prop · GE03195 · 1990-12-31 00:00:00 — Utredningen föreslår dock en försöksverksamhet med bidrag till dem somåtervänder frivilligt. Utredningenbetonar all planering för återvandring i första hand måste vara ett ansvar förflyktingen själv och hans familj. Frivilliga organisationer kan göra betydandeinsatser för alt förbereda flyktingar inför en återvandring. Samtidigtfinns dock behov av vissa stödåtgärder. Utredningen föreslår på flera punkterförbättringar av nuvarande åtgärder. Del gäller bl.a. en utvidgning av delnuvarande kontantslödet, möjlighet till mera flexibla insatser i vissa fall ochanordnandet av kortare kurser när ell flertal invandrare planerar föråtervandring. Vidtasde förändringar som har förordats måste del svenska stödet till återvandrarefrån vårt land betecknas som relativt väl utvecklat. I ell långsiktigtperspektiv framstår del som minst lika angelägel att söka öka slödel för återvandringlill internationella organisationer och till de mottagande länderna.Utredningen utvecklar närmare de principer som bör vara styrande för insatsernapå detta område. Utredningenframhåller vikten av ell ökat internationellt samarbete på immigrationspolilikensområde. Utredningen pekar på några frågor av särskild vikt för attdriva internationellt. Del gäller bl.a. en generös tillämpning av Genéve-konventionensaml ett internationellt erkännande av skyldigheten all la emot även personerpå vilka konventionen inlé är tillämplig under förutsättning att det skullevara uppenbart stridande mot -humanitetens krav atl vägra en . Detgäller vidare en bättre fungerande ordning för hjälp åt inlernflyklingar, enökning av flyktingkvolen, en enhetlig syn på förfarandet när asylsökande fåttavslag,- stöd till återvandring samt ökade bidrag till UNHCR. Denlikartade syn på problemen som i olika sammanhang förts fram från skilda länder under senare lid, exempelvis vid konsultationerna mellan de västeuropeiska länderna saml , och och vid ■ UNHCRs exekutivkommittés senaste möte, borde kunna utgöra grund för ■ 166 ett samarbete som efterhand leder fram tiU mera konkreta resuhal än som Prop. 1990/91:195 visat sig möjligt. Förall överenskommelser med andra länder skall kunna uppnås vare sig dessa fårformen av bindande traktater eller ej måste vara berett all jämkasina ståndpunkter i olika hänseenden. Den humanitära grundsynen får dock inleöverges. Interdepartementalsamordning m. m. Utredningenbedömer som betydelsefullt att ett regelbundet samråd äger rum mellan deledande tjänstemännen inom på utlännings- och invandrarsidanoch samt i mån av behov även dess rältsavdelningoch politiska avdelning. Dethar ibland förekommit all samarbete mellan olika departement i angelägna frågorkanaliserats till för ändamålet särskilt inrättade samarbetsorgan. Erfarenhetenav detta är inte odelat positiv: del visar sig ofta alt sådana organ efter enlid tenderar lill all föra en egen tillvaro vid sidan av del reguljära inierdepartementalasamarbetet och därmed snarare ökar än minskar byråkratin. Utredningenvill därför inte föreslå en sådan ordning utan anser att formerna för delregelbundna samråd som otvivelaktigt är nödvändigt bör övervägas av deansvariga departementen själva. Utredningenföreslår också en ökad samverkan mellan invandrarverket och SIDA. Ettåriigi belopp bör ställas till regeringens förfogande under arbetsmarknadsdepartementetshuvudtitel för sådana ofömtsedda utgifter på flyklingområdet som faller utanförramen för biståndsanslagen. Utredningenanser alt inrättande av tjänster som flykting/immigrationsal-lachéer vidsvenska beskickningar är ett uppslag som borde prövas. Utredningen föreslårdärför att sådana tjänster inrättas i vart fall försöksvis vid någrautlandsmyndigheter i länder av intresse i detta sammanhang. Arbetsuppgifternabör främst beslå av dels handläggning av immigrationsärenden, delsrapportering om frågor rörande mänskliga rättigheter, flyktingströmmar m.m. avintresse för immigralionspolitiken. Förteckningöver remissinstanser som avgett pp- ' 