prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Även saluhållande och ulhyrning får anses vara sådana åtgärder.Denna informationsskyldighet skall kunna preciseras genom icke straffsanktioneradeföreskrifter från arbetarskyddsslyrelsen och skall kunna ligga till grund förförelägganden i enskilda fall från en lillsynsmyndighel. Tillämpningav den nya bestämmelsen om produktinformation vid marknadsföring kan bliaktuell när det gäller elt myckel stort antal lyper av tekniska anordningar bl.a.i fråga om redovisning av buller, vibrationer, hållfasthet ochtemperaturförhållanden. 9 §Den som tillverkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller molverka atl ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Vadsom sägs i 8 § andra stycket om produktinformation och infonnation 137 vidmarknadsföring skall gälla även ifråga om ämnen som kan föranleda Prop.1990/91:140 ohälsa eller olycksfall. Ändringarnai förslå slyckel är av rent språklig natur. Enligtandra stycket skall vad som sagts under 8 § belräffande tekniska anordningargälla även i fråga om ämnen. Någon skillnad i sak i fråga om ansvaret förleverantörer av tekniska anordningar respektive farliga ämnen avses inte. Närdet gäller farliga ämnen kan som tänkbara uppgifter som behöver redovisas vidmarknadsföring nämnas halten av respirabelt fibermaterial, kvartshallen i olikabyggmaterial och halten organiskt lösningsmedel i vissa produkter. 10 §Den som överlåter eller upplåter en förpackad produkt skall se till all förpackningen inle innebär risk för ohälsa eller olycksfall. Genomdenna nya beslämmelse slås uttryckligen fasl att del i leverantörers ansvaringår atl se till att förpackningar inle innebär risk från skyddssynpunkt. Förförpackningar som används vid transport av farligt gods gäller lagen (1982:821)om transport av farligt gods och de föreskrifter som meddelats med stöd av denlagen. 11 §Den som installerar en teknisk anordning skall se lill att behövliga skyddsanordningar sätts upp och all i övrigl erforderliga skyddsåtgärder vidias. Paragrafenmotsvarar med mindre språkliga justeringar lidigare 10 §. 12 §17 kap. 8 och 9 §§ Jöresknvs om skyddsansvar i vissa fall för den som råder över etl arbetsställe eller upplåter en lokal, etl markområde eller ell utrymme underjord för arbete eller som personalulrymme. Dettaär en följdändring lill vissa föreslagna ändringar i 7 kap. 9 § i lagen. Genomdessa ändringar föreslås yrkesinspektionen få möjlighet dels att meddela förbudmol upplåtelse även beträffande ell utrymme underjord, dels all meddela föreläggandeom undersökning av skyddsförhållanden mol den som upplåter en lokal, ellmarkområde eller ett utrymme under jord för arbete eller som personalulrymme. 13 §Den som låler utföra byggnads- eller anläggningsarbete skall vid projekteringen se till att arbetsmiljösynpunkler, avseende såväl byggskedet som del framtida brukandet, beaktas och alt olika delar av projekteringen samordnas. Den som tillverkar monteringsfärdiga byggnader eller anlägg ningar skall på samma säll se lill an arbetsmiljösynpunkler beakias vid projekteringen. Ävenarkitekter, konstruktörer och andra som medverkar vid projekteringen, skallInom ramen för sina uppdrag se till an arbetsmiljösynpunkter beaktas. Projekteringär del siadium i byggprocessen då del bestäms hur byggnaden 138 elleranläggningen skall se ut. Den omfattar allt från de första skissartade Prop.1990/91: 140 lösningarna till de slutliga ritningarna där varje detalj finnsmed. Genomdenna nya beslämmelse införs ett särskill arbetsmiljöansvar för personer sombestämmer om eller påverkar projekteringen. Som framgår av avsnitt 6.1 i denallmänna motiveringen är det svårt all åsladkomma en god arbetsmiljö om maninte planerar för en sådan redan då projekteringen sker. Del ansvar somnormall vilar på arbetsgivaren räcker inte till när det gäller arbetsplatserdär denne inte disponerar över utformningen. Byggnadär ett i byggsammanhang ganska väl definierat begrepp. En byggnad