prop · GE03146 · 1990-12-31 00:00:00 — Indirekt begränsas emellertid möjlighetema genomde krav som i 5 kap. 9 § uppstäUs pä att planen skall vara tydlig i olUcahänseenden. Detär uppenbart att en lång rad beslut om ändring av en plan kan leda tifl attplansiluationen blir svårgenomttänglig och oöverskådlig. föntånd och förbiseendenfår inte underskattas. Det finns därför anledning till viss försUctighet när detgäller att ändra planer enligt det förenklade förfarande Prop. 1990/91:146som jag har föreslagil. Tydlighetskravet kan således leda till att det vidbehov av yneriigare ändringar bör övervägas an upphäva planen cx:h anta en ny. Tydlighetskravetmedför vidare att det kan vara olämpligt att vidta alltför omfattande ändringari en plan. Om avsikten t.ex. är att förändra huvudsyftet med en plan torde detvara bäst att upphäva den och anta en ny. Somjag tidigare nämnt är det främst önskemål om att kunna införa bestämmelser medgUtighei över ett större detaljplanelagt område som har riktat uppmärksamhetenpå behovet av regler som kan göra det enklare att ändra en detaljplan. Detregleringsbehov som åsyftas gäller bestämmelser av olika slag. Det kan gällaadministtativa bestämmelser avseende t.ex. ändring av lovplikt, ändring avhuvudmannaskap för allmänna platser eller tillständ tillexploateringssamverkan. Vidare kan det gälla användningsbestämmelser som kantillföras äldre planer, vilka helt eller delvis saknar bebyggelsereglerandeinnehåll. Slutligen kan det gälla utformningsbestämmelser avseende l.ex.hänsyns- och varsamheisregler inom kulturmiljöer, tillgänglighetskrav och kravpå anordnande av parkeringsutrymmen. Byggande av ttafiktunnel kan ses som etttypexempel på fall där det finns behov av att kunna införa likartadebestämmelser över ett större område. Blandändringar som bör kunna företas på ett enkelt sätt nämnde jag ändring avhuvudmannaskap för allmänna platser. Härvid bör bestämmelsen i 6 kap. 26 §första stycket observeras. Enligt denna skall kommunen vara huvudman förallmänna platser inom område med detaljplan, om det inte fmns särskilda skältifl annal. Deolika slag av regleringsbehov som nämnls har i allmänhet sin gmnd i denplanering som bedrivs över större omräden. Omrädesavgränsningen skiftarnaturUgtvis med hänsyn till vilken typ av planering det rör sig om. Detväsentiiga är emellertid att den planering som rör en visst område ofta resulterari önskemål om att kunna föra in rättsverkande bestämmelser av samma slag förhela området Enligtpromemorieförslaget skulle man kunna anta områdesbestämmelser för områden medgamla planer. Jag har övervägt denna fräga. Bortsett från invändningar fränsystematisk synpunkt skulle emellertid enligt min mening en sädan lösning somverken har föreslagit kunna leda till att rättighetsin-skränkande bestämmelserskuUe kunna införas med kringgående av de regler som skyddar fastighetsägamamot planändringar under planens genomförandetid. Jag har därför stannat föratt inte föreslå några ändringar i denna del. Med de förenklingar som härföreslås bettäffande möjlighetema att ändra detaljplaner bör i ställetbestämmelser som avses gälla inom elt stöne omräde kunna föras in i samtiigaberörda detaljplaner pä eu ganska smidigt sätt. Sålunda bör under iakttagandeav tycUighetskravet beslut om ändring av berörda delar av detaljplanema inomområdet kunna tas i ett sammanhang varefter ändringama noteras i respektiveplan. Detfmns anledning att på nytt undersnyka betydelsen av dena lydlighels- krav i samband med planändringar. Planhandlingama måsle utformas så att det framgår klart vad som har prövats i samband med ändringsbeslutet cx;h viUca konsekvenserändringen får för den befintUga planen. Byggrätterna kan t.ex. päverkas pä enindirekt sätt cx:h det är viktigt att denna påverkan klargörs. Genom de möjligheter somnu ges till att ändra detaljplaner på ett enklare sätt kan det tänkas attändring av huvudmannaskap för aUmänna plalser inom områden som omfattas avstadsplaner eller byggnadsplaner kan komma att aklualiseras i vissa fall. 27 § finns besiämmeiser om vad som skall gälla när del i lag eller annanförfattning talas om stadsplan cx;h byggnads-plan. Jag har övervägt attkomplettera denna bestämmelse med regler om vad som skall gälla närhuvudmannaskapet ändras bettäffande sådana planer. Eftersom samdigaförfatmingar där stadsplan och byggnadsplan nämns skall ha ändrats torde dcx;ken komplettering av 17 kap. 27 § sakna praktisk betydelse. 