prop · GE036 · 1990-12-31 00:00:00 — Kommunerna bör också i samband med att lokala avfallsplaner upprättas ta upp överiäggningar med företag i syfte att minska avfallets fariighet och mängd. Genom årets budgetproposition (prop. 1990/91:100, bil.16) har kommunerna givits möjlighet att ställa krav på källssortering . Regeringens målsättning är att all förbränning och deponering av osorterat avfall skall ha upphört . Delegationen förslag: Delegationen har presenterat ett antal olika förslag som på olika sätt angriper problemen med diffusa utsläpp från hantering av riskfyllda kemikalier och produkter. Förslagen riktas mot såväl företag som tillsynsmyndigheter. Vidare föreslås att hanteringen av hushållsavfall och industriavfall förändras mot mindre mängder restavfall och minskad mängd miljöstörande ämnen i avfallet. Detta skall ske i enlighet med en plan om källsortering och lokal kompostering som delegationen tagit fram. Remissinstanserna anser återvinningsaspekten vara viktig vid avfallshan teringen liksom övergång till miljövänligare produkter. Kemikalieinspek tionen hänvisar till kontroll från köparnas/användarnas sida avseende pro dukten från yttre miljösynpunkt. Arbetsmiljöområdet kan ge goda exem pel. Skälen för min bedömning: Som delegationen visat utgör avfallet en allt 10 störrebelastning för miljön. Många problem skapas redan när en vara Skr. 1990/91:6 tillverkasmen ger miljöeffekter med olika lång tidsfördröjning. Varorna och produkternamåste därför vara rena från början. Såväl i avfallet som i varorna ochprodukterna måste innehållet av miljöskadliga ämnen minskas kraftigt. Återanvändningoch återvinning av material ur avfallet behöver öka. För det avfall somslutligen behöver tas om hand måste teknik och system för miljöriktig hanteringoch slutbehandling utvecklas. Delegationen har påbörjat flera arbeten för attvisa de möjligheter som finns att minska den diffusa spridningen avriskkemikalier i . I flera fall har positiva resultat redanuppnåtts. Enligtlagen (1985:426) om kemiska produkter är den som hanterar eller importerarmiljöskadliga ämnen skyldig att ha god kunskap om ämnena och deras effekter ochatt när så är möjligt byta dem mot mindre skadliga eller oskadliga ämnen. Dennaskyldighet har inte på något märkbart sätt iakttagits när det gällersammansättningen av de producerade eller importerade varorna. Den tekniska ochkommersiella utvecklingen har snarare lett till en ökad användning avmiljöskadliga ämnen i varor och en därigenom ökad andel miljöskadliga ämnen iavlopp och avfall. Jag anser därför att ett mer bestämt producentansvar börutkrävas . Detta förutsätter också att informationen till ochmedvetenheten hos konsumenter och övriga användare måste ökas. Ettförsta steg mot ett sådant ökat producentansvar har beslutats av ienlighet med mina förslag i årets budgetproposition. Producentansvaret harförstärkts genom ökad kontroll av kemikalieanvändningen, krav på utbyte avmiljöskadliga ämnen (den s. k. substitutionsprincipen), uppgiftsskyldighettill kommunen och konsumenten, utveckling av företagsinterna materialbalanseroch miljövamdeklarationer. Jaganser i likhet med delegationen att en avveckling av särskilt miljöstörandeämnen är angelägen. Kemikalieinspektionen och hardärför efter det att delegationen presenterat sina förslag fått i uppdrag avregeringen att ta fram förslag till lämpliga åtgärder för att begränsa användningenav hälso- och miljöskadliga ämnen. Detta uppdrag har avrapporterats tillregeringen. I uppdraget har ingått att ge förslag till mål och strategi för detfortsatta arbetet för att minska användningen av hälso- och miljöskadligakemiska ämnen. Arbetet har inriktats på att för sådana ämnen eller grapper avämnen, vilka är särskilt skadliga, redovisa förslag till åtgärder för attbegränsa deras användning samt att ge förslag till tidsplaner för derasavveckling eller kraftiga begränsning. Förslag till åtgärder för hurkemikalieanvändningen inom alla områden i samhället kan påverkas mot