prop · GE03117 · 1990-12-31 00:00:00 — Syftet med vårt förslag atl ersälla ordet kommunalbesvärär all åstadkomma en så tydlig lagtext som möjligt. 4.10.2Kopplingen medlemskap rätt att överklaga Regeringensförslag: Kopplingen mellan medlemskap i en kommun eller ell landsting ochrätten all överklaga kommunala beslut behålls. Kretsen avklagoberättigade vidgas inte, dvs. inga ytterligare kategorier tillförsmedlemskretsen ulöver de som är folkbokförda i kommunen, äger fasl egendom ikommunen eller är laxerade lill kom-munalskatl där. Kommitténs förslag:Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Endasl etl fåtalremissinstanser kommenterar kommilléns förslag. Kammarrälleni anser, i likhet med kommiltén, atl del inle Prop. 1990/91: 117 harframkommit någol påtagligt behov av all man till följd av den slopade kommunalabeskattningen av juridiska personer vidgar förulsätlningarna för besvärsrättför denna kategori. Även är ense med kommittén om altinte utvidga besvärsrätten för ideella föreningar eller andra juridiskapersoner. Däremotanser kammarrätten i Slockholm alt del finns skäl att överväga juridiskapersoners besvärsrätl i syfte att få till stånd en generösare ordning. och bör man övergekopplingen mellan medlemskap och besvärsrätt. I stället bör envar som berörs avelt kommunalt beslut ha rätl att få lagligheten prövad. Om kopplingen behålls,menar organisationerna att juridiska personer som har fasl driftsslälle i enkommun eller vars styrelse har sill säle där skall räknas som kommunmedlemmar.Medborgarrällsrörelsen Frihelen i anför liknande synpunkter. anser atl ideella föreningar bör ha rätt att utlösa enlaglighetskontroll av kommunala beslul. Kopplingenmellan medlemskap och räll alt överklaga bör behållas ulmärkande drag förkommunalbesvärsmålen är att endast kommunmedlemmar har rält att överklaga.Enbart den omständigheten atl någon har elt intresse i saken ger alltså intebesvärsrätl. Somregeringen har anfört i motiven till medlemskapsregeln (avsnitt 4.1.2) börkopplingen mellan medlemskap och rält atl överklaga behållas. Om man vill vidgakretsen av klagoberättigade måste man därför, med denna utgångspunkt,överväga-en ändring av medlemskapsbegreppet. Juridiskapersoners räll att överklaga Eneffekt av atl den kommunala laxeringen av juridiska personer sedan några årtillbaka har slopats är all dessa förioral den rätt alt överklaga kommunalabeslut som de hade tidigare på grundval av taxeringen. En sådan rätt hårde nubara i kommuner där de äger fast egendom. Regeringengör den bedömningen, att del inte finns skäl att konstruera om medlemskapsbegreppet i: syfte att utvidga juridiska personers räll alt- överklaga. En studie av kommunalbesvärsmål visar att det är ytterst sällan som en juridisk person uppträder som- klagande. Detta var förhållandet även tidigare när de juridiska personerna hade besvärsrätt på grundval av taxering i en viss kommun. Den till viss del förlorade rällen atl överklaga får därför ses som en marginell effekt av att den kommunala taxeringen slopades. Att utvidga medlemskapsbegreppet skulle därför enligt vår be dömning inte få någon större effekt och därför finns-inte tillräckliga skäl all vidta en sådan åtgärd. Något skäl att särbehandla ideella föreningar finns inte heller enligt vår mening. Regeringensförslag: Två av de nuvarande prövningsgrunderna i kommunalbesvärsmål slopas,nämligen att ett beslut "kränker klagandens enskilda rätt" eller altdet "vilar på orättvis grund". Övriga prövningsgrunder behålls i saki den nya lagen. Kommitténsförslag: Överensstämmer med regeringens med undantag av att kommittén föreslåralt den nuvarande prövningsgrunden "ej tillkommit i laga ordning"formuleras om till "inle tillkommit på föreskrivet säu". Remissinstanserna:Kommitténs förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser. Kammarrätteni är tveksam till förslaget alt slopa prövningsgrunden "vilarpå orättvis grund". TCO,och Vi I Småhus samt Medborgarätlsrörelsen Friheten iSverige anser all man bör behålla