prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Därför skulle det enligtutredningens uppfattning, från både pedagogisk och allmänpreventiv synpunkt,vara bäst med en särskild straffreglering av denna typ av brottslighet. Dellagäller såväl för de som har att tillämpa straffbestämmelserna som för de somkan komma all beröras av bestämmelserna ute i företag och förvaltningar. Ulredningenföreslår därför alt en särskild straffreglering av denna typ av brottslighetskall införas i . Enligt den nya bestämmelsen skall den som uppsåtligeneller av oaktsamhet åsidosätter vad som åligger honom för att förebygga ohälsaeller olycksfall i arbetsriiiljön, och om någon till följd av detta avlider,skadas eller utsätts för allvarlig fara för detta, dömas lill böter ellerfängelse i högst . Brottsrubriceringen föreslås bli arbetsmiljöbrolt. Dennya bestämmelsen skall tillämpas i anledning av arbetsolyckor och allvarligatillbud till arbetsolyckor i stället för paragraferna 3 kap. 7 9§§brottsbalken. Eftersom oaktsamhet krävs för det nya brottet innebär förslageten ändring i förhållande till framkallande av fara för annan, 3 kap. 9 §brottsbalken, där kravet är grov oaktsamhet. Beslämmelsen föreslås tas in i 3kap. Nuvarande 3 kap. 10 och II §§, somreglerar försök m.m. och åtalsbestämmelser, föreslås flyttas till 11 och 12 §§.Åtalsbestämmelsen, som blir 12 §, föreslås ändras så att del inle skallfinnas'någon inskränkning i möjligheterna att väcka ålal för del nya brotl viföreslår. Ulredningenhar även behandlat frågan om möjlighelerna alt delegera 155 Vi vill slå fast att det straffrättsliga Prop. 1990/91:140ansvaret i sig aldrig kan delegeras. Det är endast del inlerna ansvaret förBilaga 1 arbetsuppgifter och funktioner som kan delegeras. Reglerna omdelegation fyller en viktig funktion därför att genom dessa kan man inom företagoch förvaltningar fullgöra sina skyldigheter enligt arbetsmiljölagsliftningenpå bästa möjliga saft. En riklig delegering får även belydelse vid bedömningenav var det stra.ffrättsliga ansvaret ligger. Det är dock mycket viktigt att manvid bedömningen av slraffansvar prövar om förutsättningar för en giltigdelegation verkligen föreligger. Särskilt att den till vilken ansvar delegeratshar en självständig ställning gentemot företagsledningen och att han hartillräckliga bestlutsbefogenheler. Enligtsvensk rätt kan endast fysiska personer dömas lill siraff. Del finns emellertidstraffrättsliga sanktioner, benämnda särskild rättsverkan av brott, som kan lillämpasmol företag. Del är dels förverkande av de vinster som etl företag kan hauppnått genom etl broll, dels förelagsbot som infördes fr. o. m. den Ijuli1986. Företagsbotskall åläggas näringsidkare för brotl som begåtts i deras näringsverksamhel.Såväl enskilda näringsidkare som juridiska personer kan åläggas företagsbot.Även offentligt, såväl statligt som kommunalt, bedriven näringsverksamhetomfattas. En förutsättning för atl företagsbot skall komma i fråga är att dethar förekommil en överträdelse av en straffbestämmelse och att detta brott harägt rum i utövningen av näringsidkarens verksamhet. Företagsbol skall beslämmasdireki i pengar och fastställas till lägst . och högsl tre milj.kr. Förelagsbotbör enligt utredningens uppfattning kunna bli ett mycket verksamt sanktionsmedelmot arbetsmiljöbrolt vid sidan om del individuella ansvar som också börutkrävas. Såväl brott mol arbelsmiljölagen som brott mot den nyastraffbestämmelse