prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Avgasreningmed moderna katalysatorer (trevägskatalysator) mmskar mycket effektivtutsläppen av kväveoxider och kolväten från bensmdrivna bilar (se Bild 9.4).Re-nmgseffekten påverkas av de krav som stäUs på utmstningen, bl.a. hur längeden TabeU9.5 Biltrafikens totala utsläpp i och Göteborgår 1985. Värden angivna i tusenton. Källa: , SOU 1989:15. ► Föröättraae motorer. Möjligheterna att ytteriigare minskaavgaserna frän bilar och andra vägfordon beror i höggrad pä uKecklingen av motorer och bränslen. Det pågår en utveckling av elfordon, rne.n ocksä bränsiemotorernaförbättras. Förbättringar av dieselmotorn hor lett till ungefär en halvering av sjfsläppen jn-der . Inom nästatioårsperiod är en ytterligare halvering möjlig, enligi transportforsknirigsberedningen. Uislöppen är dockstarkt beroende av den enskilde förarenskörsäft cch underhäll av bilen. För att en halvering av utsläppen skall bli möjligmåste dieselbrönslets kvalitet förbättras. Frarrsförallt måste svGve'halten minskasytteriigare, en åtgärd som bara marginellt påverkarpriset på dieselbränslet. En annan förutsättning ären minskning av halten aromatiska kolväteni dieselolja. Det skulle minska partikelutsläppen, vilket gör det möjligt att utrusta fordonen med oxiderandekatalysatorer. Dessa tar bort den typiska avgaslukten från dieselmotorer och bidrar dessutom till att minskahalterna ov koimcnoxid och kolvälen. Partikelfilter i avgassystem kan ytteriigare minska utsläppen ev partiklar. Dieselmotorn behöver uWecklas föralt få förbättrade miljöprestanda. En sådanutveckling kräver sannolikt en övergång till andra bränslenän dieselolja. Trevägskatalyscitorn, som är standard pånya bensindrivna lätta bilar i , har minskatutsläppen qv kolmonoxid, kväveoxideroch kolväten rned 60 fråndessa fordon. Den fortsatta utvecklingen kan leda till ytteriigare minskningar,kanske en halvering av dagens utsläpp. Eftersom bensindrivna fordon har kortare livslängd som avgasreningen är mer effektiv änför dieseldrivna, kommer den relativaandelen utsläpp av kväveoxider frånbensindrivna fordon att minska. Som alternativ till bensin och dieselolja har länge funnits olika alkoholer (metanol och etanoi)och gaser (moicrgas, naturgas, biogas och vätgas),även om de inte vari) allmänt tillgängligapå den svenska marknaden. Dessa drivmedel har kemiskt sett en mycket enklare sammansättning änbensin och dieselolja. Därigenom blir också utsläppenmindre komplexa för sådana drivmedel. Alkoholer, biogas och vätgas kan dessutom produceras av förnybaraenergikällor, som inte ökar koldioxidhol-ten i atmosfären. Skiftande resultat har erhållits försåvcl lätta scm tunga fordon vid inblandning av alkoholer eller motorgas(propan/butan) i bensin resp. dieselolja. En generell erfarenhet ör att avgaserna trån sådana blandbränslen pfäglasav det sämre bränslets egenskaper. Alkoholer ger låganivåer ov skadliga utsläpp när det används i ställetför bensin som bränsle i ottomotorer (som i dagligt Ial kollasbensinmotorer). Utslöppen kan halveras i jämförelse meddagens bästa teknik för bensindrift. Särskiltgynnsamt"från hälsosynpunkt är att utsläppen av kolvätenoch partiklar är lägre. En nackdel är dock att bränsleförbrukningenungefär fördubblas p.g.a. det lägreenergiinnehållet i alkoholbränslen. För dieselmotorer kon alkoholer också vara e\ möjligtalternativt bränsle men detta förutsätter såväl förändringar