prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — anser att verksamheten vid laboratorierna måste bibehållas på minst nuvarande nivå och att en nedskärning strider mot både samhällets behov och och regeringens intentioner. Det är tänkbart att vissa förändringar i laboratoriernas verksamhetsinrikt- 344 ning är nödvändiga för attställa dem i samklang med övrig biologisk sektorsforskning men sådanaförändringar måste ske över hela fältet. Den pågående utredningen avnaturvårdsverkets organisation måste vara genomförd innan beslut omförändringar av forskningsverksamhet och ansvar kan tas. Varjekontor bör ha minst två handläggare anställda. Antalet kontor är förnärvarande fem, vilket ger en dålig regional spridning. Möjligheterna attbistå länsstyrelser, vattendomstolar och fiskevårdsorganisationer blir pågrund av de många och stora vatten som betjänas av varje kontor förhållandevisdåliga. Det vore rimligt att utöka antalet kontor genom att åtempprättaKalmarkontoret. Utredningskontoren,särskilt de norra, kan finansiera en hel del av sin verksamhet genom ersättningför vattenmål. Uppdrag från myndigheter och fiskeorganisationer står också förett visst ekonomiskt underiag. anser attuppdragsfinansieringen kan göras mer effektiv dels genom att välja uppdrag avkvalificerad art där kontorens kompetens till fullo utnyttjas dels genom attöka avgiftsuttaget så att kostnaderna till fullo täcks. En sådan ökning avuppdragstaxan kommer att främst drabba fiskevårdsorganisationer och det ärdärför lämpligt att särskilda medel anslås för service åt dessa. En avgiftsfinansiering kandock inte ersätta finansieringen över budget. Kontoren måste i sinmyndighetsutövning kunna hävda sin objektivitet och därför kunna utföra arbetesom inte är finansierat av uppdragsgivare. Det är också nödvändigt att kontorenges en ekonomisk stabilitet genom att åtminstone en handläggare samtkringkostnader för denna finansieras direkt över budget. anser att ett effektivt utnyttjande av fiskeverket måsteinnebära att anslagen till utredningskontoren ökas i stället för att minskas.Verket är uppbyggt för att skapa och förmedla kunskap samt att utifrånkunskapen föreskriva åtgärder i samhället. Skall den centrala kompetensenutnyttjas måste den regionala organisationen ges en rimlig möjlighet att fungera. 1990/91:87 Bilaga 2 Antaletutredningskontor bör minska och i princip vara intäktsfi-nansierade.Fiskeristyrelsen bör själv avgöra antalet kontor och var dessa skall varabelägna. Utredningskontoren i motsätter sig förslaget om en minskning av förvaltningsanslagenför kontoren. Fiskeristyrelsen:Utredningen föreslår att utredningskontoren i princip skall görasintäktsfinansierade. De 5,4 milj. kr. som går över E 1 föreslås minskasmed 4 milj. kr. I stället föreslås uppdragsfinansieringen öka. Besparingar kangöras genom bl. a. en ökad intäktsfinansiering. Det är dock tveksamt om somutredningen föreslår så många som tre av de fem kontoren kan behållas med denföreslagna besparingen. Statskontoretsutredning framhåller starkt utredningskontorens stora Prop. 1990/91:87betydelse och därmed även deras existensberättigande. (Detta var även Bilaga 2 fallet med utredning.) Som ett skäl för att ha kvarfiskeristyrelsen som en självständig myndighet nämns de kommande omprövningarnai vattenmål. Här påpekas särskilt att det krävs resurser för att planläggaomprövningarna och för alt ta fram behövligt bakgrundsmaterial. framgår vidare att , länsstyrelserna, kommunernaoch fiskevårdsområdena har stora förväntningar på att omprövningarna skallleda till förbättringar av fisket. 