prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — Det bör därför avskaffas fram till den 1 januari 1994.System med pristillägg på fisk tillämpas inte heller inom ramen för EGsgemensamma fiskeripolitik. Det är regeringens uppfattning att helaanpassningsperioden fram till nämnda datum bör utnyttjas för att göra dennödvändiga omställningen inom framför allt sill/strömmingsfisket så smidig sommöjligt. Mot bakgmnd härav har under innevarande regleringsår en förstaanpassning av prisregleringen inletts genom att utgiftsramen har behållits påen oförändrad nivå jämfört med föregående regleringsår. Anpassningen börfortsätta under /92. Det är naturligt att denna i förstahand berör sill/strömmingsfisket. Stmkturanpassande åtgärder behövs ifortsättningen främst på ostkusten. Mot denna bakgrund föreslås i det följandeatt det inom ramen prisreglering avsätts medel för stmkturellaåtgärder inom fiskeflottan på ostkusten. Detär viktigt i uppföljningen av EFTA-överenskommelsen att noggrant följa utvecklingen av fisket och anpassningen av det statliga stödet till fisket i de övriga EFTA-länderna. Detta sker bl.a. genom den svenska EFTA-delegationen i och genom ett nordiskt samarbetsprojekt omkring statligt stöd till fisket i de nordiska länderna. ochfiskeristyrelsens förslag till principer för anpassningen av prisregleringenfram t.o.m. och riktlinjer för de framtidafiskeripolitiska medlen innehåller bl. a. ett regionalpolitiskt stöd och ettsystem med lägsta tillåtna priser och inköp av överskott. Regeringens uppdragtill jordbruksnämnden och är emellertid inte avslutat.Uppdragets karaktär i form av återkommande redovisningar skall ses motbakgrund av den osäkerhet som råder beträffande resultatet av de pågåendeförhandlingarna mellan EFTA och EG. Regeringen är mot bakgmnd härav inte bereddatt nu ta ställning till förslagen om riktlinjer för de framtidafiskeripolitiska medlen. Prisregleringen på fiskunder /92 tas upp i det följande under anslaget Prisreglerandeåtgärder på fiskets område (avsnitt 11). 7.5.2Stöd till sockerbruken pä och m.m. Sockernäringen börges möjlighet att utvecklas och göra nödvändiga strukturrationaliseringar.Sockerbolaget avser att som ett led i en sådan stmkturrationalisering lägga nedsockerbmken på och efter en övergångsperiod. Det särskilda stödetpå 24,5 milj. kr. till sockerbruken på och skall upphöra efterövergångsperioden. Eftersom sockerproduktionen på och spelar enviktig roll för sysselsättningen bör stödet utgå , dååtgärder vidtas för att underlätta omställningen. Stöd till Mörbylångasockerbmk skall lämnas längst års sockerkampanj och till Romasockerbruk längst t. o. m. För att underlätta anpassningenoch finna altemativ sysselsättning för berörd personal skall de 3,5 milj. kr.som utbetalas i form av arealbidrag användas för att förstärkalänsanslaget i resp. län fr.o.m. /92. Sockerbolaget skall isamma utsträckning som ersättas för merkostnaderna för att driva bmkenunder övergångsperioden. Frigjorda medel efter nedläggningen av resp. bmkskall användas för regional utveckling. Skäl till regeringensförslag: Påstatsbudgeten för innevarande budgetår har under denna anslagsrubrik anvisats28 milj.kr.för det särskilda stödet till sockerbetsodlarna och sockerbmken påÖland och . beslutade våren1990 att såväl den administrativa prissättningen på sockerbetor somregleringen av betarealen skulle avskaffas fr.o.m. den 1 juH 1991 (prop.1989/90:146, JoU 25, rskr. Beslutet innebär bl.a. att prisbildningen påbåde sockerbetor och socker blir en fråga för marknaden att lösa, dvs. det bliri första hand betodlarna och Sockerbolaget som avgör priserna m.m. I sambandmed beslutet betona- desvikten av att sockernäringen ges möjlighet att utvecklas och göra Prop.1990/91:87 nödvändiga stmkturrationaliseringar. Om inte de nödvändigarationaliseringarna görs kan hela sockerproduktionen komma att hotasbl. a. som en följd av ökad intemationell konkurrens. I beslutet konstateradesockså att sockerproduktionen på och