avmotorerna sor: bränsleanpassninci. halvering av kväveoxidutsläppen kan nåsmed dagens teknik i jämförelse med bästa marknadsförda dieseloljeteknik. För att nålägre utsläpp fordras att men konverterar dieselmotorn tiilottomotor. Detta medför lägre effekt och sämreverkningsgrad samt kortare livslängd på motorn. Gas kan bara användasför ottomotorer. Naturgas och biogas är intressanta alternativ , främstpå grund av möjligheterna att minska utsläppen av kväveoxideroch partikelutsläpp. Verkningsgraden för en ottomotor blir högre än vid bensindrifj, men fortfarandelägre än för en dieselmotor. En nackdelmed naturgas och biogas är att fordonen måste förses med högtrycks- käri,med stor volym för att få med tillräckligamängder bränsle. Nuvarande tryck-käri är ivnga mennya lättviktsrnaterial väntas kunna minska problemet. Natur- ochbiogasdrivna fordon är i första hand 'ämpligo för lokala trafikuppgifter, som buss- och taxitrafik,distribution och renhållning. Del är ocksåi dessa miljöer som utsläppsminskningarna får, relati'/t sett, störst effekt. skaU hålla och vilkakontroUer som krävs. Effekten av införandet av katalysatorer på nya bUar harmotverkats av att trafiken har ökat . PersonbUstra-fikenstotala utsläpp av kolväten och kväveoxider bedöms ha minskat med meUan f O och20% på grund av att aUt fler bilar har katalytiskavgasrening, men data finns ännu inte framtagna. Avgaskraven på fordon harskärpts kraftigt i såväl som intemationeUt under den senaste tjugoårsperioden.Denna utveckUng har som regel inletts i och kommitatt gäUa i . Efter ytterUgare har övriga länder i Europaföljt efter. Intresset för att minskautsläppen från den tunga, dieseldrivna vägtrafiken har ökat alltmer undersenare år. Dieselmotoms avgaser innehåUer kväveoxider, svaveloxider, partUdar,oförbrända kolväten, en Uten mängd koloxid samt koldioxid och vatten. Denteknik som används för att rena bensinmotorns utsläpp fungerar ej fördieselmo-tom. Introduktionen av nya tekniska lös-nUigar med bl.a.partikelfilter och en övergång tiU dieselbränsle med lägre svaveUialt innebären förbättring vad gäUer dieselfordonens avgaser. Utvecklingen mot renaredieselfordon drivs aktivt av bl.a. i intemationeUa sammanhang. På sammasätt som för personbilar påverkas utvecklingen mot skärpta miljökrav av deregler som införts på den nordamerikanska marknaden, för att senare följas avSverige och andra europeiska länder. Flygets totala utsläpp avluftföroreningar som kväveoxider och kolväten är små iförhåUande tUl vägtrafiken. De kommer emellertid att få relativt sett störrebetydelse, eftersom flygtrafiken förväntas fördubblas tUl jämfört med1980 års nivå. Kunskapen om konsekvensema av utsläpp av dessa ämnen på hög höjdär också bristfäUig. finns tekniskalösningar för att minska en del av utsläppen från flyget. Med hjälp av nyabrännkammare kan utsläppen minskas för såväl kväveoxider och kolväten somkoloxid. På gmnd av införandet av miljöavgifter för inrikesflyget har Linjeflyginfört nya brännkammare på sin flygplansflotta, vilket reducerat utsläppen avkolväten , kolmonoxid och av kväveoxider . Globaltär växthuseffekten det allvarUgaste miljöproblemet, dvs. risken för att ohkaluftföroreningar skall leda till en temperaturökning på jorden. Bilavgaser består tUl stordel av koldioxid som är den mest betydelsefuUa växthusgasen. Vägtrafikensvarar för av de nationeUa utsläppen av koldioxid och är därmed denstörsta enskilda källan. TabeU9.6 Kväveoxidutsläpp fråntransporter i . ■ Kväveoxidutsläppen frånarbetsredskap som motorsågar, gräsklippare och kompressorer ingår ej. Källa: SNV. TabeU9.7 Utsläpp av koldioxid fråntransportsektorn i . Tusen ton kol. TabeU9.8 Energiåtgång för olika transportslag i , 1970-1987. MJ/personkilometer 1970 1987 MJ står för megajoule. 