vi föreslår i 3 kap. 10 § kan grunda även entalan om företagsbot. Företagsbolkan också kombineras med förverkande enligt 36 kap. 4 § aveventuella ekonomiska fördelar för näringsidkaren. Ienlighet med våra direktiv har vi också övervägt om ekonomiska sanktioner, typsanktionsavgifter, bör införas. Eftersom vad som kan uppnås med ensanktionsavgift bör kunna uppnås även genom tillämpning av företagsbot,eventuellt tillsammans med förverkande, finns det enligt utredningensuppfattning, i vart fall , inte något behov av att införa någontyp av sanktionsavgifter på arbetsmiljöområdet. Deändrade handläggningsrutiner vi föreslår för yrkesinspektionen bör genom lämplig ompriorilering kunna åstadkommas ulan att de tillförs några ytterligare resurser. För den utökade utbildnings- och informations verksamhet som vi föreslår bör dock yrkesinspektionen få etl särskill anslagslillskott. Våra förslag medför inteheller att polisen eller åklagarväsendet behöver Prop. 1990/91:140 tillförasnågra yllerligare resurser. Förslagen innebär framför allt all deras Bilaga 1arbete underlättas och effektiviseras. För den utbildning vi föreslår för polisoch åklagare, som bör anordnas av riksåklagaren i samråd medrikspolisstyrelsen, bör dock särskilda anslag ulgå. Även bör fåett tillskott till sitt utbildningsanslag för att kunna anordna ett parseminarier om arbetsmiljöbrolt för domare. Sammanfattningav betänkandet (Ds 1989:48) Pp.1990/91:140 Produktkontrollenligt arbetsmiljölagen, m. m. Normgivningskompelens enligt arbetsmiljölagstiftningeii(avsnitt 2) Arbetsgruppenlar i detta avsnitl upp frågan om arbelsmiljölagens uppläggning bör ändras vadgäller sättet för delegering av normgivningskompelens lill arbetarskyddsslyrelsen. Enligtarbetsmiljölagen och dess förarbeten skall arbetarskyddsslyrelsen ha hand om enomfattande reglering av arbetsmiljön inom ramen för lagens grundläggandebestämmelser. Icke straffsanktionerade föreskrifter i fråga om arbetsmiljöns beskaflenhelavses meddelas av slyrelsen med slöd av ell bemyndigande från regeringen altmeddela verkställighetsföreskrifler. En sådan bemyndigandebestämmelse finns i18 § första styckel punkl 6 arbetsmiljöförordningen. Arbetarskyddsslyrelsenhar efter arbelsmiljölagens ikraftträdande meddelat ett stort anlalföreskrifter. Slyrelsen har såvitt avser icke direkt straffsanktioneradeföreskrifter grundat sin kompetens på bemyndigandet från regeringen att medddelaverkställighetsföreskrifler. Arbetsgruppenanser all arbetarskyddsstyrelsens hantering av sin normgivningskompelens ståri principiell överensstämmelse med bemyndigandena i arbetsmiljölagstiftningenoch uttalandena i lagens förarbeten. Samlidigt konstateras all praxis efterarbetsmiljölagens ikraftträdande har gått en annan väg när det gäller synen påvad som kan regleras genom verkställighelsföreskrifter. När förutsättningarnaär i stort sett desamma som i arbetsmiljölagen sker delegering av normgivningskompelenssålunda numera av med stöd av 8 kap. 7 § RF och inte enbart avregeringen med hänvisning till möjlighelen alt meddelaverkställighetsföreskrifter. Arbetsgruppenanser att arbetsmiljölagen bör anpassas efter nämnda praxis. Del föreslåsdärför att i lagen förs in ell bemyndigande för regeringen eller, eflerregeringens bemyndigande, arbetarskyddsslyrelsen att meddela sådanaföreskrifter som behövs för all förebygga ohälsa och olycksfall i arbete ochskapa en tillfredsställande arbetsmiljö. Detta bemyndigande, jämte