är envaraktig konstruktion av tak och vanligen även väggar som slår på mark eller ärplacerad helt eller delvis under mark och är så slor atl människor kanuppehålla sig i den. Även konstruktioner som genom sin storlek och form gersamma visuella intryck som hus har ansetts vara byggnader även om de saknarutrymmen för människor att uppehålla sig i. Det gäller t. ex. silobyggnader. Begreppetanläggning är lite mer svårdefinieral. Allmänt kan sägas alt en anläggning är eltbyggnadsverk och all lill definilionen hör att projektering och byggande av enanläggning normalt förutsätter ingenjörskunnande inom byggnadstekniska ellerväg- och vatlenbyggnadslekniska områden. Anläggningar kan t.ex. vara vägar,tunnlar, järnvägar, broar, viadukter, hamnar, kraftverk, ledningar,raffinaderier och andra processanläggningar, idrottsarenor etc. Iplan- och bygglagen (1987:10) skiljer man mellan anläggningar för vilka bygglovkrävs och andra anläggningar. Den här beslämmelsen omfattar alla anläggningarsom kräver projektering oavsett om bygglov erfordras eller inte. Ävenom- och tillbyggnad samt rivning av en byggnad eller anläggning omfatlas av beslämmelseni den mån arbetet behöver föregås av projektering. Paragrafensyors/astycke utvisar atl det i första hand är byggherren som skall se till attarbetsmiljösynpunkter beaktas under projekteringen. Synpunkterna skall lasikte såväl på byggskedet som på det framtida brukandel av byggnaden elleranläggningen. Ettstort anlal hus t. ex. bosläder och daghem köps färdiga av byggherren frånförelag som tillverkar byggnader i delar och står för formgivning och övrigabygghandlingar. Dessa förelag har normalt egna projektorer. Skälen för altbeakta arbetsmiljösynpunkter på ell tidigt stadium gör sig lika starktgällande när del gäller monteringsfärdiga byggnader och anläggningar som iandra sammanhang. Även den som tillverkar sådana nämns därför uttryckligen ibestämmelsen. Projekteringensköls normall av konsulter. Byggherren skall vara omsorgsfull vid valet avkonsulter och se till atl arbelsmiljösynpunkterna kommer med i projekteringen.Det är också byggherrens uppgift att se lill att de olika delarna avprojekteringsarbetet samordnas och alt del samlade resultatet inle medförrisker eller komplikationer ur arbelsmiljösynpunkt. Somframgår av den allmänna motiveringen har en avsikt varit att rikta sig till personer som faktiskt har möjlighet all påverka utformningen på pröjekteringssladiet. Alla som medverkar vid projekteringen, nämligen 139 arkitekter, konstruktörer,VVS-konsulter, el-konsulter och andra får därför Prop. 1990/91: 140 genomandra slyckel ett ansvar för all arbelsmiljösynpunkter beaktas. Ansvaret ärdelsamma som byggherrens med den begränsningen att konsulten enbart svarar försådanl som ligger inom ramen för del egna uppdraget. Konsulternasansvar skall inle vara beroende, av om frågan om arbetsmiljösynpunkter berörtsi uppdragsavtalet eller inte. En förutsättning för ansvar är dock all projeklörenhar en viss självständighet i sin roll i byggprocessen så atl han har enfaktisk möjlighet att påverka utformningen när del gäller den framtidaarbetsmiljön. Underbyggskedet tar beslämmelsen främsl sikte på byggnadsarbetarnas arbelsvillkor.När det gäller det framtida brukandel skall byggherren och projektorerna länkasig in i arbetsvillkoren för personer som skall arbela iprojekterade arbetslokaler eller som i annal sammanhang skall ulföra arbele ibyggnaden. Del finns vissa yrkesgrupper som är dåligt tillgodosedda idessa avseenden. Del gäller dem som inte utför arbele i särskilda lokaler somdisponeras av deras arbetsgivare utan arbetar på andra ställen t. ex. ibostadshus. Del är omöjligt att ge klara anvisningar om alll en projektorskall länka på. Arbetsgruppen har ansett att följande kan tjäna som ledning, (s.90 i Ds 1990:6). Ävenom det inte sägs uttryckligen i uppdraget från byggherren kan del ligga i projeklörensansvar alt se lill all tillräckliga utrymmen finns för intransport ochmontering av