prop · GE03155 · 1990-12-31 00:00:00 — i bank är knappast av någol inlresse isammanhanget. Såsnart förmögenhelsgränsen uppnåtts har del varit förmånligt att placera pengari skog trots skogsvårdsavgifien. Skillnaden blir dessutom betydligt större omman i stället använder den ganska vanliga relation som har rått mellantaxeringsvärde och marknadsvärde , dvs. etl laxeratskogsbruksvärde som motsvarar 35 av marknadsvärdet. Vidare finns delockså anledning att ta hänsyn lill atl skogsvårdsavgifien är avdragsgill. Enligtulredningen innebär förekomsten av skog på lantbruksfastighet(skogsvårdsavgiften) alt det "endast blir lönsamt om man tänker förvärva relalivtstora fasligheter". Ovanstående exempel visar atl delta är en felaktigslutsats som i sin tur bygger pä ett felaktigt angreppssätt. Detbör tilläggas att resonemang ovan givelvis inle har någol meddebatten om skogsvårdsavgiftens existens att göra. 7.8Statens lantmäteriverk har tidigare gjort en egen undersökning av marknadsvärdet för skogsfastigheter 1987. Därvid konstaterades alt belalda priser på skogsfastigheter fram står i ett ganska förhållande till rånettovärdena, nämligen ca 117 Skulle friamarknadsförhållanden fåu gälla under 1980-lalel Prop. 1990/91:155 borde därför med i övrigt oförändrade förutsättningar t. ex. beträffande Bilaga 2skogsvärds- och skattelagstiftning prisutvecklingen på motsvarande vis haföljt rånettovärdels ulveckling . Skillnaden mellan enuppskattad rånettonivå och en genomsnittlig marknadsnivå skulle tyda på att denprisdämpande effekten varit på skogsfastigheter i slutet av perioden.Del kan dock finnas flera förklaringsgrunder utöver JFL, exempelvisskattelagstiftning och skogsvårdslagstiflning som haft inflytande päutvecklingen. LMVbiträder dock rekommendationen att prisprövningsbestämmelsen utmönstras. Dettaskulle troligen öka utbudet av jord- och skogsbruksmark. Prisprövningsbestämmelsenkan ersättas med en bestämmelse som bibehåller kapilalplaceringsmotivet somgrund atl vägra förvärvstillstånd. Bestämmelsen bör ha en snäv avgränsning motpåtagliga spekulationsin-Iressen. 7.10Domänverket delar utredningens uppfattning att en avreglering bör skeinom jordförvärvslagstiftningens område prisprövningen bör avskaffas . 7.17Länsstyrelsen i : Utredningen anser att all form avprisprövning skall upphöra. Södermanlandslän har haft en stark ökning av priset på både små och slorajord- och skogsfasligheter. Vårt läns strategiska läge nära gör atlen stor kategori köpare kan betala priser som i många faU överstiger det reellavärdet. Detta kan leda lill att nya generationer brukare inte har råd all taöver familjejordbruket och bortfallet av levande jordbruk blir svårt atlreglera. 7.19Länsstyrelsen i : Om boendepliklen skärps enligt ovan är del länsslyrelsensuppfaltning alt en sanering av överpriser på lantbruksfasligheter kan komma atlske och även atl en osund prisstegring kan komma att motverkas. Vilken effektdet nya skattesystemet kan komma au ha kan inte överblickas. Länsslyrelsenanser att, om den skärpia boendepliklen genomförs och får åsyftad effekt,prisprövningen torde kunna avskaffas. 7.22Länsstyrelsen i Kristianstadslän instämmer i utredarens förslag att prisprövningen kan avskaffas. Delta dockunder förutsättning all reglerna för juridisk person bibehålls.Prisutvecklingen bör dock uppmärksamt följas efler beslutet om nyjordbrukspolitik och genomförandet av skallepaketet. Vid behov börprisprövning åter aktualiseras. 7.23Länsstyrelsen i inslämmerdäremot i den bedömning som lantbruksnämnden i länet har gjort att denprisprövning som sker enligt lagen kan ulgå. 7.25Länsstyrelsen i län föreslär att beslämmelserna i Prop.1990/91; 155 ----- 4§ 4 upphävs. 7.28Länsstyrelsen i anser, att del finns skäl att skärpapraxis i nuvarande lagstiftning. Det gäller bäde hållningen till utboägande ochuppmärksamheten genlemot höga priser. 