prop · GE03175 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:175 Regeringenöverlämnar denna proposition till . Föredragandevid regeringssammanträdet har varit chefen för ochstatsrådet . Densvenska befolkningens hälsa har fortsatt att förbättras under de senaste åren.Medellivslängden har ökat - från72,till för män och från till för kvinnor. Vissaundersökningar pekar också på att det är friska år som lagts till livet. Trotsatt hälsoutvecklingen i befolkningen i stort varit positiv finns det storaskillnader i sjuklighet och dödlighet inte bara mellan olika åldrar utan ocksåmellan könen, mellan olika sociala gmpper och mellan olika delar av landet.Också mellan infödda svenskar och invandrare finns det betydandehälsoskillnader. Ipropositionen konstaterar regeringen att de stora och i vissa avseenden ökandeskillnadema i hälsa mellan olika gmpper i samhället inte kan accepteras. Motdeima bakgmnd föreslås att ökad jämlikhet skall vara ett överordnat mål vidprioriteringar i folkhälsoarbetet. Därav följer att insatser som medför att desämst ställdas situation kan förbättras bör komma i första hand. Genom attförbättra de sämst ställdas hälsa skulle folkhälsan förbättras betydligt. I propositionen betonas de tre principema att folkhälsoarbetet måstebygga på lokalt engagemang,kunskap och samarbete över sektors gräns er. föreslås inrättas medhuvuduppgift att på nationell nivå driva folkhälsofrämjande och sjukdomsförebyggandearbete av sektorsövergripande karaktär. Institutet föreslås arbeta iprogramform där institutet inom ramen för varje program skall ta fram, ställasanmian och sprida kunskap. Kunskapsspridningen fömt-sätts ske i nära samarbetemed och genom frivilliga organisationer, ar- 1 -1990/91. betsmarknadens parter,kommuner och landsting m.fl. Institutet föreslås Prop. 1990/91:175 attinledningsvis bedriva program inriktade mot alkohol och droger, tobak, bara ochungdom, utsatta kvinnor samt skador. Vissa av programmen bör vara av permanentkaraktär, som alkoholprogrammet, medan andra bör vara tidsbegränsade och bliberoende av aktuella folkhälsoproblem och målgmpper. verksamhet föreslås för /92 ett anslag om 47,5milj.kr., varav 32,5 milj.kr. är ett utökat statligt stöd. För budgetåren1993/94 och 1994/95 föreslås ett ytterligare utökat stöd med 20,0 milj.kr. Detta innebär en nivåhöjning av det statliga stödet tillfolkhälsoarbete om 72,5 milj.kr. vid slutet av perioden. I propositionenföreslås vidare att vissa medel, som disponeras av andra myndigheter,överförs till . Ipropositionen behandlas vidare den framtida alkoholpolitiken. Här understryksatt målet för den svenska alkoholpolitiken även fortsättningsvis skall varaatt minska den totala alkoholkonsumtionen för att därigenom begränsaalkoholens skadeverkningar. Detta föreslås ske genom att det restriktionssystemsom kringgärdar hanteringen av alkoholdrycker upprätthålls. En fortsatt aktivprispolitik skall vara ett av instmmenten för att minska en allför högalkoholkonsumtion. Stor vikt föreslås läggas vid det förebyggande arbetet i ettfolkhälsoperspektiv, varvid det föreslagna insatser blirav stor betydelse. Gmndema för den svenska alkoholpolitiken skall hävdas införde fortsatta överläggningama om ett svenskt närmande till de Europeiskagemenskaperna. Föratt så långt som möjligt tillgodose allmänhetens behov att få andas luft som årfri från tobaksrök och för att underlätta för bara och ungdom att förblirökfria bör vissa restriktioner avseende tobaksbmk och tobaks-produkter läggasfast i lag. Det gäller bl.a. att vissa miljöer skall vara rökfria, förbud motreklam för tobaksvaror och möjlighet att föreskriva vissa gränsvärden förskadliga ämnen. Enredovisning lämnas för genomförda och planerade åtgärder till följd avallergiutredningens förslag. Ipropositionen redovisas att förslag om en lagstiftning för att motverka dopningkommer att läggas fram. Lagstiftningen bör väsentligen gnmdas på betänkandetÅtgärder mot doping (Ds 1989:60). Vidare anges att stadgan (1970:88) omenskilda vårdhem bör omarbetas