elt molsvarandebemyndigande för arbetarskyddsslyrelsen i arbelsmiljöförordningen, utgörenligt förslaget grunden för arbetarskyddsstyrelsens befogenhet alt meddelaicke direkt straffsanktionerade föreskrifter i fråga om arbetsmiljöns beskaffenhet. Arbetsgruppenhar även granskat delegeringen i 1 kap. 4 § arbetsmiljölagen, som gerregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer befogenhet att meddelasärskilda föreskrifter för totalförsvaret med avvikelse från lagen. Detföreslås all i 1 kap. 4 § i klarhetens intresse skrivs in den begränsningen allföreskrifter som avser förhållandel mellan enskilda och som annars måslemeddelas i lag inle får meddelas med stöd av paragrafen. Iövrigl föreslås inga ändringar i arbelsmiljölagen beträffande sättet för Prop.1990/91: 140 delegering av normgivningskompelens. Tekniska anordningar och farliga ämnen (avsnitt 3) Efteren genomgång av lagförarbeten och arbelarskyddsstyrelsens praxis konstaterararbetsgruppen att begreppen tekniska anordningar och farliga ämnen är avseddaatt komplettera varandra och inte alltid är klarl av-gränsbara från varandra.En utgångspunkt bör enligt arbetsgruppen därför vara atl hithörandebestämmelser utformas på likartal säll, om det inte finns några speciella skältill avvikelse. Med hänsyn härtill föreslås likformiga bemyndigandebestämmelseri arbetsmiljölagen i förhållande till arbetsgivare och andra användare avtekniska anordningar respeklive farliga ämnen. Därigenom vinns också attregleringen blir mindre komplicerad och att lagtexten blir mera lättläst. Vidarehar arbetsgruppen konstaterat en bristande uppföljning när det gällersamordningen mellan arbetsmiljölagen och lagsliflningen om kemikaliekontroll.Enligt arbetsmiljölagens motiv bör i fråga om farliga ämnen föreskrifter, somriktar sig mot leverantörer, meddelas inom ramen för lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor. Arbelsmiljölagens bemyndigande-bestämmelser gällerföljaktligen inte leverantörer av farliga ämnen. I motiven till lagen omkemiska produkter, som har ersatt lagen om hälso- och miljöfarliga varor,förutsätts emellertid all arbetarskyddsslyrelsen med stöd av arbetsmiljölagenskall kunna meddela sådan föreskrifter mot leve-ranlörsledet som är motiveradeväsentligen från arbelsmiljösynpunkt. Bakom den förändrade synen ligger vunna erfarenhelerunder den tid som gått sedan försl kemikaliekontrollagsliftningen och sedanarbetsmiljölagen trädde i krafl. Några molsvarande ändringar har emellertidinte kommit till stånd i arbetsmiljölagens regler. Arbetsgruppenföreslår därför också att arbelsmiljölagen, i samband med den förevarandeöversynen av lagens bestämmelser om leverantörs-ansvar, kompletteras med bemyndigandenatt meddela föreskrifter mot leverantörsledel även när det gäller farligaämnen. Förslaget avser ingen förändring i den rådande arbetsfördelningen mellanarbetarskyddsslyrelsen och kemikalieinspektionen. Kontrollformer (avsnitt 4) Arbelsmiljölageninnehåller, föruiom bestämmelser om främst arbetsgivarens ansvar förarbetsmiljön, inslag av en produklsäkerhetsreglering för arbetslivet medskyddsansvar för leverantörer. Lagen anvisar i detta avseende i huvudsak denkontrollformen att arbetarskyddsslyrelsen gentemot leverantörer kan föreskrivakrav på myndighetsgodkännande av en teknisk anordning. Arbetsgruppenföreslår i delta avsnitt ändringar i arbelsmiljölagen som framför allt syftar lill att skapa möjligheter att anpassa kontrollen