prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — Sådana avgifter tas ut för att täckakosmader för administtadonen kring en överiätelse av bostadsrätt. Föratt belysa den allmänna frågan om föreningamas möjligheter att ta ut avgifterav bostadsrättshavama har uttedningen hänvisat till ett särskilt uttalande avJK i firågan. Med anledning av klagomål mot en länsstyrelse som haderegistterat en bostadsrättsförening vars stadgar innehöll en bestämmelse omrätt att ta ut överlätelseavgift uttalade JK sålunda i ett beslut den 19januari 1987 (dnr 3483-85-21) som sin mening att det är möjligt att det i enbostadsrättsförenings stadgar anges an överiåtelseavgifter får tas ut.Bettäffande JK:s utiätande fär jag hänvisa till uttedningens betänkande (s.173). Föregen del finner jag lika med uttedningen att det är angeläget att dra en gränsmellan sädana avgifter som föreningen skall ha rätt an ta ut av bostadsrättshavamaoch sädana avgifter som föreningen inte får ta ut. En utgångspunkt som därvidbör tjäna såväl föreningens som bostadsrättshavarens intressen bäst är, attkosmadema för föreningens löpande verksamhet fär bäras av medlemmama gemensamt,dvs. utan annan avgiftsdebitering än de nuvarande årsavgiftema. Det gällerfiamför allt alltså löpande kosmader för drift, kapital och underhåll ellerandra föreningskosmader. Som jag närmare skall redovisa bör dock vissa undantagkunna göras. Vidare bör föreningama liksom vara oförhindrade attta ut särskilda avgifter för tjänster som inte åligger föreningen enligt BRL.Det kan t.ex. gälla avgifter för användning av tvättstuga eller bastu. Det kanockså gälla avgifter för särskilda tjänster, tex. mmontering av tvätttnaskineller diskmaskin. Meddenna utgångspunkt bör vissa äldre avgiftstyper som inte kommer tillanvändning kunna mönsttas ut. Det gäller som uttednmgen föreslagit särskildinttädesavgift (44 § 4 BRL) och sådana avgifter om högst som ärregelbundna eller beror på särskild uttaxering (44 § 7 BRL). Jagkommer i det följande att redovisa de avgifter som jag anser genom en särskildlagbestämmelse bör tillåtas i en bostadsrättsförening. I övrigt bör föreningeninte få ta ut några andra särskilda avgifter för sådana åtgärder som föreningenskall vidta med anledning av BRL eller annan lagstifming, t.ex,taxeringsförfattningar. Gmndavgiftenär den kapitalinsats i föreningen sora en bostadsrättshavare skall betala närbostadsrätt upplåts första gången. Avgiften ingår som en del av husetsfinansiering och tas därför regelmässigt upp i den ekonomiska planen, även omdet räcker att där ange gmndavgifteraas totalbelopp. Avgiften skall ocksä tasupp i upplåtelseavtalet. nar föreningen har haningen rän att återfå avgiften. Det ekonomiska värde Prop, 1990/91: 92 sombostadsrätten representerar kan denne i stället ta ut genom att sälja Detär styrelsen som bestämmer gmndavgiftemas storlek, om inte stadgama angerannat. Om gmndavgiftema skall ändras, t.ex, genom att bostadsrättshavaren skalltillskjuta ytterligare kapital, beslutas detta dock av förenmgsstämman (se 57§ samt 60 § första stycket 1 BRL), Några regler om efter vilka gmnder avgiftemaskall bestämmas finns inte. Här gäller som i andra sannmanhang an förenmgen momramen för den s.k. likabehandlingsprincipen har frihet att bestämma avgiftemasstorlek. I allmänhet brukar avgiftema bestämmas efter lägenhetemas relativabruksvärde, dvs. efter sådana faktorer som storlek, planlösning, läge i husetetc. Uttedningenhar mte på denna punkt föreslagit nägon annan ändring än att beteckningengrandavgift bör bytas ut mot ordet insats. Någon invändning mot förslaget harmte gjorts av remissinstansema. I dagligt tal används nästanundantagslöst ordet insats i stället för gmndavgift. Om denna beteckninganvänds, uppnäs en överenstämmelse med terminologin i lagen om ekonomiskaföreningar. Visserligen fmns det vissa skillnader i förhållande till deninnebörd som uttrycket insats har enligt lagen om ekonomiska föreningar, bl.a.att en bostadsrättshavare inte har någon rätt att fä tillbaka