olika installationer liksom för utbyte i defall installationerna kan förväntas ha kortare livslängd än byggnaden. Del ärvidare naturligt atl del i bygghandlingarna lämnas viss informalion om arbelsmiljöriskerhos produkter som anvisas av projeklören. En projektor kan också ha alt beaktaolika säkerhetsanordningar som behöver anges på rilningssladiet. Det kan ocksåligga i projektörens ansvar all la hänsyn lill de arbelsmiljökrav som gällerför den verksamhet som byggnaden är avsedd för, exempelvis transportvägar ochljudisolering eller förläggning av utrymmen för olika ändamål med hänsyn lillarbetsmiljön. Ventilation och utblicksfönsler är andra exempel på generellaproblem som en projektor kan ha att beakta i fråga om lokaler för stadigvarandearbele. Del ligger i sakens nalur all en projektor även måsle beakla all enbyggnad skall kunna underhållas utan att arbetsmiljön blir otillfredsställande,t. ex. vad avser sotning och fönsterpulsning. Byggherrenkan inte överlåta del arbetsmiljöansvar han har vid projekteringen. Ansvaretbeslår även sedan uppdrag givits lill olika konsulter. Byggherren ochprojektorerna skall inte kunna undgå ansvar genom att hänvisa till varandra. Eltav de väsentligaste momenten, nämligen samordningen, kommer ju också efler detall projektorerna avlämnat resultatet av sina respeklive uppdrag lillbyggherren. Föröverskådlighetens skull har bemyndigandebestämmelserna samlats i ett nytt fjärde kapilel i lagen. Lagrådet har när del gäller dispositionen av fjärde kapitlet anförl att det 140 föreslagna bemyndigandet i4 kap. 1 § bör, för att understryka att bemyn- Prop. 1990/91: 140 digandel avser de yllerligareföreskrifter som behövs, flyttas ned efler förslagels 4 kap. 10 § ochall 3 § i kapitlet bör flyttas upp och sättas före kapitlets 2 §. Övrigaparagrafer i kapitlet får numreras om i enlighel med Jagdelar lagrådels uppfattning och har därför utformat lagförslaget på det avlagrådet föreslagna sättet. 1§ Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsstyrelsen fårföreskriva om 1. provning eller annan kontroU av tekniskaanordningar eller av ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, 2. villkor och kontroU vid tiUverkning och användningav sådana anordningar eller ämnen, 3. undersökning av skyddsförhållandena i ett visstslag av verksamhet. Paragrafenhar viss motsvarighet i gällande bestämmelser i 3 kap. 12 § sista stycket omkontrollföreskrifter utan samband med godkännandekrav gentemot arbelsgivare ochandra brukare saml om arbetshygieniska undersökningar. Paragrafen har ulformalsi enlighel med lagrådels förslag. Möjligheten att föreskriva om särskildavillkor vid användning av tekniska anordningar och farliga ämnen regleradestidigare i 3 kap. 12 § första slyckel 3. Eftersom dessa föreskrifter inlebehöver ha samband med föreskrifter om tillstånd eller godkännande, harbemyndigandet flyttals över till förevarande paragraf Arbetsmiljölagenger möjlighet alt ställa krav mot tillverkare och andra leverantörer i fråga omprovning och annan undersökning endast om det sker i samband med krav pågodkännande. Del kan emellertid av flera skäl, som behandlats under denallmänna motiveringen, vara befogal atl kunna slälla upp krav påförhandsprovning och annan kontroll även ulan samband med godkännande gentemotsåväl användare som leverantörer. Bestämmelseninnehåller inte någon avgränsning vad gäller den krets av skyddsansvarigagentemot vilken föreskrifter kan riktas. I den föreslagna lydelsen omfallarsåledes punkterna 1 och 2 även tillverkare och leverantörer. Självfallet måslenormgivning med stöd av paragrafen ske med iakttagande av de begränsningar ifråga om skyddsansvaret som gäller för vissa kategorier, t.exsamordningsansvariga och upplåtare som avses i 7kap. Klart är också attexempelvis leverantörer inte i denna egenskap kan vara akluella somskyddsansvariga enligt punkt 3. Ipunkt 3 har "de arbetshygieniska förhållandena" ersatts med"skyddsförhållandena". Därigenom inbegrips även