prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Därigenom kan hänsyn tas till attupplåningsbesluten imder ett visst år påverkar utgifteraa även under konunandebudgetån Metoden innebär dock att kostnaderaa inte på ett enkelt sätt kanrelateras till utgifteraa för stetsskulden ett enskilt ån I stället bördifferensen mellan kostnaderaa för den faktiska upplåningen och kostnaderaaför riktmärkesportföljen studeras. Strävan är att kostnaderaa för den faktiskaskulden skall vara lägre än kostnaderaa för riktmärkesportföljen. I följande tebell presenteras en del av denresultetanalys som har redovisat till regeringen. 1990/91:100 Den faktiska statsskuldens kostnader och en riktmärkesportfSs kostnader .. ~. underbudgetåren 1986/87-1989/90 "" Upplåning i svenska kronor Penning- och obligationsmarknad Hushållsmarknad Total upplåning i svenska kronor Riktmärkesportföljen i svenska kronor Upplåning i utländsk valuta Lån i utländsk valuta Riktmärkesportföljen i utländsk valuta Här skall endast ges några sunmiariska kommenterertill den presenterade sammanfettningen av resultetanalys avstets-upplåningen. Upplåningen i svenska kronor har genomsnittligtvarit något billigare än upplåning enligt den definierade riktmärkesportföljen,vilken enbart innehåller penning- och obligationsmarknadsinstmment. Awikelsemaberor framförallt på de faktiska kostnaderaa för hushållsupplåningen och vissövrig upplåning vid sidan av penning- och obligationsmarknaden. Av ett mer deteljerat material framgår attupplåning via allemansspar och sparobligationer varit förhållandevis kostsam.Reglema för denna upplåning har i stor utsträckning styrts av önskemålet attfrämja hushållens sparande. Riksgäldskontont beräknar att stoten underbudgetåren 1986/871988/89 hade kunnat spara om upplåningengenom allemansspar genomförts pä annat sätt. Från bestämmerriksgäldskontoret själv räntan på allemansspan Denna förändring skapartillsammans med det öveigripande målet om en kostnadseffektiv förvaltning avstotsskulden fömtsättningar för att allemansspar fortsättningsvis skall kunnautgöra en upplåningsform som är både kostnadseffektiv för riksgäldskontoretoch attraktiv för hushållen. Kostnaderaa för riksgäldskontoiretspremieobligationsskuld har under budgetåren 1988/89 och 1989/90 varit låga.Detto har delvis sin grund i förändrade skatteregler som har medfört attkurserna på premieobligationer har fellit kraftigt. Genom att orealiseradeförändringar i marknadsvärdet ingår i kostnadsberäkningaraa med den valdametoden för utvärdering, bidrar detto storkt till en låg uppmätt kostnad förupplåning via premieobligationen Den övriga upplåningen, ej särredovisad i tabellen,har bidragit till låga kostnader av orsaker som står utom riksgäldskontoretskontroll. En del av den övriga upplåningen består nämligen av inlåning frånmyndigheter som enligt förfettningsföreskrifter löper med icke marknadsmässigränta. Sammanfettningsvisförklaras således awikelseraa mellan kostnaderaa förskulden i svenska kronor och motsvarande riktmärkesportfölj i stor utsträckningav faktorer som har liten kontroll öven Av tabellen framgår att upplåningen i utländskvaluto genomsnitUigt har lett till betydligt lägre kostnader än vad som hadeföljt av upplåning enligt motsvarande riktmärkesportfolj. För budgetåren1986/87 och 1987/88 är skilhiaderaa väsentiiga. Även för budgetåren 1988/89 och1989/90 har den fektiska upplåningen skett till lägre kostnader än upplåningenligt riktmärkesportföljen, men skillnaden är mindre. Degoda resultoten för valutaupplåningen förklaras av att den faktiska skuldenssanunansättning har avvikit relativt kraftigt från riktmärkes-portföljens.Awikelseraa har i genomsnitt varit väl valda. Bl.a. genom en överrepresentationav upplåning i amerikanska dollar kunde kostnaderna för den faktiska skuldenhållas på en nivå som under budgetåren 1986/87 och 1987/88 var hela treprocentenheter lägre än kostnaderaa för riktmärkesportföljen. Besparingenmöjliggjordes således bl.a. genom en förhållandevis hög risknivå, i