prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Deexisterande konventionerna inom naturvårdsområdet bör ges en starkare ställningi . Detta kan i första hand ske genom att regeringen utfärdarförordningar för konventionerna samt att ökade resurser ställs till förfogandeför tillämpning av och information om konventionema och deras syfte.Konventionerna bör kopplas tydligt till bl.a. naturvårdslagen. Naturvårdsverketoch länsstyrelseraa bör ges större möjligheter att stödja utveckling avsamordnad miljövårds- och översiktsplanering i län och kommuner. Ettviktigt medel för att bredda och öka engagemanget i miljövårdsarbetet är attdelegera till kommunerna. Föratsättningaraa härför förbättras i takt med att kommunemavidgar sin kompetens och utvecklar sitt planeringsunderlag. Naturvårdsverketbör få en starkare stödjande, samordnande, utvecklande och utvärderande roll. Länsstyrelseraabör ha överblick över läget i länet och informera om detta tillnaturvårdsverket och kommunernas miljövårdsorgan, till sektorsorgan såsom lantbmks-och skogsvårdsorganisationen och tili allmänheten. Länsstyrelseraager råd och rekommendationer till andra regionala och till kommunala organ imiljövårdsfrågor. Länsstyrelseraaupprättar och ajourhåller länsomfattande miljövårdsprogram med regionalamiljöanalyser (RMA) som utgångspunkter och underlag. Nästa RMA föreslåsredovisas 1993 och förnyas . Länsstyrelseraaupprättar och ajourhåller naturvårdsplaner som bör integreras medmiljövårdsprogrammen. Kommunernabör ställa upp kommunala mål för miljövård och hushållning med naturresurser.Kommunala miljövårdsprogram och naturvårdsprogram bör upprättas med anknytningtill översiktsplanen. Naturvårdsverketformulerar efter samråd med respektive sektorsmyndighet de övergripandenationella naturvårdsmålen. På länsplanet bör de övergripande målen översättastill regionala mål. Sedan dessa fastställts av bör ansvaret föratt de uppfylls helt vila på sektorsmyndigheten, som fiJrsin dd har attbeskriva problem, mål, medel, insatser, uppföljning, värdering och analys.Ansvaret för uppföljning och utvärdering av hur miljömålen uppfylls bör liggapå miljövårdsmyndigheterna. Lämpliga instmment härför är en systematiskrapportering av resultaten samt den regionala miljöövervakningen. Betydligtmer resurser än behövs om målen skall kunna förverkligas. Kunskaper,information Prop. Särskildaforskningsinsatser behövs på områdena Det framtida landskapet bevarande av den biologiska mångfalden. Referensforskning och Storskaligamiljöförändringar. Miljöövervakningenmåste byggas ut så att den bättre tillgodoser behoven för naturvård ochnaturresurshushållning, vilket bl. a. innebär bevakning av landskaps- ochbiotopförändringar och naturresurskartering. Programmet för övervakning avmiljökvalitet behöver kompletteras med referensytor i nationalparker ochnaturreservat och med ett program för övervakning av storskaligalandskapsförändringar. Naturresurskarteringmed stöd av fjärranalys, särskilt av satellitbilder, bör vidareutvecklas tillnaturresursräkenskaper. Dessa kan med fördel ingå i ett nytt system förnationalräkenskaper (kompletterad BNP). Föratt hålla all betydelsefull lägesbestämd miljöinformation tillgänglig behöverett geografiskt informationssystem (GIS) för naturvård och hushållning mednaturresurser vidareutvecklas. Detär väsentligt att befintlig kunskap hålls levande och tillgänglig genomkunskapsöversikter. Resultaten från forskning, undersökningar,miljöövervakning, inventering etc. måste göras tillgängliga för att kommamiljövårdsarbetet och utbildningen tillgodo. Redanpå kort sikt är det mycket viktigt med intensifierad utbildning och informationom hur miljölagama kan och bör tillämpas. I utbildningen bör även andra frågortas upp, där integreringen av naturvården i det samlade miljövårdsarbetet ärsärskilt angelägen. Regional miljöövervakning är en sådan mycket betydelsefullgemensam arbetsuppgift där kraftfull information och utbildning behövs, likasåmiljökonsekvensbeskrivning. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig överstatens Prop. 1990/91:90 naturvårdsverks rapport 90 Aktionsprogram för Bilaga 16.2 Efterremiss har yttranden inkommit från , lantbraksstyrelsen,, , plan- och bostadsverket, domänverket,, , vattenöverdomstolen,i Uppsak, , , , , , och , kommittén förutvärdering och översyn av skogspolitiken (Jo 1990:03), kommittén för översynav miljöskyddslagstiftningen (ME 1989:04), statens råd för byggnadsforskning,statens lantmäteriverk, geologiska undersökning, statistiskacentralbyrån, statens energiverk, , Stockholmsuniversitet. , , skogs- ochjordbrakets forskningsråd. , ,, , (gemensamt). ,Föreningen , och planering, , Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare, . Sammanfattning av naturvårdslagsutredningensbetänkande Prop. 1990/91:90 (SOU 1990:38) Översyn av naturvårdslagen m.m. Naturvårdslagsutredningensfrämsta uppgift har varit att undersöka om den nuvarande naturvårdslagen tartill vara naturvårdens intressen i tillräcklig omfattning och omlagstiftningen på ett effektivt sätt bidrar till att de riktlinjer förnaturvårdspolitiken som statsmakterna har antagit kan genomföras. Utredningenhar vid sin översyn av lagstiftningen funnit att det främst är hotade arter ochderas biotoper som behöver ett förstärkt skydd genom naturvårdslagen. Utredningenföreslår att ett nytt införs i lagen. Enligt en nyparagraf (21 §) får regeringen meddela föreskrifter om att arbetsföretag somkan skada naturmiljön inte får utföras inom sådana mindre mark- ellervattenområden (biotoper) som utgör livsmiljö för hotade djur- eller växtartereller som annars är särskilt skyddsvärda på grand av ringa förekomst ellersällsynt beskaffenhet. Detta skydd kan komma att exempelvis omfatta mindrevåtmarker, ängs- och hagmarker samt mindre skogsbiotoper. Naturvårdsverketföreslås få i uppdrag att tillsammans med lantbmksstyrelsen och skogsstyrelsenutarbeta förslag till vilka slag av biotoper som framledes skall skyddas enligtden föreslagna paragrafen. Utredningenföreslår även en förstärkning av samrådsförfarandet enligt 20 §naturvårdslagen. Enligt nuvarande lydelse skall samråd ske med länsstyrelseninnan ett arbetsföretag utförs som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön. Länsstyrelsenkan i samband med samrådet inte förbjuda företaget ellerhänvisa det till annan plats. Utredningen föreslår att sådana möjligheter nuinförs. Dessutom föreslår utredningen att möjlighet öppnas att införa ensamrådsskyldighet för alla arbetsföretag som kan skada naturmiljön inomsärskilt skyddsvärda områden. Även i dessa fall skall det vara möjligt att förbjudaarbetsföretaget. eller beslut som meddelas med stöd av de nya reglerna i 20 § eller21 § medför att pågående markanvändning avsevärt försvåras skall markägarenenligt utredningen ha rätt till ekonomisk ersättning enligt nuvarande ersättningsregler. Föratt förbättra skyddet av växtarter föreslår utredningen att en befogenhetinförs att meddela tillträdesförbud för att skydda känsliga växtarter på sammasätt som finns för att skydda djurlivet inom ett visst område. Till skyddför såväl djur- som växtarter föreslår utredningen vidare att det tydligt skallframgå av fridlysningsreglerna att dessa kan användas även för att skydda artersom ännu inte är akut hotade i landet. Enannan fråga som utredningen särskift uppmärksammat är skyddet av våtmarker och olika dikningsföretags påverkan på dessa, infördes en särskild tillståndsplikt i naturvårdslagen för markavvattningsföretag för att stärka skyddet av våtmarkeraa. Trots detta är markavvattning inom skogs- och jordbmket ett påtagligt hot mot våtmarkernas fauna och flora inom vissa delar av landet. Enligt utredningens uppfattning bör till- 266 ståndsprövningenvara mer restriktiv än . För att ytterligare Prop. stärkaskyddet av de känsliga våtmarkeraa föreslår utredningen därför att Bilaga16.3 ensärskild bestämmelse införs (18d §) som ger möjlighet för regeringen att inomvissa delar av landet, t. ex. i södra och , meddela föreskrifterom vilka särskilda skäl som skall föreligga för att tillstånd