prop · GE03123 · 1990-12-31 00:00:00 — Presumtionen är alltså alt förverkande skall ske, omövriga förutsättningar är up|)fyllda, men åtgärden får underlåtas om delföreligger starka skäl som talar mol förverkande. Det är således endasl iundantagsfall som förverkande skall underlåtas. Såsomframhållits i den allmänna motiveringen medför elt förver- Prop. 1990/91:123kände på grund av brolt atl den räll till ersältning som upphitiaren hade haft,om han rätteligen hade anmält sill fynd lill sialen, faller bon. Beslämmelseni hittillsvarande 21 § andra slyckel om all den som försummar sinanmälningsskyldighet förlorar all rätt lill föremålet får därmed ansesobehövlig och har tagils bort ur lagen. Vem förverkande kan ske hos framgår av beslämmelserna i 36kap. Finligt beslämmelsen i andra slyckel skall melallsökaresom används vid brott förverkas. Motsvarande regel gäller . Här införsäven en möjlighet all förverka annan utruslning som använls vid brott mot beslämmelsernai 2 kap. Beslut av överklagas hos kammarrätten närdet gäller 1.fasUitällcIseav gränserna för ett fornlämningsområde enligt 2 §, 2.särskildaordningsföreskrifter enligt 9 §, 3.fridlysningenligt 9 § eller 4. tillstånd att medföra och använda mctallsökare enligt20 §. Beslut av enligt 16 § överklagas hos kammar rätten. Beslul i övrigl enligt detta kapilel av länsstyrelseneller riksanlikva rieämbetei får överklagas hos regeringen, om inlc annal följerav 25 S. Kommunen får överklaga länsslyrelsens beslut enligt 2 §andra slyckel, 9 § första-tjärde styckena och 12 § andra styckel. Paragrafen har ändrats bl.a. på del sättet att deltidigare andra styckel har utgått. Skälet till detta är atl förbudet altanvända metallsökare har utvidgats till att gälla hela landet. Med hänvisning lill vad som jag nu har anfört hemställerjag att regeringen föreslår att anta förslaget till lag om ändring i lagen (1988:950)om kulturminnen m.m. Regeringen ansluler sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1990/91:123 Bilaga 1 RIKSANTIKVARIEÄMBETEToch STATENS HISTORISKA MUSEER BeteckningDnr 1237/90 Er beleckning Förslag om skärpta slraffbeslämmelser m.m. för missbruk avmelallsöka- re på fornminnen och slatens historiska museer (RAÄ)får härmed uppmärksamma regeringen på elt behov av ökade insatserför all förhindra brotl mol bestämmelserna lill skydd för fornlämningar ochfornfynd. har upprepade plundringar avfornminnen ägt rum på Golland och . Enstaka incidenter har även anmältsfrån olika platser på fastlandet. Plundringarna har haft en omfattning som hitlillsvarit okänd i . De har uppenbarligen bedrivits systematiskt, med storprecision och med elt omfattande förarbete. De skiljer sig markant fråntidigare överträdelser som mer haft karaktär av missriktad hobbyverksamhet. Skadegörelsen nu består i alt fyndplatser och fornlämningar,främsl boplatser, fornborgar och gravfält systematiskt genomgrävts på sådanaställen där melallsökare måste förmodas ha givit utslag. Oreparabla skador harhärvid åstadkommits genom atl tillgreppen av ädelmelallföre-mål och omrörningenav kulturlager har förstört möjligheterna all dokumentera fyndomständigheternaoch atl arkeologiskt tolka dessa. En förteckning över misstänkta brott under år1989 bifogas denna skrivelse. Enligt gjorda iakttagelser på i har plundringssäsong redan inletts. Det slår ulom allt tvivel all plundringarna nu bedrivs iett direkt kriminellt syfte. Myckel pekar på alt del är fråga omprofessionella ligor som opererar från baser utanför landet. I samband med atlskadegörelse har konstaterats har engelskregistrerade bilar iakttagits undersådana omständigheter all de bör sättas i samband med plundringarna. I Englandär bruket av metallsökare mycket utbrett. Man har beräknat Prop. 1990/91:123all ungefar 300 000 personer är anslutna till föreningar som verkar för Bilaga 1 skalllelning. Det fmns två specialtidningar. The Searcher och The Trea-surehunter,som direkt vänder sig till denna grupp med informativa arkliklar