tidigareangiven bemärkelse, i valutaskulden. har somnämnts numera beslutot om riktlinjer för förvaltningen av valutoskulden sominnebär att valuta-riskeraa begränsas. Utlandslånenormen är överordnad målet att minimerakostnaderaa för statsskulden. Syftet med är att bidra till attförtroendet för kronans värde upprätthålls. Detta fräriijar de grundläggandeekonomiskpolitiska målen. Värdet härav är i praktiken omöjligt attkvantifiera. De direkta statsfinansiella kostnaderaa för att upprätthällanormen kan däremot uppskattas, åtminstone under snävt givna fömtsättninganRiksgäldskontoret har i sin fördjupade anslagsframställning angett attupplåningskostnaderaa genom tillämpningen av utlandslånenormen, som inneburitatt valutaskulden har amorterats vid valutainfiöden, har varit sammanlagt ca 2miljarder kronor högre under budgetåren 1986/871989/90 än om ingen amorteringhade skett på valutaskulden under dessa än 1990/91: Bil. Min bedömning: har lagt fast attden övergripande målsättningen för upplåning och förvaltning av statsskuldenskall vara att minimera kostnaderaa för statens upplåning. Upplåningsverksamhetens resultet bör tills vidareutvärderas genom att den faktiska skuldens kostnader jämförs med en riktmärkesportföljskostnader. Målsättningen bör vara att kostnaderaa för den faktiska skulden ärlägre än kostnaderaa för riktmärkesportföljen, sett över en längre tidsperiod. Skälen för min bedömning: har genombehandlingen av prop. 1990/91:29 lagt fäst vissa riktlinjer för riksgäldskontoretsupplåningsverksamhet. Jag anser för min del att det inte nu föreligger något behov att från regeringenssida ytterligare precisera dessa riktlinjen Riks- Prop. 1990/91:1(X)gäldskontoret bör, med utgångsi)unkt i riktlinjeraa, avgöra hur upplå- Bil.9 ningsverksamheten skall bedrivas, vad gäller val av låneinstmment ete., såatt kostnaderaa för statsskulden minimeras. Utgifteraa för statsskulden utgjorde för budgetåret1989/90 av de totala utgiftema pä stotsbudgtsten. Det är av stor viktatt styrningen och utvärderingen av stotens upplåning är ändamålsenlig ochvälawägd. För min del anser jag att det beslut om riktlinjer fÖrsammansättningen av valutaskulden, med avseende på skuldens valutofördelningoch ränte-bindningstid, som styrelse har togit ger entillfredsställande ram för förvaltningen av valutaskulden. En liknandestyrning tillämpas på försök för upplåningen i svenska kronon Det är enligt minuppfettning väsentligt att denna styrning ges en fäst form. Jag avser därförföreslå regeringen att i regleringsbrev för /92 anmodariksgäldskontoret att verka för att styrningsformen förankras genom ettstyrelsebeslut om riktlinjema för förvaltningen av skulden i svenska krononÄven för upplåningen i svenska kronor bör enligt min uppfettning risken för atten uppgång i marknadsräntoraa snabbt slår igenom på ränteutgifteraa förstotsskulden kontrolleras genom att en nedre gräns för skuldens genomsnitUigaräntebindningstid fastställs. Den modell för utvärdering av stotens upplåning somriksgäldskontoret använt i sin resultotanalys, nämligen att mäto den faktiskaskuldens kostnader mot kostnaderaa för en riktmärkesportfolj vars egenskaperfestställts av styrelse, ger goda fömtsättmngar föruppföljning av upplåningsverksamheten. Val av räntebindningstider, upplåningsinstramentoch valutasanunansättning i valutaskulden kan utvärderas i efterhand. Enligtmin meidng bör därför i regleringsbrev för budgetåret1991/92 åläggas att tills vidare i dess resultatredovisningar presentera enjämfiiirelse mellan kostnaderaa för den faktiska skulden och för enriktmäikesportfölj. Eftersom utvärderingsmodellen har utvecklats ochytterligare preciseringar behöver göras, bör det inte i detalj anges hurresultatredovisningen skall ske. Vad gäller resultatmål för upplåningsverksamhetenligger det i sakens natur att, med den styrningsform som här diskuterats, enmålsättning blir att kostnaderaa för den faktiska iiipplåningen skall varalägre än kostnaderaa för upplåning enligt en riktmärkesportfolj. Det är dockinte enkelt