0/91:195 yttrande över betänkandet (SOU 1991:1) Flykting- ' -och immigrationspolitiken Eftersedvanligt remissförfarande har yttranden över betänkandet avgivits avhovrätten över och , kammarrätten i , SIDA, styrelsenför u-landsforskning (SAREC), juridiska fakulteten vid ,(), statens invandrarverk (), (),ombudsmän (), statskontoret, ombudsmannen mot etniskdiskriminering (DO), , , SverigesAkademikers (), (), (), ,Föreningen . Föreningen , Svenska rödakorset. , , svenska sektionen, Svenska flyklingrådel.Svenska kyrkans centralstyrelse, frikyrkoråd (SFR), Samarbetsorganför invandrarorganisationer i (SIOS), (), , , Afrikagrupperna iSverige, , Svenska HandikapporganisationersInternationella Bislåndssliflelse (SHIA), Flyktinggruppernas och asylkommilléernasriksråd (FARR), ILO-kommillén, (),Centerkvinnorna, (), () och . Samhällsvetenskapligafakulteten vid har översänt ett yttrande från Kullurgeografiskainstitutionen vid universitet. har bifogat yttranden från och Socionomers, . har som sillyttrande bifogat dels liberalernas partimolion I990/91:FP013 lillårets , dels sin egen . Vidarehar yttranden kommit in från i . och Utveckling inom . försexuellt likaberättigande (RFSL), Liberala (),Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor, Solidarilelskommitlénför flyktingar i , , Väslerbollensdislriklel av Svenska FN-förbundel,FNs flyktingkommissaries (UNHCR) representant för de nordiska länderna, Sjöbopar-lieloch Kommitté . Sammanfattning av betänkandet (Ds 1991: 5) pp- 1990/91:195 Mångfald och samverkan i flyktingmottagandet '' "frivilliga organisationers roll Fråganom frivilliga organisationers roll i flyktingmoltagandel har under år 1990utretts av en särskild arbetsgrupp inom ,' medföreträdare för frivilliga organisationer/folkrörelser och för närmast berördadepartement och myndigheter. Arbetsgruppen överlämnade lillstatsrådet sin rapport (Ds 1991:5) Mångfald och samverkan i flyktingmotlagandet frivilliga organisationers roll. Gruppensuppgift har varit att belysa hur man inom ramen för flyktingmoltagandel skullekunna åstadkomma en ökad samverkan mellan frivilligaorganisationer/folkrörelser å ena sidan och stal och kommun å den andra.Gruppen skulle vidare söka identifiera den roll organisationerna kan spela somkomplement lill stat och kommun. Härigenom skuUe man kunna skapa en starkarefolklig förankring av flyktingpolitiken och därmed en högre kvalitet imottagandet. Irapporten redovisas inledningsvis vissa utgångspunkter med anknytning till migrations-och befolkningsutvecklingen i vår omvärld och till invandringen lill . Invandringsöverskotteltill var 45 800 personer. Antalet asylsökande var ca30000 personer, företrädesvis från , , och Somalia.Sverige log /90 emot ca 1 200 personer inom ramen för en flyktingkvol,huvudsakligen till för flyktingar som befinner sig under FNs flyklingkommissarie(). De flesta kom från , , och . Begreppeninvandrings-, flykting- och invandrarpolitik definieras. Invandringspolitikinnehåller regler för vem som skall få tillstånd all stanna i , medaninvandrarpolitiken avser samhällets åtgärder för att de som får bosätta sig iSverige dels skall få en bättre introduktion, dels lättare skall kunnaintegreras i det svenska samhället. Begreppet flyktingpolitik innehåller bl.a. följande huvudelement: agerandei och andra internationella fora, ekonomisktstöd lill UNHCR, UNWRA och andra organisationer som bedriver flyktingarbeteutanför , mottagandeav flyktingar i , i enlighet med gällande utlänningslagstiftning, ettav staten finansierat kommunaft mottagande av flyktingar och därmed jämställdapersoner, särskildainsatser bl.a. opinionsbildande verksamhet samt stödlill flyktingar som vill återvända till hemlandet eller annat land. Iavsnittet om organisation för mottagande av asylsökande och flykt- 169 ingåri beskrivs nuvarande syslem och organisation för del motta- Prop.1990/91:195 gandeav asylsökande och flyktingar som gäller i Bilaga2.3 1985.Stat och kommun delar på ansvaret för all genomföra den invandrar- ochflyktingpolitik