om skalllelningoch om omsättning av funna mynt och fornfynd. Efterundersökningar på de nu plundrade fyndplatserna harvisat atl plundrarna haft tillgång lill sofistikerad utrustning med s.k. särskiljningsfunktion.Det vill säga en möjlighet att skilja mellan föremål av ädelmelall och järn. Pågården Kattlunds i på Golland upptäcktes mellan 400 och 500plundringsgropar på en tidigare känd fyndplats för en myntskatt. Vid RAÄ:s efterundersökningav plal-sen visade sig 250 gropar vara helt tömda, i ytterligare ca 150 groparpåträffades järnföremål, som förövarna uppenbarligen medvetet sorterat bortredan vid sökningen. SHMM har löst in myntfynd frånGolland till etl värde av ca . (slulreglering av etl fynd pågår).Inlösen-beloppet har i samtliga fall motsvarat av marknadsvärdet. Värdetpå mynten beror främsl på tillgång, kvalité och efterfrågan. Priset på vikingaiidamynt växlar mellan ca . för arabiska och . Enskildamynt kan dock betinga mångdubbelt högre värde. 1 varje skattfynd ingårerfarenhetsmässigt alllid ett större antal värdefulla kvaliletsmynt. Företagna eller planerade motåtgärder För alt skydda fornminnena har företrädare för deantikvariska intressena både i och län lagt ner ellmycket omfattande arbete med att kartlägga och uppdaga denna brottsliga verksamhet.Vidare har man informerat pressen och mobiliserat allmänheten ochhembygdsrörelsen i bevakningen. Polisens utredningsarbete har leli lillall husrannsakningar genomförts i några fall och all vissa personer tagits iförhör. Åtal har dock ännu inte väckts mot någon. års fältarbelssäsong och del förvänladeåterkommande hotel mol landels fornlämningar och fornfyndplalser har deantikvariska myndigheterna och museerna vidtagit och planerat en radmotåtgärder. RAÄ avser atl tillsammans med () utarbeta allmännaråd avseende bl.a. erforderliga åtgärder vid misstanke om brotl,gärningsbeskrivning samt beskrivning av stöldgodsel. program för efterundersökningav plundrade områden liksom för undersökningar i förebyggande syfte avfyndplatser som bedöms särskilt värdefulla kommer att upprättas. Programmetkommer att omfalta såväl som Golland. Särskild utbildning i della syftekommer alt ordnas för arkeologer. Vidare planeras en informalionsdag för polis- ochåklagarmyndigheten . 1990/91:123 med demonslralion av melallsökare ochutställning av plundringsaltrak- Bilaga 1 liva fornfyndsiyper. Olika typer av informalionsinsaiserplaneras på regional och cenlral nivå såsom skärmulslällningar, föredrag ochaffischer. studerar förutsällningarna för en riktadinformalions- och utbildningskampanj lill landels melallsökaiamatö-rer. Gällande bestämmelser om melallsökare Bestämmelser som reglerar användandet av metallsökare vidfornminnen finns i 2 kap. 18-20 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (KML).Dessa bestämmelser motsvarar bestämmelserna om metallsökare som infördes i fornminneslagen(FML) all gälla fr.o.m. (prop. 1984/85:128). Beslämmelserna är uttormadesom etl generellt förbud atl utan tillstånd använda eller medföra melallsökarepå fasl fornlämning eller använda metallsökare inom område där s.k. hem-budspliktiglfornfynd påträffats. Länsslyrelsen får avgrän.sa sådan fyndplats. Mctallsökarefår inte användas inom . lör' yrkesmässig och militär användninggäller beslämmelserna endasl i begrän.sad omfattning. 1 samband med de nya beslämmelserna i FML infördes även enändring av straftbcslämmelserna. Ändringen innebär i sak alt en enhetlig straffskala,böter eller fängelse högsl , skulle gälla för samtliga brott mot FML.Bestämmelser om särskild påföljd för grovt brott togs bon. Syftel var all kommaifrån gränsdragningen mellan normalbrolt och brott som är atl anse som grovt. samnia bestämmelser överfördes lill 2 kap. 21 § KML,dock med det tillägget alt också oaktsamhet straffbelades. I anslutning lill ikrafllrädandet av bestämmelserna om mctallsökareinformerade RAÄ om de nya reglerna bl.a. genom en affischkampanj och en foldersom distribuerades till