7.30Länsstyrelsen i ländelar i princip utredningens synpunkter i denna fråga. Prisprövningen har juockså i slort sett upphävls. Det är dock angelägel att prisnivån inte påverkasalltför myckel av faktorer som egentligen inte har med fastighetenssubstansvärde atl göra. Spekulations- och kapitalplaceringsförvärv skalldärför kunna avslås. Lagtill-lämpningen bör vara sä att sädana förvärv inledriver upp prisnivån. 7.31Glesbygdsdelegationen: kan det vara befogat att behålla nägon form av prisprövning för att få rimligapriser på fastigheterna. 7.34Kooperativa förbundet: bör också bestämmelserna om prisprövning utgå urjordförvärvslagen. 7.37Lantbrukarnas riksförbund: Enligt LRF bör en framlida jordförvärvslagstiftninginnehälla följande moment. Enmöjlighet till fortsatt prisprövning. Dethar visat sig atl den s. k. prisprövningsparagrafen i stort sett saknatbetydelse efter den senasle lagändringen. Denhar karaktären av en beredskapslagsliflning och finns kvar för atl möjlighetertill ingripanden skall vara möjliga om sä anses befogat. Denna möjlighet bör ävenfortsättningsvis finnas kvar. I tider då kapitalavkastningen från andraplaceringar, t. ex. aklier, är svag söker sig detta kapital till andra områden.Jord och skog har alltid varit attraktiva som långsiktiga kapitalplaceringar. Deförväntade driftsöverskotten från lantbruksfaslighelerna kommer inte altmotivera de priser som erbjuds. För den som skall fä sin utkomst frånfastigheterna blir det då omöjligt alt konkurrera. Om denna situation skulleuppstå måste en möjlighet lill prisprövning finnas. Föratt skapa neutralitet mellan olika kapilalplaceringsallernativ har LRF lidigareföreslagil alt förmögenhetsskatteri skall tas bort. Vi återupprepar nu dettakrav. 7.40 : I den nu remitterade utredningen föreslås att all form av prisprövning skall upphöra. En undersökning av fastig- helspriserna som gjorts visar nämligen alt dessa (i genomsnitt) inte inne håller några tecken på spekulation ulan avspeglar underliggande reella värden. Bankföreningentillstyrker ulredningens förslag i nu angiven del. 7.41 : I enlighet med vår 119 ovan beskrivna allmännamarknadsekonomiska uppfattning delar vi säle- Prop. 1990/91; 155 des utredningens bedömning alt prisprövningen nu hell bör upphöra. Uppfattningenall inköp av skog lill högt pris skulle tyda på risk för enbarlkapitalplacering eller spekulation är konstruerad. Skogsägande är alltid enkapitalplacering. Pä sikl är det emellertid otänkbart all ägaren helt skulle avståfrån att utnyttja fastighetens avkastning. Inte minst har skogvårdslagen härvidbetydelse. 7.44Sveriges jordbruksarrendatorersförbund: För att ge den som själv avser att bruka fasligheten möjlighet attförvärva densamma måste prisprövningen behållas. Priset på fastigheten måsledärvid i försia hand beslämmas utifrån fastighetens avkastningsvärde,eventuellt med större vikt även till bostadsvärdet på fastigheten. Personer somser ett köp i försia hand som en katitalplacering parat med förmånliga förmögenhetsbeskattningsreglermåste ges låg prioritet vid förvärvsprövning. Brukande och boende måste alltidgemensamt prioriteras. Endast därigenom kan tillskapas förutsättningar för enlevande landsbygd. 7.45Sveriges jordägareförbund: Videlar utredningens uppfattning, att prisprövningen slopas. 7.46Sveriges skogsägareföreningarsriksförbund: Prisprövningen bör avskaffas. 7.47Sågverkens råvaruförening:Förbundet anser atl utvecklingen av markpriserna inle följtrealistiska avkastningsniväer, trots prisprövningen. Ett slopande avprisprövningen skulle enligt förbundet dock ytterligare accentuera dennautveckling. De orimliga prisnivåerna ger nya och unga brukare små möjligheteratt förvärva jordbruksfastigheter. 8.3Lantbruksstyrelsen: Avsnittet föranleder inte någon kommentar från styrelsen. 8.6Arbetsmarknadsstyrelseninstämmer i utredarens uppfatlning vad gäller juridiska personers ägande.Utredarens slutsats bör inte heller kunna utesluta ett ökat privat ägandeav skog. Krav har framförts från lantbrukare atl få förvärva skog från bl. Syftel är att skaffa kompletterande sysselsättning. Motivet kankomma att accentueras som en konsekvens av den planerade avregleringen avjordbruket. 