1vattenmål använder kammarkollegiet, enligt utredningen, företrädesvisutredningskontorens biologiska kompetens för att kunna fylla sin uppgiftbeträffande fiskets intressen. Den fiskekompetens som efterfrågas finns inteatt tillgå någon annanstans än hos (utredningskontoren).Utredningen framhåller också att fiskeadministrationens uppgift att planläggaoch initiera omprövningar måste finansieras över förvaltningsanslaget. Utredningskontorensroll som sakkunniga i vattenmål är och kommer således att vara en av derasviktigaste arbetsuppgifter. En annan viktig uppgift är att hävda fisketsintressen i ärenden enligt miljöskyddslagen och i andra miljövårdsärenden. skall utredningskontoren i och bibehållas. Dessutomföreslås att det bildas ett inlandskontor för . Det kansamförläggas med sötvattenslaboratoriet eller Öregmndslaboratoriet.Utredningen framhåller emellertid att det ytterst ankommer på fiskeristyrelsenatt bestämma antalet utredningskontor. Fiskeristyrelsenhar bedömt det som nödvändigt att ha en budgetfinansi-erad tjänst perutredningskontor. Tjänsten krävs i första hand för att kunna utföra demyndighetsuppgifter (bl. a. vattenmål) som är nödvändiga för att externtfinansierad verksamhet skall kunna bedrivas men inte kan belasta denna.Därutöver krävs vissa medel för expenser m.m. Detär därför tveksamt om tre utredningskontor kan drivas med den föreslagnabudgetfinansieringen. På de kvarvarande kontoren måsle den halvaassistenttjänst, som betalas med budgetmedel, antingen extern-finansieraseller dras in. Några budgetmedel till hyror, resor eller expenser kommer ipraktiken knappast heller att finnas. Förnorrlandskontoren kan man med en budgetfinansierd tjänst handlägga den del avvattenmålen som inte går att externfinansiera. För är det däremotknappast möjligt att med enbart en budgetfinansi-erad tjänst klarahandläggningen av den del av vattenmålen som ej går att externfinansiera. Dettainnebär sämre bevakning av fiskeintressena i sådana ärenden. Besparingeninnebär också att utredningskontoren i princip måste avstå från att engagerasig i miljöskyddsärenden. Kammarkollegiet:Kammarkollegiet har enligt vattenlagen till uppgift att föra talan för bevakande av allmänna intressen i mål och förrättningar enligt denna lag. Fiskeintresset är mycket ofta det viktigaste allmänna intresset att bevaka. Kollegiet är för sina möjligheter att väl bevaka och företräda detta intresse helt beroende av att det i dessa mål och förrätt- 346 ningarfinns tillgång till kvalificerad fiskeexpertis. och Prop.1990/91:87 dess utredningskontor utgör en sådan tillgång. Fiskeristyrelsenfår i vattenmål regelmässigt uppdrag att som domstolens sakkunnig utredaeventuella skador på allmänt och enskilt fiske. Detta är en mycket bra ordning,särskilt som kollegiet inte har resurser att föra talan i mindre och/ellerokontroversiella vattenmål. I kompetenshänseende finns inte heller någotrealistiskt alternativ till och dess utredningskontor. Denändrade och utökade möjligheten till omprövning av vattenföretag som infördesmed nu gällande vattenlag (1983:291) anses vara lagens viktigaste nyhet. Deninnebär att villkoren för drygt 160 av landets äldsta och största vattenföretagkan omprövas . För varje efterföljande år beräknas ett tiotalvattenföretag tillkomma. Helt visst kommer fiskefrågorna att dominera i dessaomprövningsmål. Det innebär att det kommer att finnas ett stort behov avfiskeutredningar. Det är i stor utsträckning fråga om omfattande ochkvalificerade utredningar. Naturligtvis är det en tillgång om berördautredningsmän även har viss kunskap om vattenlagen och erfarenhet frånvattenmålsbehandling. Kollegiet ser ett bevarande av som ensjälvständig myndighet som en garanti för att erforderlig kompetens kommer attfinnas även framöver. Kollegiet bedömer således risken som stor att den i dagbefintliga specialistkompetensen kommer att gå förlorad om verksamhetensamordnas inom en central myndighet gemensam för fiske och jordbmk. Kollegietdisponerar förslagsanslaget "Diverse kostnader för rättsväsendet"(inte ett I 000-kronorsanslag som anges i rapporten) för sådana rättegångskostnadersom staten skall svara för. Det innebär att bl.a. utredningskostnaderna iomprövningsmålen kommer att belasta detta anslag. Om däremot utredningen ledertill att talan om omprövning inte anhängiggörs är utredningskostnadernaformellt inte att betrakta som en rättegångskostnad och de kan således