1 MJ = 0,277 kilov/attimme. PJ = Petajoule. 1 PJ = 1miljard MJ. Källa: , LBL, . Kapitel 9 Transportsystemets miljökonsekvenser Bild 9.5 Antalet bilar, bussar och Antalfordon, lastbilari världen, miijar- miljoner der. Bilar 11 Lastbilor och bussar _ 1930 36 46 52 58 64 70 76 82 Bild 9.6 Bränsleekonomin förbilar i olika länder. Medelvärden för resp.lands samtliga bilar. Källa: , LBL, . \h Hur ,/,r v,.r växthusgasersom metan och dikväveoxid ingår också i fordonsavgaser. Medett globalt perspektiv är det uppenbart att den mycket snabba tUlväxten avvärldens samlade bUpark (se Bild 9.5), som förväntas uppgå tUl en miljard , utgör ett aUvarUgt miljöhot. Koldioxidutsläppenfrån världens aUa vägfordon utgör av världens totala koldioxidutsläpp.Transportsektoms koldioxidutsläpp är direkt relaterat tiU sektoms storaoljeberoende, som trots oljekriser inte har minskat nämnvärt. SomU-lustreras av Bild 9.6, har den totala bränsle-förbmkningen för vägfordon mtepå något avgörande sätt förändrats med undantag förUSA. AnledningentUl att någon större förändring inte har skett, trots att effektivare bensinmotorerhar introducerats på nya bilar, är att bilama har bUvit större och tyngre. Inomflygsektorn däremot, har som framgår av Tabell 9.8, höjda oljepriser resulterati effektivare energianvändning. Exempelvis har SAS nunskat energiåtgången perperson för aflantflyg-ningar . >-. . "V;"i: -!..-' Miliöpåverkon från iord- och skogsbruk Ökad prodyktion i fordbryket 244 Skofsbrwkpé halwa yta 252 ienskötsel från fiill tili kust 256 Fiske och fiskodling .., 257 Älgjckten betyder mest 260 * mkningsmetoder föratt odla 1 jord och avverka skog har stor H inverkanbåde på landskaps- BÉ bUden, djur- ochväxtliv samt markens innehåU av näringsämnen. påverkas jord- ochskogsbmkets fömtsättnuigar av t.ex. luftföroreningar, trafikplanering ochkrav på hänsyn tUl naturvårdsintressen. Skogsbmkets viUkoranalyseras av en skogspolitisk utredning, som tillsattes 1990.Det svenska jordbmket fick nya fömtsättningar i och med att år 1990fattade beslut om en ny Uvsmedels-poUtik som kommer att medföra storaom-stäUningar. Bl.a. skaU prisregleringen på jordbrukets område upphöra medbörjan 1991. Jordbmketsöverskottsproduktion motsvarar odUngar på ca åker, med 1990 årsproduktionsteknik. Stora arealer kommer att användas för andra ändamål, t.ex.industri- och energigrödor. Hur jordbmkets omställning påverkar markanvändningenkommer att följas i oUka undersökningar. Jordbmkethar ökat sin produktion. Nya bmkningsmetoder har höjtavkastningen, som stora od-hngsarealer har tagits ur bmk. MeUan 1960och 1985 beräknas den totala åkerarealen ha minskat med . Mekanisering,växtförädUng, konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel har i gmnden förändratjordbmkets vUlkor och dess påverkan på natur och landskap. Tvåmycket viktiga faktorer för jordbmkets utveckUng har delsvarit införandet av handelsgödsel, dels att vaU-odling på har ersattutnyttjandet av naturUga gräsmarker som ängar och beteshagar för produktion avfoder. och betesmarker harminskat från cirka 1,2 mUj. hektar 1930 tUl ca 