som läggs fast av riksdag och regering. statensinvandrarverk ett övergripande ansvar för flyktingmotlagandet. SIVkommer sedan överens med kommunerna om all dessa mot ersättning tar emot flyktingar. Föratt nå de invandrarpolitiska målen, som sammanfallas i begreppen jämlikhet,valfrihet och samverkan, behöver alla berörda stat och kommun, arbetsgivare,fackliga organisationer, frivilliga organisationer, enskilda människor samverka.Detta är den centrala innebörden av beslut (prop.1989/90:105, SfU2l, rskr. 281) om ell aktivt och samordnat flyktingmottagandeoch del nya systemet för ersättning till kommunerna. Dagensinsatser av frivilligorganisationerna i flyktingmottagandet Irapporten beskrivs olika typer av verksamheter som engagerar föreningslivet . Här redovisas bl.a den opinionsbildande verksamhet och utbildning iinvandrar- och flyktingfrågor som bedrivs av organisationernas centrala avdelningar.Vidare beskrivs mer specifika verksamheter som drift av förläggningar ochcenter för stöd åt torterade flyktingar. Ianslutning till mottagningsslussar och föriäggningar beskrivs hur organisationernasvarar för träning i svenska språket, sociala aktiviteter, socialt ochmedmänskligt stöd och information. Lokalli kommunerna förekommer en flora av föreningsaktiviteter där i vissa fallkommunen och organisationerna samarbetar, exempelvis träffpunkter, vän- ochfadderverksamhet, träning i det svenska språket, information,grannskapsarbete, idrottsaktiviteter, gudstjänster, systugor, öppna förskolor,läger, utflykter m.m. Ett särskilt arrangemang är grupphem för ensamslåendeflyktingbarn. Vissakommuner, bl.a. och kommun har ett mer organiseratsamarbete med frivilliga organisationer. Deverksamheter som beskrivs avser dels verksamhet där frivilligorganisalionernamot ersättning svarar för ell alternativ till offentlig verksamhet, dels därman utför uppgifter som kompletterar samhällets insatser. Genomsina insatser visar de frivilliga organisationerna all det finns en uppriktigvilja atl engagera sig i olika verksamheter för flyktingar. Arbetsgruppenbedömer all det finns en betydande potentiell styrka i föreningslivet somskulle kunna bidra till en ännu större mångfald i flykting- , mottagandet och lillatt underlätta flyktingars/invandrares integration i del svenska samhäUel. Delär emellertid viktigt att organisationernas särart tas tillvara i detta arbete.På så sätt kan föreningsaktiviteter bäst komplettera samhällets insatser. Ettmer systematiskt engagemang från de frivilliga organisationerna bör enligt arbetsgruppens mening främst ta sikte på en lokal samverkan och utgå från de förhållanden som gäller där. Detta utesluter självfallet inte sådana insatser som t.ex. i avtalsform görs på centralt plan. Eninternationell utblick Prop. Arbetsgruppenhar som en jämförelse studerat hur frivilligorganisatio- ° nernaengagerar sig i flyktingfrågor i , och . Del finnsenligt rapporten många lärdomar all dra av hur man arbetar i de tre nämndaländerna. Arbetsgruppenfinner emellertid att del inte är lämpligt eller ens möjligt att ta över deandra ländernas modeller som sådana. Vi bör i stället försöka bygga på dentradition vi har i , där samhällsinstitutionernas roll genomgående varittydligare och mer accentuerad. Ett sålunda förstärkt frivilligt engagemangskulle i stället kunna länkas samman med den svenska modellen för mottagandeoch introduktion av flyktingar. Utvecklade kontakter mellan de ansvarigasamhällsorganen, de asylsökande/flyktingarna och den enskildafrivilligorganisationen skulle därmed kunna bidra lill en kontinuitet imottagandet och möjlighet till att tillgodose den enskilde flyktingens behovav kontakter på det medmänskliga planet. Motivför och emot att engagera frivilligorganisationerna i flyktingmottagandet Arbetsgruppenfinner all motiven för en utvecklad samverkan mellan föreningslivet ochmyndigheterna är tyngre än deman kan finna emot. Föreningslivetsverksamhet kan ge kontakter mellan flyktingar och svenskar som leder lill bådeerfarenhetsutbyte