sin insats närhan går ur föreningen. Även med beaktande av de skillnader som finns ibegrep]>en, motiverar det dock inte att beteckningen insats förbehållskapitalinsatser i andra ekonomiska föreningar än bostadsrättsföreningar. Jagförordar därför att utredningsförslaget genoraförs. Årsavgiftemai en förening avser att täcka kostnadema för föreningens veric-samhet, bl.a.löpande utgifter för drift, underhåll och kapital. Avsättningen till reparationsfondm.m. görs ocksä via årsavgifterna. Avgiftema bestäms av styrelsen efter degmnder som skall anges i stadgama (se 44 § 6 samt 57 § BRL), Detvanliga är att gmndavgiftema fungerar som fördelningsgmnd när det gäller anfastställa årsavgiftema. Men det är även möjligt an använda sig av andranormer, exempelvis bostadsrättemas lägenhetsytor eller särskilt fastställdaandelsvärden. Det är inte heller nägot som hindrar att olika be-räkningsgrandertillämpas beroende på avgiftsändamålet. Det är t.ex. möjligt an fördelakosmaden för värme och vatten m.m. efter storleken på lägenheten, medan andrakosmader fördelas efter grandavgiften. Utredningenhar inte föreslagit någon annan ändring i fråga om årsavgiften än attbeteckningen skall bytas ut till månadsavgift Skälet för detta är att beteckningenårsavgift kritiserats och att beteckningen är mindre lämplig med hänsyn till anavgiftema oftast betalas . Jagkan hälla med utredningen om att årsavgift kan vara en mindre lämpUg beteckningi vissa fall. Inte heller månadsavgift är emellertid enligt min meningalltid adekvat, eftersom föreningen har frihet att bestämma avgiften för annan period, tex.kvartal. Jag föreslår därför att man i lagen behåller den Prop. 1990/91: 92nuvarande beteckningen. Detta hindrar givetvis inte att förenmgama själva idagligt tal kan använda en annan benämning på avgiften. Jag föreslår ocksä attdet av lagen skall fiamgå vad avgiften står för. Jag återkommer till dennafiråga i specialmotiveringen. Upplåtelseavgiftär en särskild avgift som bostadsrättsförenmgen kan ta ut tillsammans medinsatsen när bostadsrätt upplåts. En fömtsätming är dock att stadgama gerföreningen en sådan rätt (44 § 5 BRL). Upplätelseavgiften skall anges iupplåtelsehandlingen (6 §), Tankenmed att ha upplätelseavgift är att avgiften skall kunna tas ut i de fall enviss lägenhet skall upplåtas med bostadsrätt först sedan föreningens verksamhethar pågått nägon tid (jfr SOU 1969:4 s. 210, prop. 1971:12 s, 140, - ,Bosuidsrättslagen, gula bibliotek, 1972, s. 109 samt Siljesttöm -Svennegärd, Lagen om bostadsrättsföreningar, 5:e uppl, s. 21), Under denna tidkan bostadsrättemas värde ha stigit utöver gmndavgiftema genom att föreningensbehållna kapital har ökat, tex, till följd av att förenmgens lån har amorteratsned. Genom att föreningen får ta ut en upplätelseavgift kan den nytillttädandebostadsrättshavaren avkrävas kompensation för denna värdeökning. Insatsen förden aktuella bostadsrätten behöver dä inte anges till högre belopp än insatsenför övriga bostadsrätter och mbbar därför inte heller det inbördes förhållandetmellan insatserna. används numera upplåtelseavgifter i flera sammanhang. Särskilt börnämnas den möjlighet som fmns att differentiera villkoren mellan gamla och nyamedlemmar i samband med större ombyggnadsåtgärder. Det blir vanligare attvindar tas i anspråk för lägenheter som upplåts med bostadsrätt.Upplåtelseavgifter förekommer också i dessa sammanhang. Vid ombildning avhyresrätt till bostadsrätt är det vidare vanligt att upplätelseavgifter tas utav de hyresgäster som successivt ansluter sig eller av nytillkommande boende ihuset Upplåtelseavgiftema fyller alltså en praktisk funktion. Upplåtelseavgiftertas dock sällan ut med utgångspunkt i bostadsrättens ökade andel iföreningens behållna tillgångar. Det vanliga är i stället att föreningama genomavgiften helt eller delvis söker kompensera sig för bostadsrättensmarknadsvärde. Upplåtelseavgiften tas därför ofta ut som en mellanskillnadmellan grandavgiften (insatsen) och bostadsrättens marknadsvärde. Med tanke påde ofta betydande differenser som på sina håll numera föreligger mellangmndavgift och marknadsvärde, tycks därför upplåtelse-avgifter mänga gånger tasut med ansenliga belopp. Detförekommer att hyresgäster som av föreningen en gäng erbjudits förvärv avbostadsrätt, vid en ombildning tackar nej, men sedermera ångrar sig (jfravsnitt 2.4.4). Föreningama brukar emellertid dä som fömtsätming för upplåtelsekräva att hyresgästen betalar en upplåtelseavgift, ofta med utgångspunkt ibostadsrättens marknadsvärde. 