0,5 mUj. FöreindustriaUseringen begränsades jordbmksproduktionen av bl.a. tUlgången pågödsel. TUlgången på bete bestämde hur många djur man kunde håUa. Det avgjordei sin tur mängden naturgödsel, vUket bestämde hur stor åkerarealen kunde vara. När handelsgödsel(konstgödsel) infördes upplöstes sambandet meUan naturgödsel-tUlgång ochskörderesultat. Med msatser av bl.a. konstgödsel kunde skördarna mångdubblas.En annan viktig faktor är växtförädlingen som har minskat mängden halm ochökat mängden käma i skördama. Det är främst under desenaste femtio åren som handelsgödsel har börjat användas i större skala ijordbmket. Bild 10.1 Tillförsel av kväve, fosfor och kalium från handelsgödsel. Kg/hektar 90 .A,/\ 70 60 50 40 30 20 10"-'' Källa: SCB, Na 15, . Kapitel 10 Miljöpåverkan från jord- och skogsbruk "~.. -T:a ligger ihjärtat av . var den det mest debatteradeexemplet på en extremt övergödd sjö. Under1970-talet blev situationen akuf Blågröna alger förökade sig hastigt och var sjöns vatten en grönsoppa. Den giftiga algblomningen ledde till fiskdöd och förgiftning av boskap som Vid de undersökningar som genomfördes i sjön fann man att jordbruket bidrog med två tredjedelar av det kväve och fosfor som rann ut i sjön.Regeringen har förklarat som speciellt föroreningskänsligt områdeoch infört särskilda restriktioner för jordbruketi trakten. Under 1 9B0-talet har sjönsvattenkvalitet förändrats till det bättre. Bild10.2 Näringsflöden till och från . Läckage från gödselstäder 0,3 0,3 2,5 Utförsel via a Nederbörd 44 80 Utförsel via ä 866 ■ I 320 Kälki:Monitor 1983, SNV. innehåUerolika kombinationer av näringsämnena kväve, fosfor och kaUum. MeUanåren 1950 och ökade användningen av handelsgödsel på åkrama från omkring20 tUl omkring kväve per hektar och år, som medeltal för hela . Islutet av har gödselgivoma sjimkit, bl.a. beroende på införandet aven mUjöavgift på handelsgödsel. På gmnd av ändrade ekonomiska fömtsättnuigar ioch med avregleringen av spannmålspriserna, väntas gödselgivoma sjunka medytterUgare kväve per hektar. Övriganordiska länder, Uksom jord-bmksländema i , använder mer han- delsgödselper hektar än det svenska jordbmket. Sverigesåkrar tar emot kväve i form av gödsel . kommerfrån konstgödsel, medan resten är StaUgödsel. HäUfen av det tUlförda kvävet tasupp av grödan. Resten stanner kvar i jorden, avgår i gasform eUer läcker ut isjöar och vattendrag. Det årUga kväveläckaget tUl sjöar och vattendrag uppgårtiU ca . Kväveutlakningenvarierar kraftigt beroende på bland annat jordmån och kUmatför-håUanden. ISydsverige är läckaget i genomsnitt kring per hektar och år, men topparpå upp tUl förekommer. Bild 10.3 Användning av kvävegödning i några , ton/km' odlad mark. Ton/km 50 45 40 35 30 25 20 15 10 'c c o Källa: Environmental Indicators, Kapitel10 Miljöpåverkan firån jord- och skogsbruk lansverigeär det genomsnittliga kväveläckaget drygt per hektar och år. I beräknades1989 varje hektar läcka kväve , medan läckaget frånskogsmark var ca per hektar och år. Förhöjda kvävehalter ivattnet kan medföra övergödning av sjöar och havsområden (se Kapitel5, s. 116och 139). AUmark i , åven åkerjorden, tiUförs tungmetaUer och andra stabUa ämnenfrån olika käUor. I flertalet fall är den största källan nedfaU avluftföroreningar. Dessutom tUlförs jordbmksmarken kadmium från handelsgödsel. Kadmium är giftigt för aUtUv. Det lagras i njurarna och kan vid höga halter ge upphov tUl