra mellanman. Bestämmelsen har därför ett snävaretillämpningsområde än konven-tionsbestämmelserna. 1 des.sa anges inte heller denbegränsning som ligger i att gärningen skall vara ägnad att främjanarkotikahandel. När del gäller häleri är det främst bestämmelserna ibrottsbalken om vad som bmkar kallas sakhäleri och vinningshäleri som är avinlresse. Sakhäleri (9 kap. 6 § första styckel, första meningen) innebär atlgärningsmannen köper något som är frånhänt annan genom brotl eller larbefattning med det på någol annat sätt som är ägnat att försvåra egendomensåterställande. Eftersom vinster frän narkotikahantering i andra fall än dåslulen egendom överlämnas som betalning inte kan an.ses vara frånhända annanuppfyller beslämmelsenom sakhäleri inle de krav pä kriminalisering som konventio- Prop.1990/91:127 nen uppställer. Vinningshäleri(9 kap. 6 § första styckel, andra meningen) innebär att någon för egen ellerannans räkning bereder sig otillbörlig av annans brottsliga förvärv.Denna bestämmelse går i vissa hänseenden längre än sakhäleri. Vinningshäleriär inte begränsat till egendom som har fränhänts annan. Straffansvar kan följaefler vilkel förbrott .som helst som medför ett förvärv för den som har begällbrottet, Beslämmelserna om vinningshäleri kan tillämpas också belräffande l,ex,pengar som influtit vid försäljning av narkotika. Ansvar förutsätter inteheller att vinningen hänför sig till just de tillgångar som förvärvats genombrottet. Till skillnad frän narkotikabroltskonventionen gäller dock enligt densvenska lagstiftningen alt ansvar för vinningshäleri kan komma i fråga endaslom gärningsmannen berett sig otill-böriig . Konvenlionen uppställer överhuvud laget inte något krav pä att skall föreligga: all medverkan tillatt omsätta eller överiäta egendom från illegal narkotikahantering skall kriminaliseras.Bestämmelsen om vinning.shäleri lorde därför inle vara tillräckligt långtgåendeför atl motsvara konventionens krav på kriminalisering. Ivissa fall bör bestämmelsen i 17 kap, 11 § om skyddande avbrottsling kunna tillämpas i de hänseenden konventionen gäller. Enligt dennabestämmelse kan den drabbas av straff som döljer någon som har förövat brolt,hjälper honom att undkomma, undanröjer bevis om brollel eller pä annat dyliktsätt motverkar att brottet upptäcks eller beivras. Beslämmelsenomfattar således förutom döljande av brottslingen även döljande av hansbrottslighet. Ansvar enligt denna bestämmelse kan exempelvis komma i fråga förden som förvarar eller döljer annans brottsliga förvärv, om ansvar förmedverkan eller häleri är uteslutet. Dennabestämmelse kan således vara tillämplig i vissa situationer som avses underpunklen b:i, nämligen dä hjälp att omsätta eller dölja egendomen har lämnatsför alt gärningsmannen skall kunna undandra sig de rättsliga konsekvenserna. Konventionsbestämmel.sernagår emellertid längre och omfattar all hjälp som lämnas för atl dölja allegendomen härrör frän olaglig narkotikahantering. Uttrycket "egendom somhänör från brott" som används i konventionstexien innebär alt den hjälpsom lämnats gärningsmannen inte behöver avse del ursprungliga konkretabrottsulbytei ulan även vad som trätt i slällel för detta. Kriminaliseringenenligt 17 kap. 11 § är därför inle tillräcklig för atl uppfyllakonventionsbestämmelsema. Reglernai 23 kap. om straffbar medverkan gäller medverkan i planläggningeneller utförandet av ett brotl. De former av medverkan som regleras i deakluella konventionsbestämmelserna gäller däremot i första hand medverkan tillredan fullbordade brott. Det innebär att inte heller allmännamedverkansregler annat än undantagsvis kan tillämpas pä sådana handlingar somav.ses i dessa konventionsbestämniel.ser. Enligtpromemorian uppfyller nuvarande svenska lagsliflning inle de krav som följer avpunkl I b. Denna slutsats delas ocksä av remissinstanserna. Om skallkunna ansluta sig lill konventionen, behöver gällande Jag tar senare upp frågan hur ensädan lagstiftning Prop. 1990/91:127 skall utformas (avsnitt 3.3). De bestämmelser enligt artikel 3 som harbehandlats är ovillkorliga. Parterna skall straffbelägga åsyftade förfaranden. I punkt I c anges vissa ytteriigare gärningar som panernaskall belägga med straff med resei-vation för vad som följer av en partskonstitutionella principer och grundläggande räusbegrepp. Åtagandet är såledesinte lika kategoriskt som de föregäende utan lämnar utrymme för all iakttaprinciper och systematik i de nationella rättsordningarna. Beslämmelsen omfattar till en början förvärv, innehaveller användning av egendom med vetskap att egendomen härrör frän ett brotlenligt någon av de föregående bestämmelserna (c:i) samt innehav av utmstning,material eller ämnen upptagna i någon av förteckningarna I och II ined vetskapom alt utrustningen eller ämnena används eller skall användas för olagligframställning av narkotika (c:ii). Vidare omfallas "offentlig"anstiftan eller uppmaning lill brott enligt artikel 3 eller till olagligl brukav narkotika (c:iii) samt