1 många fall beror föreningamas förhållningssätti dessa fall säkerligen på att man misstänker att hyresgästen efterett förvärv skall sälja bostadsrätten med god förtjänst Prop,1990/91: 92 Förfaringssättet kan dock mänga gånger anses oskäligt mot enhyresgäst som faktiskt önskar bo kvar i huset men av olika skäl kan ha haftsvårt att bestämma sig för en bosmdsrättsförvärv. Det framstår därför somangeläget att klarare regler ges om möjligheten att ta ut upplåtelseavgift förden angivna simationen. Ä ena sidan bör då beaktas att föreningen har ettlegitimt intresse av att genomföra ombildningen så snabbt som möjligt Å andrasidan bör en tveksam hyresgäst ges en skälig betänketid utan att behöva riskerahöjnmg av avgiften. Motdenna bakgrand föreslår jag lika med uttednmgen att det införs ytterligarebestämmelser som tar sikte på ombildningsfallen. Upplåtelseavgift bör inte fåtas ut förrän frin det att föreningen erbjudit hyresgästen attfä lägenheten upplåten med bostadsrätt. Därefter bör föreningen under en periodsom sttäcker sig intill från erbjudandet vara berättigad att ta uten upplätelseavgift som motsvarar skälig ränta pä msatsen (jfr 5 § räntelagen,1975:635). Efter sexmånadersperiodens utgång bör föreningen ha full frihet attbestämma om upplätelseavgiftens storlek, Reglema bör medverka till attföreningama lämnar skriftliga erbjudanden om förvärv till varje hyresgäst somär berättigad till sådant förvärv, vilket i sin tur bör medföra att hyresgästemafär en bättre uppfattning om vad som gäller. Iövrigt har jag mte funnit skäl att förändra nuvarande regler om upplåtelseavgifter. Redaninledningsvis har jag tagit upp frågan om lagligheten av att föreningen tar uppsärskilda överlåtebeavgifter. Överlätelseavgiftär en sädan avgift som tas ut från säljaren eller köparen i samband med attbostadsrätt överlåts. Ett typfall är att en bostadsrättsförening, med ellerutan stöd i sina stadgar, själv tar ut avgiften. Vanligt är emellertid att enbostadsrättsförening inom HSB och inte själv administteraröverlåtelsen. Administtationen har i stället överlämnats till en regional enhet(eller ), vars verksamhet formelltinte omfattas av BRL. Vid överiätelse har den regionala enheten uppburitöverlätelscavgiften för egen räkning. Fråganom överlätelseavgiftemas laglighet har varit föremål för både JK:s prövning (seovan) och som tvistefråga vid domstol. Något entydigt svar på frågan omavgiftemas laglighet anser jag dock inte har lämnats. Enöverlåtelse utgör ett naturligt led i innehavet av en bostadsrätt. Av bestämmelsemai BRL följer an föreningen mäste vidta vissa åtgärder i samband med enöveriätelse, framför allt med anledning av köparens ansökan om medlemskap.Enligt stadgama kan dämtöver gälla speciella mtiner. Som sagts förekommerdetta inom de folkrörelsekooperativa organisationema. InomHSB fömtsätts det sålunda an den bostadsrättshavare som vill överlåta sinbostadsrätt skall göra en särskild överlåtelseanmälan till bostadsrättsföreningenmed angivande av överlåtelsedag och övriga villkor. gördärefter en bedömning av om den föreslagna köparen kan antas som Prop, 1990/91:92 medlem. Sedan medlemskap tillstyrkts och anteckning gjorts humvidabosttidsrätten är pantförskriven vidarebefordras överiåtelseanmälan till HSB-föreningen.Besikming av lägenheten verkställs och köpeavtal upprättas. HSB-föreningengranskar vidare om köpeavtalet överensstämmer med för-eningsstadgama.Köpesumman erläggs till HSB-förenmgen, som efter avdrag för säljarensevenmella