njurskador. Kapitel 3, s. Åkermarken i fick 1986 ta emot ca 4 000 kgkadmium från konstgödsel och ca från atmosfäriskt nedfaU. ÅkermarkentiUförs dessutom kadmium med staUgödsel, avloppsslam och kalk, som emellertid spridsöver mindre arealer än handelsgödsel. varkadmiumtiU-förseln tUl åkerjorden från handelsgödsel ' mer än dubbeU så storsom . Minskningen beror på att kadmiuminnehållet i handelsgödsel harbegränsats. Bild 10.4 Kadmium i höstvete 1918-1980. Kadmium i kärnaNanogram/g 120..... _..... ,_. ,._ 1920 30 40 50 60 Källa:SCB och SNV. Bild 10.5 Kadmiumtillförsel med fosforgödselmedel. Kadmium g/hektar och år 1901- 06- 11- 16- 21- 26- 31- 36- 41- 46- 51- 56- 61- 66-71- 76- 81- 86-1905 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 År Källa:Jordbmket och miljön, Ds 1989:49 och SNV. TUlförseUi av kadmium med konstgödsel och luftföroreningarär större än de mängder som utlakas eUer tas upp av växter och djur.Kadmiumhalten i åkerjorden ökar därför med omkring 0,. En del av markenskadmium tas upp av oUka markorganismer och förs vidare i näringskedjoma. Växtematar upp kadmium via röttema och möjligen även via bladen. VanUgtvis minskarhaltema högre upp i växten och de lägsta haltema finns i fröna. Kadmiumhaltemai stråsäd har dock ökat man har använt handelsgödsel. hade av jord-bmken djur. På1980-talet hade andelen jordbmk med djur minskat tUl . har mångajordbmksföretag speciaUserat sig på kött- och mjölkproduktion. Detta har skapaten obalans i hanteringen av naturgödsel genom överskott av staUgödsel idjurintensiva jordbmksområden, medan gårdar i andra områden måste köpa in storamängder gödsel. Gårdar med mjölkproduktion baseras ofta på eget foder,under det att uppfödning av slaktsvin och höns i större utsträckning bygger påimporterat foder och bedrivs på gårdar med otiUräckUg spridningsareal förstaUgödseln. EnUgt skötseUagens bestämmelser är antalet djur per hektar numerbegränsat för nya gårdar och för gårdar som utvidgar sm djurproduktion. År1995, när bestämmelsema träder i fuU kraft, gäller begränsningen aUa gårdar. Vid lagring och spridning av staUgödsel avdunstarammoniak. Hur stor avdunstningen bUr beror i hög grad på hur gödseUi hanteras.I sämsta faU kan upp emot av göd-seUis ammoiuakinnehåU avdunsta tUl luften.Sammantaget räknar man med att kväve årUgen avdunstar som ammoniak. Jordbmketsvarar för en tredjedel av kväveutsläppen tiU luft i och merparten avdetta är i form av ammoniak. satte som mål att kväveläckaget frånjordbruket skaU minskas med 50%o tm . Detta mål har i mtemationeUaöverenskommelser tidigarelagts tiU för vissa särskUt belastade områden. Näringsläckaget påverkas av en rad faktorer som jordmån,kUmat, odUngssystem och när man sprider gödseln. EnmöjUghet tUl minskat läckage är att öka andelen vintergröna åkrar. Dessa läckermindre än åkrar som Ugger bara . är av åkrama iGötaland bevuxna på vintem. Olika grödor inverkar också oUka på läckaget. Grödor medlång växtföljd och välutvecklat rotsystem ger mindre utlakning än exempelvisvårsådd säd. Bild 10.6 Utiakning av kväve på ettpar platser i . Förlustkväve Kg/ha Skillnaden mellan olika åkrar beror framför allt på variationer i jordmån, klimat, odlingsinriktning, m.m. KäUa: m.fl., 1986. Kapitd10 Miljöpåverkan från jord- och skogsbruk Ilikhet med skogsmark och vattendrag försuras även . Luftföroreningarnasvarar emellertid bara för en liten del av försumingseffekten på ,. Återstoden av syrabelastningen