delaktighet i eller samverkan och sammansvärjningtill sådana brott eller försök till sådana brotl eller bistånd genom råd ellerdäd (c: iv). Beträffande bestämmelsen i punkt c:i om förvärv m.m, avegendom som hänör från brott lorde i alll väsentligt motsvarande förhållandengälla som lidigare har angetts i fråga om brott enligt punkt 1 b. Gärningarnatäcks således inte helt och hållet av de svenska reglerna. Däremot bör inte punklen c:ii om innehav av utrustningeller ämnen upptagna i förteckningania I eller II behöva kräva ny lagstiftning, I del fall det inleföreligger gärningsmannaskap bör dessa gärningar anses motsvara medhjälp,försök eller förberedelse lill narkotikabrott. Punkt c:iii innehåller förbud mol att"offentligen" anstifta brott. I 16 kap. 5 § finns en beslämmelse sombehandlar brottet uppvigling. Med denna beslämmelse avses att nägon"muntligen inför menighet eller folksamling, i skrift som sprides ellerutlämnas för spridning eller i annat meddelande lill allmänheten uppmanareller eljest söker förleda lill brottslig gärning". Uppvigling ulgör äventryckfrihetsbrott (7 kap. 4 § 10 tryckfrihetsförordningen) ochyttrandefrihetsbrolt enligt den i prop. 1990/91:64 föreslagna nyaytirandefrihetsgrundlagen. Offentiiga uppmaningar lill brotl kan således följas avstraff enligt svensk lag. Föreskriften i konventionen kan inte anses sträckasig längre än den svenska lagstiftningen. Det förtjänar emellertid atlframhållas alt del inle heller föreligger nägon absolut förpliktelse lillkriminalisering. Yltrande-frihetsrällsliga hänsynstaganden får anses utgörasädana konstitutionella principer .som en part kan åberopa enligt konvenlionen.Tillräcklig anledning all Ulvidga kriminaliseringen i pä denna punktkan inte anses föreligga. Bestämmelsen i punkt c:iv om delaktighet och andra s.k.osjälvständiga gärningsformer motsvaras i svensk räll av narkotikastrafflagensregler om medverkan, försök, förberedelse och stämpling. Det sagda gällervisserligen i full ulslräckning endasl i den män gärningen ulgör brott motnarkotikalag-sliftningen. Som lidigare har berörts kan gärningar som innefaimrt.ex, hjälp att döljabrottsligt förvärvad egendom nägon gång vara att bedöma som hä- Prop.1990/91:127 leri eller skyddande av brottsling. Försök, förberedelse ellerstämpling till dessa brott är inte sttaffbelagda enligt svensk lag. I promemorian görs bedömningen att en svensk anslutningtill konventionen inte kräver att dessa gämingsformer beläggs med siraff.eftersom konvenlionen tillåter hänsynstagande förutom till konslilulionellaprinciper också lill grundläggande nationella rättsbegrepp. Under remissbehandlingen har invänts att det är tveksamtom man till stöd för ståndpunkten att inte sttaffbelägga försök m.m. kanåberopa att det skulle slrida mot grundläggande rättsliga principer i densvenska rättsordningen. Innebörden av utttycket "grundläggande rättsligaprinciper" är inte hell klar. Som jag har anfört mäste en avutgängspunkierna för tolkningen av konventionsbestämmelsema vara attkonventionen skall kunna lillämpas av länder med olika rättssystem. För att detskall kunna ske, har det ansetts nödvändigt att i viss utsträckning ta hänsyntill den nationella lagstiftningen. Mol den bakgrunden anser jag atl en rimligtolkning är att parlerna bör ha utrymme för atl ta hänsyn till allmännaprinciper som lett fram lill att lagsliflningen utformats på ell visst sätt.Överväganden av det slaget har gjorl att man har avstått frän att kriminaliseragäniingsformerna stämpling, förberedelse och försök till häleri och skyddandeav brottsling. Jag ansluler mig därför till de överväganden som görs ipromemorian och som innebär att dessa konveniionsbestämmelser inte kräver nysvensk lagsliftning. Jag anser inte heller att det finns andra skäl atl göraen sädan ändring. I artikel 3 punkt 2 behandlas frågan om straffansvar förinnehav, köp och odling av narkotika som är avsedd för eget bruk, (För innehavi andra fall gäller föreskrifterna under punkt 1 a,) Enligt bestämmelsen ärparterna skyldiga atl straffbelägga innehav, köp och odling av narkotika, ävenom narkotikan är avsedd endast för eget bruk, under förutsättning att gämingenär uppsåtlig. Även här lämnas utrymme för tillämpning av konstitutionellabestämmelser och grundläggande rättsliga begrepp i den nationella lagstiftningen. Narkotikastrafflagen omfatiai- all framställning avnarkotika som är avsedd för missbruk (1 § 2) liksom allt innehav, bruk ellerannan befattning med narkotika (1 § 6). Narkolikabrottskonveniionen påkallarsåledes inte någon ytterligare lagsliftning för svensk del i detta hän.seende. I artikel 3 punkt 3 anges all i de fall dä uppsåt elleravsikt utgör elt särskilt rekvisit för broll domslolen har rätt alt draslutsatsen atl rekvisitet är uppfyllt utifrån de faktiska omständigheterna.Erkännande eller annan bevisning som lar direki sikte på sådan avsikt som sägsi exempelvis punkt 1 b:i är således inte nödvändig för straffansvar. Principenöverensstämmer med svensk rätt.