lill föreliggande behov när del gäller olika typer av tekniska anordningar och farliga ämnen och till de konlrollformer som är under utveckling inom 159 ramen för EG-EFTA-samarbelet.De föreslagna reglerna är avsedda all Prop. 1990/91: 140 samverka medbestämmelserna om ackrediterade laboratorier i lagen om Bilaga 2 kontrollgenom teknisk provning och om mätning. Enligtförslagel öppnas möjlighet för arbetarskyddsslyrelsen att föreskriva om produktkontrollsom skall utföras av leverantörer utan samband med godkännandeprövning. Genom föreskrifterav detta slag kan styrelsen ställa krav på exempelvis buller- ochvibrationsprovning av stora grupper av maskiner där godkännande av varjeexemplar eller varje typ är praktiskt ogenomförbart. I kontrollen skall ocksåkunna ingå tillverkningskontroll och efterkontroll. Tillverkningskonlroll kaninnebära bl.a. krav på personal, utrustning och organisation. Efterkontrolleller kvalitetsuppföljning kan ske exempelvis genom att det las stickprov urproduktionen. Enkonlroll som inte läggs till grund för en godkännandeprövning måsle på någolsätt kombineras med produktinformation om kontrollresultatet. Arbetsgruppenföreslår i delta avseende att del slås fast i arbetsmiljölagen allleverantörers upplysningsskyldighet kan avse inte bara ren märkning utanproduktinformation över huvud. Ejsällan är del från arbelsmiljösynpunkt viktigt att produktinformation lämnasredan i samband med marknadsföringen. Arbetsgruppen föreslår att det blandleverantörers allmänna skyldigheter enligt arbetsmiljölagen skrivs in att informalionav särskild belydelse för arbetsmiljön skall lämnas vid marknadsföringen.Denna skyldighet skall kunna preciseras genom icke straffsanktioneradeföreskrifter från arbetarskyddsslyrelsen och skall också kunna ligga till grundför förelägganden i enskilda fall från en tillsynsmyndighet. Ensärskild bemyndigandebestämmelse i arbetsmiljölagen ger arbetarskyddsstyrelsenmöjlighet atl gentemot arbelsgivare och andra användare föreskriva omskyldighet att göra anmälan, lämna uppgifter till en tillsynsmyndighet ellerförvara vissa handlingar. Arbetsgruppen föreslår atl bestämmelsen utvidgas attgälla även andra kategorier av skyddsansvariga enligt arbetsmiljölagen.Härigenom kan bl. a. regler om egenkontroll vid tillverkning följas upp. Detkan t.ex. gälla skyldighet för tillverkaren att göra anmälan om ändring itillverkningsmetoden eller att bevara dokumentation om utförandet av egenkontrollen. Avsnittetinnehåller också en del mera detaljbetonade förslag i fråga om skyldigheter förleverantörer. Sålunda föreslås en bestämmelse som slår fasl alt en leverantörhar elt ansvar för alt förpackningen kring en produkt inte innebär risk vidhanteringen. Vidare föreslås en viss upplysningsskyldighet för leverantöreräven i fråga om redan levererade tekniska anordningar eller farliga ämnen. Enleverantör skall sålunda vara skyldig att på en tillsynsmyndighets begäranlämna tillgängliga upplysningar om lill vilka produkten har överlåtits ellerupplåtils. Avsiklen är alt lillsynmyndig-heterna skall på ell ändamålsenligtsätt kunna varna för eller hindra användning av en produkt som visat sig vållaskador. Iavsnittet om kontrollformer behandlas dessutom en grundlagsfråga som har aktualiserats som en följd av del inlernationella samarbetet på produktkontrollområdet. a. med hänsyn till beslämmelserna i lagen om kontroll genom teknisk provning och om mätning kan del finnas behov av 