intebelasta anslaget. Det är viktigt att denna finansiering får en lösning. Enmöjlighet är att kollegiet får rätt att belasta anslaget även för dessakostnader som närmast är att betrakta som indirekta rättegångskostnader utredningskostnaderna föranleds ju av ett processuellt syfte. : har spelat en viktig roll imiljövårdsarbetet, främst vad gäller vattenregleringsföretag ochskogsindustrier. Behovet av deras insatser kan förutses öka. Det är därförbeklagligt att utredaren här föreslår en radikal besparing. Kontorens roll börsom utredaren föreslår renodlas till undersökningsverksamhet dvs.myndighetsrollen upphör. Kontoren bör fungera som fältstationer till laboratoriernaoch då inte endast till sötvattenslaboratoriet utan även till kustlaboratoriet. : I egenskap av vattenkraftproducent möter vat tenfall (vanligen i form av dess utredningskontor) i sam band med vattendomstolsärenden, varvid representerar motpart. Det är därvid av stort intresse för att fiske ristyrelsens representant innehar stor fiskeribiologisk kompetens och god 347 lokal kännedom om fisketsamt har tillräckliga utredningsresurser för att Prop. 1990/91:87 möjliggöra att vattenmålen kan slutföras utan onödiga förseningar. Vattendomeninnebär ofta att får skyldighet att sätta ut fisk, framför allt iform av lax- och havsöringsmolt, för att ersätta förloradereproduktionsmöjligheter i de utbyggda älvpartiema. För att fullgöra dessautsättningsålägganden driver sju laxodlingar, varifrån fiskentransporteras till de olika utsättningsplatsema. Även i egenskap av fiskodlarestår i nära kontakt med , som fömtom att varaansvarig myndighet för kontrollen av att utsättningama fullgörs på riktigt sättockså har myndighetsansvar för bl. a. fiskevård, fiskebestämmelser,fiskodling, samt för tillståndsgivning rörande införsel, flyttning ochutplantering av fisk. Kraftindustrinskompensationsodlingar intar en särställning bland de svenska fiskodlingama i såmotto att de omgärdas av strängare regler än normal sättfiskodling beträffandeleveranssäkerheten och utsättningsmaterialets kvalitet, härstamning ochgenetiska representativitet; i de talrika fall då de i vattendomen angivnautsättningsplatsema inte är belägna i anslutning till odlingen är man ocksåberoende av att smittskyddsskäl inte hindra flyttning av rom och fisk mellanodlingen och utsättningsplatsen. Detkan här vara motiverat att särskilt påpeka den stora fara, som den allt snabbareförsämringen av fisksjukdomssituationen i landet utgör för hela kraftindustrinskompensationsutsättningsverksamhet. Detär mot denna bakgmnd uppenbart att såväl som svensk fiskevård iallmänhet har ett stort behov av en stark fiskerimyndighet med vittgåendebefogenheter att övervaka fiske, fiskodling och fiskutplante-ring, och attfiskeristyrelsens resurser och befogenheter att ingripa mot avarter förnärvarande är otillräckliga. Vattenöverdomstolen:I rapporten har på ett klargörande sätt redovisats de ökade krav påutredningskapacitet inom fiskets område som blir en följd av kommandeomprövningar av vattenföretag. Viss omorganisation föreslås ske av de lokalautredningskontoren. Vattenöverdomstolen har ingen erinran mot förslagen i dettaavseende, under fömtsättning att kontoren jämte övriga i vattenmål förekommanderemissorgan med fiskekompetens tillförs resurser så att de på ett flexibeltsätt kan möta den ökade efterfrågan som kan fömtses. Vattenöverdomstolentillstyrker förslaget att utredningskontoren även framgent skall bedriva vissforskningsverksamhet. : Statskontoret föreslår i sin utredning attutredningskontoren i och Hämösand skall bli kvar även i den nyaorganisation som föreslås, samt dämtöver ett utredningskontor för södraSverige, eventuellt sammanslaget med sötvattenslaboratoriet. förordar att utredningskontoret får stanna kvar i ochsåledes ej flyttas till sötvattenslaboratoriet i . Flera av desakskäl, inte minst vad beträffar det nämnda insjöfisket, har statskontoretinte tagit med och analyserat innan man lade förslaget. : Vi motsätter oss