enövergång till användning av mindre farliga ämnen lämnas. Vidare redovisas ivilken utsträckning tillverkare och importörer verkligen tar ansvar för arbetetmed att frivilligt byta ut de farligaste kemikalierna i varuproduktionen. Jagavser att efter remissbehandling av ochkemikalieinspektionens utredning återkomma i denna fråga. Jag anser det vidareangeläget att behandlingen av uppkommet avfall förbättras parallellt med att volymerna och farligheten minskar. Erfaren heterna från visar att kommunerna därvidlag spelar en mycket 11 Allt flera kommuner höjer också ambitionsnivån. För att stärka Skr.1990/91:6 kommunemas arbete gavs dessa, i samband med årets budgetproposition,ett ansvar för att upprätthålla en heltäckande avfallsplanering. Delegationensplan om källsortering och lokal kompostering i olika typer av bebyggelse harlett till att försöksverksamheter startats i i enlighet medmålsättningarna om bättre sortering av avfall vilket sedan fastlades ibudgetpropositionen. Jagvill också betona betydelsen av en ökad forskning för att åstadkomma en miljöanpassadproduktutveckling, en återvinning av restprodukter och ett fullgott slutligtomhändertagande av det skadliga avfallet. I enlighet med förslagen i denforskningspolitiska propositionen (prop. 1989/90:90) har beslutat omen förstärkning av anslaget till detta område vilket innebär en bashöjning avanslagen till avfallsrelaterad forskning med 50 milj. kr. vid utgången /93 samt vidare inrättande av ett programråd för avfallsrelateradmiljöforskning. Minbedömning: Jag har för avsikt att senare föreslå regeringen att ge statens naturvårdsverki uppdrag att intensifiera utarbetandet av översikter och förslag till allmännavillkor för att begränsa utsläppen till miljön från sådana verksamheter sompåverkar och andra större tätorter. Detta bör underiätta fören rationellare ärendehantering så att mer tid kan ägnas åt särskilt angelägnaarbetsuppgifter. Jag avser inte att förklara som miljöskyddsområde. Delegationensförslag: Delegationen föreslår att görs till miljöskyddsområdeså att generella föreskrifter för att begränsa utsläppen i regionen skall kunnautfärdas. Delegationen lämnar exempel på vilka verksamheter som föreskriftemabör omfatta, men påpekar att dessa behöver bearbetas vidare. Remissinstanserna:Av de remissinstanser som yttrade sig över förslaget att göra , Partillesoch kommuner till miljöskyddsområde, är fördelningen jämn mellan demsom är positiva och dem som är negativa till förslaget. Blandstorstadskommunerna tillstyrker förslaget medan förordnar entidsbegränsad försöksverksamhet. avvisar förslaget och Partillekommun uttrycker tveksamhet till förslaget men tar ej ställning. De positivaframför att luftförorenings- och trafiksituationen motiverar ett beslut ommiljöskyddsområde samt att generella föreskrifter skulle effektiviseramiljöskyddsarbetet. De negativa pekar på att luftföroreningar inte är lokalasamt på svårigheten att hitta ändamålsenliga föreskrifter. som förenklar miljöskyddsarbetet skulle behövas i hela landet. Skälen för min bedömning:Den stora koncentrationen av industriell verk samhet och trafik ger ofta särskilda problem för hälsan och miljön i tätorterna. Många problem är specifika för , som till exempel den omfattande hamn verksamheten och den stora koncentrationen av tung 12 industrimed utsläpp av bl. a. lösningsmedel. Denna verksamhet kan dock Skr.1990/91:6 miljömässigt hanteras på särskilt sätt som jag redovisat. Delegationenhar också givit en utförlig beskrivning av miljöproblem från sådanaverksamheter som till stor del är likartade i , , ochandra större städer. I dessa städer finns ofta många små störningskällor, somsammantaget ger upphov till stora föroreningsmängder. Genom sin lokalisering kommerett stort antal människor att påverkas av utsläpp till luften från dessa verkamheter.Många industrier är anslutna till det kommunala avloppsnätet, och kan genomavloppsvattnets sammansättning påverka kommunens reningsverk i negativriktning. De kan också