spelar en regional-ochsysselsättningspolitisk roll och att den fortsatta betodlingen och driften vidde båda ö-bmken borde bli föremål för regional- och sysselsättningspolitiskaöverväganden. () fick i uppdrag att göra enutvärdering av effekten av det särskilda stödet till odlarna och sockerbmken idessa områden. SINDs förslag har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2 B. bör driften vid sockerbruk fortsätta . krävs dock beslut om insatser för attutveckla näringslivet på . Stödet för driften av sockerbmkbör upphöra. Med broförbindelsen bör det vara möjligt att pendla tillfastlandet för dem som friställs från bmket. Dessutom kan betor fraktas tillskånebmken. Om inte betfraktema kan ordnas på ett tillfredsställande sätt börenligt SIND stödet till bruket utgå under ytteriigare innan detavvecklas. SIND anser det mer utvecklande för att de nuvarande stödmedlenanvänds för att dels subventionera de ökade fraktkostnaderna under entvåårsperiod, dels förstärka länsanslaget. Av stödmedlen föreslås att minst 15milj. ställs till förfogande för en treårsperiod medsärskild inriktning på . SIND konstaterar också att dagens arealbidragtill betodlarna inte längre behövs. Vadavser SINDs förslag om nedläggning av sockerbmken på öarna delar i princip statens pris- och konkurrensverk (SPK), statens jordbruksnämnd, jordbruksnämndens konsumentdelegation, statskontoret, riksrevi sionsverkei (RRV), och utred ningens förslag. Sockerbolaget vill dock lägga ned sockerbmk redan efter 2 . Lantbmksstyrelsen, (), läns styrelsen i , , (), . Svenska industri- tjänstemannaförbundet samt betodlares centralförening delar i princip utredningens förslag vad gäller nedläggningen av socker bmk. Däremot motsätter man sig en omedelbar nedläggning av långa sockerbmk och flertalet föreslår en femårig omställningsperiod för detta bmk och betodlingen under bruket. betodlares centralför ening anser också att bmksstödet bör prolongeras om det vid slutet av perioden skulle visa sig att något produktionsalternativ jämbördigt med sockerbetsodling fortfarande saknas. i anser inte att utredningen kan ligga till grund för beslut. län avvisar helt ennedläggning av sockerbmk och hemställer Prop. 1990/91: 87 om beslutom fortsall drift. anser utredningen varabristfällig och att betodlingen i länet bör vara kvar till dess likvärdigaalternativ finns. Flertalet remissinstanser delar utredningens förslag attarealbidraget till betodlarna bör upphöra och att det används för regionalainsatser. AMS, länsstyrelserna i och län.Hushållningssällskapens förbund. samtMörbylånga betodlarförening pekar på betydelsen av insatser för att ulvecklanäringslivet på öarna i samband med en nedläggning. Lantbruksstyrelsen,Svenska fabriksarbetareförbundel, länsstyrelserna i och länsamt pekar också på svårigheten att finnaalternativ till jordbruksproduktion och menar att en utveckling bör ske avjordbruket. Lantbmksstyrelsen, jordbruksnämnden, konsumentdelegationen,i . Sockerbolaget,betodlares centralförening och Svenska industritjänstemannaförbundetser det också som föga troligt att betor kan transporteras från tillSkåne, bl. a. av ekonomiska skäl och miljöhänsyn. En nedläggning av betodlingenbefaras också få negativa effekter på landskapet och miljön enligtlantbruksstyrelsen, , i län.Hushållningssällskapens förbund och . Sockemäringenbör enligt regeringens uppfattning ges möjlighet att utvecklas och göranödvändiga rationaliseringar. Görs inte de nödvändiga rationaliseringarna kanhela sockerproduktionen hotas pä sikt, bl.a. som ett resultat av en ökad internationellkonkurrens till följd av en samt ett eventuellt medlemskap iEG. Det är viktigt att svensk sockerindustri i ett sådant läge står väl rustat.Det särskilda regionala stödet på 24,5 milj.kr. till sockerbruken på ochGotland bör enligt regeringens uppfattning upphöra efter en övergångsperiod. Enrationalisering innebär enligt Sockerbolagel att vissa sockerbmk måste läggasned. Det är i första hand de små enheterna som