bestämt att utred ningskontorens verksamhet läggs ner, och vi är tveksamma till att det blir någon större vinst för statskassan med intäktsfinansierad verksamhet. Fiskeriförsöksstationen iKälame bör läggas ner. 1990/91:87 Bilaga2 Fiskeristyrelsen:Statskontoret föreslår att verksamheten i avvecklas med motivering attfiskeristyrelsens nyttjande av anläggningen skulle vara ringa i förhållandetill kostnaden och att den i huvudsak skulle användas av Sverigeslantbmksuniversitet. Det tycks som om dettagenomgripande förslag bygger på otillräcklig information om verksamheten iKälarne. Sverigeslantbmksuniversitet driver i två avelsprojekt på regnbåge och röding.Dessa alternerar så att drivs det ena, vartannat det andra. Deupptar endast av försökskapaciteten. Projekten har kostnadsberäknatstill något . Detta skall ses i förhållande till dentotala verksamheten i som exkl. hyran kostar omkring 3 milj. kr per år.För undersökningsverksamhet och bevarandeprojekt lägger fiskeristyrelsen900000 kr. av 10: 6-medel och . I övrigt finansieras verksamhetengenom försäljning av försöksfisk. Bidraget från Stiftelsen förvattenbmksutveckling inskränker sig till . Anläggningen är av väsentligbetydelse för fiskevården i landet genom att två av sötvattenlaboratorietsmålområden, "Egenskapskartering av fisk" och "Rinnandevatten" till stor del är förlagda till Kälame. En nedläggning av Kälarneskulle innebära att det första målområdet upphörde och att det andra fingebegränsas avsevärt, främst vad gäller de för den praktiska fiskevården mestväsentliga delarna. Bägge målområdena har tillkommit efter starka önskemål frånavnämama. Konsekvenserna blir att man inte når en ekonomisk och biologisk optimeringinom fiskevården. Utsättning av fisk sker för stora summor, varför härfinns mycket att vinna. Fisketrycket på rinnande vatten är stort, inte minstinom fisketurismen. Om utvecklingsarbetet avstannar försämras möjligheternaatt tillgodose önskemålen från sportfiske och fisketurism om ett ökat fiske irinnande vatten. Landetsenda två avelsprojekt riktade mot konsumtionsfiskodlingen och drivna ilantbmksuniversitetets regi blir heller inte möjliga att driva vidare om denföreslagna avvecklingen kommer till stånd. Om fiskeristyrelsentvingas avveckla anläggningen, försämras resurserna väsentligt inom områdetfiskodling-fiskevård (ansvarsområde) och även utvecklingenav konsumtionsfiskodlingen (lantbmksuniversitetets ansvarsområde). Det kan idetta sammanhang nämnas att i utvecklar staten motsvarande verksamhetstarkt och där finns nu tre stora centralfiskodlingar. Anläggningen är också enavelsfiskstation. Där hålls stammar av stor betydelse för fiskevården och förbevarandet av genetiska naturresurser. Bland annat sker här arbete med atträdda de utrotningshotade stammarna av gullspångslax och gullspångsöring. Enavveckling skulle äventyra detta bevarandearbete. Genomatt driften till en del finansieras genom försäljning av försöksfisk Prop.1990/91:87 har anläggningen fått stor betydelse även för den regionala fiskevården. Kälarneär, som framgår av SJFRs och fiskforskningsprogram, ennationell resurs för fiskforskningen. Det saknas andra anläggningar i Sverigedär slörre avelsförsök på fisk kan genomföras. Statskontoretulgår från alt det går att skaffa ny hyresgäst för Kälarnean-läggningen ochnämner som exempel den regionala vattenbmksstiftelsen. Stiftelsen har interesurser för detta. Den totala omslutningen är ochsyftet är att med dessa stötta projekt. Det är för övrigt till slor delslatliga medel även i stiftelsen. Anläggningen är uppbyggd för undersökningoch forskning och skulle inte utan stora investeringar kunna ändras till enkommersiell odling. Detta är för övrigt helt orealistiskt i dagens situationinom svenskt vattenbmk. Förnärvarande pågår en investering i kostnadsberäknad till 6,8 milj. kr.,innefattande bl.a. ett uppvärmningssystem för vattnet i den s.k. . Föratt främja vattenbmksnäringen i norra har anvisat 3 milj.kr. för detta ändamål (prop. 1987/88:64). Anläggningen