5 genomförande av fastighetsplan i vissa fall fär förordna att eu beslut au anta, ändra eller upphäva enfastighetsplan får genomföras utan hinder av au beslutet inle vunnit lagakraft, om beslutet fatlats efter tillämpning av reglema om enkeltplanförfarande och förslaget som ligger till gmnd för beslutet skriftiigengodkänts av aUa berörda. Departementsförslaget:Avser enbart beslut att anta en plan men överensstämmer i övrigt i sak medmitt forslag. Remissinstansema:Tillstyrker i allmänhet departementsförslagel eller lämnar det utan erinran.Ett flertal av dem, däribland och lantmäteriverket, föreslär attcx;ksä beslut om ändring och upphävande av fastighetsplaner SkaU kunnagenomföras utan hinder av att de inte vunnil laga krafl. En del remissinstanserföreslår ocksä att en molsvarande beslämmelse borde gälla för beslul omdetaljplaner. Skälenför mitt förslag: Bygglov får inle lämnas för älgärder pä en fastighet som intestämmer överens med den fastighetsplan som gäller för området (8 kap. 11 §första stycket 2 a). Det är således nödvändigt att genomförafastighetsbUdningsätgärder i ansluming tiU beslut avseende fastighetsplaner.Eftersom beslut att anta, ändra, eller upphäva en fastighetsplan gäller förstsedan beslutet vunnit laga kraft eUer s.k. genomförandeförordnande beslutats(6 kap. 15 §), måste tiden för överklagande ha gått ul innan fastighetsbUdnuigkan ske. Försl efier del att fastighetsbildning skett kan det bli aktuellt attbehandla ansökningar om bygglov. Om en plan antagits,ändrats eller upphävts efter enkell planförfarande, vUket bl.a. fömtsätter attden saknar inttiesse för allmänheten, cx;h aUa berörda godkänt förslaget, ärrisken för överklaganden mycket liten. 4 1990/91. byggnadsnämndeni sådana fall bör ges möjlighet att förordna att beslutet Prop. 1990/91:146skall få genomföras utan hinder av att det inte vunnit laga kraft Således delarjag och lantmäteriverkets uppfattning att man inte bör skilja mellanå ena sidan beslut att anta fastighetsplaner (x;h å andra sidan beslut attändra eller upphäva sädana planer. En ytterligare fömtsättning för ettförordnande om genomförande bör vara att en ägare till nägon av de fastighetersom omfattas av fastighetsplanen ansökt om det Efter ett förordnande kanfastighetsägama pä egen risk föranstalta om fastighetsbildning i enUghet meden ny eller ändrad plan. En stor del av dem som vill bygga inom området kan dåslippa avvakta dubbla överklagandetider cx:h på så sän spara tid. Motbakgmnd av vad jag nu anfört föreslår jag att fär förordna attett beslut att anta, ändra eller upphäva en fastighetsplan fär genomföras utanhinder av att det inte vunnit laga kraft, om beslutet fattats efter tiUämpningav reglema om enkelt planförfarande cxh förslaget som Ugger tUl gmnd förbeslutet skriftiigen godkänts av alla l)erörda. I specialmotiveringen behandlasfrågan om vilka som i dessa faU skaU anses berörda. Omnågon ttots de angivna fömtsätmingama skuUe överklaga beslutet att anta planenföljer det av allmänna förvaltningsrättsliga principer att den myndighet somprövar överklagandet kan förordna om inhibition av beslutet avseendefastighetsplanen. Det förtjänar dock att här påpekas att fastighetsbildningsåtgärdersom vidtagits efter ett förordnande om genomförande i enUghet med den av migföreslagna bestämmelsen inte blir utan verkan för det fall att beslutet avseendefastighetsplanen ändras. I sädana faU kan det erfordras ytterligarefastighctsbildningsätgärder för att uppnå sådan överensstämmelse med den tillslut gällande fastighetsplanen att ett