t.ex. geotekniskaundersökningar. Provningutan samband med godkännande kan bli av betydelse när del gäller en rad olika arbelsmiljöfaklorer. Områden som kan bli akluella i sammanhanget är bl.a. utrustning som emitlerar buller, vibrationer och elektromagnetiska fält. Det kan i många fall finnas behov av provnings krav ulan alt del är motiverat med typgodkännande. När det gäller buller kan mätning av ljudnivå vid operatörsplals vara ell angeläget krav för slora grupper av maskiner. Beträffande vibrationer är framför allt vibre- 141 När del gäller elektromagnetiska fält kan t.ex. Prop.1990/91:140 plastsvetsmaskiner nämnas. På området personlig skyddsutrustningskulle antagligen i vissa fall provning och annan kontroll kunna ersätta nugällande krav på typgodkännande. Somytterligare exempel kan anföras pallställ, formpressar och formbiås-maskiner samlsäkerhetsbrytare för maskiner med olika slag av ingreppsskydd. Även vissatryckbärande anordningar som skall lypgodkännas, t. ex vissa komponentertill kylanläggningar, är länkbara exempel på objekt aktuella för provning ulangodkännandekrav. Avslor belydelse när det gäller alt utveckla regler om egenkontroll är beslämmelsernaom ackrediterade laboratorier och ackrediterade certifieringsorgan i lagen(1989:164) om kontroll genom teknisk provning och mätning. I samband medföreskrifter om provning eller annan kontroll utan samband med godkännandekravkan villkor ställas upp om att kontrollen skall utföras av etl ackrediteratlaboratorium eller ett ackreditera celifieringsorgan. Kravbör vidare kunna slällas på produktkontroll även i form av rilningsgranskning,tillverkningskonlroll och övervakning av företagets inlerna tillverkningskonlroll.Häri kan ligga kontroll av förelagels kompetens och resurser i fråga omorganisation, utruslning och personal. Del skall också vara möjligl alt förelagelgenom efterkontroll slickprovsvis följer upp kvaliteten hos produceradeprodukter (kvalitetsuppföljning). Även andra former av intern eller externkontroll som syftar till att säkerställa produkternas egenskaper från arbelsmiljösynpunktkan tänkas. Arbetarskyddsslyrelsen skall därför kunna föreskriva om villkor ochkontroll som skall gälla både vid tillverkningen och därefter. skall kunna meddelas separat eller i kombination med föreskrifterom typgodkännande eller provning. 2 §Om det behövs för att förebygga ohälsa eder olycksfaU i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrelsen föreskriva 1. attarbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar, som är avsedda för verksamhel av elt visst slag får användas endast efter tillstånd, 2. atltekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfaU. endast efter tiUstånd eller godkännande får användas eller av lämnas för alt tas i bruk. I föreskrift som avses i första styckel får anges alt del i anslutningtill ett tiUstånd eller etl godkännande kan fastställas krav på produktinformationoch på villkor som skall gälla vid tillverkning samt på kontroU efler tillverkning.1 sådan föreskrijt kan även anges att ett tillstånd eller godkännande kanförenas med villkor för användningen. som avses i första stycket 2kan vidare ange villkor vars uppfyllande skall utgöra förulsätlrung för tiUståndeller godkännande. Paragrafen,som motsvarar tidigare 3 kap. 12 § 13 slyckel, har utformats i enlighet medlagrådets förslag. Bemyndigandet i 3 kap. 12 § första styckel 3 harflyttats över till förslagets 1 §. Förslåstycket punkt I. Endast språkliga justeringar har gjorts. Förstaslyckel punkt 2. Godkännande- eller lillslåndskrav kan föreskri- 142 vasgentemot leverantörer av farliga ämnen på samma sätt som godkän- Prop.1990/91: 140 nandekrav kan föreskrivas i fråga om tekniska anordningar. Bestämmelsen om monterings- och bruksanvisning har justerats ianslutning till de föreslagna ändringarna av märkningsbestämmelserna i 3 kap.8 och 9 §§. Vidare slås fast alt i anslutning till ett godkännande kan beslämmasom efterkontroll. För att undanröja all tveksamhet om lagen ger tillräckligtstöd för ell krav på efterkontroll införs nu en uttrycklig bestämmelse om sådankontroll. 