att precisera detta krav. Enskilda perioder kanupplåningskostnaderaa överstiga den av riktmärkesportfiiljen givnajämförelsenormen utan att detta betyder att upplåningen genomförts på ettoskickligt sätt; en förvaltore kan inte förväntas uppnå bättre resultot än ettmarknadsindex imder varje enskild tidsperiod. Jag anser därför att det tillsvidare är tillräckligt att kräva att skall redovisajämförelser av upplåningskostnaderaa med den ovan nämnda inriktningen. Fråganhumvida ett specificerat resultotmål sicall ställas upp av regeringen böranstå . Kravet på resultatredovisning ger i sig enstark styreffekt, vilken kan förstärka genom att sätto uppintema resultotmål för upplåningst'erksamheten. Ioch med att det inte tidigare fimnits preciserade riktlinjer för förvalt- ningenav statsskulden är en renodlad utvärdering av förvaltningen inte Prop.1990/91:100 möjlig att göra för de gångna åren. Fömtsättningaraa förutvärderingar Bil. 9 förbättras nu väsentligt dels genom att harfestställt att det öveiTgripande målet för statsskuldsförvaltningen är attminimera kostnaderaa för statsskulden, dels genom att en metod för utvärderinghar utarbetats vilken är kopplad till de övergripande ramar för förvaltningenav statsskulden som styrelse beslutar om. De i föregåendeavsnitt nämnda svårigheteraa att utvärdera förvaltningen av skulden i svenskakronor, som härrörde från att inflytande över villkoren förhushållsupplåning och viss övrig upplåning har varit förhållandevis begränsat,kommer härigenom att elimineras eller åtminstone avsevärt begränsas. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att te del av vad jag har anfört om styrningen ochuppföljningen av de totala kostnaderaa för statsskulden. 1989/90 Utgift 62 070 000' 1990/91 Anslag 67 792 000* 1991/92 Förslag 70 043 000 ' Inkl. anslaget : Systemutveckling m.m.För /92 föreslås dels att det anslaget skall uppiiöra, dels attvissa kostnader för garantiverksamhet, som budgetåren1989/90 och 1990/91 belastar anslaget for förvaltningskostnader, i ställetskall belasta anslaget : Garantiverksamhet. Riksgäldskontoretyrkar att anslagskonstruktionen for skall ändras på så sättatt -anslaget D5. Riksgäldskontoret:Systemutveckling m.m. slopas och attmotsvarande medel i stället anvisas under anslaget Dl. -löner och andraförvaltningskostnader för garantiverksamheten fortsättningsvisinte belastar anslaget Dl. : FörvaltningskostnadenUtgifteraa föreslås i stället belasta D3. Anslaget för systemutveckling uppgår för budgetåret1990/91 till . Utgifter för löner och andra förvaltningskostnaderför garantiverksamheten beräknas till . redovisar en resursplan enligtvilken den totala arbetsstyrkan (antel årsarbetskrafter) minskar från 162 /91 till 159 för /94. För verksamheter somfinansieras via avgifter planeras en ökning av arbetsstyrkan med fyra personenDen planerade minskningen av personal som finansieras via anslagetför förvaltningskostnader är således sju personen möjliggörsav rationaliseringsvinster från en förändring av organisationen somriksgäldskontoret avser göra med stöd av en beslutad ändring i dessinstruktion samt av övergången till kontobaserad upplåning. På vissa delområdenfömtsätts dock en ökning av personal-insatseraa, bl.a. vad gälleranal3'sarbete. Riksgäldskontoretbedömer att ett genomförande av ett huvudförslag, som innebär en real minskningav förvaltningskostnaderaa över treårsperioden, inte är möjligt attklara om angelägna reformer av verksamheten skall kunna genomföras.Riksgäldskontorets reformförslag består dels i en förbättring av de ekonomiskainformationssystemen, dels en satsning på att öka flexibilittiten iADB-användningen. För att möjliggöra en utvecklad analys och styrning avupplåningsverksamheten anser det vara nödvändigt attförbättra redovisnings-och analyssystemen. För detto Ij-ävs resurser både förutökad personal och för utbyggnad och utveckling på systemsidan. Dessutom krävsresurser för inköp av hårdvara som medger en övergång till en mer flexibeldatomiljö på . Siksgäldskontorets förslag iimebär en realökning av förvaltningskostnaderaa, inkl. kostnaderaa för systemutveckling somhittills har täckts av anslaget : Systemutveckling m.m., medi genomsnitt . 