bygglov kan lämnas för åtgärder på enberörd fastighet Vadsä gäller frågor om lov för åtgärder inom ett område som berörs av beslutetavseende fastighetsplanen så kommer jag cx;kså att föreslå (avsnitt 6) attbeslut om lov skall kunna lämnas under vUlkor att lovet inle fär umyttjasförrän ett beslut avseende antagande, ändring eller upphävande av en detaljplan,områdesbestämmelser eller en fastighetsplan har vunnit laga kraft. Jag anseratt den möjligheten är tillfyllest cx;ksä för att tillgodose behovet av ettsnabbare förfarande vid genomförandet av okonttoversiella detaljplaner. Detsaknas därför anledning att, såsom vissa remissinstanser förordat, föreslå attbeslut avseende detaljplaner i motsvarande situation skall kunna genomförasutan hinder av att de inte vunnit laga kraft 6 Beslutom lov innan plan har vunnit laga kraft Prop.1990/91:146 skall redan vid beslut om antagande, ändring eller upphävandeav en detaljplan, områdesbestämmelser eller en fastighetsplan kunna lämnabygglov, rivningslov eller marklov under fömtsätming att det vilUcoras med attlovet inte fär utnyttjas förrän planbeslutet har vunnit laga kraft Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansema:Tillstyrker i allmänhet förslaget. Skälen för mitt förslag: I8 kap. 11 § första stycket PBL föreskrivs bl.a. att ansökningar om bygglov föråtgärder inom områden med detaljplan SkaU bifallas om åtgärden inte sttider motdetaljplanen eller den fastighetsplan som gäller för området Den fastighet ochden byggnad eller annan anläggning på viUcen åtgärden skall utföras måsteockså stämma överens med detaljplanen cx;h med den fastighetsplan som gällerför området Pä motsvarande sätt finns i 8 kap. 12 § krav på att den söktaåtgärden skall stämma Överens med områdesbestämmelser, där sådana gäller.Vidare fömtsätts enligt 5 kap. 34 § respektive 6 kap. 15 § att den detaljplanoch fastighetsplan samt de områdesbestämmelser som avses, har tillkommit genombeslut som har vunnit laga kraft eller omfattas av ett förordnande enligt 13kap. Dessa regler innebär bl.a.att då bygglov kräver en ny eller ändrad plan så mäste planbeslutet ha vunnitlaga krafl innan bygglov kan ges. Visserligen ställs del härefter inte nägotkrav på att beslutet om lov skall ha vunnit laga kraft innan lovet får tas ianspråk, men fuU ttygghet får den byggande inte fönän besvärsiiden har gått tiUända. Nonnalt innebär det intenägon olägenhet att ett lagakraftägande planbeslut måste föreUgga innan bygglovkan ges. Gmndtanken är ju att planläggningen skall ligga ett steg förebygglovsprövning och genomförande. Det inttäffar dock att behovet av en nyeller ändrad plan inte blu- klarlagt fönän byggstarten är nära förestående.Den nya eUer ändrade planläggning som då erfordras är ofta av begränsadbetydelse, okompUcerad tUl sin natur och inte mera kon-ttoversiell än självabygglovet. I sädana fall kan det vara en allvarlig olägenhet attbeslutsprocessen måste delas upp i dels ett planbeslut som måste vinna lagakraft, dels därefter bygglov. Före tiUkomsten av PBLfanns det i sådana sittiationer möjUghet att ge dispens från planbestämmelser.Till en del har denna tidigare ordning med dispens ersatts av bestämmelsema omenkelt planförfarande i 5 kap. 28 §. Även med tillämpning av enkeltplanförfarande kvarstår dcx;k kravet pä alt planbeslutel skall ha vunnit lagakraft innan bygglov kan ges. Självfallet kan enätergång till någon form av dispensförfarande inte komma i ftiga. De skäl somligger tUl gmnd för kravel i PBL pä att bygglov i princip inie fär strida motplaner är fortfarande giltiga. Även i fortsättningen måste alltså kravet på tväbeslut, planbeslut och bygglov, upprätthållas. falldå det inte föreligger några konflikter beträffande planbeslutet saknas Prop.1990/91:146 dock tilUäckliga skäl för att ett lagakraftägande planbeslut skaflbehöva inväntas innan bygglov ges. De båda besluten bör därför kunna gessamlidigt eller i anslutning till varandra i sädana fall då det ärkommunfullmäktige eller kommunstyrelsen