och ökade ömsesidiga kunskaper. Delta bör bl.a. bidra tillökad förståelse och bättre relationer, vilket underlättar integrationeni del svenska samhället. Genomföreningslivet kan fler människor få en egen roll i mottagandet som på så sättfår ell rikare innehåll och därmed en högre kvalitet. Verksamhet iföreningsregi kan vidare medföra en mer individuell utformning av flyktingmotlagandetoch därmed även en större mångfald. Denna flexibilitet och mångfald bör kunnavara positiv för såväl flyktingen som för myndigheterna och bör även kunnamedföra en vitalisering för organisationerna. Vissaproblem/svårigheter skulle emellertid kunna uppslå på gmnd av myndigheternasmål och regelstyrning i förhållande lill organisationernas integritet.Variationer måste kunna accepteras men en samverkan och dess utformning måstebygga på en gemensam uppfattning om förhållningssätt, ansvars- ocharbetsfördelning. annat problem skulle kunna vara atl resurstilldelningenblir en huvudfråga i sig. Tänkbarauppgifter för frivilliga krafter Arbetsgruppenbedömer all de uppgifter som främst bör vara aktuella för breddad/fördjupad samverkan mellan del offentliga och friviUiga organi sationer är följande: . medmänskligakontakter/sociala nätverk, 171 religion,gudstjänst, dop, vigsel m.m. och diakonal omsorg, Prop. kompletterandesvenskundervisning/träning. efterforskningav och återförening av anhöriga, psykosocialt stöd saml opinionsbildning ochutbildning. Enutvecklad samverkan principer, former och kostnadsfrågor Arbetsgruppendrar sammanfattningsvis följande slutsatser: Styrkan,viljan och potentialen hos frivilligorganisalionerna i kan utgöragrunden för en utvecklad samverkan mellan frivilligorganisalionerna och deloffentliga. Motivenför en utvecklad samverkan är starka och klart tyngre än de skäl som finnsemot. Enutvecklad samverkan som komplement lill myndigheternas insatser bör syfta tillall flyktingen har förutsättningar all bli etablerad ochdelaktig i samhället. Ettmer strukturerat och systematiskt samarbete mellan ansvariga myndigheter ochföreningslivet skall huvudsakligen avse insatser under den introduklionsperiodsom utgör ramen för det samordnade lokala flyktingmotlagandet. Också insatserpå central och regional nivå bör kunna utvecklas. Flyktingensbehov bör styra valet av insatser. Ellutvecklat engagemang bör utgå från de enskilda organisationernas särart ochförutsättningar. Mångfalden i det lokala föreningslivet bör las till vara.Vilka organisationer som kan ta aktiv del i flyktingmotlagandet varierar frånkommun till kommun. Arbetsgruppenbedömer all såväl som kommunen och organisationerna kan/bör ta initiativ lillall bredda och fördjupa samverkan. När så anses ändamålsenligt och praktiskt avberörda parter kan framförallt en lokal samverkan underlättas genom all lokalaparaplybildningar utvecklas. Arbetsgruppenmenar att del viktigaste är atl samverkan mellan myndigheter ochorganisationer leder lill all insatserna sammanlänkas. En utvecklad samverkanbör därför medföra all man tillsammans prioriterar insatser och gör upp enarbets- och rollfördelning för atl åstadkomma en mer samlad insats anpassadtill den enskilde flyktingens behov. Såvälstatsmakterna (riksdag och regering) som , och destora frivilligorganisalionerna bör överväga hur man lämpligen skall spridadessa signaler inom respektive organisation/ ansvarsområde. Arbetsgruppenkonstaterar atl del finns flera former för sta.tligl och kommunallstöd till organisationslivet. Eftersom många stödformer är inbakade i störreanslagsposter är del inte möjligt all ange en totalsiffra förtransfereringarnas storlek. Närfrivilligorganisationernas insatser utgör ell alternativ lill offentlig 172 verksamhet erhålls i regelfull kostnadstäckning. När verksamheten är av Prop. 1990/91: 195 merkompletterande art kan den finansieras på olika sätt. Del grundlag- Bilaga2.3 gande är givelvis de frivilliga krafter som utgör basen i varje organisationoch de medel organisationerna erhåller för sin ordinarie verksamhet. Enutvecklad