1990/91:100 Bil. Mitt förslag: Till Riksgäldskontoret:Förvaltningskostnader anvisas för /92 ett ramanslag på . Budgetram: Budgetramen för perioden /921993/94har beräknats till . Skälenför mitt förslag: Rilsgäldskontorets förslag om förändrad konstmktion avanslaget bör enligt min mening genomföras. måste i sinverksamhet arbeto aktivt med utveckling av /VDB. Utgifter för systemutvecklingoch kapitolutgifter fÖr investeringar i datautrastning kan förväntos \'araförhållandevis stobila över åren. bör ha möjlighet attlöpande överväga humvida verksamheten kan bedrivas mest effektivt genomytterligare systeminvesteringar som finansieras gtjnom att andraförvaltningskostnader minskas. och regeringens styrning avförvaltningskostnaderaa bör därför normalt avse kostnaderaa inkl. de förverksamheten nödvändiga ADB-kostnaderaa. Jag anser att även förslaget om förändradfinansiering av löner och övriga förvaltningskostnader i garantiverksamhetenbör genomföras. Genom ställningstogande till prop. 1990/91:29festslogs att en utgångspunkt för den statliga ganmtigivningen skall vara attkostnader för verksamheten skall finansieras genom avgiften Löner och ochövriga förvaltningskostnader för garantiverksamhet bördärför finansieras på anslagetRiksgäldskontoret: Garantiverksamhet. De reformer som föreslagit ärenligt min uppfettning Bil. En fömtsättning för en förbättradmålstyrning av upplåningsverksamhet är attredovisningssystem och andra system för ekonomisk information är av sådankaraktär att man med en rimlig arbetsinsats kan få erforderligt underlag föranalyser och ställningstaganden i frågor som sammanhänger med låneportföljenssammansättning. Detta är väsentligt för den dagliga verksamheten inomriksgäldskontoret, for en regelbunden rapportering till riksgäldskontoretsstyrelse och för redovisningen av resultatanalys till regeringen. De nuvarandesystemen för ekonoinisk information fyller inte dessa krav och resurser inåstetillföras för att förbättra situationen. Även ADB-miljön behöver förbättras.Riksgäldskontoret föreslår att vissa investeringar genomförs för att skapa enmer flexibel datorlösning, så att det nuvarande förhållandevis starka beroendetav en enda leverantör kan minskas. Mot bakgmnd av storleken på de lån somriksgäldskontoret förvaltar anser jag att en sådan utveckling är nödvändig. Vad gäller resursbehov för verksamheten är jag dockinte beredd att föreslå de reala resursökningar som begän Deav föreslagna reformema bör kunna genomföras inom enoförändrad real resursram för förvaltningskostnaderaa (inkl. kostnader försystemutveckling m.m.). Detta motsvarar en anslagsnivå på /92. För de två följande budgetåren bör utgångspunkten vara enoförändrad real nivå på förvaltningskostnaderaa varför budgetramen förtreårsperioden har beräknats till . Därmed krävs ytterligarerationaliseringar för att uppnå besparingar pågenomsnittligt , jämfört med vad föreslagit. Det ankommerpå att avgöra hur dessa rationaliseringar skall genomföras. En försöksverksamhet med förändradfinansieringsmodell för investeringar i viss ADB- och kommunikationsutmstninginitierades /92. ingår i försöksverksamheten.För investeringar i ADB-utmstning beräknas för budgetåret1991/92 ta upp lån i på 1,45 milj.kr. Jaghemställer att regeringen föreslår att till : Förvaltningskostnader /92 anvisa ett ramanslag på . : Kostnader för upplåning och Prop. 1989/90 Utgift 519 329 000 1990/91 Anslag 680 000 000 1991/92 Föralag 611040 000 Anslagetavser andra kostnader f 5r upplåning och låneförvaltning än finansiellautgifter och egna förvaltningskostnaden Anslaget belastashuvudsakligen med kostnader för inköp av exteraa tjänster för upplåning ochlåneförvaltning. För /92 föreslås den förändringen att anslagetfortsättningsvis belastas med exteraa kostnader för marknadsföring avalleinanss])arkonton. Riksgäldskontoretredovisar i den