som beslular om planen. Jag föreslårsåledes att bygglov skall kunna fä ges i samband med ett planbeslut.Givetvis mäste därvid bygglovet vUlkoras så att det inte fär umyttjas fönänplanbeslutet har vunnit laga kraft Genom utnyttjande av denna möjUghet kanbesvärstidema komma att löpa paralleUt cx;h byggprcx:essen påskyndas. Behovav en sådan bestämmelse föreligger naturUgtvis främst bettäffande bygglov. Ivissa faU kan dock motsvarande behov finnas när det gäller rivningslov ochmarklov cx;h bestämmelsen bör därför göras tillämplig på alla former av lov.Med hänsyn härtill bör den tas in som en ny paragraf, 8 kap. 18 a §, under enny mbrik i avsnittet om fömtsätmingar för lov. Detanvändningsområde för tillämpning av villkorade lov som jag nu har angett kansynas i huvudsak överensstämma med användningsområdet för enkeltplanförfarande. Sådant kan enhgt 5 kap. 28 § användas om förslaget tilldetaljplan är av begränsad betydelse och saknar inttesse för allmänheten. Detkan därför ifrågasättas om man skall begränsa den nya bestämmelsenstillämpningsområde till fall där enkelt planförfarande tillämpas. Även vidnormalt planförfarande kan det emellertid under samrådsförfarandet komma an ståklart att det inte finns nägra konflikter bettäffande planen. Det kan dä finnassamma skäl som vid enkelt planförfarande att utnyttja möjligheten tillvillkorade lov. Bestämmelsen bör heller inte utformas sä att den påverkar valetav planförfarande. Jag föreslär därför inte någon begränsning av tillämpningsområdetav antytt slag. JagviU emeUenid understryka betydelsen av att utnyttjande av möjligheten tUlvUUcorade lov begränsas liU faU i vilka någon konflikt om planbeslutet inteföreligger. Visserligen förfaller lovet om planbeslutet upphävs efter besvär,men i sådana fall har lagt ned onödigt arbete pä lovprövningen.Det finns cx;ksä risk för att kommunen, om villkorat lov har lämnats, läser sigi samband med en eventuell överprövning av planen. Enligt 13 kap. 8 § kanprövningsmyndigheten, om kommunen har medgen det, upphäva planbeslutet i enviss del eller ändra det pä annat sän. Om villkorat lov har lämnats kan dettatänkas påverka kommunemas inställning till eventueUa ändringar av planen. Jagutgår emellertid ifrån au kommunema i eget inttesse kommer att ge villkoradelov enbart i klara fall. 7Hushållning med grundvatten, m.m. Prop. Inommånga områden i utgör gmndvatten en knapp resurs. Vidare är del enligtSveriges geologiska undersökning, SGU, (x;kså vanligl att problem medvattenförsörjning orsakas av felaktig exploatering av gmndvattentill-gångar.Det är således vUctigt att befintiigt gmndvatten umyttjas på bästa sätt cx;hatl det skyddas mot föroreningar. Motdenna bakgmnd är det naturUgt att vattenfrågorna under senare är fått enallttner framttädande roll i den kommunala planeringen. och statensnaturvärdsverk har i boken behandlatbl.a. vattenfrågomas hantering i de översiktsplaner som kommunerna är skyldigaatt ha. Boken behandlar vidare kopplingen mellan övrig fysisk planering cx;hplanering av bl.a. gmndvattentillgängar. Förstora uttag av gmndvatten kan givetvis resultera i sinande bmnnar. Detta äremellertid inte det enda problem som kan uppstå. Om uttaget av gmndvatten överstigervad som nybildas kan också salthalten i bmnnsvattnet öka, s.k.saltvatleninttängning. Detta förekommer pä flera platser framför allt ikustnära lägen, men också inom andra omräden där s.k. inlagrat saltvatten frånden senaste istiden finns under det söta gmndvatmet Problemetmed saltvatleninttängning har under senare lid berörts i flera sammanhang. 