bidra till att slammet från reningsverket blir förorenatoch inte kan återanvändas i samma utsträckning som annars skulle vara möjligt. Eftersomdet är fråga om ett stort antal anläggningar medför det en stor arbetsbelastningför myndigheterna att individuellt pröva varje verksamhet. Jag anser attmyndigheternas arbete bör underlättas och effektiviseras i så stor utsträckningsom möjligt. Detta föratsätter bl. a. förändringar i nuvarandemiljöskyddslagstiftning. Detkan vara lämpligt och effektivt att införa generella standardkrav i vissa fall.För sådana branscher där det finns ett stort antal likartade verksamheter bördet vara möjligt att utarbeta branschvisa underlag och standardkrav.Standardkrav innebär föratom en förenklad handläggning hos myndigheterna ocksåstörre rättvisa mellan olika verksamheter. Förstörre verksamheter anser jag dock att den individuella prövningen genomtillstånd enligt miljöskyddslagen är den mest ändamålsenliga, eftersom detofta är fråga om stora variationer mellan olika anläggningar och förutsättningarnaför åtgärder kan vara mycket olika. Jagdelar således delegationens uppfattning att det för vissa verksamheter kanvara ändamålsenligt att utfärda generella föreskrifter. Sådana generellaföreskrifter kan utfärdas inom ett geografiskt avgränsat område genom att dettaförklaras som miljöskyddsområde. Denna möjlighet har tillämpats och visat sigändamålsenlig i bl. a. tillrinningsområde, vilket förklarats somsärskilt föroreningskänsligt område enligt miljöskyddslagens tidigare lydelse.Delegationerna Miljöprojekt och utreder förnärvarande om bestämmelserna för miljöskyddsområde bör tillämpas. Jag kommersenare att ta ställning till dessa delegationers förslag. Regeringenbeslutade om en kommitté med parlamentarisk sammansättning för attse över miljöskyddslagstiftningen (miljöskyddskommittén). En av de frågor somkommittén särskilt skall belysa är möjligheten att ändra miljöskyddslagen såatt regeringen får möjlighet att utfärda generella norm föreskrifter för vissaspecificerade verksamheter. Kommittén skall redovisa ett principbetänkande den1 febraari 1991. Det bör emellertid redannu vara möjligt att underiätta regionala och lokala myndigheters arbete. kan i egenskap av central tillsynsmyndighet utarbeta allmänna råd m. m. för länsstyrelsemas och miljö- och hälsoskyddsnämndemas planering, genomförande och upp följning av tillsynen. arbetar, enligt vad jag har erfarit, med att ta fram branschvisa sammanställningar med teknisk information 13 och förslag till villkorsom kan tillämpas vid prövningen av enskilda Skr. 1990/91:6 anläggningar. Jaganser att arbete med sådana branschvisa sammanställningar börintensifieras och i första hand inriktas på sådana verksamheter som finns istort antal i våra tätorter. Regionala och lokala miQötillsynsmyndigheter kan,med tillgång till centralt upprättade krav på mindre verksamheter vilka idagkräver individuellt tillstånd enligt miljöskyddslagen, rationalisera sittarbete och satsa resurserna på mer omfattande miljöproblem. Detbör också övervägas om översikterna med förslag till villkor bör utformas somallmänna råd, vilket skulle ge dem ökad tyngd. Sådana allmänna råd kan utgöraett värdefullt underlag om regeringen senare beslutar om miljöskyddsområdeeller att införa en generell föreskriftsrätt i miljöskyddslagen. Jaghar för avsikt att föreslå regeringen att ge i uppdrag attutarbeta branschöversikter och allmänna råd för sådana branscher som kanunderlätta arbetet för myndighetema i de större tätortema. Det kan gällatryckerier, kemtvättar, bensinstationer, verkstäder, plasttillvekning, anläggningarför fotografisk framkallning och anläggningar som hanterar lösningsmedel.Naturvårdsverket bör som en inledning av uppdraget redovisa en lista förprioritering av branscher och en arbetsplan för det fortsatta arbetet. Somframgår av min redovisning behöver underlaget förbättras innan generellaföreskrifter kan utfärdas. Det kan också vara mer ändamålsenligt att genomföramotsvarande regler i alla större tätorter . Därmed kan ocksåprioritering och rationalisering av uppgifterna göras. Jag avvisar därförförslaget från om en tidsbegränsad försöksverksamhet. Jaginstämmer dock i delegationens bedömning att kommunernas miQöorganisation kan utnytQaseffektivare så att mer tid kan ägnas åt särskilt angelägna arbetsuppgiftersåsom trafiksektorns miljöproblem. Det underlag som delegationen redovisat bördärför ligga som grand för det fortsatta arbetet på och imiljöskyddskommittén. Mot denna bakgrand behövs inte Göteborgsregionenförklaras som ett miljöskyddsområde. 