på åkerjorden beror på utiakningsamt på effekter av jordbrukets bmkningsmetoder. GödsUngen står för entredjedel av försurningseffekten. Skördeuttagen verkar i sig försurande ochbidrar med omkring en femtedel av försurningen. Handelsgödselns bidrag tUlmarkförsurningen i jordbruket är en relativt ny företeelse. Före 1960användes huvudsakligen handelsgödselmedel med nitratkväve som inte hade någonförsurande effekt. ökade i stäUet användningen av gödselmedelmed ammoniumkväve, som har en försurande effekt. Ammoniumkväve har varit detdominerande gödsehnedlet fram till omkring 1980. har en vissåtergång till nitratkväve kunnat märkas, och handelsgödselns totala bidrag tUlåkermarkens försurning har minskat något. För att motverkaförsumingen av behövs i genomsnitt ca kalk per hektar och år.För närvarande kalkas jordbmksmarken i med ca per hektar ochår. Detsvenska jordbmket använder (1989) ca bekämpningsmedel per hektar och år(aktiv substans). Detta är en för kidustri-länder låg siffra. Hälften av aU jordbmksmarki behandlas med ogräsmedel, behandlas med uisektsmedel och medmedel mot svamp. Totalt använder jordbmket omkring kemiskabekämpningsmedel . Ca är ogräsmedel, varav huvuddelen ärfenoxisyror. Knappt är medel mot svamp och omkring insektsmedel.Förbmkningen av svamp- och in- sektsmedelvarierar mycket över tiden beroende på bl.a. fuktighet, förekomst avskadeinsekter etc. Återstoden är preparat för betning (behandUng av utsäde) ochtiUväxt-reglering (t.ex. "stråförkortningsmedel", som endast fåranvändas för råg). Siffroma avser aktiv substans, dvs. den verksamma beståndsdeleni preparaten. Jordbmketstår för av den totala användningen av ogräsmedel, insektsmedel ochmedel mot växtsjukdomar i (Se även Kapitel 7, s. 205). Fleraav de tidiga kemiska bekämpningsmedlen, som användes mot svampsjukdomar ochinsektsangrepp var ämnen som bröts ned mycket långsamt i naturen. En del avdessa medel lagrades i vävnaden hos djur och människor och anrikades i närings- Bild 10.7 Användning av bekämpningsmedeli några länder 1985. Kg/hektar och år c -o a < o .5 c Q. to 7 g -i 2 u - ,?. 1 985-1 990 har den mängd som används i halverats, se Bild10.8. Källa: Jordbmkets användning av bekämpningsmedel, rVL1990. kedjorna.MetyUivicksUver och DDT är två exempel på sådana preparat. Båda är sedan längeförbjudna i och har avlösts av flera generationer av preparat av andratyper. ProduktutveckUngen syftar bland annat tUl att få fram preparat utanoönskade mUjöeffekter. Ett annat skäl är att skadeinsekter och svamparutvecklar motståndskraft (resistens) mot preparat som använts . NytUlkomna preparat ärofta selektiva -de är gjftiga bara för den skadegörare som skaU bekämpas - ochanvänds ofta i mycket låga doser. spmtades t. ex. DDT och fenoxisyrori doser på något kg per hektar. De nya medlen sprids i doser på ett fåtal gramper hektar. Flertalet av de insektsmedel och en ökande andel av de ogräsmedelsom används är sådana lågdos-preparat. har beslutat,att användningen av kenuska bekämpningsmedel i jordbmket skall halveras meUanår 1986 och 1990. och lantbmksstyrelsen bedömer att mängdenaktiv substans har halverats och att det första målet har uppnåtts. EnytterUgare halvering skaU genomföras tUl strax . Hälso- ochmUjöriskema med användningen av bekämpningsmedel skaU också minskas genomövergång tUl mindre farliga preparat och genom bättre teknik vid hantering ochspridning av preparaten. Försäljningenav