då kommer i fråga. Sockerbrukenpå och är de minsta sockerbruken med enavverkningskapacitet på 2 betor . Det skall jämföras medde tre största bruken som har en kapacitet på 6000 . Eneffektiv och konkurrenskraftig sockerindustri förutsätter som nämntsnedläggning av sockerbruk vilket enligt Sockerbolaget i första hand innebär attsockerbruken på och läggs ned. Medhänsyn till den betydelse som sockerbruken har för sysselsättningen på och krävs särskilda regionalpolitiska insatser vid en nedläggning där. Regeringen bedömer det dock inte rimligt med en ome delbar nedläggning av bruken. Enligt regeringens bedömning bör därför stödet till driften vid bruken fortsätta under en begränsad övergångsperi od. bör för sockerbruk vara högst och för sockerbruk högst , dvs. som längst sträcka sig t.o.m. 208 resp. 1992 årssockerkampanj. Därefter bör stödet till dess bruk Prop. 1990/91:87 upphöra. Föratt underlätta anpassningen och finna alternativ sysselsättning för dem somfriställs från sockerbruken är det viktigt att olika regional- ocharbetsmarknadspolitiska insatser görs. Regeringen föreslår därför att de medelsom utbetalas i form av arealbidrag, fr.o.m. nästa budgetår används föratt förstärka länsanslagen i resp. län. Därmed ges länsstyrelserna ökademöjligheter att vidta de åtgärder man anser bäst för att bl.a. breddanäringslivet. Det är också naturligt att länsstyrelserna ansvarar för den härtypen av regionala utvecklingssatsningar. Regeringen kommer vid fördelningen avmedlen för regionala utvecklingsinsatser för /92 att beaktabehovet av insatser med anledning ava kommande nedläggningar av sockerbruken påöarna. Viden avveckling av sockerbruken är det också viktigt att Sockerbolaget, som haren monopolställning på marknaden, tar sin del av ansvaret för att skapaalternativa sysselsättningsmöjligheter. Regeringen har vid kontakter medSockerbolaget erfarit att bolaget bl.a. avser att ställa 10 milj. kr. tillförfogande för olika omställningsåtgärder i samband med nedläggning avMörbylånga sockerbruk. Regeringen har också erfarit att Sockerbolaget avseratt bilda en arbetsgmpp med uppgift att arbeta fram åtgärder som skallunderlätta omställningen. I arbetsgruppen skall ingå representanter förföretaget och statliga instanser, bl.a. . Arbetsgmp-pens resultatbör utvisa om nedläggning av bruket är möjlig tidigare än vid den senastetidpunkt som angetts här. Enligt vad regeringen har erfarit avser bolagetexempelvis att avdela personal med uppgift att arbeta med utveckling avalternativ till dagens sockerproduktion. Vidare har bolaget för avsikt atterbjuda flytthjälp till anställda vid som finnersysselsättning vid något annat sockerbruk. Hjälp kommer enligt uppgift ocksåatt utgå till dem som startar eget företag. Bruksanläggningen på kommerenligt bolaget efter en nedläggning att helt eller delvis kunna utnyttjas föralternativ verksamhet. Den närmare bedömningen av åtgärder skall dock göras avarbetsgruppen. Regeringenhar vidare erfarit att Sockerbolaget avser att vidta liknande åtgärder för attunderlätta omställningen vid nedläggning av sockerbruk. Även här skallsåledes en arbetsgmpp tillsättas med motsvarande roll som inför nedläggningenav sockerbruk. Motsvarande belopp för omställningsåtgärder avsesvidare att avsättas vad avser . Regeringennoterar med tillfredsställelse att de åtgärder som aviseras från Sockerbolagetssida innebär att företaget tar ett betydande ansvar för att omställningen skallfungera smidigt. Tillsammans med de statliga åtgärder som regeringen föreslår,skapas goda förutsättningar för alternativa sysselsättningsmöjligheter för demsom blir berörda av nedläggningarna. Regeringenavser att återkomma till med en redovisning av åtgärderna när resp.arbetsgrupp slutfört sitt arbete. AMSkan inom ramen för sin verksamhet vidta de åtgärder som är befogade i sambandmed en nedläggning av ö-bmken. Denav beslutade nya livsmedelspolitiken innebär bl. a. att det 209 under en övergångsperiodvidtas en rad stödåtgärder för att