1975/76; 149 exemplifieras olika slags villkor för brukande av tekniskaanordningar och farliga ämnen (s. 401 402). 3 §Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddssly relsen kan föreskriva 1. attproduktinformation skall lämnas ifråga om tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, 2. atlpå arbetsställen skall föras en föneckning över där befindiga tek niska anordningar av vissa slag eller vissa ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Föreskrifteri fråga om installation av tekniska anordningar kan meddelas i samma ordning. Paragrafenmotsvarar med vissa ändringar tidigare 3 kap 13 §. Genom den nya lydelsen av punklI, som gäller såväl tekniska anordningar som farliga ämnen, slås fast atl uppgiflsskyldighelenkan föreskrivas inte bara som ett krav på märkning ulan också som elt krav på t.ex.tillhandahållande av uppgifter i bullerhänseende. Som framgår av prop.1976/77:149 s. 285 ligger ändringen i linje med den ursprungliga avsiklen med märkningsbe-slämmelsenenligt förarbetena lill arbetsmiljölagen. Beslämmelsenom förteckningar över vissa slag av tekniska anordningar och farliga ämnen harflyttats från punkt 3 lill punkt 2 i första stycket. Den språkliga utformningenhar justerats. Beslämmelsen har samlidigt förtydligats. I sak innebär deltaingen förändring. 4 §Om del är av särskild betydelse från skyddssynpunkt kan regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrelsen föreskriva förbud all använda arbetsprocesser, arbetsmetoder eder tekniska anord ningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfaU. Paragrafenmotsvarar med vissa språkliga justeringar nuvarande 3 kap. 14 §. Den innehållerett bemyndigande all föreskriva om förbud mot användning av vissa slag avarbetsprocesser m. m. Föreskrifter om förbud med straffsanktion kan alltså intedireki avse överlålelseledet men inverkar naturligtvis i praktiken även förleverantörer. 5 §Otn elt arbele innebär risk för ohälsa eller olycksfall, kan regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrelsen föreskriva om skyldighet all föranstalta om läkarundersökning eUer vaccinering eller annan förebyggande behandling mot smitta av dem som sysselsätts eller skall sysselsättas i arbetet. kan också meddelas om förbud att lill arbelel anlila den som vid läkarundersökning har företett sjuklighel eller svaghet som gör honom särskillmottaglig för e« sådan risk. Bestämmelsen,sorn molsvarar gällande 3 kap. 15 §, har utvidgats till alt Prop. 1990/91:140 omfatta även skyldighet atl låla ulföra förebyggande behandling mot smitta. Arbetsgivarenskall vidta alla åtgärder som behövs för all förebygga all arbelstagarnautsätts för ohälsa eller olycksfall. 1 della ligger etl allmänt ansvar att se lillalt hälsoövervakning och medicinska kontroller kommer lill stånd i behövligomfattning. I arbelarskyddsstyrelsens föreskrifter finns bestämmelser om attarbetsgivaren i vissa fall, t.ex. vid vissa slag av avloppsarbete, hanlering avriskavfall och arbete med mikroorganismer, skall erbjuda skyddsvaccinering omdet behövs. Uttryckliga regler om obligatorisk skyddsvaccinering saknas alltsåi arbelsmiljölagen. Fråganom att ge arbetarskyddsstyrelsen möjlighet atl kunna föreskriva om obligatoriskvaccinering vid hög smittorisk som vissa arbeten kan innebära har behandlats iden allmänna motiveringen under avsnitt 5.6. Begreppetvaccinering innefattar i strikt mening inle förebyggande injektioner medantikroppar. Även sådan behandling bör dock kunna föreskrivas som villkorenligt denna paragraf 6 §Om ett arbete medför särskild risk för vissa grupper av arbetstagare, kan regeringen eller, efler regeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrel sen meddela föreskrift om förbud mol all arbelel utförs av arbetstagare, som tillhör en sådan grupp, eller föreskriva att särskilda villkor skall gälla när arbetet utförs av sådana arbelslagare. Paragrafenmotsvarar med smärre språkliga justeringar 3 kap. 16 § i gällande lydelse. 