prövningsgrunden "kränker klagandensenskilda rätt". Regeringsrätlenkritiserar omformuleringen från "ej tillkommit i laga ordning" till"inte tillkommit på föreskrivet sätt". Enligt regeringsrättens meningfår den föreslagna lydelsen en mer inskränkl belydelse. Enligt7 kap. 1 § KL får kommunalbesvär grundas endast på omständigheter som innebäratl ett beslul 1. ejhar tillkommit i laga ordning, 2.står i strid mot lag ellerannan förfallning, 3.på annal säll överskriderkommunfullmäktiges eller landstingels befogenheter, 4.kränker klagandens enskildarätl eller 5.annars vilar på orättvis grund. Den förslå prövningsgrundenlar sikte på felaktigheter i själva förfarandel, dvs. atl det riktasanmärkningar mot sättet för tillkomsten av etl kommunall beslul. Prövningsgrunden underpunkt 2 tillämpas i regel när beslutet bryter mol en uttryckligförfattningsregel, normalt av offentligrällslig karaktär. Nästa punkt användst. ex. vid prövning av frågor som rör den kommunala kompetensen och vidkompelenskonflikter mellan olika kommunala organ. Någon klar gräns mellan debåda prövningsgrunderna finns inle. En särställning intarprövningsgrunden "kränker klagandens enskilda rätt". En tillämpningav den har ansetts förutsätta atl klagandens personliga rättsställning blivitlidande av del kommunala beslutet. har klaganden inte någon framgång,vilket inte sällan beror på atl prövningsinstansen konstaterat att klagandenhaft möjlighet atl få sin sak prövad av allmän domstol. Störst praktiskbetydelse har prövningsgrunden främst haft i löne- ochpensionsärenden. Genom ändrad arbetsrättslig lagstiftning har dock även dettaområde inskränkts i väsentlig mån. Den sista punkten"vilar på orättvis grund" åberopas ofta av dem som klagar ikommunalbesvärsmål, men tillämpas relativt sällan av domstolarna.Ursprungligen torde den ha införts för alt ge eftertryck åt kravel på likställighetmellan kommunmedlemmar. Även rättspraxis visar-alt den är starkt förknippad medlikslällighetsprincipen. Detre första prövningsgrunderna i nuvarande kommunallag är direkt motiverade avkommunalbesvärsinstilulets uppgift som ett offenlligrätts-ligt kontrollmedel.De har därför en given plats i systemet. Av dessa bör punkt 3 "på annatsäll överskrider kommunfullmäktiges eller befogenheter" delasupp i två punkter för att ge uttryck åt att den har ett vidaretillämpningsområde än vad ordalydelsen i förstone ger uttryck åt. Del börsåledes framgå att prövningen också kan omfatta frågan om en viss åtgärd överhuvud tagel är en angelägenhet. Enspeciell ställning intar de nuvarande punkterna 4 och 5, vilka avser fall dådet kommunala beslutet kränker klagandens enskilda rätt eller annars vilar påorättvis grund. Båda har en synnerligen begränsad användbarhet, men åberopasofta av de klagande och ger därmed upphov till åtskilliga missförstånd och enonödig handläggning. Genom all likslällighetsprincipen skrivs in i lagtextenkan prövningsgrunden "slår i slrid mol lag eller annan författning"användas om någon anser att ett beslut strider mot denna princip. Regeringensbedömning: Frågan om kommunala besluts verkställbarhet lagregleras inte. Kommitténsbedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ilikhet med kommittén finner kammarrätten i Slockholm atl en allmänt hållenregel om verkställbarhet inte har någol större värde. Regeringsrätten anser attintresset av överskådlighet och begriplighet talar för atl principen omomedelbar verkslällbarhel av kommunala beslut kommer till uttryck i lagen.Liknande synpunkter anför kommun och . Skälen för regeringensbedömning: I princip gäller atl elt kommunall beslul är verkslällbart så snartprotokollet över beslutet har justerats. Indirekt framgår detta av 7 kap. 6 §KL. Enligt den paragrafen skall fullmäktige, om etl beslut har blivit upphävtgenom avgörande som har vunnil laga kraft och om beslulel redan harverkställts, föranstalta om rättelse av verkställigheten i den mån del ärmöjligt. är omedelbarverkställighet en nödvändighet, t.ex. i fråga om vissa beslut