med syfte att särskilja den verksamhet sombedrivs vid hälsovårdhemmen från aiman hälsohemsverksamhet. Dennapiropcticm har skrivits på det nya sätt sotn förstå gängen användesiregeringens proposition 1989/90:90 om forskning. Syftet med den nyautfortnoingea är att göra större propoisitioner mer lättöverskådliga ochlättlästa. Propositionenär så skriven att regeringen, utifrån bl.a. socialsty-retseosJTolkhätsorapport, i de inledande kapitlen beskriver folkhälsansutveckling ochfördelning. Däreftier följer en genomgång av dels olika ifaktorer som påverkarhälsan dels några stora folksjukdomar. Olika aktörers insatser inom foUdiälsoarbetetbeskrivs i de följande avsnitten, bl.å. mot bakgrand av det material som tagitsfram i den s.k. Folkhälsograppen. Iavsnitt 8 tas några viktiga frågor för folkhälsoarbetet uppoch i avsnitt 9 föreslås inrättandet av ett nationellt folkhälspinstittit. följande kapitlen tar regeringen upp frågor inom specifika områden. Detregeringen vill att skall ta ställning till återfinns under rabrikenÄrendet till , vilket således motsvarar den annars använda robrikenHemställan. Sammanfattning:Ökad jämlikhet skall vara ett överordnat mål vid prioriteringar ifolkhälsoarbetet. Insatser som medför att de sämst ställdas situationförbättras bör komma i första hand. 1.1 Målen för hälsopolitiken Attleva med god hälsa upplevs av de flesta märmiskor som något av de viktigaste.Våra möjligheter att leva ett verksamt och rikt socialt liv är starkt beroendeav vår hälsa. De flesta mäimiskor söker också, med de kunskaper och möjlighetersom står till buds, att ta vara på sin hälsa. Samhälletsekonomiska och sociala utveckling har under många decennier förmått att skapagoda materiella villkor och ett långt friskt liv för det stora flertalet avbefolkningen. Men den har skapat sjuklighet, utslagning och förtidig död i vissa gmpper. Ingen tycker att ojämlik hälsa är rättvist. Attsamhället fungerar så att vissa gmpper löper systematiskt större risk än andraatt förlora en god hälsa framstår för de flesta som orättfärdigt. Individenhar ett stort ansvar för sin egen hälsa. Men vi har också alla ett gemensamtansvar att med hälsopolitiken motverka de mekanismer i samhällsutvecklingen somskapar en ojämlik hälsoutveckling. Att minska ojämlikheten i hälsa är därförhälsopolitikens överordnande mål. Hälsopolitikenhar liksom den övriga välfärdspolitiken syftat till att förenaeffektivitet i medlen med jämlikhet i utfallet. Hälsopolitiken har undersenare år präglats av stor effektivitet i den meningen att folkhälsan harförbättrats avsevärt, men fiims flera tecken till att den socialaojämlikheten i hälsan har ökat. Orsakernatill ojämlikhet i hälsa var för några decennier sedan främst näringsbrist ochtrångboddhet m.m. - är det nya faktorer som påverkar vår hälsa somarbetsmiljö, bostadssegregation och levnadsvanor. Enhälsopolitik som söker förena effektivitet och jämlikhet står därför ständigtinför nya utmaningar. Den kräver nya kunskaper, nya tekniska lösningar och enstark solidaritet med dem som inte får del av en samhällsutveckling som detstora flertalet får skörda fmkteraa av. 1.2 En hållbar utveckling ur ett folkhälsoperspektiv Inommiljöpolitiken talar man ofta om behovet av en hållbar utveckling, enutveckling som inte hotar miljön och de ekologiska systemen. Hänsyn till miljönsätter gränser och anger möjliga utvecklingsaltemativ. På motsvarande sätt kanman tala om en hållbar utveckling i ett hälsopolitiskt perspektiv. Det är ensamhällsutveckling och levnadsvanor som inte undergräver utan främjarmöjlighetema för människan att leva ett hälsosamt liv. Det handlar om attfiima en rimlig balans mellan olika intressen och mål där konsekvenseraaför hälsan av olika beslut och utvecklings- Prop. 1990/91:175 trender görstydliga. Beslutsprocesseraa på samhällsnivå bör vara väl förankrade i dendemokratiska processen och öka individens möjligheter att välja bort onödigahälsorisker. Ettförsta kriterium för en ur hälsosynpunkt hållbar utveckling är givetvis attbefolkningens