2.7 Lagstiftningsfrågor, tillsyn och kontroll Minbedömning: Miljöskyddslagstiftningen behöver i väsentlig utsträckningreformeras. Föratsättningar för att göra omfattande förbättringar har skapatsgenom översynen av miljöskyddslagstiftningen. Ett första betänkande avseslämnas . Delegationens förslag bör behandlas i dennaöversyn. Möjlighet att miQöskyddspröva godstransporter till och från tillståndspliktigverksamhet finns , men bör kunna förtydligas i lagtexten. Lagen omkemiska proukter har, i enlighet med förslag i årets budgetproposition,förtydligats med att den s. k. substitutionsprincipen har förts in ilagtexten. Delegationensförslag: Delegationen föreslår vissa förändringar av miljö skyddslagstiftningen. Miljöskyddslagen föreslås ändras så att utsläpp och 14 miljöstörningarfrån godstransporter till och från tillståndspliktig verk- Skr. 1990/91:6 samhetoch transportintensiva verksamheter skall miljöskyddsprövas. Bestämmelser i 14§ miljöskyddslagen föreslås ändras så att det blir obligatoriskt att redovisaen utomstående sakkunnigs utredning om möjliga skyddsåtgärder. Lagen om kemiskaprodukter föreslås ändras så att "omvända bevisbördan" och "substitutionsprincipen"(byte av användning av farliga ämnen till mindre farliga) ges ökad tyngd genomatt de förs in i lagtexten. Slutligen föreslås att lagstiftningen ändras inommiljöområdet så att bättre föratsättningar skapas för ett målinriktatmiljöskyddsarbete med trafik och produkter/kemikalier. Delegationen hänvisarhär till den då aviserade översynen av miljöskyddslagen. Delegationenföreslår också att en mer åtgärdsinriktad kontroll införs av luft-, mark- ochvattenområdena i . Man föreslår att tillsynsmyndigheterna själva skallfå besluta om formerna för denna kontroll och att finansieringen av densammaförändras så att de avgifter som tillsynsmyndigheterna tar ut av företag m.fl. i samband med prövning och tillsyn helt eller delvis kan behållas avmyndigheterna. Remissinstansernadelar i princip delegationens åsikter om behovet av en skärpt tillämpning ochförändringar i miQöskyddslagstiftningen och hänvisar liksom delegationen tillden översyn av miljöskyddslagstiftningen som beslutats av regeringen. Företagenbör få ett tydligare ansvar för att fortlöpande införa ny miljöanpassad teknikdär det är ekonomiskt möjligt. Koncessionsnämndenpåpekar att godstransporter till och från tills-ståndspliktig verksamhet i dagkan prövas enligt 4 § i miljöskyddslagen. Skälen för min bedömning: Vad gällerförändringar i miljöskyddslagen har jag tagit del av delegationens förslag ochöverlämnat dessa till kommittén för översyn av miljöskyddslagstiftningen vilkentillsattes av regeringen . har påtalat svårigheternaatt utnytQa omprövningsreglerna i miljöskyddslagen och att ett större ansvaratt införa miljövänlig teknik borde åligga den som utövar miljöfarligverksamhet. Jag delar uppfattning. 