ogräsmedel har minskat kraftigt. Delvis beror dennaminskning på övergång tUl lågdos-preparat. Det betyder att minskningen av mängdaktiv substans inte motsvaras av en Uka stor minskning i antalet TabeU10.1 Förteckning över i kändafall av resistens mot bekämpningsmedel. Kornets och havrens bladflöcksjuka, strimsjuko Svampar på trädgårdsväxter: Gråmögel på bl.a. jordgubbe Sammetsfläcksjuka på äpple (osäker) Mjöldagg på äpple (osäker) Kapitd10 Miljöpåverkan från jord- och skogsbruk Räknat i antalhektardoser har användningen av insektsmedel ökat - trots att mängden aktivsubstans minskat. (En hektardos är den mängd bekämpningsmedel som används förbehandUng av ett hektar .) Merpartenav den mängd bekämpningsmedel som sprids över åkrama hamnar på marken ochbryts så småningsom ned tUl ofarUga ämnen. En Uten del kan dock spridas tiUomgivningen genom avdunstning, vmdav-drift eller transport med markvattnet. TiUen del är denna spridning oundviklig, men felaktig hantering avbekämpningsmedlen kan göra förlusterna större. Bekämpningsmedel kantransporteras mycket långt med vindarna. får på detta sätt ta emotnedfaU av bekämpnmgs-medel från andra länder. Genom att en delbekämpningsmedel förs bort med vinden påverkas områden nära den bespmtade åkem.Där finns många värdefuUa naturtyper som är UvsmUjöer för en lång rad växteroch djur. Småvatten i jordbrukslandskapet är speciellt utsatta förföroreningar, vUket framför aUt drabbar många grod- och kräldjur hårt, eftersomde är beroende av dessa vatten som lekplatser. Bekämpningsmedlen motogräs påverkar indirekt djurlivet i och kring åkrama. TUlgången på ogräs ochogräsfrön minskar. Detta har varit en av orsakema tUl att rapphönan harförsvunnit från stora delar av Bild 10.8 Bekämpningsmedel till jordbruk och trädgårdsnäring 1981-1989. Ton aktiv substans 6000 Tonaktiv substans i försålda bekämpningsmedel. Källa: Lantbmksstyrelsens rapport1990:8. landet,men den är nu på väg tUlbaka i en del områden. För att kontrollera omrester av bekämpningsmedel hamnar i maten, undersöks fmkt och grönsakerregelbundet. Resthalterna av 160 olika kemikalier analyseras. 1989 togs prov påca 4400 partier. Av dessa innehöll 3,halter av bekämpningsmedel över gällandegränsvärden. Av de 139 partier som innehöU för höga resthafter var 134 importerade.Saluförbud utfärdades för 56 partier, resterande 83 partier hade redan hunnitlevereras tiU återförsäljare. omfattar kontrollen avkemikaUer i livsmedel även spannmål och animaUska Uvsmedel. Utvecklingenav jordbmkslandskapet har gått från små enheter med flera markslag tUl storaenheter med få markslag. Av de 282 000 jordbruk som fanns 1951 återstår i dagendast omkring 100000. Omkring 2 milj. hektar jordbruksmark har tagits ur produktionunder . Tre fjärdedelar av den nedlagda arealen bestod av ängs-ochhagmarker (se Bild 4.14). Denökade mekaniseringen och storska-Ugheten har gjort att åkerholmar, stenrösen,trädridåer och småvatten i allt större utsträckning har tagits bort ijordbrukslandskapet. Växter och djur har härigenom gått miste om värdefullatUUlyktsorter. Åvenandra åtgärder i jordbmkslandskapet, som utdikning och skogsplantering, harminskat antalet tillgängUga miljöer för jordbmkslandskapets växter och djur. 1odlingslandskapet i finns landets mest artrika flora. Det ärockså där förändringama i jordbmket har varit mest genomgripande. Förändringarna avjordbmkslandskapet är ett av de största hoten mot vår flora.