samverkan mellan det offentliga och frivilligorganisalionerna kankomma all kräva vissa extra insatser av organisationerna åtminstoneinledningsvis. Arbetsgruppen bedömer därför all del övergångsvis kan behövas enbegränsad finansiell uppbackning från del offentliga. Kommunernabör kunna stimulera till en sådan utökad samverkan inom ramen för schablonersältningen.Många kommuner tvingas emellertid for närvarande atl genomföra tämligenomfattande rationaliseringar och t.o.m. nedskärningar som kanske främst drabbarverksamhet som inle är obligatorisk för kommunerna. Någon form avutvecklingsstöd skulle därför kunna lämnas övergångsvis även lill kommunerna. Ellsärskilt stöd skulle i första hand ha lill syfte all utvecklaen samverkan mellan frivilligorganisalioner och del offentliga i flyktingmotlagandet. Arbetsgruppengör bedömningen all det bör undersökas i vilken utsträckning som det kan varamöjligt att ge ett sådant stöd antingen det kan ske genom "friskapengar" eller genom omprioriteringar inom statsbudgeten. Åtgärder som kanförankra politiken och skapa förutsättningar för ökad flexibilitet ochkontinuitet bör minska de totala kostnaderna för mottagande av asylsökande ochflyktingar. Delfinns enligt arbetsgruppen inget som hindrar atl man utvecklarsamarbetet mellan det offentliga och organisationerna. Detta vore en logiskfortsättning på och förstärkning av den samverkan som redan förekommer. I denutsträckning som verksamhet kan inledas i frivillig regi utan att detta kommeri konflikt med ren myndighetsutövning eller att det behövs ändringar avregelverk så bör de idéer som framförts i rapporten kunna förverkligasomgående. Delfinns således goda skäl för staten, och frivilligorganisalionernaall inom respektive ansvarsområde bl.a. visa på vägar för att få lill stånd enökad samverkan, formerna för denna och att på lämpligt sätt ge signaler omönskvärdheten av en sådan utveckling. Detta budskap skulle enligtarbetsgruppens bedömning kunna få en ökad genom-slagskrafl om det grundas på enriksdagsbehandling. Förteckningöver remissinstanser som avgett '■op-1990/91:195 yttrande över betänkandet (Ds 1991: 5) Mångfald "" och samverkan i flyktingmottagandet frivilliga organisationers roll Efterremiss har yttranden över belänkandet avgetts av ,(), (), statens invandrarverk(), (), tilltrossamfund, , , kommun, Falkenbergskommun, , kommun, kommun, , (), SverigeAkademikers (), i (LO),(), Föreningen Röda korsels centralstyrelse. ,och Skola, Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation. , , , , ,, och Samhälle,för Invandrarkvinnor, , , Svenska Flyklingrådel, Samarbelsorganför invandrarorganisationer i . Därutöverhar yttranden inkommit från , Frikyrkliga studieförbundet.Svenska kyrkans kommitté för invandrar- och flyktingarbete. Flyktinggruppernasoch Asylkommilléernas Riksråd (FARR), Kristdemokratiska Samhällspartiet, Sammanfattningav betänkandet (SOU 1990:79) Pop.1990/91:195 Kommitténsuppdrag har gått ut på att se över instansordningen i utlännings- ochmedborgarskapsärenden. gäller som regel i dessa ärenden allstatens invandrarverk meddelar beslut i första instans och att verkels beslutkan överklagas lill regeringen. 1enlighet med direktiven har en utgångspunkt för översynen varit alt regeringenom möjligt skall befrias från flertalet sådana ärenden. Denna utgångspunktskall ses mot bakgrund av all del har varit en uttalad strävan attavlasta regeringen löpande ärenden och på så sätt skapa ökat utrymme för meralångsiktigt reform- och planeringsarbete. Dengrupp av ärenden som framför allt har intresse i delta sammanhang äröverklaganden av sådana beslut som innebär att en utlänning, som har söktuppehållstillstånd i , skall avvisas eller utvisas. Denna ärendegruppär stor och tidskrävande. I förhållande till sin folkmängd får långtfler asylansökningar än något annat industrialiserat land i världen. Dessaärenden har ofta livsavgörande betydelse för enskilda människor. Denpraxis som tillämpas får i många hänseenden återverkningar för hela