försäljningsställen för melallsökare, lurislbyråer, gollandslrafikenm.m. RAÄ utgav även allmänna råd lill stöd för länsslyrelsens handläggning av ärendelypen(Underrättelse från RAÄ/SHMM 1985:1). De nya bestämmelserna synes ha haft ge-nomslagskrafl. inkom inie en enda rapporl omskadegörelse eller plundring. Myndigheterna överraskades därför av den myckelomfattande aktiviteten som inleddes . Erfarenheterna av fjolårels insatser för att förhindrakriminell användning av melallsökare har visat att den relalivt låga siraffsatsenkan försvåra polisens ulredningsarbele samlidigt som ingripande ofta lågpriori-teraslill förmån för brotl där höga sliaff kan uldömas. Analys avgällande slrafn>eslämmelser Prop. Bilaga 1 Vad som inträffat ger anledning till ell försökalt närmare analysera straffbestämmelserna i 2 kap. 21 § KML. Vid en sådan analys får man skilja mellan fyra huvudfall,beroende på om en skatlplundring sker på eller i övriga landet resp. påom den berör en fast fornlämning eller en plats där hembudsplikiigl fornfynd lidigarehar påträffats. Del kan beträffande fyndplaiserna jiåpe-kas all denomständigheten atl elt fynd påträffas ofta är den första indikationen på atlplatsen också upptas av en fast fornlämning. en övergiven bo- ellerarbetsplats. Fyndel kan alltså föranleda fltl platsens rättsliga karaklärändras. 1 slraffrältsligt hänseende är del givelvis förhållandena närgärningen företas som är avgörande. f>etla hindrar inte all en skatlplundringpå en fyndplats ofta i prakliken också innefattar skadegörelse på den fasta fornlämningsom uppdagas i samband med gärningen. Fall 1: plundring av fornlämning på Golland En skallplundring som företas i en av Gollands fornlämningar innefattar följande var och en för sig straffbelagda gärningar -medförande avmetallsökare (möjligen konsumerat i näsla punkt) -användande av melallsökare -gömmande avfornfynd som skall lillfalla eller hembjudas sialen; i senare led ofta ocksåavyttrande -underlålenhelatt anmäla fornfynd (möjligen konsumerat i föregående punkt) Fall 2: plundring av fyndplats på En skatlplundring på Golland på en fyndplats som inle samtidiglär en fasl fornlämning är en brottslig gärning i följande hänseenden - användande av melallsökare - gömmande/avyttrande av hembudsplikiigl fornfynd/underlålenhetalt anmäla dito Fall 3:plundring av fornlämning, övriga landel Prop. Bilaga 1 Utanför men på en fasl fornlämning gällerstraffbestämmelsen följande överträdelser -gömmande/avyttrandeav fornfynd/underlålenhel all anmäla fornfynd Fall 4: plundring av fyndplals,övriga landel På en fyndplals utanför Golland är straffbelagt endast - gömmande/avyttrande av hembudsplikiiglfornfynd/underlåtenhet alt anmäla dito Särskill om användningsförbudel för metallsökare Man kan i anslutning lill fall 4 fråga sig varför inleanvändande av melallsökare upplagils som straffbelagt förfarande. Denna frågafordrar en närmare kommentar. Även om det enligt 2 kap. 19 § KML i princip är förbjudetatt använda metallsökare på varje fyndplals där del har påträffats hem-budsplikligafynd, får del anses som synnerligen tveksamt om straffansvar kan göras effcklivt,såvida inle länsslyrelsen har fattat beslul om all avgränsa elt område runlfyndplatsen (prop. 1984/85:128 s. 16, där del antyds som en förutsättning alllagbestämmelserna komplelleras med verkställighetsföreskrifler för att de skallkunna tillämpas). RAÄ känner inte lill något fall där länsslyrelsen har fattatsådana avgränsningsbeslul. 