underlätta jordbmkets anpassning till enavreglerad marknad och stimulera alternativ markanvändning. Under budgetåren1990/91 1992/93 utbetalas ett inkomststöd till alla jord bmkare som odlarprisreglerade grödor inkl. sockerbetor. Vidare har de jordbmkare som varaktigtlägger om produktionen på åkermarken till annat än livsmedelsproduktionmöjlighet att erhålla stöd. Enligt regeringens bedömning bör de olikaövergångsstöden möjliggöra en omställning av åkermarken vid minskad betodling. Sockerbolaget bör i sammautsträckning som ersättas för merkostnaden att driva ö-bmken.Kompensationen bör utgå med samma belopp som för resp. bmk. Efter nedläggning av resp. bmk skallmotsvarande belopp användas för regional utveckling. Därvid bör behovet avinsatser med anledning av nedläggning av resp. bmk beaktas. Deolika anpassningsåtgärder som redovisats bör enligt regeringens uppfattningmöjliggöra en stmkturanpassning av sockernäringen som näringslivet påöarna kan breddas och alternativ sysselsättning skapas. 7.6 Harmonisering och förenkling av systemet för provningoch godkännande av byggprodukter. Den svenskaorganisationen för provning och godkännande av byggprodukter bör förberedas fören kommande harmonisering mellan EFTA-länderna och EG. Förfarandet vidtypgodkännande av byggprodukter skall så långt som möjligt göras enklare ochsnabbare. får i uppdrag att tillsammans med andra berörda myndigheterlämna förslag i della syfte. Skäl till regeringensbedömning: Byggnadsmarknadenpräglas av stark företagskoncentration och svag importkonkurrens. Till en delberor denna brist på handel över gränserna på att materialkrav och byggnormerinte harmoniserats mellan ländema och att olika godkännandeprocedurer tillämpasi de olika länderna. På den inhemska marknaden gynnas konkurrensen av enkla ochsmidiga procedurer för typgodkännanden av material, konstruktioner ochanordningar. Inom EG avser man attunder undanröja denna typ av tekniska handelshinder på byggområdet ochde pågående EES-förhandlingarna syftar till att avskaffa sådana handelshindermellan EFTA-länderna och EG . För svensk del gäller påförsök intill utgången av att tekniska godkännanden av material,konstruktioner och anordningar som meddelats av vissa organ i ,, och likställs med svenska typgodkännanden. Regeringenkommer därför att ge i uppdrag att i samråd med andra berörda myndigheterdels föreslå hur det svenska certifieringssyste-met på byggområdet bör utformasvid en harmonisering av EFTA-ländernas och på området, delsföreslå vilka åtgärder som i avvaktan på en sådan harmonisering kan vidtas föratt underlätta den internationella handeln, särskilt inom , och för attom möjligt effektivisera och förenkla typgodkännandeverksamheten. Den sistnämnda delen av uppdraget bör redovisas och denförstnämnda delen så snart som det blir möjligt med hänsyn till utvecklingeninom EG och EES-förhandlingarna. 7.7 Näringstillstånd för utländska företag Reglernaför utländska rättssubjekt att driva rörelse här i skall förenklasgenom att kravet på näringstillstånd anpassas till EG;s regler. Skälför regeringens bedömning. Enligtlagen (1968:555) om rätt för utländska företag att idka näring här i riketkrävs tillstånd för utlänning eller utländskt företag som vill bedrivanäringsverksamhet i . I lagen föreskrivs att om utländskt företagbedriver verksamhet här skall det ske genom filial. Vid filialen skall bl.a.finnas en verkställande direktör. Filialen skall ha egen bokföring. Enligt § 31 i lagen fårregeringen medge sådant undantag från bestämmelse i lagen, som föranleds avsärskilda omständigheter. I förarbetena har därvid som exempel framförts attför utländskt företag som utför uppdrag av engångsnatur kan det finnas skäl atttjilämpa undantagsregeln. har lett till att bl.a. utländskaentreprenadföretag kunnat utföra enstaka entreprenader utan attnäringstillstånd krävts. Denna lagstiftning måste isamband med anpassas till om förutsättningar förnäringsverksamhet. Del är dessutom som påpekats av värde