160 att ge s.k. bevis omöverensstämmelse (certifieringar), som meddelas av Prop. 1990/91:140utländska certifieringsorgan, samma giltighet som godkännanden medde- Bilaga 2 lade av en svensk riksprovplats eller myndighet. Arbetsgruppenföreslår en ändring i regeringsformen som ger möjlighet att bemyndigaregeringen eller annan myndighet alt godta certifieringar av ett utländsktorgan som alternativ till etl svenskt godkännande. Bemyndigandet skallbeslutas av med kvalificerad majoritet. Medicinska frågor (avsnitt 5) 1avsnittet las upp två frågor med medicinsk anknytning. Den ena gällermöjligheten att kräva skyddsvaccinering som villkor för att få anlila någon ivisst arbete. Den andra frågan gäfler uppföljning av de periodiska läkarundersökningarsom med stöd av 3 kap. 15 § arbetsmiljölagen krävs för personer som utför ettriskabelt arbete. Ifråga om smittskydd föreslår arbetsgruppen att ett bemyndigande tas in i lagensom möjliggör för arbetarskyddsslyrelsen att meddela föreskrifter omskyldighet för arbetsgivare atl föranstalta om vaccinering eller annanförebyggande behandling mot smitta. Vadgäller den andra frågan anser arbetsgruppen del naturliga vara all enarbetstagare, som varit exponerad, erbjuds fortsatta läkarundersökningarså länge han är kvar hos arbetsgivaren. Någon särskild reglering för att uppnådetta bedömer arbetsgruppen inte vara nödvändig. Enligt arbetsgruppens meningbör frågan, om författningsreglering anses påkallad, lösas utanförarbetsmiljölagstiftningens ram. Någrakostnader till följd av förslagen förutses inle. 11 1990/91. 1 saml Nr 140 Sammanfattningav betänkandet (Ds 1990:6) pp- 1990/91:140 Arbetsmiljöansvarvid projektering, m. m. Detföreliggande belänkandet behandlar huvudsakligen frågor om arbetsmiljöansvarvid projektering och vissa upplåtelser. Dessutom las upp vissa spörsmål vidpartssuccession och en speciell fråga angående ansvar för samordning avskyddsåtgärder på etl arbetsställe. Underutredningsarbetet har arbetsgruppen regelbundet samrått med företrädare för arbetarskyddsslyrelsen.Landsorganisationen i (LO), (),Akademikers (), (), (), och . Synpunkterpå projektering och arbetsmiljö har arbetsgruppen dessutom fått vid kontaktermed , och , , ,. Arbetsgruppenredogör i ett inledande avsnilt (2.1) för gällande bestämmelser om arbetslokaler,personalrum, byggarbetsplatser m. m. i och arbelsmiljölagen.Arbetsmiljösynpunkler kan här komma in belräffande dels fasta arbetsplatser,dels utrymmen som inte är avsedda som egentliga arbetsplatser men som användsvid t.ex. servicearbeten, dels också byggarbetsplatser. En särskild genomgångsker av boverkels nybyggnadsregler och av de föreskrifter och allmänna råd somarbetarskyddsstyrelsen har meddelat angående utformning av byggnader och anläggningarsamt byggnadsarbete. Det konstateras att krav enligt arbetsmiljölagsliftningenkan riktas endast mot den krets av ansvariga som anges i 3 kap.arbetsmiljölagen, i första hand arbetsgivare. Det finns alltså inte möjlighet atlmed stöd av arbetsmiljölagen vända sig mot arkitekter, konstruktörer ellerandra som medverkar vid tillkomsten av byggnader eller anläggningar. Därefterföljer ett avsnitt (2.2) om byggprocessen och dess olika skeden. skede ärprojekteringen, som går ut på all med ritningar, beräkningar och beskrivningarbestämma hur objektet skall se ul i färdigt skick och vilken kvalitet det skallha. Projekteringen utmynnar i upprättande av bygghandlingar. En del av dessainlämnas