skulder rill bostadsrättsförenmgen eller betalarbeloppet till säljaren. Om bostadsrätten är pantsatt, konttol-leras att lånethar lösts eller att den som förvärvar bostadsrätten har medgetts att övertalänet hos kreditgivaren. När bostadsrättsföreningen erhållit sitt exemplar avöverlåtelseavtalet fattar styrelsen i föreningen beslut om medlemskap. Tillåtlighetenav överlåtelseavgifter berör endast förhållandet mellan bostadsrättshavama ochbostadsrättsföreningen. Om en eller regional enhet inom Riksbyggenvill ta ut avgifter för en tjänst som de enligt bosmdsrättsföreningens stadgarmtinmässigt skall lämna i samband med en överlåtelse, sä är detta en sak mellanbostadsrättsföreningen och den regionala enheten. Avgifter frän föreningen tillden regionala enheten fär regleras i bostadsrättsföreningens stadgar eller isärskilda avtal. Det ligger namrligtvis i varje bostadsrättsförenings inttesseatt minimera dessa kosmader så mycket som möjligt. Viden ställningstagande till frågan om överiåtelseavgifter blir huvudfrågan, omkostnadema för överlåtelseadminisnationen skall slås ut på boendekollektivet ibostadsrättsföreningen eller om de skall bäras av säljaren eller köparen. Mankan givetvis ocksä tänka sig kombinationer och oUka skäl kan tala för den enaeller andra lösningen. Jaghar inledningsvis gett uttryck för att föreningamas löpande kosmader på gmnd avbestämmelsema i BRL som huvudregel bör bäras av medlemmama gemensamt.Föreningamas kosmader för överlätelseadministtationen kan ses som en sådankosmad. Mot bakgmnd av att sådana avgifter tas ut för en specielladministration i samband med försäljning av bostadsrätt och attadministtationen kan bli bemngande för föreningen, bl,a. mot bakgmnd av attvissa lägenheter omsätts mer än andra, anser jag emellertid att sådana avgifterbör få tas ut även fortsättningsvis, Fömtsätmingen bör dock vara att avgiftemasätts efter självkosmadsprincipen och att gmndema för beräkningen klart framgårav bostadsrättsföreningens stadgar. Avgiften bör givetvis inte göras beroendeav köpeskillingen. EnligtHSB:s mönstcrstadgar får överlätelseavgiftcn numera maximalt uppgå till 2,5 %av basbeloppet (. Jag anser i likhet meduttedningen att detta är en rimlig riktpunkt när överiåtelseavgift skallbestämmas av föreningama. Lika med uttedningen finner jag dock inte att någonsärskild lagbestämmelse om detta är påkallad. Jag utgår fiin att det framdelesinte heller skall bli nödvändigt med en lagreglering av beloppets storlek. Ytterligareen fråga som bör tas upp i detta sammanhang och som berörts av uttedningen är, om föreningen skall fä ta ut avgifter för den adminbtration j25 som förenmgama måstetillhandahålla vid andrahandsuthyming eller vid sk. Prop, 1990/91: 92denuntiation av pantsättning. har anfört finns det skäl som talar såväl för som emot attföreningar får ta ut sädana avgifter. Uttedningen har stannat för att föreningamasoch bostadsrättshavamas intresse tillgodoses bäst om kosmadema bärs kollektivtav de boende över årsavgiften. Somjag inledningsvis anfört ansluter jag mig till uttedningens uppfatming att i deflesta fall kosmadema bör bäras kollektivt när det gäller sädana åtgärder somföreningen är skyldig att vidta enligt gällande lagstifttung. Det arbeteföreningen är skyldig att vidta rör ju i de alha flesta fall sådant som kankomma alla medlemmar till godo. Eftersom jag tidigare kommit fiam till attöverlåtelseavgifter bör fä tas ut anser jag emellertid att det ocksä är skäligtatt föreningen får ta ut en avgift för anteckning om pantsätming i föremngenslägenhetsförteckning, vilket obligatoriskt skall ske enligt 49 § andra stycketBRL, Vissa lägenheter omsätts betydligt oftare än andra, vilket numera ocksåmedför att pantsätming sker relativt ofta. Det är därför enligt mm mening rimligtatt den administtationskosmad som uppstår till följd av en pantsätming skallbäras av den enskilde och inte av kollektivet gemensamt Föreningens självkosmadtorde i detta fall vara betydligt lägre än för överiåtelseadministta-tionen. Enrimlig