att kunna vidgakonkurrensen genom åtgärder som innebär ökad utländsk konkurrens. Inomindustridepartementet kommer all genomföras en skyndsam översyn av lagen medinriktning på att senare i vår redovisa förslag till ändringar, som efterremissbehandling kan ligga till grund för förslag till . Vivill också i detta sammanhang hänvisa till det förslag till förändringar avförvärvslagstiftningen som redovisas i avsnitt 8.6. Sammanfattningav regeringens förslag och bedömningar: Reglernaför utländska förvärv av svenska företag anpassas till . Förbättradrådgivning för nybildning och utveckling av företag med rötter i högskolan. Industrifondenföreslås få möjlighet att för banklån ställa ut statliga garantier.Stiftelsekapitalet minskas med 350 milj.kr. under budgetåren 1991 /92 -1994/95. Stödettill produktutveckling förändras och blir mer flexibelt. Enstrategi för hur åtgärder för att främja teknikspridning skall bedrivas ifortsättningen läggs fast. Regionalpolitiskt stöd skall kunna lämnas för attutlokalisera ytterligare verksamhet inom den privata tjänste- och servicesektornfrån . fortgående anpassning till nya konkurrens- och efterfrågeförhållanden ingårsom en viktig del att näringslivsstmkturen förändras. Detta sker till störstadelen genom att befintliga företag anpassar sig till en förändrad situation.Erfarenheten visar emellertid också att ny teknik och andra förändringar bärsfram av att nya företag tillkommer eller genom att småföretag expanderar. 1 detsenare fallet är tillgången till riskkapital en kritisk faktor. Behovet av förstärkningoch förnyelse av näringslivsstrukturen är särskilt stort i deregionalpolitiskt prioriterade delarna av landet. Regionalpolitikenbehandlades senast av med anledning av regeringensproposition om regionalpolitik för 90-talet (prop 1989/90:76, AU13, rskr346). En näringslivsstmktur sommöjliggör upprättandet av ett utvecklande samarbete mellan företag är ocksåviktig för att få dynamik och tillväxt. Sådant samarbete förekommer mellant.ex. stora och små företag. De svenska underleverantörerna är viktiga somenheter i sådana nätverk mellan företag. I sammanhanget kan nämnas att i skrivelse till regeringen har redovisat förslag om förstärktsamverkan mellan småföretag för att stimulera deras utveckling. 1 ökande gradsker sådant samarbete dock också i ett internationellt sammanhang. Strategiskaallianser, utländska företagsförvärv och andra typer av företagssamarbete blirdärför av allt större omfattning. Detta gäller svenska företag såväl somutländska. Inte minst japanska företag är aktiva i dessa avseenden. Till de förutsättningarsom skapar goda tillväxtmöjligheter för näringslivet, särskilt de mindre ochmedelstora företagen, hör en fungerande riskkapitalmarknad. Behovet avriskkapital kommer att vara stort under 1990- Försmåföretag som står utanför börsen är det viktigt att det finns investerare somär villiga att gå in som delägare och finansiera företagens expansion. Med enminoritetspartner kan entreprenören ha kvar kontrollen över företaget.Omfattningen av kapitalet i de privata riskkapitalbolagen har varit oförändradsedan mitten av . Kapitalet är nu ca . Riskfinansieringär av olika slag. Det kan gälla finansiering av utvecklingsarbete i ett tidigtskede. De samhällsekonomiska motiven för statliga insatser i dessa fall är välkända. Både STU och Industrifonden är engagerade i denna typ avriskfinansiering. Men det kan också avse finansiering av förelagsbildning ochföretagsstillväxt t.ex. i samband med internationalisering. Det kapital somerfordras i samband med nyetableringar och utveckling av små industriföretagkan ofta inte genereras inom rörelsen. Verksamhetens tillväxt blir härigenomberoende av externt riskvilligt kapital. Fömtom att kapitalet skall varariskvilligt bör avkastningen på kapitalet baseras på värdetillväxt . Dethar länge varit brist på riskkapital som är anpassat till små och medelstoraföretag. Det hämmar den långsiktiga industriella tillväxten i landet. Ett skältill