till med ansökan om bygglov. Förhållandetmellan arbetsmiljö- och byggnadslagstiftning beskrivs i ett följande avsnitt (2.3). Utgångspunkter är förarbetena lill arbetsmiljölagen och saml en regeringsskrivelse angående utarbetande 162 av föreskrifter till plan-och bygglagen. I avsnittet behandlas även den Prop. 1990/91:140 prövningsom byggnadsnämnderna utför från arbetsmiljösynpunkt liksom Bilaga 3yrkesinspektionens granskning i bygglovärenden. Arbetarskyddsstyrelsen ochboverket har i yttranden till arbetsgruppen lämnat synpunkter pågränsdragningen mellan myndigheternas ansvarsområden. Yttrandena fogas tillbetänkandet som bilaga 1 och 2. Efterdessa översikter redovisas synpunkter på projektering och arbetsmiljö somarbetsgruppen har fått från arbetarskyddsstyrelsen och (bilaga 1 och2) och vid kontakter med parter och intressenter inom byggbranschen (avsnitt2.4). Arbetsgruppens byggexpert har belyst ämnet projektering och arbetsmiljö ien promemoria som bifogas betänkandet som bilaga 3. Ettavsnitt (2.5) gäller internationella förhållanden. Där uppmärksammas förstinternationella arbetskonferensens antagna konvention (nr 167) omsäkerhet och hälsa inom byggnadsindustrin. Konvenlionen har i översättningtagits in som bilaga 4 lill betänkandet. I elt efterföljande delavsniltkonstateras att det finns strävanden alt i fråga om byggverksamhet finnaformer för ett arbetsmiljöansvar på pröjekteringssladiet även inom EG-området.I ytterligare delavsnitt redovisas danska och finska bestämmelser om arbelsmiljöansvarför projektorer. Uldrag ur den danska arbelsmiljölagen och den finska lagen omskydd i arbete fogas som bilaga 5 och 6 till betänkandet. överväganden (avsnitl 2.6) konstaterar arbetsgruppen att utvecklingen harfört med sig ökade problem inom byggarbetsmiljön. Byggarbetsplatsernasarbetsmiljö behandlas inom arbetsmiljölagens ram. Av detta följer att även projektörsledetbehöver täckas in av arbetsmiljölagens bestämmelser om arbetsmiljöansvar. Erfarenheternaav den ritningsgranskning som yrkesinspektionen utför med stöd av plan- ochbygglagen är inte särskilt posiliva. har svårt all få framalla bygghandlingar av belydelse och har ibland också svårt atl få gehör försina synpunkler. slällning behöver enligt arbetsgruppensmening förstärkas i förhållande lill dem som har hand om eller påverkarprojekteringen. Byggnadslagstiftningeninnehåller en minskande andel föreskrifter som rör arbetsmiljön. I släUet skallmotsvarande föreskrifter utfärdas av arbetarskyddsstyrelsen. Även detta är etlskäl för att inrymma projektorer bland dem som har ell ansvar enligtarbetsmiljölagen. Härvidlag behövs en utvidgning i första hand för att arbetarskyddsslyrelsenskall kunna ge sina föreskrifter en lämplig ulformning. Arbetsgruppenkonstaterar vidare att man har atl räkna med alt bygglovsgranskningen minskar,framför allt när del gäller kvalificerade byggherrar. Yrkesinspektionenbehöver i motsvarande mån etl direkt slöd i arbetsmiljölagen för att kunna gåin i en diskussion med dem som vid projekteringen kan påverka arbetsmiljön. Moldenna bakgrund föreslår arbetsgruppen (avsnilt 2.6.3) att i arbets miljölagen förs in en bestämmelse all byggherrar och även tillverkare av prefabricerade byggnader skall se till att arbetsmiljösynpunkler beakias vid projekteringen av byggnader och anläggningar. Det föreslås också atl 163 ettarbelsmiljöansvar slås fast av arkitekter, konstruktörer och andra som i Prop.1990/91:140 egenskap