7 §Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddssly relsen kan föreskriva att register skall föras vid läkarundersökning som har föreskrivits med slöd av 5 eller 6 § med uppgifter om de undersöktas namn och om undersökningsresultat. Paragrafenmotsvarar 3 kap. 17 § första stycket i gällande lydelse med de ändradehänvisningar som föranleds av förslagel om ett nyll 4 kap. 8 §Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, arbetarskyddsslyrel sen kan meddela föreskrifter om skyldighet att göra anmälan eller lämna uppgifter till en tillsynsmyndighet eller att förvara handlingar som har belydelse från skyddssynpunkt. Beslämmelsen,som med utvidgat innehåll motsvarar 3 kap. 17 § andra styckel i gällandelydelse, ger regeringen eller arbetarskyddsslyrelsen befogenhet all föreskrivaskyldighel också gentemot leverantörer all göra anmälan, lämna uppgifter ellerförvara handling som har belydelse ur skyddssynpunkt. Utvidgningeninnebär också all krav på anmälan etc. kan riktas även molsamordningsansvariga, installatörer, upplåtare och byggherrar som avses i 3kap. 13 § och 7 kap. 8 och 9 §§. 10§ Regeringen eller, efler regeringens bestämmande, arbelarskyddssty- 144 relsen får meddela de yllerligareföreskrifter om arbetsmiljöns beskaffenhet Prop. 1990/91: 140 och om aUmännaskyldigheter i fråga om arbetsmiljön som behövs för all förebygga ohälsa och olycksfaUi arbetet. Arbetsmiljölageninnehåller i fråga om arbetsmiljöns beskaffenhet vissa grundläggandebestämmelser och anger översiktligt kraven belräffande olika arbelsmiljöfaklorer.Bestämmelserna bildar utgångspunkten för den närmare reglering beträffandearbetsmiljön som sker genom arbetarskyddsstyrelsen. Genomdenna nya paragraf ulvidgas regeringens normgivningskompelens och möjlighetenatt delegera normgivningskompetensen på så sätt att ett på regeringsformens 8kap. 7 § punkt 1 och 11 § baserat bemyndigande för regeringen eller, efterregeringens bestämmande, arbetarskyddsstyrelsen att meddela sådanaföreskrifter som behövs för all förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet försin i arbetsmiljölagen. Frågan om den normgivningskompelens som regeringen kandelegera vidare behandlas i avsnitt 5.1.1. i den allmänna motiveringen. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Detfinns i huvudsak tre olika kategorier av bemyndiganden lill slöd förföreskrifter från arbetarskyddsslyrelsen. Föreskrifter i fråga om arbetsmiljönsbeskaffenhet materiella föreskrifter kan meddelas enligt förevarandeparagraf. Föreskrifter om vissa formella förfaranden och om vissa preciseradevillkor och förbud kan med direkt straffsanktion meddelas enligt 4 kap. 2 8 §§.Vidare kan verkställighetsföreskrifler meddelas enligt 18 § första styckelpunkt 6 arbelsmiljöförordningen. Med verkställighetsföreskrifter förstås iförsta hand tillämpningsföreskrifter av rent administrativ karaktär men ocksåi viss utsträckning kompletterande föreskrifter som i materiellt hänseendefyller ul en lag utan att något avsteg görs från innehållet i den bakomliggandelagen genom all den tillförs något väsentligt nytt. Med hänsyn till den ulvidgadebemyndigandebeslämmel-sen skall arbetarskyddsstyrelsen i fortsättningen somverkställighetsföreskrifter meddela i huvudsak endast föreskrifter av rentadministrativ karaklär. I3 kap. 213 §§ preciseras vilka kategorier som i olika avseenden har ansvar förarbetsmiljön. Självfallet har arbetarskyddsslyrelsen vid meddelande avföreskrifter atl hålla sig inom denna ram. Samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare m. m. 1§ Arbetsgivare och arbetstagare skall bedriva en på lämpligt sätt organiserad arbelsmiljöverksamhet. Iparagrafen har en språklig ändring vidtagits i det all uttrycket skyddsverksamhethar ersatts med arbelsmiljöverksamhet. 4§ Skyddsombud företräder arbelstagarna i arbetsmiljöfrågor och skall verka för en tillfredsställande arbetsmiljö.