denna brist är att det kapital som skulle kunna kanaliseras till dennasektor under långa perioder kan finna en tillfredsställande avkastning till lägrerisk på andra marknader. Osäkerheten om framtida lönsamhet medför ofta ett högtpris på riskkapital för många nystartade företag. Erfarenhetenvisar att, åtminstone i expansiva perioder med högavkastande alternativ,kapitalet söker sig från de mer riskfyllda satsningarna inom småföretagen. Detskapar en ryckighet i tillförseln av kapital, vilket betyder att den förnyelseoch utveckling som skulle kunna ske genom tillväxt i befintliga småföretag ochgenom nybildning av företag blir för svag. Det är ett näringspolitiskt intresseatt få en önskvärd uthållighet och tillfredsställande tillgång tillriskkapital. Detta kan ske dels genom att statsmaktema ger goda fömtsättningarför privata aktörer. Men det kan också ske genom att staten själv på olika sättuppträder som aktör på marknaden ensam eller i samverkan med privata placerare. Pågrundval av den näringspolitiska propositionen fattade i juni 1990beslut om vissa omfördelningar av samhällets resurser för finansiering avsmåföretag. Besluten innebar i korthet följande. Destatliga finansieringsinsatsterna avseende små och medelstora företag inriktasi ökad utsträckning på att tillhandahålla icke räntebärande eget kapital. Statenskulle med de regionala utvecklingsfonderna inleda överläggningar som syftadetill dels att I 000 milj. kr. av fondernas resurser för finansieringsändamålbetalas in till staten, dels att fonderna av sina kvarvarande medel placerar600 milj. kr. i nya riskkapitalbolag för att stärka egenkapi-talförsörjningen ismåföretagssektorn. Överiäggningar med Stiftelsen skulle syftatill att fonden placerar 200 milj. kr. av sina tillgångar i ett av de nyariskkapitalbolagen. StiftelsenSmåföretagsfonden skall tillföras ytterligare I miljard kronor 213 Medlen skall till övervägande del placeras i de nya Prop.1990/91:87 riskkapitalbolagen. Den nya riskkapitalbolagen skall göra sinaplaceringar i huvudsak i form av minoriletsengagemang. De avses få småstyrelser med hög kompetens. Avkastningskraven i såväl bolagen somSmåföretagsfonden anpassas till verksamhetens långsiktiga karaktär. Regeringenvill nu för information redogöra för vad som hänt med dessa frågorefter beslut . Pågrundval av ett s. k. normalavtal med stadgar för utvecklingsfonderna som harutarbetats av industridepartementet och har under hösten1990 förhandlingar förts mellan staten och de regionala huvudmännen om nyaavtal att gälla . Flertalet avtal är nu undertecknade av deregionala huvudmännen. Regeringen avser att genom beslut godkännaavtalen. Industridepartementethar haft överläggningar med utvecklingsfonderna om bl. a. den länsvisafördelningen av de sammanlagt I 000 milj. kr. som skall betalas in till statenoch de 600 milj. kr. som skall placeras i de nya riskkapitalbolagen. Samtligautvecklingsfonder har till regeringen lämnat in förbindelser om att underen femårsperiod betala in medel till staten och under högst placera medeli riskkapitalbolagen. Norrlandsfonden har förbundit sig att placera 200 milj.kr. i det nordligaste bolaget. Detankommer på de blivande ägarna, dvs. Småföretagsfonden, utvecklingsfondernaoch Norrlandsfonden att bilda de nya riskkapitalbolagen. Enligt vad vi inhämtathar överenskommelse nåtts om regional indelning samt på basis avkonsortialavtal mellan ägarna den närmare inriktningen av bolagensverksamhet. De första bolagen kan beräknas starta sin verksamhet under våren1991. Enligtregeringens mening är det angeläget att riskkapitalbolagen när de bildats sökervidga ägarkretsen så att privat kapital och kompetens kan tillföras bolagen.Strävan är att privata finansiärer skall svara för upp till hälften avriskkapitalbolagens finansiering. Även andra former av samverkan med företagsom har kompetens inom området bör övervägas. Deregionala riskkapitalbolagen kommer att kunna erbjuda finansiering i form avtillskott till eget kapital.