om val och en delbudgetbeslut. I andra fall kan verkställigheten utan olägenhet anstå till dessbeslutet har vunnit laga kraft. Inte sällan är läget svårbedömt och det gällerdå att väga olika intressen mot varandra. Behovet av effektivitet i denkommunala förvaltningen slår mol intresset av att etl överklagande imöjligaste mån bör leda till det åsyftade resultatet, dvs. att hindra beslutetsgenomförande. Ofta kompliceras bilden av att förhållandet rör en utomståendepart och atl det i vissa fall kan ha inträffat en civilrätlslig bundenhet förkommunen. Del är mycket svårt attlägga fast i vilka konkreta situationer som etl beslut bör kunna verkställastrots att det har överklagats. Kommunen eller måste bedöma riskenav atl beslutet blir upphävt. Möjligheten till återgång av ell redan verkställtbeslul måsle också bedömas. Dessa omständigheter talar enligt vår mening mot enallmän lagregel om besluts verkställbarhet. Regeringensförslag: Möjligheten all inrätla besvärsnämnder för atl pröva vissapersonalärenden avskaffas. Kommitténsförslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Nästanalla remissinslanser tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar del utan erinran.Hit hör regeringsrätten, juridiska fakultetsnämnden vid ,flera kommuner och landsting. , ,och kommunaljuridiska förening. Förslaget avstyrks avKalmar, och kommuner samt av TCO. Skälen för regeringensförslag: Enligt 7 kap. 3 § KL får kommuner och landsting utse en särskild nämndmed benämningen besvärsnämnd. Från är besvärsnämndernasprövning inskränkl lill överklagande av en nämnds, elt partssammansatt organseller revisorernas beslut'om tjänstetillsättningar. kunde nämndernaöverpröva också andra typer av personalärenden, bl. a. beslut om disciplinäraåtgärder. Omkring 30 kommuner harutnyttjat möjligheten atl inrätta besvärsnämnder. På landstingssidan, därbesvärsnämnder har varit vanligare, är tendensen att allt fler landstingavskaffar sina besvärsnämnder. Besvärsnämnderna är ettudda inslag i systemet för överprövning av kommunala beslut. De ärenden sombehandlas av en besvärsnämnd har en särskild karaktär som skiljer dem från deflesta kommunala ärenden i övrigt. Del primära är relationen mellanarbetsgivare och arbetstagare. Etl särskilt problem ligger i altbesvärsnämndsprövningen har kopplats samman med kommunalbesvärsprocessen.Detta leder ibland till missförstånd hos kommunmedlemmarna och tilltillämpningssvårigheter hos de domstolar som berörs. 1970-laletsarbetsrättsliga lagstiftning har satt besvärsnämnderna i en ny Prop.1990/91:117 situation. 1 väsentliga delar tillämpas på den kommunala sektornnumera samma lagregler som pä den privata sektorn när det gäller relationenmellan arbetsgivare och arbetstagare. Och inom den privata sektorn saknasöverprövningsmöjlighet i fråga om rekryleringsbeslut. Lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (ändrad senast 1984:817) medger iviss mån förhandlingsskyldighet vid tjänstetillsättningar. Därmed har ettfackligt inflytande garanterats som saknades när möjligheten alt inrättabesvärsnämnder tillskapades. Det är i och för sig också i motsats till vadsom är fallet på den statliga sektorn möjligl att i kollektivavtal regleraförutsättningarna för anställning. Regeringenkonstaterar således att den förändrade arbetsrätten har minskat behovet avbesvärsnämnder betydligt. Slutsatsen är därför att den nya kommunallagen intebör innehålla några regler om besvärsnämnder. Om det finns ett behov av ennormering i frågor om t.ex. meritvärdering och rekrytering, är det en bättreväg atl det lämnas över åt arbetsmarknadens parter atl tillsammans lösa sådanafrågor inom förhandlingssystemets ram. Någotskäl att låta de kommuner och landsting som har besvärsnämnder behålladessa finns inle enligt vår mening. Däremot föreslår vi en övergångsbestämmelseom vad som skall ske med sådana mål hos nämnderna, som ännu inte avgjorts vidikraftträdandet av den nya lagen. 