till markavvattningskall kunna medges. Genom sådana föreskrifter kan t.ex. ennydikning av jord- eller skogsbraksmark förhindras. utredningenatt en särskild anmälningsskyldighet för skyddsdikning införs isamband med slutavverkning av skog. Utredningenhar också studerat om skyddet av ädellövskogarna är tillfredsställande enligtnuvarande lagstiftning. Utredningen har funnit att det finns skäl att förbättraskyddet av dessa skogar och föreslår en ändring i ädellövskogslagen. Förslagetinnebär att andelen ädellövträd i ett skogsbestånd i de sydligaste landskapenbara skall behöva vara , i stället för som , för att lagen skall varatillämplig. Utredningenanser att behovet av att stärka naturvårdens ställning har accentuerats underde . Detta har kommit till uttryck i riktlinjerför naturvårdspolitiken men också i det dagliga naturvårdsarbetet. Påföljdernaför brott mot naturvårdslagen har dock varit oförändrade sedan naturvårdslagenstillkomst. Utredningen anser att samhällets förändrade syn på naturvårdenockså bör avspeglas i påföljderna för brott mot lagen. Av den anledningenföreslår utredningen att straffmaximum höjs från nuvarande sex månadersfängelse till fängelse. Detta får också till följd attpreskriptionstiden förlängs från till . Vidare föreslårutredningen att den generella samrådsplikten enligt 20 § liksom den nyabestämmelsen om särskilt skydd för biotoper straffsanktioneras. Översynenhar vidare lett fram till förslag om flera andra skärpningar och förtydligandeni lagstiftningen. Här skall bland annat följande nämnas. Genom ett tillägg till 2 §naturvårdslagen framhävs att naturvården även omfattar kulturmiljöer ilandskapet. Genom en förändring av 6 § blirdet möjligt att inskränka samernas rättigheter i nationalparkerna om det är avväsentlig betydelse för naturvården. Dessutom föreslås en särskild bestämmelseom naturvårdshänsyn i rennäringslagen. Med hänsyn till utvecklingeninom jordbmket och till förslaget till ny livsmedelspolitik föreslås attnaturreservat även skall kunna bildas för ett område i odlingslandskapet som ärav väsentlig betydelse för landskapsbilden. Tillstånd till täktverksamhetföreslås endast få meddelas om sökanden ställt säkerhet förefterbehandlingsåtgärder.Tillstånd skall även kunna vägras den som inte fullgjort sina skyldigheterenligt tidigare tillstånd. Ett med stöd av 20 § meddelatförbud mot ett arbetsföretag föreslås enligt 39 § kunna förenas med vite. Idessa fall liksom vid överträdelse av föreskrifter som meddelas med stöd av 21§ om särskilt biotopskydd skall möjlighet finnas att meddela beslut omrättelse. Det skall också vara möjligt att åstadkommarättelse när arbetsföretag utförts utan att samråd 267 skett enligt 20 § ellerföretaget utförts i strid med föreläggande om åtgärder Prop. 1990/91:90 sommeddelats enligt 20 §. Om någon påbörjat utförandet av ett arbetsfö- Bilaga16.3 retag som är samrådspliktigt enligt 20 § innan samråd skett, föreslås länsstyrelsenfå meddela föreläggande vid vite att upphöra med verksamheten tillssamrådsärendet avslutats. En kommun skall få möjlighetatt efter delegation besluta om naturminnen samt ta över prövningen av ettenskilt samrådsärende. Underlagsmaterial som skallfinnas vid en ansökan om tillstånd eller anmälan om samråd enligtnaturvårdslagen måste vara så fullständigt att myndigheten med hjälp av dettamaterial och sina egna kunskaper kan bedöma arbetsföretagets konsekvenser förnaturmiljön. En bestämmelse härom föreslås bli införd i lagen. Enligt utredningen börsärskilda tillsynsmän utses för att sköta övervakningsuppgifter inomnaturvårdsobjekten och angående terrängkörningen. Lagförslag i naturvårdslagsutredningens betänkande (SOU1990:38) Översyn av naturvårdslagen m. m. Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) Härigenomföreskrivs i fråga om naturvårdslagen (1964:822) dels an 2, 6,1, 14, 16, 18, 18c, 20, 26, 31, 33, 37, 39, 40 och 43 §§ skaU haföljande lydelse, dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 18d§, 21§,36a§,36 b §, 37 a § samt 41 a §,av följand.T lydelse. 