fördjupade anslagsframställningen utvecklingen av kostnaderaaför upplåning och låneförvaltning inkl. vissa förvaltningskostnader förupplåningsverksamheten. Kostnaderaa har utvecklats på följande vis underbudgetåren 1986/871989/90. Kostnader för upplåning och låneförvaltning budgetåren 1986/87-1989/90 Upplåning i svenska kronor Upplåning i utländsk valuta Den största delen av nedgångem i upplåningskostnaderaaförklaras av att bmttoupplåningen i utländska valutor har minskat kraftigtunder perioden. Minskningen av upplåningen i utländsk valuta är en följd avtillämpningen av utlandslånenoraien. Denna del av nedgången i upplåningskostnaderaakan därmed inte hänföras till åtgärder som på egen handkontrolleran Kostnaderaa har dock minskat även genom åtgärdersom beslutats av . Valöreraa på premieobligationer har höjtsfrån 200 till , och vinstplaneraa har förändrats så att färre vinsterbetalas ut. Därigenom har provisioner för försäljning och vinstutbetalningkunnat minskas. beräknar besparingen vad avser försäljningsprovisionertUl sammanlagt 120 milj.kr. t.o.m. /90. Förvinstutbetalningsprovisioner uppgår besparingen till ca 70 milj.kr. Provisioneraa för inlösen av premieobligationer hardäremot ökat. beror på att innehavaraa av premieobligationer inte längreges möjlighet att byta dessa till nyemitterade premieobligationer när deurspmngliga premieobligationeraa förfellen Förändringen har genomförts bl.a.för att möjliggöra att nyemissioner av premieobligationer sker vid annantidpunkt än då utelöpande premieobli- gationerförfeller till inlösen. Därmed erhålles en ökad flexibilitet i Prop.1990/91:100 upplåningen, vilket ger möjlighet till lägre totalaupplåningskostnaden Bil. 9 Utgifteraa för inlösenprovisioner ökar dock pågrund av att bankeraas hantering vid inlösen blir mer omfettande. /90, då premieobligationslän med en volym av 11,8 miljarderkronor löstes in, medförde detto en utgiftsökning på ca 60 milj. kr. har vidare utvecklat ett nyttupplåningsinstrament. Riksgäldskonto, under de två senaste budgetåren.Riksgäldskonto är en kontobaserad låneform, riktod framförallt till hushållen,vilken avses ersätto upplåning genom sparobligationen har iden till regeringen inlämnade resultotanalysen bedömt att upplåning genomRiksgäldskonto kan reducera kostnadema för provisioner m.m. med 3 milj. kr. perupplånad miljard kronor, jämfört med den traditionella upplåningen genomsparobligationen För /92 har riksgäldskontoretberäknat anslagsbehovet för anslaget : Kostnader för upplåningoch låneförvaltning till , vilket är en ininskning jämfört medanslaget för /91 med knappt 69 milj. kr. För /90var utfellet betydligt lägre än anslaget /91 och det föreslagnaanslaget /92. Detta förklaras av den ringa omfettningen på upplåningeni utiändsk valuta /90. I det underlag som ligger till gmnd föranslagsframställningar antar att förfellande lån i uUändsk valutoskall refmansieras så att valutaskulden förblir oförändrad. När detto intesker, såsom /90, minskar anslagsbelastningen, eftersomvalutaupplåning är förenad med förhållandevis höga provisionskostnaden Den föreslagna minskningen av anslagsbehovet på 69milj. mellan budgetåren 1990/91 och 1991/92 beror till viss del på minskadeprovisioner för vinstutbetalning och inlösen av premieobligationen Vidareberäknas provisioneraa för sparobligationer/Riksgäldskonto och allemanssparminska. Riksgäldskontoretredovisar även bedömningar av anslagsbehovet för budgetåren 1992/93 och1993/94. /93 bedöms utgifteraa bli 532 milj, kr. och /94ytteriigare något lägre, 521 milj. kr. Minskningen från nivån /92förklaras huvudsakligen av minskade provisioner för inlösen avpremieobligationer genom att inga premie-obligationslån förfeller /93och 1993/94. 