samhälletliksom för den bild av vårt land som skapas i omvärlden. Fråganom instansordningen har diskuterats i tidigare sammanhang förutlänningsärendenas del. Den lösning som då närmast har stått i blickpunktenhar varit atl ett särskilt besvärsorgan skulle la över regeringens överprövningsuppgiflerpå området. Kommitténhar emellertid även undersökt en del andra länkbara lösningar. Enav dessa skulle innebära en återgång lill den ordning som tillämpades före år1976. Då kunde statens invandrarverks beslut i ell utlänningsärende i princip inleöverklagas, om en rådgivande nämnd hade ställt sig bakom verkels beslut.Kommittén anser emellertid all del inte skulle vara godtagbart alt återgå tillett sådant system. Avflera skäl finner kommittén vidare all det inle skulle vara lämpligt ochknappast ens praktiskt genomförbart all förlägga prövningen av utlänningsärendenai andra instans lill domstol. Kommitténanser sig inle heller kunna förorda all den nuvarande besvärsprövningen hosregeringen skulle ersättas av ell Ivåinstansförfa-rande inom invandrarverkelsförvaltningsområde. Slutligen avvisar kommittén tanken på attarbetsmarknadsdepartementet som sådant skulle tilläggas viss beslutanderätt ide aktuella ärendena. Kommitténs förslag: enbesvärsnämnd Prop. 1990/91: 195 Kommitténhar stannat för all frågan bör lösas genom att en särskild ' nämnd inrättasför överprövningsuppgifler i utlännings- och medborgarskapsärenden. En sådanlösning har dock vissa principiella och praktiska aspekter som ler sig svåraatt överblicka fullt ut innan man har prövat den i praktiken. Kommittén anserdärför all den nya ordningen bör tillämpas på försök under förslagsvis tre åroch därefter utvärderas. bör få namnet . I nämnden bör ingå två ordförandeoch två ersättare för ordförande med juridisk utbildning och normall domarerfarenhel.Vidare bör i nämnden ingå minst tio lekmän. Nämndenbör vara beslulför med en ordförande och två lekmän. I enkla ärenden bör dockordföranden ensam kunna falla beslut, och i ärenden av principiellt slag börnämnden kunna sammanträda i en utökad sammansättning. Underförsöksperioden bör nämnden ha administrativt samband medarbetsmarknadsdepartementet och i huvudsak överta den föredragande-ochkansliorganisation som finns inom departementets ullänningsenhet. Fördelningenav uppgifter mellan nämnden och regeringen Utlänningsnämndenbör i princip överta de överprövningsuppgifler enligt utlännings- och medborgarskapslagsliftningensom faller på regeringen. Dennaordning förulsäller att särskilt vikliga eller känsliga ärenden liksom nuöverlämnas lill regeringen, antingen direkt från invandrarverket eller ocksåfrån . Kommittén föreslår regler om detta. Deföreslagna reglerna innebär all ett ärende kan lämnas över lill regeringen, omdel bedöms ha betydelse för rikets säkerhet eller annars för allmän säkerheteller för rikels förhållande lill främmande makt eller mellanfolklig organisation,om del bedöms vara av särskild vikt för ledning av tillämpningen all ärendetprövas av regeringen eller om synnerliga skäl annars talar för regeringensprövning. Påutlänningslagstiftningens område skall ett ärende också kunna lämnas över omdel på grund av familjeanknylning eller av annan liknande orsak har samband medett ärende som prövas av regeringen. I fall med sådant samband skall ärendenockså kunna överlämnas från invandrarverket lill nämnden. Vidare skallregeringen kunna förbehålla sig prövningen av ett visst utlänningsärende elleren viss grupp av sådana ärenden. Utlänningsnämndensarbetsformer kommer i många avseenden atl skilja sig från dem som tillämpas i , bl.a. mot bakgrund av alt förvaltningslagen kommer all bli tillämplig på nämnden. Kommittén behandlar i ett särskilt avsnitt frågor som rör arbetsformerna hos nämn den. Kommittén föreslår attnämnden samarbetar med FNs flyklingkommis- Prop. 1990/91:195 sariat. Tillskillnad från vad som gäller i fråga om handläggningen i skall enligt kommitténs mening muntlig handläggning i vissutsträckning förekomma hos nämnden.