1990/91:90 Bilaga16.4 Naturvården är en såvälstatlig som angelägenhet. Naturvården, som ävenomfattar kulturmiljöer i landskapet, är en såväl statlig som angelägenhet. Länsstyrelsenhar att verka för naturvården i länet. har överinseende över ncrturvården i riket. Enligt 5 § meddeladeföreskrifter skola ej lända tid inskränkning i redan uppkommen enskild rätt. Enligt 5 § meddeladeföreskrifter får ej inskränka sådana rättigheter som tillkommer samerna enligtrennäringslagen (1971:437) i andra fall än när det är av väsentlig betydelsefrån naturvårdssynpunkt. EJheller skola sådana föreskrifter föranleda inskränkning i samerna enligtrennäringslagen (1971:437) tillkommande rättigheter tid bete, skogsfång, fiskeeller jakt efter andra djur än björn, lo, varg, järv, älg och örn ellerinnebära hinder jor samerna att eljest uppehålla sig inom elleratt där medföra hundar for bevakning av renhjordar. Område, som finnes börasärskilt skyddas eller vårdas på gmnd av sin betydelse för kännedomen omlandets natur, sin skönhet eller eljest märkliga beskaffenhet eller emedanområdet är av väsentlig betydelse för allmänhetens friluftsliv, må avlänsstyrelsen förklaras som naturreservat. Länstyrelsen får inte avsätta ett områdetill naturreservat, om syftet med åtgärden i allt Område, som finnes börasärskilt skyddas eller vårdas på gmnd av sin betydelse för kännedomen omlandets natur, sin skönhet eller eljest märkliga beskaffenhet eller emedanområdet är av väsentlig betydelse för allmänhetens friluftsliv, kan avlänsstyrelsen förklaras som naturreservat. Ett område i odlingslandskapet kanockså avsättas som naturreservat, om det är av väsentlig väsentligtkan tillgodoses genom att området i stället med stöd av 19 § förklaras somnaturvårdsområde. får inte avsätta ett område tillnaturreservat, om syftet med åtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genomatt området i stället med stöd av 19 § förklaras som naturvårdsområde. 1990/91:90 Bilaga16.4 Är fara att växtartförsvinner eller utsattes för plundring, äger regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer meddela förbud att inom landet eUer del därav borttagaeller skada växt av den arten där den växer vilt. Ärfara att djurart försvinner, äger regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer meddela förbud att inom landet eller del därav döda, skada ellerfånga vilt levande djur av den arten, då det ej sker till försvar mot angrepppå person eller egendom, så ock att borttaga eller skada sådant djurs ägg, romeller bo. Beträffande djur, vars dödande eller fångande är att hänföra tilljakt eller fiske, skall dock gälla vad därom särskilt stadgas. Behövs utöver fredningenligt jaktlagstiftningen särskiU skydd för djurlivet inom visst område, får regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som inskränkerrätten till jakt eller allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla siginom området. Är fara att växtart kankomma att forsvinna eller utsättas för plundring,yär regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer meddela förbud att inom landet eller del däravborttaga eller skada växt av den arten där den växer vift. Är fara att djurart kankomma att försvinna, får regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddela förbud att inom landet eller del därav döda, skada eller fånga viltlevande djur av den arten, då det ej sker till försvar mot angrepp på personeller egendom, så ock att borttaga eller skada sådant djurs ägg, rom eller bo.Beträffande djur, vars dödande eller fångande är att hänföra till jakt ellerfiske, skall dock gälla vad därom särskilt stadgas. Behövs utöver förbud enligtförsta eller andra stycket eller fredning enligt jaktlagstiftningen särskiltskydd för djur- eller växtart inom visst område, får regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer meddela föreskrifter som inskränker rätten till jakteller fiske eller allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla sig inomområdet. 