hälsa skall vara oförändrat god eller förbättras. Iett befolkningsperspektiv har hälsoutvecklingen i fortsatt att varapositiv också . Risken för tidiga dödsfall (före 65år) har t.ex. minskat för såväl män som kvinnor i bl.a. cancer,cirkulationsorganens sjukdomar, skador och förgiftningar samt självmord. Utgårman däremot från de mindre privilegierade grapperaas perspektiv tvingas mankonstatera att den positiva hälsoutvecklingen varit mycket långsammare ellert.o.m. Blandmän i yrkesverksamma åldrar har t.ex. risken att döföre minskat mycket långsammare bland arbetare än blandtjänstemän. Risken för tidiga dödsfall bland icke facklärda män (20 - )var - 1986 högre än för män medtjänstemaimayrken på mellannivå. Blandkvinnor finns en rad indikationer som pekar mot atthälsans villkor för kviimor med arbetarbakgrand försämrats och att de socialaskillnaderaa i ohälsa ökar. I ett kombinerat kvinno- och klassperspektiv påfolkhälsans utveckling kan bl.a. konstateras att risken för tidiga dödsfallbland icke facklärda kviimor första hälft var högre änför kvinnor med tjänstemaimayrken på mellannivå. kan konstateras attrisken för arbetsolycksfall ökat något för kviimor medan denunder minskat för män. Speciellt oroande är vidare utvecklingenvad gäller sjukdomar och förslitningar i rörelseorganen. Bland yngre kvinnormed arbetaryrken och lägre tjänstetnaimayrken har andelen med värk i nacke,skuldror och axlar ökat från . Undersamma period har andelen kvinnor som förtidspensioneras på grund av sjukdomar irörelseorganen ökat mycket kraftigt, och andelen är nu dubbelt så hög förkvinnor som för män. Deklasskillnader i hälsa som konstateras bland vuxna har till viss del också sinarötter i uppväxtvillkoren under bam- och ungdomsåren. Det finns därför dubbelanledning att uppmärksamma de skillnader i fysiska och i än högre gradpsykosociala hälsoproblem som präglar olika gmpper inom dagens bara- ochungdomsgeneration. Trotsatt vi i har haft en period av högkonjunktur, låg arbetslöshet och engenerell ökning av välfärden inom många områden kvarstår eller ökar således deredan tidigare oacceptabelt stora skillnaderaa mellan olika social- ochyrkesgmpper. Detta gäller nära nog alla folksjukdomar och alla åldersgmppersamt för såväl kvinnor som män. Dettaär inte en hållbar utveckling ur ett folkhälsoperspektiv. Den kan leda till ettsamhälle där de som utsätts för de största hälsoriskema får sina hälsovillkorminst förbättrade och vice versa. Mot denna bakgmnd anserregeringen att ökad jämlikhet skall vara ett Prop. 1990/91:175 överordnatmål vid prioriteringar i folkhälsoarbetet. Framför allt måste de orsaker sombidrar till ojämlikheten i hälsans fördelning klarläggas och åtgärdas. Däravföljer att insatser som medför att de sämst ställdas situation förbättras börkomma i första hand. Inomramen för den generella välfärdspolitiken med dess nära anknytning tillfolkhälsans villkor kan särskilda åtgärder krävas för att säkerställa atthälsans villkor i första hand förbättras för dem som - i jämförelse med sinajämnåriga - löper störst risk att bli fysiskt eller psykiskt nedslitna. analys av den svenska levnadsnivåundersökningen studeradesolika faktorers betydelse för individemas hälsa. Dessa faktorer var ekonomiskasvårigheter , små ekonomiska resurser även därefter, fysisktresp. psykiskt krävande arbetsmiljö, svaga sociala nätverk samt ohälsosammavanor beträffande kost, tobak och alkohol. Dålig fysisk arbetsmiljö konstateradesdärvid vara den främsta orsaken till klasskillnader i fysisk hälsa. Övrigafaktorer av betydelse för uppkomsten av skillnader i fysisk sjuklighet äruppväxtförhållanden samt olikheter vad avser konsumtionen av alkohol- ochtobak. Bakomskillnader i psykisk sjuklighet ligger i första hand olikheter iuppväxtvillkor. Enfolkhälsopolitik som syftar till att minska klasskillnader i hälsa måste därföromfatta alla samhällsnivåer och flertalet samhällssektorer. Påstrukturell nivå är den ekonomiska utvecklingen och fördelningspolitiken avstrategisk betydelse. Ökade ekonomiska