riktpunkt för avgiften bör i detta fall vara av basbeloppet (knappt300 kr, för är 1990). Jagföreslår således an en motsvarande bestämmelse som gäller för överiåtelseavgifterocksä mförs bettäffande denuntiation av pantsätming. Lämpligen bör dennaavgift betecknas pantsättningsavgift I fråga om administtationen vidandrahandsuthyming anser jag dock inte att det finns skäl att frångåUttedningens förslag. Bostadsrättslageninnehåller inga regler om hur en avgift till föreningen skall bettdas och näravgiften skall anses betald. Hyreslagen har däremot sådana regler. Av 12 kap.20 § andra och ttedje styckena jordabalken, fiamgär således att hyran skallbetalas i hyresvärdens hemvist eller under adress som anvisats av denne.Betalning fär alltid ske genom postanvisning, bankgiro eller postgiro. Skerbetalning på post- eller bankkontor, anses betalningen ha kommithyresvärden till hända. Är det fräga om ett betalningsuppdrag, anses beloppetha kommit hyresvärden till hända när betalningsuppdraget togs emot av detförmedlande kontoret. Som jag ovan sagt finns inte motsvarande bestämmelser ibostadsrättslagen, vilket kan medföra tveksamhet inte minst när det är frågaom att tillämpa förverkandereglema vid försumlighet av bostadsrättshavaren medbetalning av avgiftema. Jag föreslår därför i likhet med vad uttedningenföreslagit att motsvarande regler som finns i hyreslagen även införs ibostadsrättslagen. Lagrådethar i sitt ytttande redovisat vissa synpunkter bettäffande avgiftssystemet ochbestämmelsemas utformning Bettäffande det sismämnda återkommer jag ispecialmotiveringen. Utan att lämna nägot förslag i saken har lagrådetansett att det torde kunna anföras samma skäl för att införa en avgift vidandrahandsupplåtelser som ifråga om överiåtelseavgift och pantsätmings-avgiftVidare har lagrådet påpekat att det i de olika bestämmelsema bettäffandeupplåtelseavgift, överlätelseavgift och pantsätmingsavgift inte ger utttyckför avsikten när det gäller ändamålet med avgiften eller beräkningen. Jag är medveten om deförhållanden som lagrådet pekat pä, men har mte funnit någon gmndad anledningatt befara att man firån föreningamas sida kommer att missbruka uttaget avavgiftema för överlåtelse och pantsätming till men för medlemmama. Det tordevara tillräckligt att föreningen i sina stadgar ger uttryck för den beräkningsom skall ligga till grund för dessa avgifter. Inte heller anser jag att detfinns skäl att införa någon särskild beräk-' ningsgmnd för upplåtelseavgifter.Som jag redovisat fyller dessa en praktisk funktion i många olika situationer.Varken uttedningen eller remissinstansema har påtalat något behov av attsärskilt reglera uttaget av dessa avgifter. Mot den bakgranden har jag intefunnit anledning att införa några särskilda bestämmelser i saken. När detgäller avgifter för andrahandsupplåtelser är jag medveten om att det kan finnasolika uppfatmingar i saken. För egen del finner jag inte skäl att frångäuttedningens ställningstagande. 2.11 Försäljning av pantsatt bostadsrätt på offentligauktion Mitt förslag: Vidförsäljning av bostadsrätt på offentiig auktion enligt bostadsrättslagen skalluttop ske utan förbehåll om panttätt, om inte bostadsrättsföreningen medgerannat. Uttopas bostadsrätten utan något sådant förbehåll, är panthavarenskyldig att ta emot betalning . För att förvärvaren skall vara skyldigatt svara för den förre innehavarens skulder till föreningen måste föreningenförbehålla sig kravrätt mot denne vid auktionen. Utredningensförslag: överensstämmer med mitt förslag. Remissinstansema:De flesta remissinstanser har uttryckligen godtagit uttedningens förslag ellerinte framfört någon erinran. Hit hör bl.a. hovrätten för Västta ,och Stadshypotekskassan. och motsätter sig dockförslaget att bostadsrätten vid offentiig auktion skall ropas ut utan förbehållom pannättens bestånd. anser att förslaget innebär att manfrångår den sakrättsliga huvudprincipen att panträtt i viss egendom ägerfortbestånd efter egendomens övergång till ny ägare. De skäl