16§ Inomstrandskyddsområde får ej helt ny byggnad uppföras eller befintlig byggnadändras för att tillgodose ett väsentligen annat ändamål än det, vartillbyggnaden tidigare varit använd, och ej heller utföras grävnings-och andraförberedelsearbeten för bebyggelse som sagts. Ej heller får i annat fallinom strandskyddsområde utföras anläggning eller anordning, varigenom mark tagesi anspråk såsom tomt eller allmänheten på annat sätt hindras eller avhållesfrån att beträda område där den eljest skulle ägt att färdas fritt. Regeringeneller myndigheten som regeringen bestämmer får meddela sådana föreskrifter omvad allmänheten har att iakttaga inom strandskyddsområde som behövas för atttrygga ändamålet med strandskyddet. 1990/91:90 Bilaga16.4 får medgivaundantag från bestämmelserna i första stycket, när särskilda skäl fÖre ligga.Medgives undantag, skall bestämma i vilken utsträckning mark fårtagas i anspråk såsom tomt eller eljest användas för det avsedda ändamålet. Förstastycket gäller inte anläggningar eller åtgärder som behövs för jordbmket,fisket, skogsskötseln eller renskötseln och ej tillgodoser bostadsändamål.Första stycket gäller inte heller företag tiU vilka tillstånd har lämnatsenligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushåUning med naturresurser m. m., vattenlagen(1983:291) eUer miljöskyddslagen (1969:387). Länsstyrelsenfår medge undantag (dispens) från bestämmelserna i första stycket, närsärskilda skäiyo-religger. Om dispens medges, skall bestämma ivilken utsträckning mark får tagas i anspråk såsom tomt eller eljest användasför det avsedda ändamålet. Ett beslut om dispensupphör att gälla om den åtgärd som avses med dispensen inte har påbörjats eller avslutats for beslutet. 1.anläggningar eller åtgärder sombehövs för jordbraket, fisket, skogsskötseln eller renskötseln, och ejtillgodoser bostadsändamål, 2.företag till vilka tillståndhar lämnats enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushåUning med naturresurser m. m.,vattenlagen (1983:291) dier miljöskyddslagen (1969:387), e/Zer 3.byggnad eller anordningpå en tomtplats som utgör komplement tid befintlig bebyggelse på tomtplatsenoch som förläggs längre från stranden än huvud byggnaden. 18§ Takt av sten, gras,sand, lera, jord, torv eller andra jordarter för annat ändamål än markinnehavarenshusbehov får ej ske utan tillstånd. Vad nu sagts avser dock ejtakt i vattenområde vartill tillstånd lämnats enligt vattenlagen (1983:291)eller fordras enligt lagen (1966:314) om kontinentalsockeln eller takt av torvvartill bearbetningskoncession har meddelats enligt lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter. fårförelägga den som söker täkttillstånd att, vid äventyr att ansökningen avvisas,lägga fram utredning som belyser behovet av takten samt en täktplan averforderlig omfattning. Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs föratt begränsa eller motverka företagets menliga inverkan på naturmiljön. Om ejsärskilda skäl föranleder annat, skad tillstånd för sin giltighet görasberoende av fårförelägga den som söker täkttillstånd att, vid äventyr att ansökningen avvisas,lägga fram utredning som belyser behovet av takten samt en täktplan averforderlig omfattning. Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs föratt begränsa eller motverka företagets menliga inverkan på naturmiljön. Täkttillståndfår beviljas endast om sökanden stäUt säkerhet för de villkor som skall gäl- Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1990/91:90 attsäkerhet ställs för sålunda före- la för tillståndet. Visar sig sådan sä- skrivna villkor. Visar sig sådan sä- kerhet otillräcklig, får kerhet otillräcklig, får föreskriva att tillståndet skall gälla föreskriva att tillståndet skall gälla endast om ytterligare säkerhet endast om ytterligare säkerhet ställs. Om särskilda skäl föreligger, ställs. från kravet på säkerhet. Staten, kommuner och landstingskommunerbehöver ej ställa säkerhet. Omfullgörande av föreskriven åtgärd ankommer på annan än markens innehavare, ärinnehavaren skyldig tåla att åtgärden vidtages. Täkttillståndfär vägras den