1 praktiken lorde alliså melallsökare slraffrritkunna användas överalll i landel, ulom på Golland och på fornlämningarna, därdet ju är förbjudet redan all medföra melallsökare. Om det har skett en skatlplundring av en fyndplats någonannanstans än på torde sålunda straffansvar normalt kunna komma i frågaendasl om det kan styrkas att hembudsplikiiga fornfynd påträffats och atl dessaundangömts resj). Detta är förhållandet belräffande bl.a. demånga fyndplatser som finns på . Bevisning om gjorda fynd lär normalt endaslkunna säkras i omedelbar anslutning lill själva fyndlillfället, t.ex. genom vittnesiakliagelsereller genast gjord husrannsakan. Medförande och användande av melallsökare lorde varalättare all bevisa än undangömmande m.m. av hembudsplikiiga ft)rnfynd. radeföreteelser framstår däremot inle sådana handlingar som särskilt Prop.1990/91:123 klandervärdaför det allmänna rättsmedvetandet. Det är ju först då forn- Bilaga 1 fynd görsoch hanteras illojalt som något verkligt straffvärt inträffar. Medförandeloch användandet kan emellertid anses som förbrott till denhuvudsakliga gärningen och kriminaliseringen ersätter försöks- och förberedelsebrotteninom den allmänna straffrätten. fårregleringen anses vara effektiv. Frågan kan ställas om inle länsslyrelserna bör vara meraktiva med alt avgränsa fyndplatsområden med användningsförbud. Emellertidmåste värdet av sådana insatser anses som obetydligt. 1984/85:128 haruttalats (s. 16) all del Inle är realistiskt att kräva alt områdenas gränsermarkeras i terrängen. Administrativa och ekonomiska rcsur.scr för en sådan ulmärkningtorde också saknas. ligger använilingsförbu-dets huvudsakliga nytta iatl del är känt för allmänheten var del gäller, så atl överträdelser kanuppdagas och rapporleras. Även om ger full offenllighel ål sina avgränsningsbeslulnär de meddelas, blir de inle effektiva med mindre än alt kunskapen om dem kanhållas levande hos dem som brukar färdas i markerna, l.ex. genom något slags ulmärkning.Någon svårighet för den som planerar en skattplundring är det däremot inte allla reda på vilka områden, som länsstyrelserna genom sina avgränsningsbeslulbedömer som mest skyddsvärda med hänsyn till den potentiella förekomsten avforntida skatter. RAÄ ifrågasätter därför om den nuvarande utformningen av användingsförbudeti fråga om fyndplatser utanför är ändamålsenlig. Några närmare ullalanden lill ledning för bedömningen avde olika i 2 kap. 21 § KML ingående gärningsmomenlens slraffvärde var för sigeller lillsammans finns inte i förarbetena. Det innebär givetvis inle alt domstolarnaskulle avstå från all göra sedvanliga straffvärdebedömningar. Uppsåt lordestraffas strängare än oaklsamhel. En omfattande grävning i fornlämningen tordebedömas allvarligare än mindre ingrepp. Emellertid ger KML föga anledning lillöverväganden av traditionell straffrälls-lig arl rörande l.ex. sådana centralabegrepp i slraffrällen som ska- " da/. Slrafflaliluden medger inteheller atl kvalificerad brollslig-bet slraffas lika strängt som vid andrabrottstyper där skada/ingår i rekvisiten. I ljuset av vad man konstaterar om de redan genomförda skatlplund-ringarnasomfattning och de sannolika motiven bakom dem ler det sig nalurligi all jämförastraffvärdet av dessa gärningar med andra förmö-genhetsbroll och särskill med slöldbrolt. Det kan i och för sig diskuteras om inle redan gällanderätt medger ansvar för stöld när någon utan lov tillägnar sig etl föremål som tillhör staten.Detta är ju fallet i fråga om fornfynd som påträffas på eller vid Prop.1990/91:123 en fasl fornlämning och har samband med denna. Enligt andra rällsord-Bilaga 1 ningar, l.ex. den engelska, synes också obehöriga tillgrepp avfornfynd bedömas som stöld. Den svenska rättsordningen förefaller däremot intemedge all en skatlplundrare döms för della brott. Redan den omständig-heten alldel finns ell specialstraffrällsligt stadgande får den effeklen att detta gesförsteg i lagkonkurrenssitualionen. Dessutom möter teoretiska svårigheter medhänsyn lill alt fornfynd per definition är herrelösl gods, när del påträffas.