1990/91:100 Bil. Mitt förslag: Till : Kostnaderförupplåning och låneförvaltning anvisas för /92 ett förslagsanslagpå . -Styraingen av kostnadema förriksgäldskontorets upplåningsverksamhet bör inte inriktos specifikt på de kostnadersom belastar detta anslag, utan i stället på de totala kostnaderaa förupplåningen. Informationen om de kostnader som belastar anslaget bör dockförbättras. -bör te överansvaret för marknadsföring av allemanssparkonton per . Skälen för mitt förslag och min bedömning:Riksgäldskontoret har beräknat anslagsbehovet till . /92 under vissa av angivna fömtsättningan Jagföreslår att detta belopp anvisas på anslaget. ansvarar spardelegationen bl.a. förannonsering och annan marknadsföring av allemanssparkonton. Dessa utgör enväsentlig upplåningsform för . Kontoret bestämmer sedan den 1juli 1989 räntan på allemanssparkonton. Det är därför enligt min meningändamålsenligt att svarar för annonsering ochannan marknadsföring av allemanssparkonton. Jag föreslår i ett annat avsnittatt spardelegationens veiksamhet skall upphöra den 30 juni 1991.Riksgäldskontoret bör därför svara för marknadsföring av allemanssparkontonfno.m. De erforderliga medlen för marknadsföringen bör görastillgängliga genom omdisponeringar av totalamarknadsförijigskostnaden Jag föreslår därför inga ytterligare anslagsmedel medanledning av denna nya uppgift. I det inledande avsnittet om de totala kostnaderaaför statens skuld påpekade jag att belastningen på detta anslag inte äroberoende av belastningen på anslaget för räntor på statsskulden. Dettasammanhänger med att fördelningen mellan räntekostnader och andra kostnader,såsom provisionskostnader, varierar mellan olika låneinstmment. För viss upplåningpå utländsk marknad gäller dessutom att provisionskostnadema, som kan vara avbetydande storlek, de fecto utgör en finansiell utgift. De förmedlande bankeraasätter nämligen räntesatsen förhållandevis lågt och säljer sedan lånet tillunderkurs, Dessa fektorer gör det nödvändigt att vid styrning avupplåningsbeslut och vid resultatanalys i efterhand beakta de totalakostnaderaa för upplåningen sammantagna, snarare än att se på kostnaderaa underresp. anslag för sig. Belastningen på anslaget är svår att fömtsäga. Dentotala upplåningsvolymen påverkas direkt av utfellet på statsbudgeten och ärdärför inte känd på förhand. Fördelningen av upplåningen på de olikaupplåningsin-stmmenten är inte heller given. Visserligen erfordras en hög gradav stobiliteti emissionsverksamhet, framför allt för att Prop.1990/91:100 upprätthålla marknaden för de olika låneformeraa. Inom dennarestriktion Bil. 9 finns ändå betydande möjligheter att inrikto nyupplåningenmot de marknader som förväntas erbjuda de lägsto totola upplåningskostnaderaa.På så vis påverkas belastningen på anslaget av utvecklingen på marknaden. Omriksobligationer är den mest effektiva upplåningsformen vid ett visstbeslutstillfälle, uppkommer bara en mycket begränsad belastning på anslaget. stället premieobligationer är den mest kostnadseffektiva upplåningsformen,uppkommer en betydande belastning i form av kostnader för provisioner,marknadsföring och distribution. På grund av de nämnda fåktorema anser jag att någotresultotmål eller resultotkrav inte bör tillämpas separat för detto anslag.Resultotstymingen bör avse de totola kostnaderaa för upplåningen. Det ärdäremot angeläget att vidareutveckla redovisningen av kostnaderaa underanslaget. har i samband med den fördjupadeanslagsframställmngen påbörjat en utveckling som innebär att utgifteraa förresp. upplåningsinstrament relateras till storleken på de emitterade lånen ochden utestående lånestocken m.m. Denna typ av infonnation är nödvändig för attutvärdera rationaliseringsförslag som innebär en väsentlig förändring avverksamheten. Ett aktuellt exempel är det ovan nämnda låneinstmmentetRiksgäldskonto. Det medför initialt en viss ökning av egnaförvaltningskostnader som (de exteraa) kostnaderaa för upplåning ochlåneförvaltning kan minskas avsevärt. Bl.a. i syfte att underlätto analys av framtidaförändringar i upplånings-verksamhetens uppläggning är det således önskvärt attinformationen om sammansättningen av kostnaderaa för upplåning ochlåneförvaltning ytterligare förbättras. De skärpto kraven på informationen börtillämpas för resultotredovisningen avseende upplåningen fno.m.