resurser ger ökade möjligheter attsäkerställa också från hälsosynpunkt bättre livsvillkor vad avser arbete,boende och fritid. påverkar dessa livsvillkor såväl möjlighet som benägenhetatt välja hälsosammare levnadsvanor. Engod yttre miljö är avgörande för en god hälsa och ger fömtsättningar förvälbefinnande och rekreation. För att varaktigt minska de miljörela-teradehälsoriskema måste varor och industriella processer vara fria från hälso- ochmiljöskadliga ämnen. Utvecklingen av bostäder, arbetsplatser, transporter ochnaturområden måste också ske så att fömtsättningama för god hälsa och enlångsiktig hushållning med naturresurseraa främjas. Utifrånett sektorsperspektiv har insatser för att förbättra arbetsmiljön, begränsalångtidsarbetslösheten och skapa stödjande miljöer för bara och ungdomarstrategisk betydelse för att förbättra folkhälsan för utsatta gmpper. Regeringenavser att ge statliga myndigheter med ansvar inom olika samhällssektorer iuppdrag att utarbeta hälsopolitiska jämlikhetsstrategier. Det är önskvärt attmotsvarande strategier tas fram på regional och lokal nivå. Regeringensfolkhälsogmpp kommer att få i uppdrag att i samarbete med berörda departementaktivt medverka till att initiera detta arbete och konkretisera dess resultat iform av riktlinjer och förslag till åtgärder. På individuell nivå krävsbl.a. speciella insatser för att utforma hälso- Prop. 1990/91:175upplysningen på ett sådant sätt att den når - och upplevs som relevant av - iförsta hand de gropper vilkas vardagsliv präglas av påtvingade eller frivilligtvalda ohälsosamma levnadsvanor. Vifinner det därför angeläget att man såväl på nationell som på regional ochlokal nivå söker vidareutveckla former för information om förbättrad folkhälsasom utgår från de utsatta grapperaas livsperspektiv. 1.4 Folkhälsoarbetets sektorsövergripande karaktär Folkhälsansutveckling och fördelning är beroende av insatser inom de flestasamhällsområden. Arbetet för att förbättra folkhälsan är en kontinuerligprocess som genomsyrar hela välfärdspolitiken. Fömtom de förslag som kommer attlämnas i denna proposition har regeringen i flera andra sammanhang presenteratförslag som bör få till resultat positiva effekter för folkhälsan. Iregeringens proposition En god livsmiljö (prop. 1990/91:90) föreslås en radåtgärder för att åstadkomma en bra miljö, såsom bl.a. krav på ytterligareminskade utsläpp av luft- och vattenföroreningar, planer för en avveckling avhälso- och miljöfarliga kemikalier samt ökad återan-vändning och återvinning avavfall. Speciella åtgärder för att minska storstädernas hälso- och miljöriskerföreslås också, t.ex. en ökad satsning på miljövänlig kollektivtrafik. Genomökade satsningar på rehabilitering av långtidssjukskrivna - som föreslås iregeringens proposition om rehabilitering och rehabiliteringsersättning m.m.(prop. 1990/91:141) - förväntas alltfler av de långtids-sjukskrivna kunnaåtergå till förvärvsarbete. Detta medför i sin tur en nedgång i sjuktalet ochminskningar av socialförsäkringens kostnader. Enrad olika åtgärder för att förbättra arbetsmiljön och förnya arbetslivet harvidtagits. Genom arbetsmiljökommissionens arbete har vi fått en bredkartläggning av de farligaste jobben och en god bild av vilka åtgärder somtorde vara mest verkningsfulla för att förbättra arbetsmiljön. Inrättandet avde centrala och regionala arbetslivsfonderaa har skapat helt andraföratsättningar för att höja ambitionsnivån i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Måletom arbete åt alla ligger fast. För att väraa den fulla sysselsättningen måstekonkurrenskraften stärkas och inflationen anpassas till den i omvärlden.Arbetsmarknadspolitiken utformas så, att den på ett effektivt sätt motverkar arbetslöshetoch bidrar till ekonomisk tillväxt och inflationsbekämpning. Iförsta hand skall den öppna marknadens möjligheter användas. Regeringenförstärker därför arbetsförmedlingaraa och deras s.k. jobb-sökar-aktiviteter. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderaa skall stärka kompetensutvecklingen.Regeringen satsar därför på en kraftig förstärkning av utbildningsinsatserna.Insatserna skall också inriktas på att motverka och förhindra Även ungdomsåtgärderaa förstärks kraf- Prop.1990/91:175 tigt. Utöverde dryga 20 miljarder som beräknas för arbetsmarknadspolitiska åtgärder ibudgetpropositionen kommer regeringen att föreslå att ytterligare6 miljarder kronor satsas på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det senare germöjlighet att vidta aktiva åtgärder för ytterligare ca 40 000 personer. Dettaär några exempel, men hit skulle också kunna föras förslag om åtgärder inomflera andra politikområden. 1.5 Utgångspunkter för denna proposition Dennaproposition bygger vidare på propositionen om utvecklingslinjer för hälso- ochsjukvården m.m. (prop. 1984/85:181) där vissa för folkhälsoarbetet centralafrågor behandlades. De övergripande riktlinjer för folkhälsoarbetet som därpresenterades, bl.a. mot bakgmnd av WHOs strategi ohälsa 2000,ligger fast. Regeringenkonstaterade i nämnda proposition bl.a. att det var utomordentligt angelägetatt skapa en helhetsbild av hälsoutvecklingen inom befolkningen genom enregelbundet återkommande folkhälsorapport. Folkhälsorapporten skulle belysautvecklingen och innehålla en analys av förändringaraas innebörd och orsaker.Genom denna rapportering skulle statsmaktema ges möjlighet att bättre följa hurintentioneraa i hälso- och sjukvårdslagen förverkligades. Det anfördes vidareatt en rådgivande gropp med uppgift att i första hand behandla tvärsektoriellafrågor skulle knytas till hälso- och sjukvårdsberedningen. hade ingetatt erinra mot vad regeringen anförde i dessa avseenden (SoU 1984/85:28, rskr.400). Idenna proposition behandlar vi dels vissa frågor av sektorsövergripandekaraktär, dels vissa förebyggande insatser inom den sociala sektorn i förstahand avseende alkohol och tobak. Av detta följer att vi inte i detta sammanhangtar upp en för folkhälsan så central fråga som arbetslivet och dess förayelse. Socialstyrelsenhar, i enlighet med uttalandena i nämnda proposition, huvudansvaret föratt ta fram folkhälsorapporter. Dessa skall innehålla beskrivningar ochanalyser av ohälsans omfattning, fördelning och orsaker samt av hälso- ochsjukvårdens resursutnyttjande. första folkhälsorapport, som överlämnades till regeringen (SoS redovisar 1987:15), presenterade en kartläggning ochanalys av hälsosituationen i landet. Denna redovisning förelades därefterriksdagen i en särskild skrivelse om folkhälsans utveckling (skr. 1987/88:172). Regeringenuppdrog åt att i samarbete med bl.a. statistiskacentralbyrån, och Landstings- förbundet sammanställa enfolkhälsorapport . Den andra folk- Prop. 1990/91:175 hälsorapportenöverlämnades i en preliminär version till regeringen. Deredovisningar över riskfaktorer och folkhälsans utveckling och fördelning somlämnas i denna proposition bygger till övervägande del på uppgifter som hämtatsur denna folkhälsorapport. Ipropositionen om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården m.m. (prop1984/85:181) anfördes att en rådgivande gmpp med uppgift att i första handbehandla tvärsektoriella hälsopolitiska frågor skulle knytas till hälso- ochsjukvårdsberedningen. I och med att kartläggning och analysav hälsosituationen i den första folkhälsorapporten fanns tillgängligansåg regeringen att det fanns tillräckligt med underlag för att inrätta denrådgivande gmppen. Detta föreslogs i den skrivelse om folkhälsans utveckling(skr. 1987/88:172), som regeringen tillställde . I skrivelsenredovisades också direktiv för Folkhälsograppen. Folkhälsograppen knöts tillhälso- och sjukvårdsberedningen som omstrokturerades varvidstatsministera trädde in som ordförande . - ägna särskild uppmärksamhet åt hälsans ojämlikafördelning, - följa hälsoutvecklingen och diskutera behovet avolika hälsopolitiska initiativ, - ta initiativ till förslag om konkreta förändringaroch helt nya verksamheter inom skilda samhällssektorer, - analysera lomskapsbehov samt ställa krav på nyafaktaunderlag och ytterligare