Även om fyndel skall lillfalla staten, kan del ifrågasättas om upphitiaren görsig skyldig lill ell olovligt tagande när han för med sig elt fynd frånplatsen. I lilleraturen synes förfarandet inle anses som olovligt i slöldmening(Jareborg, Brolien II, 1978, s.20 o 28). Om fyndet är av den arten all del skall lillfalla upphiiiaren,låt vara med hembudsskyldighel, synes del än svårare atl göra gällande etl slöldansvarför denne. (Dock bör del av allmänna rättsgrundsatser följa atl den som hittarett föremål med hjälp av förbjudna medel, l.ex. en melallsökare, inte kan göragällande någon upphiltarrält till föremålet. Underlåter vederbörande attanmäla hembudsplikiigl fynd, förlorar han i vart fall därigenom rätlen tillfyndel). Om del sålunda inte förefaller möjligl alt åtala en skatlplundrareför slöldbrotl, lalar ändå slarka skäl för atl skallplundrarens gärning bör bedömasefler samma straffvärdekriterier som tjuvens. Del som framförallt motiverar jämföreLsenär del lillägnelseuppsåt som skatlplundraren ådagalägger och de skador som hanåstadkommer. Också med det kvalificerade stöldbrottet (grov stöld) kanjämförelse göras på flera punkter. Användandet av hjälpmedel som melallsökare -i vissa fall olillålel redan i och för sig - är en sådan. En melallsökare med särskiljningsfunktiongör det mycket lätt att få lag på enbarl de ädelme-tallföremål som har eltstort marknadsvärde. Del lidsödande upplagandet och bortsorterandel avjärnföremål bortfaller. Ett annal skäl för jämförelse är all de skador somplundringen innebär ofta har ell myckel högl förmögen helsmässigt värde. Omplundringen sker på en fornlämning, drabbar denna skada i sin helhet staten.Sker den på en fyndplals, förlorar sialen inlösenrälten. Bortsett från atlstaten inte säljer fornfynd, kan förmögenhelsskadan härav bestämmas somskillnaden mellan inlösenvärdet (112,av metallvärdet efler vikl) och det akluellamarknadsvärdet. Av skadeverkningarna är del egentligen den immateriellaförlusten som är den allvarligaste. Genom att fynden skiljs från den fornlämningeller miljö som de har samband med förstörs deras värde för forskningen oftastpå etl irreparabelt säll. Bl.a. kan del bli svårt att fastställa en sågrundläggande sak som föremålels ålder. Även det omvända förhållan- det,nämligen alt fornfyndet inte kan användas för alt dalera en forn- Prop.1990/91:123 lämning, är elt men för vetenskapen. I den immateriella skadanligger Bilaga 1 också atl vackra eller märkliga föremål inle kan ställas ul ellerpå annal sätt bli tillgängliga för den intresserade allmänheten. Det bör påpekas atl även immateriell skada av detta slagfår ekonomiska konsekvenser. För att säkerställa eventuella vetenskapligarestvärden måsle kostnadskrävande efterundersökningar göras inom ramen för redanknappa resurser. Bakom plundringarna ligger också ofta ell slort mått avförslagenhet och planering. Man får förutsätta att gärningsmännen har enarkeologisk utbildning och att de använder denna för alt tolka källmaterial,kartor och lerrängförhållanden till att lela fram jusl sådana fyndplalser därerfarenhetsmässigt guld- och silverföremål är att vänta. Skallplundrarna utnytijar den omständigheten all fornlämningaroch fyndplalser typiskt sett är svårskyddade. Del är en omöjlig uppgift attanordna bevakning ens på de för plundring sannolikt mest utsatta platserna. Dellagäller särskill som melallsökartekniken gör plundrarna oberoende av dagsljus. Idenna mening gör de sig skyldiga lill stor hänsynslöshet. En jämförelse mellan skattplundringar och andra broltbehöver inte la sikte enbarl på stöldreglerna. Med tanke på atl förmögenhet.sskadanav pundringarna främsl drabbar staten kan man också jämföra med skatle-brollen.En annan jämförelse som gjorts är med brotten enligt jaktlagen. Om sakomständigheierna vid skattplundring ofta får an.sesjämförbara med motsvarande rekvisit för andra förmögenhelsbroii, särskill stöldoch grov stöld, får man konstatera atl slrafflaliluden i KML långt ifrån ärjämförbar. Medan sex månaders fängelse är maximum enligt 2 kap. 21 § KML ärstraffet för grov stöld resp. grovl skattebedrägeri fängelse högsl . Reglerna om gemensamt straff för flera brotl torde vi.sserligenkunna medföra högre fängelsestraff än maximum för kumulerade skatlplund-ringarlikaväl som för fiera bedömda förmögenhelsbroii. Del framslår ändå .somen alllför slor diskrepans mellan