som inte fullgjort sina skyldigheter enligt tidigare tillstånd.Har förflutit från det täkttillstånd har vunnit laga kraft, fårlänsstyrelsen upphäva tillståndet heh eller delvis eller förena tillståndet medändrade villkor. Visar det sig att föreskrivna villkor inte i den utsträckningsom behövs begränsar eller motverkar företagets menliga inverkan pånaturmiljön, får före utgången av den angivna tiden förenatillståndet med de ytterligare villkor som behövs. Åtgärdersom utförs för att av- Åtgärder som utförs för att av vattna mark, för att sänka eller tap- vattna mark, för attsänka eller tap pa ur en sjö eller för att skydda mot pa ur en sjö ellerför att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighets lämp- att varaktigt öka enfastighets lämp lighet för något visst ändamål lighet för något visst ändamål (markavvattning), får inte vidtas (markavvattning), får inte vidtas utan tillstånd. Ett utan tillstånd. Ett tillstånd till markavvattning skall tillstånd till markavvattning skall förenas med de villkor som behövs förenas med de villkor som behövs för att begränsa eller motverka för att begränsa eller motverka menlig inverkan på naturmiljön av menlig inverkan på naturmiljön av företaget. / tillståndet skall anges inom vilken tid åtgärderna skall vara utförda. Fördetaljdränering genom täckdikning krävs tillstånd endast om det föreliggersannolika skäl att företaget medför menlig inverkan på naturmiljön. Tillståndbehövs inte för markavvattning som sker i samband med takt av torv vartiU tiUståndhar lämnats enligt lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter m. m. Tillståndbehövs inte heller för att utföra rensningar för att bibehålla vattnets djupeller läge. Omen markavvattning inte skuUe medföra någon menlig inverkan på naturmiljön inomett område, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,beträffande detta område föreskriva undantag från skyldighetenatt söka tillstånd enligt första stycket. Omdet ifråga om viss del av landet är särskilt angeläget att våtmarker bevaras, får regeringen i fråga om 272 dendelen meddela föreskrifter om vilka särskilda skäl som skad föreligga förtillstånd tid markavvattning. 1990/91:90 Bilaga16.4 , som ej omfattas av tillståndstvång enligt 18, 18 c eller 19 § komma att väsentligt ändra naturmiljön, skall, innan företaget utföres, samråd ske med . Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan jbreskriva att inom landet eller del därav anmälan för samråd alltid skall göras ifråga om särskilda slag av arbelsföretag. Kanarbetsföretag, som ej omfattas av tillståndstvång enligt 18, 18 c, 18 d eller19 § komma aU väsentligt ändra naturmiljön, skall, innan företaget utföres,samråd ske med . Regeringeneller myndighet sotn regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om attanmälan för samråd alltid skall göras 1.inom hela eller delar avlandet i fråga om särskilda slag av arbetsföretag. 2.inom särskiltskyddsvärda områden ifråga om alla slag av arbetsförelag som kan skadanaturmiljön. som sägs i första stycket får förelägga företagaren att vidtaga de åtgärder som behövs för att begränsa eller motverka skada på naturmiljön. som sägs i första eder andra stycket fårlänsstyrelsen förelägga företagaren att vidtaga de åtgärder som behövs för attbegränsa eller motverka skada på naturmiljön eller, om sådana åtgärder inte ärtillräckliga från naturvårdssynpunkt, meddela förbud mot företaget. Bestämmelsernai denna paragraf omfattar inte företag till vilka tillstånd har lämnats enligtvattenlagen (1983:291) eller miljöskyddslagen (1969:387). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddelaföreskrifter om att arbetsföretag som kan skada naturmiljön inte får utförasinom sådana mindre mark- eder vattenområden (biotoper) som utgör livsmiljö förhotade djur- eller växtarter eller som annars är särskilt skyddsvärda på grundav ringa förekomst eller sällsynt beskaffenhet. Medför föreskrifter enligt8 eller 9 § att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd dd av enfastighet eller att mark tas i