1Stcx;kholms län har genomfört ett projekt,"Salt gmndvatten i kustnära områden samt förslag tiU åtgärder" sompresenterats i tte rapporter. Vidare cUskuteras problemet i den i september1990 färdigställda "Sötvatien '90, strategi för god vattenkvalitet isjöar, vattendrag och gmndvatten" som utarbetats av statens naturvärdsverkpä regeringens uppdrag. Verket har där föreslagit att skyddet av allmänna ochenskilda vattentäkter - både de som används cx;h de som kan behövas iframtiden - förbätttas. Kommunema bör enligt verket åläggas all genomföravatteniäkisplanering för att långsiktigt säkerställa vatientäkter av godkvaUiet Verkethar vidare i "Sötvatien '90" föreslagit att en utt-edning skall fåöverväga möjlighetema till en bättte reglering och effektivare fördelning avgmndvatten för enskild vattenförsörjning. Regeringen har i miljöpropositionen(prop. 1990/91:90) fömtskickat att en uttedningsman kommer att tillsättas föratt se över reglema om uttag och fördelning av gmndvatten för enskfldvattenförsörjning cxh klarlägga myncUghetsansvaret i detta sammanhang. Enuttedning i huvudsaklig överensstämmelse med vad föreslagitkommer således tiU stånd. Problemenmed bristande tillgång på gmndvatten har emellertid under de senaste årenblivit akula pä många platser. Det är således angeläget att åtgärder vidias säsnart som möjligl. Jag lägger därför nu fram vissa förslag som gör det möjligtför kommunerna att, uiom omräden där det kan befaras att del uppstår problem medvattenförsörjningen, införa restriktioner med avseende Prop. 1990/91:146 pååtgärder som ökar gmndvattenuttagen eller som kan medföra risker för föroreningav gmndvattenmagasin. De av mig föreslagna åtgärderna fär sedermera övervägasfömtsättningslöst av utredningsmannen. Fritidshusmed högst tvä bostäder är undantagna från de krav pä hushållning med vattencx;h energi som eljest gäller för byggnader. Eftersom det inom många områdenmed gmndvattenproblem fmns en stor andel fritidshus, anser jag det isammanhangel naturUgt att även överväga frågan om att ocksä för sädanaftitidshus införa samma krav pä gcxl hushållning med vatten som gäller förandra byggnader. Defritidshus som byggs har i de flesta fall en relativt hög standard,vilket medger vistelser och under större delen av året. Motden bakgmnden har ocksä övervägts behovet av krav på hushållning med energi förfritidshus. Bortledandeav yt- eller gmndvatten för vattenförsörjning, värmeutvinning eller bevattningdefinieras i vattenlagen (1983:291) som vattentäkt. Gmndvattentäkter cx;hutförande av anläggningar för det ändamålet är vattenföreiag enligtvattenlagen. Att ta upp bmnnar tex. genom borming är säledes valtenföretag ivattenlagens mening. Emellertid krävs det inte tillständ enligt den lagen förvattentäkter för en- eller tvåfamiljsfastigheters eller jordbmks-fastighetershusbehovsförbmkning eller vattenförsörjning (4 kap. 1 a § 1). Vidare krävs intetillstånd till ett vattenförelag om det är uppenbart att varken aUmänna ellerenskilda inttessen skadas genom vaitenföretagets inverkan påvattenförhållandena (4 kap. 2 § första stycket). I övriga fall är gmndvattentäktertillståndsplUctiga enligt vattenlagen. Även om tUlslånd inte krävs får ettvattenföretag ändå inte komma tUl stånd, om det med hänsyn till valet av platseller på något annat sätt möter hinder från allmänna planeringssynpunkter.Vattenföretag får inte heUer strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser.Den rädighet som fastighetsägaren som huvudregel har över vattnet inomfastigheten är således inte oinskränkt, ens för tfllståndsfria förelag. Rådighetenkan också inskränkas genom annan lagsliftning (se t.ex. prop. 1981/82:130 medförslag till ny vattenlag m.m., s. 403). Plan-och bygglagen, m.m. Medplan- och bygglagen (1987:10), PBL, och lagen (1987:12) om hushållning mednatunesurser m.m. har kommunema fått ett ökat ansvar för vatmets användning.Lagama anger vattnet som en sårbar resurs som vi skall hushålla med för atlbevara en gcxl vaitenkvalitet och för att undvUca miljöproblem. och 3 kap. PBL finnsbestämmelser som syftar till hushållning med gmnd- Sålunda skallvattenförhållandena beaktas vid lokaliseringen av bebyggelse och byggnaderplaceras så att inverkan pä gmndvatmet som kan vara skadlig för omgivningenbegränsas. I områden där knapphet pä vatten rader eller kan befaras uppkommaskall byggnader enligt 3 kap. 3 § första stycket PBL medge god hushällning