strafflatiluderna för alt den straffrättsligareaktionen mol systematisk och omfattande skatlplundring skall kunna ansesadekvat. Med tanke främsl på den slora och lättfångna ,somstår i utsikt för skallplundrarna, framslår nuvarande strafflalilud som .sågott som verkningslös som avhållande faktor. Det kan inle an.ses orealistisktall en melallsökaraklionunder inom begränsade områden, kan ge Prop. fynd värdaen eller på den inlernalionella antikvi- Bilaga 1 Även om bevisning för en sådan gärningskulle kunna säkras, vilkelmed lanke på de ringa kontrollmöjlighelerna mer sällan lär bli fallet, framslår den troliga påföljden av någramånaders fängelse inle som särskilt avskräckande, vare sig frånindividualpreventiv eller Nuvarande ordning får dessutom inkonsekventa följder.Tillgrepp av en större guld- eller silverskatt från en ägare, l.ex. etl museum,torde inte kunna bedömas som annat än grov stöld. Om skallen däremot tas ule imarkerna, skall den bedömas myckel mildare. Inget utrymme finns atl beakla detillkommande, mycket slora immateriella skadeverkningar som tillgrepp ochbortförande av fynd för med sig genom all del vetenskapliga värdet gårförlorat. Skatten på museet kan skyddas med säkerhetsanordningar, medan ingetmotsvarande skydd kan åstadkommas ute i markerna. RAÄ drar sålunda slutsatsen all en väsentligstraffskärpning är nödvändig som en av flera åtgärder för att motverkaskallplundringarna. Utformningen av en slraffskärpning Som framgått av analysen ovan träffar 2 kap. 21 § KML tämligenolika beroende på var en gärning har begåtts och om melallsökare använls somhjälpmedel eller ej. Det vore i och för sig önskvärt med en striktareuppdelning av bestämmelsen efter de olika gärningsmomenlens individuellastraffvärde och deras förhållande till gärningsmannens uppsåt resp. oaktsamhet.Å andra sidan kan en sådan uppdelning av paragrafen leda lill nya oförulscddakomplikationer och till en stelhet i bedömningsgrunderna. Gärningsmomenlen bördärför kunna behållas som de är. (Till frågan om ett vidgat användningsförbud -med följande vidgat straffansvar - återkommer RAÄ .) En uppdelning av paragrafen bör i stället ta sikte på allange olika slrafflalrluder för ringa, normalt resp. grovt brotl. Vad som skallkvalificera brottet som grovt bör anges. Givelvis bör bestämmelsen inte tasikte endasl på skatlplundringar, l.ex. obehöriga ingrepp i fornlämningar. Enefter denna modell utformad paragraf kan ha följande lydelse. 21 § Den som av uppsåt eller oaklsamhel 1.... (nuvarande lydelse) .... eller 19 § döms för fornminnesbroll lill fängelse i högst Ivå åreller, om brottet är ringa, till böter. Är brollel alt anse som grovl, skall för grovl fornminnesbrolldö- Prop. mas lill fängelse, lägst två och högsl . Vidbedömande av om Bilaga 1 brottet är att anse som grovt skall särskilt beaktas omdel avsett fornfynd av belydande värde, varil ägnal atl medföra storvinning för gärningsmannen, inneburit synnerligen kännbarekonomisk eller annan skada, riktats mol särskill svårskyddadeobjekt eller på annal säll varil av särskill farlig arl förkulturmiljön. Den som ...(nuvarande lydelse) ... uppenbart oskäligt. Utvidgning av användningsförbudel (or melallsökare Den särskilda fyndlälheten på Golland och det akuta hotel molde över hela ön utspridda arkeologiska fyndplatserna motiverade införandel år1985 av del generella användningsförbudet på Golland (prop. 1984/85:128 s. 16). Införandel av förbudel ledde - som framhållits ovan - tillatt den skalllelning som förekom i alltmer ökad omfattning under slutet av1970-och början på 80-lalel omgående upphörde. Huvudorsaken lill all förbudelså pass länge respekterades får tillskrivas den diskussion som föregick dessinförande och all allmänheten härigenom engagerades i frågan. Förefterlevnaden fordras ju nämligen såväl atl förbudel står i över-ens.slämmelsemed den allmänna rättsuppfallningen, som all allmänheten är beredd allmedverka med egna iakttagelser om misstänkta överträdelser.