forskning, - beakta utbildningsbehov och möjligheter attförstärka den folkhälso-vetenskapliga forskningen samt - vara rådgivande hälsopolitisk grapp ochberedningsorgan i dessa frågor för hälso- och sjukvårdsberedningen. Folkhälsograppenssammansättning, med bl.a. cheferna för flera myndigheter och företrädare som ledamöter, återspeglar dels att arbetetskall ha en praktisk och konkret inriktning, dels att en ökad tyngd skall gesåt tvärsektoriellt samarbete. Folkhälsoperspektivet företräds av experter medkunskaper om de stora folkhälsoproblemen. Folkhälsograppenhar presenterat förslag till riktlinjer för folkhälsoarbetet och groppensuppgifter (Folkhälsograppens skriftserie nr 1,1989). En viktig utgångspunkt äratt folkhälsan är många sektorers ansvar. I rikt-linjeraa anges att groppen börta initiativ till en samlad strategi för folkhälsoarbetet. Strategin skallfrämst syfta till att motverka ojämlikheter i hälsa genom förebyggande ochhälsofrämjande åtgärder som särskilt stödjer de gropper och skikt i samhälletsom har sämst hälsotillstånd. Folkhälsograppenhar därför tagit initiativet till ett särskilt strategiprojekt. Projektetskall genom en sammanhållen, tvärsektoriell strategisk ansats klarlägga mål- ochintressekonflikter samt verka för att det tvärsek- Prop. 1990/91:175toriella folkhälsoarbetet skall få ökad tyngd på såväl lokal som regional ochnationell nivå. Strategiprojektetpoängterar bl.a. arbetets centrala roll och anlägger ett bara- ochungdomsperspektiv på hälsan. Debakgrundsrapporter och diskussionsunderlag m.m. som tagits fram inom ramen förFolkhälsogroppens strategiprojekt har utgjort ett viktigt underlagsmaterial fördenna proposition. Groppens strategidokument kommer att redovisas vid en svenskkonferens i anslutning till den internationella konferens om Hälsa och Miljösom WHO m.fl. arrangerar i . Förotomsocialstyrelsens folkhälsorapport och material från Folkhälsogroppensstrategiprojekt har nedanstående utredningar m.m. bildat underlag för dennaproposition. Tillgrond för ställningstagandena vad avser alkohol ligger socialstyrelsenshandlingsprogram för sänkning av alkoholkonsumtionen och socialstyrelsensrapport för att minska alkoholens tillgänglighet i ungdomsgropperaa,liksom om Åtgärder mot missbrok av teknisk sprit.Ställningstagandena bygger vidare på alkohol-handelsutredningens betänkandenHandel med alkoholdrycker (SOU 1985:15), Handel med teknisk sprit m.m. (SOU1986:35) och Partihandel med starköl (Ds S 1986:4). Vidare behandlas frågor somtagits upp i våldskommissionens slutbetänkande Våld och brottsoffer (SOU1990:92). Vadgäller tobak utgår regeringens ställningstagande från tobaksutred-ningensbetänkande Tobakslag (SOU 1990:29). BetänkandetÅtgärder mot doping (Ds 1989:60) bildar underlag för våra ställningstagande vadgäller dopning. Bedömningenvad gäller hälsohem och hälsovårdshem tar sin utgångs-pimkt i huvudbetänkandetfrån alteraativmedicinkommitten (SOU 1989:60). HALSANS UTVECKLING OCH FÖRDELNING Sammanfattning:Hälsans utveckling globalt är sett över tiden positiv. 1 u-länderaa finns det dockmånga hot mot denna utveckling. Hälsoskillnaderaa i har minskat. Densvenska befolkningens hälsa har fortsatt att förbättras under de senaste åren.Medellivslängden uppgår nu till för män och till för kvinnor.Vissa undersökningar pekar också på att det är friska år som lagts till livet. Deklassmässiga skillnaderaa i hälsa är fortfarande stora och när det gällerdödlighet har de fortsatt att öka . Det finns särskildanledning att bevaka hälsoutvecklingen bland kvinnor, bam och ungdomar, äldre,handikappade och invandrare. 2.1 En god hälsa för alla Enav de viktigaste delama av vår personliga välfärd är en god hälsa och att vidsjukdom, skada eller handikapp få en kvalificerad vård och omsorg. I dagligttal menas med hälsa oftast avsaknad av sjukdom. Hälsan definieras således inteutifrån sina egna egenskaper utan som frånvaron av andra, nämligen olika formerav sjuklighet. Detta sätt att definiera hälsa används ofta inom hälso- ochsjukvården.