1 direktiven tillmiljöskyddskommittén har också särskilt angivits att nuvarandeomprövningsregler och företagens roll bör ses över. Utsläppoch miljöstörningar från godstransporter till och från tillståndspliktigverksamhet blir miljöskyddsprövat vid tillämpning av 4 § av miljöskyddslagensom den är utformad. Delegationen har pekat på att problem kan uppstå isamband med tillämpningen av lagstiftningen. Jag avser därför återkomma med förtydligandensenast i samband med miljöpolitiska propositionen . Vadgäller delegationens förslag om förtydligande av lagen om miljöfarligaprodukter vill jag erinra om att enligt förslag i årets budgetpropositionbeslutade om ett sådant förtydligande av 5 § lagen om kemiska produkter, så attsubstitutionsprincipen klart framgår av paragrafens lydelse. Slutligen, vad gällerdelegationens förslag till förbättrad miljöövervak ning och kontroll, anser jag det väsentligt med en översyn av formerna för hur detta ska bedrivas. har därför, på rege ringens uppdrag, slutfört en utredning om hur miljöövervakningen 15 bör bedrivas inför2000-talet. Jag avser att återkomma med förslag till Skr. 1990/91:6åtgärder efter en remissbehandling av denna utredning. Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört i det föregående. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Miljöprojekt ett renare Skr.1990/91:6 Bilaga 1 Delegationenssammanfattning av sitt betänkande (SOU 1989:32) Destora utsläppskällorna på är väl kända. Vi kan påverka eller göranågot åt dem lokalt. De är bortsett från trafiken lokaliserade till ett begränsatområde på västra och södra delarna av ön. Större delen av har engynnsam miljösituation i förhållande till hela den inre tätt befolkadeGöteborgsregionen. Genom att minska utsläppen på kan vi få en renaremiljö både på och i hela . En omfattande diffus spridning avföroreningar till luft och vatten sker vid hantering av miljöfarliga produkteroch kemikalier i . Vi har därför valt att även arbeta med denfrågan. Vårbedömning är att kan göras väsentligt renare inom en tioårsperiodgenom att industrins och hamnarnas utsläpp kan minskas kraftigt. När det gällertrafikens utsläpp har vi valt att i huvudsak föreslå och initiera åtgärder avmer långsiktig karaktär. Vi har därvid inte begränsat oss till utanbetraktar trafiken ur ett slorstadsperspektiv. För produkter, kemikalier ochavfall finner vi det möjligt att uppnå en avsevärt förbättrad hantering ochdärmed minskade utsläpp . Utsläppfrån panncentraler och energianläggningar har vi inte tagit upp. Där pågårintroduktion av naturgas som ersättning för eldningsolja. Det ger väsentligtminskade utsläpp av svaveldioxid och partiklar. Transporter av farligt gods harvi inte studerat. Vi har heller inte arbetat med ekonomiska styrmedel för trafikoch andra utsläppskällor, eftersom storstadstrafikkommittén ochmiljöavgiftskommittén härden uppgiften. Industrier,hamnar, avfallslippar Destörsta punktkällorna för utsläpp till luften är oljeraffinaderierna, Volvospersonbilsfabrik och oljehamnarna. De står för av de totala kolväteutsläppenpå eller ca . De utsläppen sker nära marken.Utsläppen av svaveldioxid och kväveoxider kommer från förbränning och nårmiljön via höga skorstenar. De största enskilda källorna är härraffinaderierna, som står för av svaveldioxidutsläppen och avkväveoxidutsläppen på . Vi har tagit fram ettåtgärdsprogram för att minska utsläppen till luft från de två stora raffinaderierna, och BP. Det förslaget har vi enligt överenskommelse med överlämnat till dem inför den kommande omprövningen av raffinaderiernas utsläppsvillkor. Om vårt eller ett likvärdigt förslag genomförs, kan raffinaderiernas utsläpp av kväveoxider minskas med , svaveldioxid med , partiklar med och kolväten med . Det kan ske genom övergång till gas som bränsle, genom ombyggnader och ytterligare rening av svavelfab rikerna och genom övervakning, läcksökning och tätning av de diffusa kolväteutsläppen. De totala investeringskostnaderna bedömer vi till 8 18 milj. kr. och de åriiga drift- och kapitalkostnaderna till 9 - 19 milj. krper 17 2 1990/91. 1 .saml Nr 6 I dessasiffror ingår dock inte åtgärder mot kolväteutsläppen. 