beräknas slutbesiktigasden . Att lägga ner den vore ett stort kapitalslöseri.Kälarneanläggningen nybyggdes i stort sett åren 1981 1983 för 22 milj. kr.Denna investering finansierades med arbetsmarknadsmedel. Demedel, 3 milj. kr., som anvisat för den nu aktuella investeringen,skall ej vara hyresgrundande. Det kan därför ifrågasättas om dearbetsmarknadsmedel, som utgick åren 1981 1983, skall vara hyres-gmndande.Detta gäller särskilt om hyreskostnaden får till följd att en anläggning, somdelvis kommit till av arbetsmarknadsskäl, måste läggas ned för att staten tarut en hög hyra för kapitalkostnaden av sig själv. Det bör även diskuteras medbyggnadsstyrelsen om inte också driftshyran är för hög. harunder hand redovisat sina faktiska driftskostnader. Dessa ligger betydligtunder den driftshyra som tas ut. Fiskeristyrelsenanser det vara möjligt att i stort sett genomföra den besparing på styrelsensförvaltningsanslag, som en nedläggning av Kälarneanläggningen skulle ge, utanatt ta till ett så drastiskt steg. Detta kan ske genom att styrelsens budgetavlastas kapitalkostnaderna för investerade arbetsmarknadsmedel samt genom attdriftshyran sänks till den verkliga kostnadsnivån och belastar projekten vidanläggningen. Fiskeristyrelsenär beredd att i försöksverksamheten, i såväl interna som externa projekt, läggain kostnader för den rena driften. Detta fömtsätter emellertid attlantbmksuniversitetet och bidragsgivare som är beredda att acceptera ensådan lösning. Detkan i sammanhanget också påpekas att anläggningen utgör en av de störrearbetsplatserna i , med 12 personer anställda. Skogs-och jordbrukets forskningsråd: Rådet delar ej statskontorets upp fattning att försöksstationen i skall läggas ned. Stationen är ett nationellt intresse och fyller en viktig del i FoU-verksamheten och det är angeläget att den finns kvar och den bör administreras av sötvattenslabo ratoriet. En betydligt större FoU-verksamhet än vad som är fallet bör kunna förläggas till . Sverigeslantbruksuniversitet: SLUs verksamhet i består av två Prop.1990/91:87 avelsprojekt som drivs kontinuerligt av 2 ett antal tidsbegränsade experiment och försök. Dessutombedriver SLUs institution för husdjursförädling och sjukdomsgenetik ett långsiktigt avelsexperiment med regnbågslax omfattande de olika faserna av desslivscykel. SLUsavelsprojekt i drivs för regnbåge resp. . Finansieringen avprojekten sker delvis genom försäljning av överskott men en väsentlig delfinansieras genom bidrag (/år) från Stiftelsen till och . Försöksfisken ägs av . Dessaavelsprojekt syftar till att ge svensk vattenbruksnäring tillgång till ettbättre fiskmaterial för odling. Avelsarbetet är till sin natur långsiktigt ochframför allt under näringens uppbyggnadsfas i behov av statliga insatser.Avelsarbetet ställer specifika krav på odlingsmöjligheter. Framför allt krävsatt familjegrupper kan odlas separat till dess att fisken nått en sådan storlekatt den kan märkas. I avelsprojek-ten ingår normall 100150 familjer. Den endaanläggning i som kan odla detta antal familjer iseparata tråg är s. k. . Kraven på smittskydd och hygien ärextremt stora, vilket kan tillgodoses i . Avelsprogrammetför regnbåge utnyttjar under var tredje sommar och rödingsprogrammetanvänder . Av övriga utrymmen tas endast enmycket begränsad del i anspråk av avelsprogrammen. Försökskostnaderna föravelsprogrammen beräknas sammanlagt till . Förutomavelsprojekten har SLU bedrivit ett antal tidsmässigt korta projekt medbegränsade utrymmeskrav. Den ekonomiska omfattningen av dessa projektöverskrider ej . En av de anställda biologerna vidKälaraestationen är på fritid doktorand vid . I utredningen påstås att utnyttjas framför allt avSLU. Detta påslående stämmer inte med verkliga förhållanden. Somnämnts ovan är försöksstationen i av slor betydelse föravelsforskningen med fisk. Förutom betydelsen av själva anläggningen i tillgången på kunnig och erfaren personal där mycket viktig. Under de år somsamarbetet mellan och pågått har ett