5 Ändringar i annan lagstiftning Ettgenomförande av förslaget till en ny kommunallag kräver följdändringar i endel annan lagstiftning. Vissspeciallagstiftning behöver ändras som en direkt följd av vårt förslag om enfriare nämndorganisalion och av att vi föreslår all lokalorganslagen och lagenom vissa lokala organ i landstingskommunerna skall upphävas. I dettalagstiftningsärende lar vi upp de förslag om ändringar i speciallagstiftningensom är nödvändiga för all slå fasl principen om en friare nämndorganisalion.Förslagen avser , hälsoskyddslagen, hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763, ändrad senast 1990:1465), tandvårdslagen (1985:125,ändrad senast 1986:1410), lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m. (ändrad senast 1990:494), lagen (1978:234) omtrafiknämnd (ändrad senast 1986:1247) saml räddningstjänsllagen (1986:1102,ändrad senast 1988:438). Ytterligareändringar behöver göras i speciallagstiftningens bestämmel ser om nämnder. Det gäller bl.a. de hänvisningar som finns lill kommu nallagens regler och hur nämnderna i fortsättningen skall anges i de olika speciallagarna. Så behöver t.ex. beträffande miljö- och hälsoskyddsnämn den ändringar göras i naturvårdslagen (1964:822, omtryckt 1974:1025, ändrad senast 1990:1378), miljöskyddslagen (1969:387, omtryckt 1989: 363), livsmedelslagen (1971:511, omtryckt 1989:461), renhållningslagen (1979:596, ändrad senast 1990:235), strålskyddslagen (1988:220, ändrad 138 senast1990:236) och djurskyddslagen (1988:534, ändrad senast 1990:628). Regeringenavser atl ta upp dessa frågor i en proposition med följdlagstiftning till dennya kommunallagen. Förslaget kommer atl föreläggas i sådan tid attdel blir möjligl alt besluta ett ikraftträdande av lagändringarna till den 1januari 1992. Detfinns också annan lagstiftning som behöver ändras som en följd av atl dennuvarande kommunallagen ersätts med en hell ny lag. Del gäller bl.a. lagen(1979:412) om kommunala indelningsdelegerade (ändrad senast 1988:199) ochkommunalförbundslagen (1985:894). I dessa lagar finns i stor utsträckninghänvisningar till kommunallagens regler. Inuvarande kommunallag finns ett särskilt kapitel med regler om skatt tillkommuner och landsting (6 kap.). Reglerna som huvudsakligen är av teknisk naturkan enligt vår mening med fördel utgå ur kommunallagen och i stället införlivasmed skattelagstiftningen. Det kan därvid vara lämpligt att sammanföra reglernamed dem som finns i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns ochannan menighets utdebitering av skatt, m. m (omtryckt 1973:437, ändrad senast1990:353). Nuvarandekommunallag innehåller också regler av närmast valteknisk natur. Del gällerreglerna i 2 kap. 2 § andra stycket om beräkning av antalet suppleanter ellermed vår terminologi ersättare i kommunfullmäktige. Det är en bättre ordningatt ha en sådan bestämmelse i vallagen. Motsvarande regler om beräkning avantalet ersättare i finns redan i vallagen. I 2 kap. 11 § fjärdestycket finns en bestämmelse om vilka ersättare som skall tjänstgöra när ingenav de ersättare som har utsetts för den frånvarande ledamoten kan tjänstgöra.Bestämmelsen gör det möjligl atl avvika från den lisltrohet som i övrigttillämpas, dvs. att ersättare skall utses från samma lista som respektiveledamot. Enligt vår mening bör regeln flyttas till vallagen för atl tjäna somunderiag för länsstyrelserna när ersättare skall utses. Samtliganu berörda frågor kommer att tas upp i följdlagsliftningspropo-sitionen. 