1990/91:6Variationerna i kostnader beror i huvudsak på hur priserna för gas som Bilaga 1 bränsle beräknas. FörNynäs raffinaderi, som vi inte detaljstuderat, bedömer vi kostnaderna till i storieksordningenen tiondel av Shells eller BP:s. Närdet gäller kolväteutsläppen har vi prövat ett övervakningssystem som kananvändas av både raffinaderierna och tillsynsmyndigheterna för att följa, spåraoch täta läckage av kolväten kontinuerligt, dygnet runt. Det är ett moderntmätsystem, som utnytQas i det regionala luftvårdsarbetet, för attmäta halterna av olika kolväten, svaveldioxid, kvävedioxid och ozon på ettantal platser. Mätningarna och beräkningarna vi genomförde vid visade attutsläppen av kolväten är långt större än vad företaget beräknat teoretiskt ochtidigare redovisat för koncessionsnämnden. redovisade BPmätningar och beräkningar av sina kolväteutsläpp som visade på samma tendens.De hade blivit ålagda av att göra mätningarna. Genomatt sätta upp ett mätsystem av den typ vi föreslagit bedömer vi det möjligt attfå till stånd ett avsevärt bättre läcksökningsprogram än det som tillämpas.Tillsammans med speciella krav på tätningar och utrustning, där läckage kanske, bör det vara möjligt att få ned utsläppen med i storleksordningen 95%räknat från nuvarande nivå. Kostnadenför mätsystemet uppgår till ca 3 milj. kr. för ett raffinaderi av Shells eller BP:sstoriek. Övriga kostnader för att direkt täta läckage av kolväten är svåra attuppskatta. Enligt oljeindustrins egna bedömningar är dock läcksökningsprogramoch andra åtgärder mot diffusa läckage de mest kostnadseffektiva i hela kedjanfrån raffinering till länkning vid bensinstation. Shellmeddelade att företaget skall satsa på ochutveckla det system vi använt. Utsläppentill luft från Volvos anläggningar i har varit föremål för ettomfattande arbete i samband med det koncessionsärende som behandlats under år1988. I måleri- och lackeringsfabrikerna räknar vi med att företaget efterpågående koncessionsärende kommer att installera bästa tillgängligareningsteknik. Det kommer att sänka utsläppen från dagens nivå på ca 1 400 tonper år från dessa fabriker ned till några hundratal ton . räknar år1996 med att av företagets totala utsläpp av lösningsmedel kommer attbestå av avdunstning från diverse material utanför måleri- ochlackeringsfabrikerna. 1 samband med koncessionsförhandlingarna under år 1988ändrade sitt mål för de totala utsläppen av lösningsmedel , från1035 ned till . Vihar mot bakgrund av ovanstående valt att försöka initiera ytteriigare åtgärderför att minska utsläppen från de hundratals olika material och hjälpkemikaliersom använder vid bl. "de löpande banden". Om ställerkrav på sina underleverantörer av kemikalier vad beträffar t. ex. kitt,fogmassa, fönsterputs m. m., kan det få en "boll" att börja rulla. Leverantörernakan börja ta fram material som inte avger lösningsmedel eller inte innehåller miljöfariigaämnen. Resultatet kommer andra företag och konsumenter tillgodo. Värtprojekt i samarbete med syftar till att få i gång ett arbete med Skr.1990/91:6 att undvika utsläpp för att kunna uppnå nollutsläpp. Arbetetatt Bilaga 1 uppnå avfallsfri eller avfallssnål produktion förbättrararbetsmiljön för de anställda och ger minskade kostnader för avfallshantering,rening och kontroll. Genom dirketa möten och kontakter med produktionsansvarigaoch anställda vid olika fabriksenheter har vi försökt stimulera till ökat engagemangoch entusiasm för miljöarbetet inom företaget. På Torslandaverken finnsca 10000 anställda. Det är ett exempel på företag där stora miQövinster kan nåsom så många som möjligt av de anställda medverkar. Deövriga foretagen på har vi träffat vid några möten. Vi har dåredovisat exempel från industrier i och andra länder på avfallssnålproduktion, utnytQande av vattenbaserade färger för tryckerier m. m. Oljehamnarnai är efter , BP och den största enskilda punktkällan förutsläpp av kolväten till luft, om man betraktar hamnarna med sina depåer som enanläggning. Återvinningssystemhar installerats för bensinångor som avgår vid depåernas uppfyllningav tankbilar. En känd stor källa för kolväteutsläpp i oljehamnarna återstårdock utlastningen av bensin till fartyg. Vihar tagit fram ett förslag till återvinningssystem för dessa utsläpp. Utredningentyder på att de skulle kunna minskas med 95 med en investering i rör ochanläggningar på ca 15 milj. kr.