förtroendefullt och närasamarbete utvecklats med både ledning och personal. SLUsmöjligheter att bedriva mer storskalig produktionsinriktad forsk ning kommer att allvarligt begränsas av en nedläggning. Sådan forskning är nödvändig för näringens utveckling. SLU fömtsätter att ett alteraativ framför allt för avelsförsöken - måste skapas i det fall att försöksstationen läggs ned. saknas ekonomiska möjligheter för näringen såväl som för SLU att skapa ett sådant alternativ. SLUs och kompetens kompletterar varandra och är utvecklande för båda parter. Den nuvarande lokaliseringen av SLUs verksamhet utgör ett stöd för . En nedlägg ning av försöksstationen där rycker till stor del undan gmnden för samar bete mellan SLU och . Dessutom anser SLU att detför fiskbiologisk forskning i allmänhet Prop. 1990/91:87 skulle vara en storförlust att gå miste om den enda inlandsanläggningen Bilaga 2 där laxfiskar kanstuderas under experimentella förhållanden. Försöksstationen fyller också enviktig funktion i och med att den genetiska variationen (mångfalden) kanbevaras inom de arter som ingår i försöken där. satsning på fiskbiologiskforskning är trots allt mycket blygsam jämfört med t. ex. våra nordiskagrannländers. kapacitet och dess arbete på att bevara genetiskaresurser i form av stammar av , öring och lax är unik och utgör ennationell tillgång för fiskevården såväl som för vattenbruket. Det vore såledesäven ur denna synpunkt mycket olyckligt om långsiktiga verksamheter somavelsforskning och bevarande av genetiska resurser tillåts gå förlorade. SLUanser att en nedskrivning av värdet och därmed hyran för Kälar-nestationen mera marknadsriktig nivå är ett ur alla synpunkter bättre altemativtbesparingsförslag. bör behålla Kälarneanläggningen somnationell resurs eftersom den till stor del är riktad mot avelsforskningens ochfiskevårdens behov. Stockholmsuniversitet: Flera institutioner vid har varitinkopplade på bevarandeaspekter när det gäller olika stammar av laxfiskar. Enforskningsstation som uynyttjas i detta fall är i Jämtland.Statskontoret föreslår i sin utredning att stationen avvecklas i . sinnuvarande form. För fiskeribiologer, genetiker, fiskodlare,popula-tionsforskare och fysiologer vore detta ett stort avbräck i derasforskning. Dessutom har stationen ett nationellt och internationellt ansvar föratt bevara olika genetiskt viktiga stammar av öring och andra laxfiskar som är utrotningshotade. måste i detta fall ta ett ansvar och detskulle ge oss interaationellt ett mycket dåligt rykte om stationen läggs ner. : Fisket får också en allt tydligare roll i det lokalanäringslivet i inlandet. Det kan t. ex. gälla fisketurism, med speciellaanläggningar för ett tillrättalagt fritidsfiske. Men det gäller även fiske ochfiskodling som ett komplement till annan näringsverksamhet. Som en följd av denpågående stmkturomvandlingen inom jordbmket kommer sannolikt sådan verksamhetatt öka. Detta ställer bl.a. ökade krav på fiskstammar av lämplig kvalitet,varför avelsforskningen ökar i betydelse. Motdenna bakgmnd är de svårt att förstå utredningens förslag om en nedläggning avförsöksstationen i . Huvudskälet tycks vara den relativt högahyreskostnad för anläggningen som belastar budget.Kommunförbundet saknar anledning att ha synpunkter på hur en sådan kostnadfördelas mellan statliga myndigheter, men vill starkt framhålla vikten av attanläggningens fortbestånd inte riskeras. : VRF finner att är väsentlig för det fortsatta avelsarbetetinom svensk fiskodling. Anläggningen har också sin betydelse förefiskevårdsarbetet. Kälarneär en välutrustad och effektiv anläggning som behövs för att bevara våra hotadefiskearter och utveckla fiskevården. Anläggningen behövs också för attunderlätta fiskodlingens omställning och överlevnad. VRFfinner därför att det vore ett ödesdigert slöseri med goda resurser för svenskt vattenbmk om läggs ned. : Vi anser att det kan finnas fog för att även andraintressenter i Kälarnelaboratoriet har ett budgetansvar för anläggningen.