av konsulter eller liknande medverkar vid projekteringen.An- Bilaga 3 svaret skall gälla såväl byggskedet som det framtida brukandetav byggnaden eller anläggningen. Arkitekternas m. fl. ansvar begränsas altgälla inom ramen för det uppdrag de har fåll. Byggherren kan uppfylla sillansvar genom att med tillräcklig omsorg välja projektorer. Iarbetsgruppens förslag till lagreglering av arbetsmiljöansvarel vid projekteringbetonas vidare byggherrens ansvar för att olika projekteringsinsatsersamordnas. Arbetsgruppenframhåller att de föreslagna bestämmelserna om projektörsansvar inte begränsararbetsgivarnas arbetsmiljöansvar. Arbetsgruppenutgår i sitt förslag från den uppdelning av arbetarskyddsstyrelsens ochboverkels ansvarsområden som får anses gälla. I en uppställningåskådliggörs rådande läge och innebörden av förslaget när del gällergranskningen av bygghandlingar med tanke på arbelsmiljökrav. Iavsnitt 5.1 ger arbetsgruppen exempel på vad ansvaret för olika projek-törskalegorierkan innebära i prakliken. Ifråga om val av sanklionssystem (avsnitt 2.6.4) framhåller arbetsgruppen attden föreslagna bestämmelsen om arbetsmiljöansvar vid projekteringen skall sessom en rambestämmelse. Med stöd av en sådan bestämmelse kan yrkesinspektionensproposilion. vid inspektionens kontakter med byggherrar och projektorerförstärkas. Detta sker genom att rambestämmelsen ansluts lill systemet medförelägganden och förbud. Närdel gäller arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter anknyter rambestämmelsen till detlagförslag som framförts i gruppens betänkande 3 (Ds 1989:48). Där föreslås bl.a.att arbetarskyddsstyrelsen med stöd av ett särskilt bemyndigande iarbetsmiljölagen skall kunna meddela icke straffsanktionerade föreskrifter istället för enbarl verkställighelsföreskrifter. I bestämmelsen med etl sådantbemyndigande bör enligt arbetsgruppens mening även hänvisas till nuifrågavarande bestämmelser om byggherre-och projektörsansvar. Ilagförslaget i betänkande 3 finns även inlaget ett förslag till ändrad lydelseav 3 kap. 17 § andra styckel arbetsmiljölagen, som går ul på att arbetarskyddsslyrelsenskall kunna rikta föreskrifter om bl. a. anmälningsskyldighet och förvaring avhandlingar mot en större krets av arbetsmiljöansvariga än . Enligtarbetsgruppens mening bör även byggherrar och projektorer tas med i dennakrets. Därmed tillförs arbetarskyddsslyrelsen en möjlighet allstraffsanktionera vissa förfaranden som kan behöva användas som stöd videxempelvis olika former av egenkontroll. Arbetsgruppendiskuterar också (avsnitl 2.6.5) om det finns anledning all införa bestämmelserom ett särskilt projektörsansvar i fråga om tekniska anordningar.Arbetsgruppen anser på anförda skäl att del knappast föreligger något behov avsådana bestämmelser i arbetsmiljölagen. I vart fall finns det skäl alt avvaktaerfarenheterna av den föreslagna bestämmelsen om projektörsansvar vidbyggande. Sverigeuppfyller inle till alla delar bestämmelserna i den av inlernationella arbetskonferensen antagna konvenlionen (nr 167) om säkerhet och hälsa vid byggnads- och anläggningsarbete. arbetsgruppens mening(avsnitt 2.6.6) täcker de föreslagna bestämmelser- Prop. ,1990/91:140 na omarbetsmiljöansvar vid projektering konventionernas krav vad avser Bilaga3 regler om projektansvar. Om arbetsgruppens förslag genomförs föreliggerdet inte längre något ratificeringshinder på denna punkt. Arbetsmiljöansvaret för vissa upplåtare m. fl.