6 Ett internationellt perspektiv 6.1 Förhållandet till internationella överenskommelser Regeringensbedömning: Kommunallagsförslaget ligger i linje med åtaganden enligtEuroparådskonventionen om självstyrelse. Kommitténs bedömning:Kommittén har redovisat huvuddragen i konventionen, men inte gjort någonuttrycklig bedömning av förslagels förenlighet med denna. Remissinstanserna: Ingenav remissinstanserna har tagit upp denna Prop. 1990/91:117 fråga. Skälenför regeringens bedömning: ratificerade (prop.1988/89:119, KU 32, rskr. 251) den europeiska konventionen om kommunalsjälvstyrelse (SÖ 1989:34). Konventionen är elt betydelsefullt resultat avEuroparådssamarbetet på del kommunala området och ett led i strävandena allstärka och utveckla den kommunala självstyrelsen i . Den bygger på etldecentraliserat beslutsfattande som en nödvändig grund för demokratin. En annanviktig utgångspunkt är den kommunala självstyrelsens betydelse för medborgarnasmöjligheter att delta i de offentliga angelägenheterna. Ikonventionen fastslås vissa grundläggande principer för statens förhållandelill kommunerna. Områden som berörs är bl.a. den kommunala självstyrelsensrättsliga reglering, skyddet för den kommunala indelningen, den administrativastrukturen, de förtroendevaldas arbetsvillkor, statlig tillsyn, ekonomiskaresurser saml rätten all samarbeta och bilda sammanslutningar. Regeringensuppfattning är att det är väsentligt alt ställer sig bakom strävandenaalt stärka och utveckla den kommunala självstyrelsen i och världen. Vårförhoppning är också att konventionen skall fungera som en grundläggandeplattform i diskussionen om kommunernas roll i ett framtida . Ipropositionen om godkännande av konventionen gjorde vi en bedömning avkonventionens förenlighet med den nuvarande kommunallagstiftningen.Bedömningen var atl del svenska rättssystemet uppfyller de krav somkonventionen ställer. hade ingen annan uppfaltning. Engenomgång av det nu presenterade kommunallagsförslagets förhållande lillkonventionens artiklar ger.inte anledning till någon annan bedömning. Tvärtominnebär förslaget en ytterligare förstärkning av den kommunalahandlingsfriheten och den kommunala självstyrelsens roll i det demokratiskasystemet och därmed en ökad anpassning till konventionens principer. Vi villhär särskilt peka på tre punkter. Enligtkonventionens artikel 2 skall principen om självstyrelse varainskriven i lag och helst i grundlagen. finns principen inskriven iregeringsformens portalparagraf (1 kap. 1 §), där det sägs all den svenskafolkstyrelsen förutom genom ett representativt och parlamentarisktstatsskick förverkligas genom självstyrelse. Genom vårt förslag atli den nya kommunallagen slå fast den kommunala självstyrelsens princip för allkommunal verksamhet sker en ytterligare förstärkning i förhållande tillkonvenlionsbestämmelsen. Iartikel 6 fastslås principen att kommunerna skall kunna bestämma om sin inreorganisation för att anpassa den till de lokala behoven och säkerställa eneffektiv förvaltning. Vårt förslag om en friare nämndorganisationinnebär en väsentlig förstärkning av självstyrelsen i detta hänseende. Iartikel 7 finns bestämmelser som avser att garantera att de förtroen devalda kan ges en rimlig ekonomisk ersätlning både för utgifter i sam band med uppdraget och där så är lämpligt för förlorad arbetsförtjänst 140 eller för utfört arbetesamt motsvarande socialskydd. Genom vårt förslag om rätl för de förtroendevaldaatt få ersättning för förlorad arbetsinkomst förstärks garantierna för enrimlig ekonomisk ersätlning. 6.1.2Ett kommande eller ett svenskt medlemskap i gemenskapen Regeringensbedömning: På de punkter som kommunallagsförslaget kan komma att beröras av ettkommande eller ett svenskt medlemskap i ligger förslaget i linjemed EG:s regelsystem. Kommitténsbedömning: Överensstämmer med regeringens. Betydelsen av ett svenskt medlemskapi EG har dock inle tagits upp av kommittén. Remissinstanserna:Remissinstanserna godtar i allmänhet kommitténs bedömning. Riksrevisionsverketställer sig uttryckligen bakom del restriktiva synsätt beträffandesubventioner till näringslivet som kommiltén redovisat i detta sammanhang.Endast och kommunaljuridiska förening har framförtkritiska synpunkler. Dessa remissinstanser anser atl frågorna kringEG-samarbetet borde har belysts mer ingående. Skälen för regeringensbedömning: Förhandlingarna mellan EFTA-länderna och EG om etl europeisktekonomiskt samarbetsområde (EES) är inne i etl intensivt skede.Målet är alt ell skall kunna träda i kraft , dvs.samtidigt som EG:s inre marknad etableras. I etl vidare