8.7Plan- och bostadsverket:Utredningens förslag till fortsalt förbud för juridiska personers förvärv avlantbruksfastigheter är enligt Boverkei nödvändigt och lillslyrks därför. 8.12Statskontoret: Lagens syfte alt hindra juridiska personer atl förvärva 120 jordbruksfastigheterhar enligt utredaren varit effektivt och någon ändring Prop. 1990/91:155 i detta avseende föreslås inte. Detförslag till ny jordbrukspolitik som remissbehandlas i annan ordning kommerom del genomförs alt innebära en slor omställning av jordbruket. Det kan inleuteslutas atl t.ex. aktiebolagsformen kan vara en bra organisationsform ävenför jordbruket. Det kan också finnas skäl att låta skogsbolagen köpa upp sådanmark som av arronderingsskäl inle längre kan drivas som enskilda fastigheter.Del kan därför enligt vår uppfaltning vara lämpligt att pröva denna fräga pånytt då erfarenheler vunnits av en ny jordbrukspolitik. 8.14 Näringsfrihetsombudsmannen:Utredningen visar att jordförvärvs lagen beträffande skogsmark bidragit till att bevara ca hälften av denna mark i privat ägo." Därmed har skogsindustrin hindrats från förvärv. NO delar ulredningens slutsats atl en friare marknad skulle leda lill en ökad bolagisering av skogen. Virkesmarknadens struktur och funktionssätt medför dock att en sådan utveckling knappast är önskvärd från konkur renssynpunkt. Beträffandeåkermark konstaterar utredningen att det är osannolikt att juridiska personer inämnvärd omfattning skulle ha köpt sådan mark även om marknaden varil fri. Frånkonkurrenssynpunkl är det dock av vikt alt undanlag kan göras frånbolagsförbudet, utöver de möjligheter därtill som finns , för bönder somönskar gå samman i juridiska enheter för att därigenom tillskapa jordbruk sommöjliggör en integration med småskalig förädling av jordbruksprodukter och somockså framslår som tillräckligt slagkraftiga i konkurrensen medjordbrukskooperationen. Förbudetför juridiska personers förvärv bör också vara kvar, särskilt vad beträffar förvärvav skogsmark med hänsyn lill virkesmarknadens struktur. För förvärv avjordbruksmark bör dock undanlag från förvärvet kunna göras i syfte attstimulera småskalig förädlingsverksamhet av jordbruksprodukter och för alluppnå slagkraftiga enheter. 8.15 är kritisk till vissa slutsatser somdras vad gäller brukandet av kyrkans skogar. Nederst på s. 103 under avsnittet"Sammanfattning av analysen juridiska personers ägande" påstås attägargruppen "övriga", dvs. kyrka och kommun, skulle vara klart mindreaktiva i sill brukande än övriga ägargrupper. Detta måste, i vart fall såvittavser del kyrkliga skogsinnehavel, vara fel. I en rapport från lantmäteriverketden , egendomar, omfattning och avkastning år1986, konstateras det rakt motsatta. Den analys som där gjorls visar bl. "att det kyrkliga skogsbruket totalt visar belydligt högre nettoavkastningän , och i nivå med andra jämförelseföretag i samma storleksgruppersom de kyrkliga förvaltningarna". Beträffandehärefter utredningens rekommendationer i avsnitt V: 4, kan konstateras att båda alternativen till förändring av lagen innehåller ett fortsatt förbud för juridiska personer att förvärva lantbruksfastigheter. Med hänsyn till att utredningeninte innehåller några uppgifter om hur Prop. 1990/91; 155 detta förbud skullekomma att utformas är det enligt centralsslyrelsens Bilaga 2 uppfatlning förtidigt alt ta ställning i denna fråga. Centralstyrelsen vill dock i dettasammanhang peka på vad styrelsen anförde i sitt yttrande den 3 december 1986över den lidigare utredningen om översyn av jordförvärvslagen. Ds Jo 1986:5.Där framhölls bl. "att den knäsatta regeln om kompensationsmarksavståendevid förvärv åtminstone för kyrkans vidkommande förorsakat stora problem,som försinkat det angelägna strukturrationaliseringsarbetet av den kyrkligajorden". 