uttedningen harför att frängå denna princip anser vaiken föreningen eller övertygande. anser an det finns en risk för attbostadsrättemas värde som säkerhetsobjekt minskar med uttedningens förslag,vilket skulle få negariva följder för de enskilda människoma främst genom attkreditema riskerar att fördyras. kan inte acceptera att banken kan komma att Prop. 1990/91: 92 göraförluster pä gmnd av den föreslagna ordningen. Om förslaget ändå föranlederlagstifming anser förbundet att panthavarens ställning skall stärkas åtminstoneså mycket som uttalas i betänkandet på s, 188, anser detnödvändigt att - om utredningens förslag genomförs -panthavarens rättsligaställning förstärks, sä att denne får möjlighet att påverka ett beslut omförsäljning och förfaringssättet för försäljningen. Föreningen anser också attpanthavaren skall ha möjlighet att ingripa, tex, genom att ropa inbostadsrätten eller överklaga försäljningen. Även StadshypoteksKassan anser attbanker och andra kreditinstimt skall ha möjlighet att ropa in bostadsrätter föratt skydda sin fordran. delar uttedningens uppfatming såtill vida att huvudregeln bör vara att bostadsrätten ropas ut utan förbehåll ompanträttens bestånd. Föreningen anser dock att panthavaren när det finns riskför förlust skall få möjlighet att bestämma att uttop skall ske med förbehållom panttätten, Bankförenmgen noterar också att de låntagare som har lån ikreditinstimt med lång upplåning enligt lånefonnulären så gott som undantagslöstär skyldiga att betala räntekompensation vid förtidsinlösen. vid ifrågasätter om den föreslagnaordningen är ändamålsenlig. Enligt nämnden är ett altemativ att i ställetjämställa föremngens och panthavarens rättigheter i den meningen att ävenföreningen ges panttätt i bostadsrätten, dock en legal sådan med före-ttädeframför andra fordringar. Fördelen med ett sådant system är enligtfakultetsnämnden att systemet med offentiig auktion kan avskaffas och ersättasmed vanlig exekutiv auktion med den ökade rättssäkerhet detta medför. Riksskatteverketförordar att uppgiften att sälja en bostadsrätt på offentiig auktion skalltillkomma kronofogdemyndigheterna. Med en sådan ordning undanröjs enligt verketde tveksamheter som lagrådet anförde i prop. 1986:37 s. 134 om offentiigauktion genom en god mans försorg. anser att det av lagenskall framgå att gode mannen har rätt att sälja bostadsrätten under hand. Skälenför mitt förslag: Om en bostadsrättshavare förverkar nyttjanderätten ochskiljs fiin lägenheten skall bostadsrätten säljas på offentiig auktion så snartdet kan ske. Detta gäller om inte bostadsrättshavaren och föreningen nägot annat (37 § BRL). Offentiig auktion enligt BRL kan ocksåförekomma i vissa andra fall (se 10 och 12 §§ BRL), Det är endast föreningensom kan begära försäljning på offentlig auktion. Vill en panttättshavare ta utsin fordran får han använda sig av reglema i ut-sökningsbalken. ttäddenya regler i kraft bettäffande försäljning av bostadsrätt vid offentlig auktion (80-83 §§ BRL). Bestämmelsema innebär att auktionen skall hållas av en god man som pä bostadsrättsföreningens begäran förordnas av tingsrätten. Av de medel som inflyter vid en försäljning pä offentiig auktion filr föreningen - sedan den gode mannen erhållit ersätming för sitt uppdrag - uppbära så mycket som behövs för att täcka föreningens fordran hos bostadsrättshavaren (37 § andra stycket BRL). Vad som återstår j2g Om bostadsrätten är pantsatt har dock pant- Prop.1990/91: 92 havaren rätt att få betalt före bostadsrättshavaren. Enligt 37 §ttedje stycket BRL har bostadsrättsföreningen en viss underrättelseplikt föratt föreningen skall ha företräde till betalning fiamför panmavaren. Detbör i detta sammanhang även nämnas att en förvärvare av bostadsrätt svararjämte den tidigare innehavaren for dennes förpliktelser som innehavare avbostadsrätten, om mte förvärvaren och föreningen kommit överens om något annat(15 § ärde stycket BRL), För denna skyldighet saknar det betydelse omförvärvaren är i god tto eller ej.