perspektivligger ell medlemskap i i nationella intresse. Regeringen ochriksdagen har tagit ställning för en sådan utveckling (skr.1990/91:50, UU8). närmande till EGreser inom olika områden frågan om hur den svenska lagstiftningen kan komma attpåverkas av en överenskommelse. Regeringen har övervägt denna fråga när delgäller kommunallagsliflningen och därvid kommit fram till atlkommunallagsförslaget ligger i linje med på de punkter det kankomma att beröras av etl kommande . Denna bedömning gäller i vartfall i nuvarande förhandlingsläge. Det finns heller inte anledning att göranågon annan bedömning i fråga om betydelsen av elt svenskt medlemskap i . De punkter som enligt vårbedömning berör kommunallagsförslaget är följande. Etlförslag till EG-direktiv om rösträtt i kommunala val innebär alt en medborgarei etl medlemsland skall ha rösträtt och rätl till valbarhet i lokala val ibosättningslandet om han begär att bli upplagen i röstlängden. För rösträttkrävs dock atl bosättningen i landet har varat minst en mandatperiod. Förvalbarhet krävs två mandatperioder. Vårt förslag innebär att utländskamedborgare liksom enligt nuvarande regler skall ha rösträtt och vara valbaraefter folkbokföring i landet. Härigenom uppfyller enligt vår mening densvenska lagstiftningen de krav som direk- Viförutsätter alltså atl det skall vara möjligt all lilläm-pa mera liberalaregler än enligi direktivförslaget t.ex. när det gäller bosättningslidenslängd. När det gäller stöd lillnäringslivet innebär som lidigare redovisats (avsnitt 4.2.2) EG:s regelsystematt konkurrenssnedvridande samhällsstöd till enskilda företag i princip intefår förekomma. Vårt förslag om reglering av kommunernas och landstingensbefogenheter inom näringslivsområdel ger uttryck för en sådan restriktiv syn påstöd lill enskilda förelag. Frågan om regleringen avden kommunala upphandlingen har varit särskilt uppmärksammad i diskussionen omkommunerna och EG. Här är det uppenbart att en anpassning lill EG:s regelsystemkräver förändringar bl.a. när det gäller kontroll och överprövning. Dessafrågor övervägs inom . Vi anser emellertid attfrågorna inte i första hand bör regleras i kommunallagen. 6.2 Kommunernas och landstingens internationellaengagemang Regeringensförslag: Lagen om rätt för kommun och landstingskommun alt lämnainternationell katastrofhjälp ersätts med en ny lag. Den innebär en utvidgningså, alt humanitärt bistånd i form av utrustning som kan avvaras får lämnas i ennödsituation även om inte något direkt katastrofläge föreligger. Den nya lagenomfattar också kyrkliga kommuner. Kommitténs förslag:Överensstämmer i sak med regeringens med undantag av att kommittén intebehandlat frågan om utvidgning lill de kyrkliga kommunerna. Remissinstanserna:Av de remissinslanser som kommenterar kommitténs förslag i denna deltillstyrker flertalet förslaget eller lämnar det utan erinran. Någraremissinstanser anser all en ytterligare utvidgning av möjligheterna lillbistånd borde ske så, att bistånd kan ges även i andra former än genomutrustning som kan avvaras. Avvisande eller tveksammatill förslaget är kammarrätten i Slockholm, juridiska fakultelsnämnden vidStockholms universitet, kommun, ,saml . Flera av dessaremissinslanser betonar statens primära ansvar för utrikes- ochbiståndspolitiken. Riksrevisionsverketanser atl man i slällel för ullrycket "utrustning som kan avvaras" ilagen bör använda utlryckel "saknar marknadsvärde". Verket anserockså att det klart bör definieras vad som avses med en nödsituation. anser att den närmare räckvidden av utvidgningen börpreciseras. Kyrkomötet:1989 års kyrkomöte har begärt alt lagen skall gälla också för de kyrkligakommunerna (mol. 1990:29, IKL7, kskr.9). Skälenför regeringens förslag: Kommunernas och landslingens interna- Prop.1990/91:117 engagemang har ökat kraftigt . Inte minsthar den djupgående samhällsomdaningen och demokratiseringsprocessen i Central-och bidragit till detta. Antalet vänorlsförbindelser med kommuner idessa områden har ökat markant.