8.16Konjunkturinstitutet: Utan enmer ingående analys av lagens grundläggande syften är det knappasl möjligt attbedöma skälen för att behålla bestämmelserna om juridiska personersförvärvsrätt. Ett motiv för sädan försiktighet i avregleringsarbetet kan varasvårigheten att överblicka de strukturförändringar i det svenska jordbruket,som blir följden av de nu föreslagna, omfattande ändringarna ijordbruksregleringen. Särskilt kan ändradestyrkeförhållanden mellan skilda ägarkaiegorier vara ett skäl för attbibehålla viss restriktivitet i förvärvsreglerna. 8.17Ledamötema , Torfgårdoch Lennstam: Vi kan tillstyrka utredningens förslag om fortsatt prövning avjuridiska personers förvärv av lantbruksfastigheter. Däremot anser vi, i likhetmed utredningen, att förvärvsprövningen helt skall upphöra för fysiskapersoner. Därigenom förstärks den enskilda äganderätten och utbudet avjordbruksfastigheter kan förväntas öka till gagn för jordbruksnäringen. 8.19Länsstyrelsen i ansluter sig till utredningens uppfattning ochanser att de nuvarande reglerna om juridiska personers förvärv ger en acceptabelflexibilitet och bör bestå. Om man skall kunna ha möjligheter att hållalandsbygden levande är någon form av bolagsspärr nödvändig. Enskilt ägande äratt föredra vad gäller både jordbmks- och skogsmark. 8.30Länsstyrelsen i delar helt utredningens slutsats om behovel av atlbehålla en lagsliftning avseende juridiska personers förvärv. Ett upphävandeskulle säkert leda till omfattande bolagsköp av skog i vårt län. 8.33Hushållningssällskapens förbunddelar utredarens uppfaltning om fortsatt förbud för juridiska personers förvärvav jordbruksfastigheter. Förbundet vill också i sammanhanget framhålla att storrestriktivitet bör gälla för överförande av jordbruksfastigheter till bolag. Deframtida konsekvenserna av ett sådant förfarande kan inte överblickas. 8.34Kooperativa förbundettillstyrker det alternativa förslaget i ulredningen som innebär att ijordförvärvslagstiftningen behålls enbart de nuvarande bestämmelserna omjuridiska personers rätt att förvärva fasligheter. Dessaskall dock anpassas till de regler som föreslås i promemorian Vissa Prop.1990/91; 155 ändringar i jordförvärvslagen Ds 1989:64, varom mera nedan. 8.35Landsorganisationen i : ,och redovisar i ett bifogatyttrande slor tveksamhet vad gäller förbudet för juridiska personer attförvärva fastigheter. LO delar denna tveksamhet. Ulredningen redovisaregentligen inget skäl för atl behälla denna del av jordförvärvslagen endastatt den inte tycks medföra någon större skada. 8.36Landstingsförbundet: Styrelsentillstyrker del alternativ till lagstiftning som innebär attbestämmelserna om juridiska personers förvärv bibehåUs . Reservationav ledamöterna : Styrelsen anser vidare attbestämmelserna om juridiska personers förvärv bör stramas upp. Efter densenaste förändringen av jordförvärvslagen, då juridiska personer på orten fickvisst företräde lill förvärv av fastighet, har en oroande utveckling kunnatkonstateras. Styrelsen anser därför att skogsbolag, domänverket och kyrkansförvärv bör stoppas. 8.37 : Enligt LRF bör en framlida jordför värvslagsliftning innehålla . Ettförbud för juridiska personer alt förvärva jord- och skogsmark. Undanlag färgöras för bolag i enlighet med förslagel till Vissa ändringar ijordförvärvslagen (Ds 1989:64) med de förändringar som LRF föreslagil i sittremissvar över denna. Förbudetmot juridiska personers förvärv kan motiveras av många skäl. Etl är att omjuridiska personer en gång förvärvat en fastighel har del visal sig att deninte kommer ut på marknaden igen. Vid en försäljning av aktier i ett bolag förvärvsprövasinte den nya ägaren enligt jordförvärvslagen. Ett inte ovanligt förhållande harvarit att mindre skogs- och träförädlingsföre-tag köpts av större. Självaverksamheten läggs ner medan skogen behålls och sköts av anställd personalvilken sällan bor på orten. Resultatet har blivit att ägandet koncentrerats ochglesbygdsboendet minskat. 8.38Småbrukare i Väst: stöder heltutredarens förslag att inle underlätta för juridiska personer alt köpa jord-och skogsbruk. 8.39Svenska arbetsgivareföreningen:Av de alternativ till ändring av lagen som ulredningen föreslår förordar SAFdel, som innebär att endast de nuvarande bestämmelserna om juridiska personersrätt att förvärva fastighet behålls. Eftersominte samma skattemässiga förutsättningar råder för juridiska och fysiskapersoner, förefaller del emellertid välbetänkt all tills vidare behällareglerna belräffande juridiska personers rätl all förvärva skogs-och jordbmksfastigheter. : Utredningen finner 123 inte anledning föreslåändringar då det gäller juridiska personers möjlighet Prop. 1990/91:155 atlförvärva mark. Analysen av denna fräga är utredningens svagaste Bilaga 2 punkl.Några hållbara skäl all behålla denna diskriminerande beslämmelse redovisasegentligen inte. Utredningen menar all aktiviteten i privatskogsbrukel numeraär god och att del därför med hänsyn till önskemål om ett aktivare skogsbrukinte finns anledning underlätta en överföring av privat skogsmark till storskogsbmkel.Vi delar denna bedömning atl aktiviteten i privatskogsbrukel är god. Samlidigtär det ingen tvekan om all de svenska skogsbolagens skogsförvallning är mycketansvarsfull, långsiktig och kompetent, med en hög intensitet i såväl skogsvårdsom avverkning och med hänsyn till naturvård och andra intressen. Uppenbarligenfinns fortfarande kvar en gammaldags misstro och felaktig rädsla för attskogsbolag köper upp mark, skövlar skog och utarmar landsbygden av kortsiktigaintressen. Dessa uppfattningar och politiska stämningar är naturligtvis heltobefogade och i grunden osakliga. Såsom sagts ovan är skogsindustrin, liksomSverige i övrigt, beroende av all alla skogar brukas så att de långsiktigt geren hög och värdefull avkastning. Samtidigtär det vår uppfattning alt även om det skulle bli möjligt förskogsindustriföretagen atl öka sitt skogsmarksinnehav så torde effeklen avdenna möjlighet bli marginell. Den nuvarande fördelningen mellan olika ägarkaiegorierkommer i huvudsak att bestå. Bolagen vill köpa skogsägarnas virke, inte derasmark. Bolagens investeringar kommer alltid i första hand all riktas framåt motalltmer vidareförädlade produkter och nya marknader. Däremotfinns stort inlresse hos skogsbolagen att genom omarronderingar, ägobyten ochtillköp till befintliga marker förbättra ägofigurer som är så olämpligtutformade att de motverkar ett aktivt och rationellt skogsbruk. Inom deltafält finns utrymme för stora förenklingar. Nuvarande kompensationsbestämmelsertillämpas på olika sätt av lantbruksnämnderna. Flera orimligheter kanredovisas och rältslägel är oklart. En enkel och helt nödvändigförstahandsåtgärd måsle därför vara att nu införa smidigare och liberalarebestämmelser för skogsägande och skogsförädlande juridiska personersskogsförvärv av struklurskäl. Skogsindustriernasgmnduppfatlning är emellertid att förbudet för skogsägande och skogsförädlandebolags förvärv av skogsmark nu bör avvecklas. 8.43Svenska sparbanksföreningen: I valet mellan de i rapporten presente rade två reformallernativen är mest positiv lill del förslag, enligt vilket av den nuvarande lagstiftningen behålls endast be stämmelser om juridiska personers rätt atl förvärva jordbruksfastigheter. Ur jordbrukets synvinkel kan det, i varje fall för glesbygderna, vara bra om nya ägarkaiegorier lill jordbruksmark kan förekomma. Delta kan långsik tigt hålla uppe priserna på jordbruksfastigheter och underlätta den om ställning som är förestående för jordbruket. Etl arrenderat eller leasat jordbmksföretag är mindre kapilalkrävande och binder inte upp så stora ekonomiska resurser. Det är även önskvärt alt jordförvärvslagsliftningen harmoniserar med 124 de nya skattereglerna, varförjuridiskapersoner bör kunna köpa jordbruks- Prop. 1990/91; 155 mark. Aktiebolagsförvärv av jordbruksfastigheter bör dock alltid prövas av lantbruksnämndenenligt bestämda kriterier i lagen. Del bör härvid eftersträvas atl det redanstora instilulionerande markägandet inle skall öka. En lanlbmkares övergångfrån enskild firma eller handelsbolag till aktiebolag för sin verksamhel, däraktiebolaget köper fasligheten, bör däremol underlättas. Aktie i aktiebolag,som äger jordbruksfastigheter, bör registreras hos lantbruksnämnden ochförsäljning eller ändrade majoritetsförhållanden bör anmälas tilllantbruksnämnden. Delkan även tänkas, all lantbrukets organisationer i kollektiv samverkan ägerjordbruksmark, vilkel skulle innebära, alt jordbrukarna skulle bilda en s.k.jordfond eller motsvarande lill vilken jordbrukarna kunde sälja sin mark med l.ex.en återköpsklausul. Om man i lagsliflningen ger utrymme för dylika operatörerpå lanlbruksmarknaden, anlingen de är ägda av jordbrukare eller är privalaförelag, bör emellertid staten uppställa bestämda regler för dessa. Förelag sompå sädan basis bedriver sale-and-lease-back-affärer med jordbruksmark bör ha lanlbruksstyrelsenslillslånd innan de kan starta sin verksamhel. 8.44Sveriges jordbruksarrendatorersförbund: måste även förbud för juridiska personers förvärv avjordbruksfastighet behållas. 8.45Sveriges jordägareförbund: Videlar utredningens uppfattning, all del rent samhällsekonomiskt finns föga attinvända mot alt jordförvärvslagens bestämmelser om juridiska personer blirkvar. Vi anser dessutom, all det är ur samhällsekonomiska synpunkter mycketpositivt alt man genom ell omfallande privat ägande av skogsmark säkerställeren mångfald i skogsbruksmetoder, virkesförräd m. m. som ger ökad riskspridningoch flexibilitet . Härlill kommer, atl det även ur naturvårdssynpunklär mycket angelägel alt säkerställa en mångfald och variation i förvaltningenav skogsmarken. Videlar utredningens uppfattning, atl förbudel för juridiska personers förvärvskall vara kvar . 8.46Sveriges skogsägareföreningarsriksförbund: anser all jordförvärvslagen bör innehålla ettprincipförbud för juridiska personers förvärv av jordbruksfastigheter . 8.47Sågverkens råvaruförening: Denenda punkl enligt utredarna där lagen entydigt visat sig vara effeklivgäller hindren för juridiska personer all köpa skogsmark. ärav samma uppfaltning. De förhoppningar många bygdesågar ställde är 1987 på denreviderade lagstiftningen har visal sig komma på skam i och med forlsatla slorasvårigheler all fä förvärvstillslånd för juridiska personer/bygdesägar. Närdel i den näringspolitiska debatten gäller argumenteringen för resp. emotjuridiska personersskogsmarksförvärv hämtas erfarenheterna frän de stora börsno- 125 Dessahar visserligen historiskt till stor del byggts upp Prop. genom successiva uppköp avmindre skogsindustribolag med tillhörande Bilaga 2 skog, men detta mönstergäller knappast längre. Tvärtom, de fall under senaste somfinns på uppköpta eller nedlagda sågverk med tillhörande skogsmark harinneburit, all sågverksägarfamiljen behållit skogen, medan industrinsålts av eller lagts ned. Råvaruföreningentror, att goda möjligheter för de privatägda, mindre/ medelstora köpsägverkenalt köpa skogsfastigheter är av betydelse för bygdernas utveckling. Köpsägarna,vilka endast tar någon procent av sitt råvarubehov ur egen skog, spelar enavgörande roll för skogsnäringens ekonomi och för sysselsättningen iskogsbygderna. Dessa sågverk är ekonomiskt extra sårbara på grund av siltutsatta råvaruläge. En viss andel egen skog skapar för denna förelagskategorinödvändig stabilitet: Detger rävarutrygghet särskill vid säsongstarten vilkel ger en lugnarevirkesmarknad och minskar behovet av limmerlagring över sommaren. Bevattnatsommartimmer drar ränlor och hanteringskostnader, kan påverka miljön negativtoch leder lill virkesskador. Detskapar en bas för en kompetent skogsavdelning, som kan erbjuda skogsvärd ochavverkningsservice lill del allt mindre självverksamma privatskogsbrukel. Vissegen råvara ger trygghet inför de satsningar på ökad vidareförädling avträvarorna som många slår inför, vilket höjer sysselsättningsgraden kraftigt iskogsbygderna. Etlvisst skogsmarksinnehav ger möjlighet lill bäitre kredilvärdighel inför deframtidssatsningar som träindustrin går mot. Råvaruföreningensuppfattning är, all hög skogsvårds- och avverkningsinlensitet ger önskvärdlokal sysselsättning.