medvatten. Detta innebär att vid bygglovsprövning kan ställa kravpä byggnademas utförande i deua avseende. Bestämmelsen gäller enligt 3 kap. 9 §första stycket PBL inte ftitidshus med högst tvä bostäder. Förfogandet övervatten som sädant är inte underkastat något krav på lov enligt PBL. I 2 och 3 kap. PBL finnscxkså bestämmelser som syftar till hushällning med energi. Bebyggelse som försin funktion kräver tiUförsel av energi skall lokaliseras på ett sätt som ärlämpUgt med hänsyn till energiförsörjningen och energihushåUningen. Inomomräden med sammanhållen bebyggelse skaU bebyggelsemiljön utformas med hänsyntill behovet av bl.a. hushållning med energi. Byggnader skall enligt 3 kap. 3 §första stycket medge god hushållning med energi. Den bestämmelsen gällerenligt 3 kap. 9 § första stycket inie fritidshus med högst två bostäder. 7.2 Överväganden och förslag 7.2.1 Bygglovsplikt för grundvattentäkter i vissa fall Mitt förslag: Enkommun skall, om det finns särskilda skäl, genom detaljplan ellerområdesbestämmelser kunna bestämma att bygglov krävs för att anordna ellerväsentligt ändra anläggningar för gmndvattentäkter för en- ellertvåfamiljsfastigheters eUer jordbmksfastighe-ters husbehovsförbrukning eUervärmeförsörjning. Departementsförslaget:Avser enbart gmndvattentäkter för vattenförsörjning men omfattar även övrigagmndvattentäkter för delta ändamål som inte är tUlståndspIiktiga enligtvattenlagen. Det överensstämmer i övrigt i sak med mitt förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker nästan undantagslöst förslaget eller lämnar det utan erinran. Växjötingsrätt, som gjort en ingäende problemanalys, avstyrker dock förslaget.Tingsrätten pekar på att bygglovsplikt borde vara lika aktuell för alla slag avgmndvattentäkter, således även sådana för värmeutvinning och bevatming.Tingsrätten anför vidare att de gmndvattentäkter som enligt 4 kap. 2 §vattenlagen inte kräver tillstånd, dvs. när det är uppenbart att varken aUmännaeller enskUda inttessen skadas genom vattenföretagets inverkan påvattenförhållandena, är svära att avgränsa och att bl.a. detta kan medföra riskför dubbelprövning, eftersom vattenlagens tillståndsprövning inte ersätterannan prövning om detta inte särskilt anges i den lag- stiftningen.Branschorganisationema, Svenska Bmnnsborrares Branschorga- Prop. 1990/91:146nisalion och , avstyrker också förslaget. Branschorganisationemaförordar atl den av föreslagna utredningen avvaktas. SvenskaBmnnsborrares pekar cxksä pä att flertalet kommuner intehar kompetens inom området cx;h att det saknas normer och riktiinjer för hurvattentäkter skaU anläggas och utformas. Skälenför mitt förslag: Det finns som jag tidigare nämnt (avsnitt 7.1.1) mångaområden där det uppkommit problem med gmndvatten-försörjningen eller där sådanaproblem kan förväntas uppkomma. Uttag ur enskilda bmnnar päverkar som regelgmndvattenmagasinet även utanför den egna fastigheten. Flera bmnnar i närhetenav varandra förstärker effekten cx;h i det omräde som päverkas kan äldre ochgmndare bmnnar sina. Vidare medför ökade uttag risk för saltvatteninträngningi många områden. Sådana effekter gör det angeläget att pröva ävenhusbehovstäkter i riskområden. Ettannat skäl för prövning av i vart fall nya bmnnar är risken för förorening avgmnd vattnet I många områden med äldre fritidsbebyggelse med gemensam vattentäktförekommer ofta primitiva infilttationsanläggningar för avloppsvatten. Detta ärföreträdesvis fallet när både den gemensamma vattenförsörjningen ochinfitotionsanläggningama är avsedda för enbart sommar-bmk. I sådana områden kanett okontrollerat upptagande av bmnnar få till följd att bmnnama förorenas avavloppsvatten. Vidare kan gmndvattentäkter för värmeutvinning förorsakaföroreningar genom läckage av frostskyddsmedel eller liknande. I värsta fallkan gmndvattenmagasinet som används för den gemensamma vattenförsörjningenskadas. Vattenförsörjningsproblemkan cx;ksä orsaka kommunema och enskilda stora kostnader när skyldigheten attanordna allmänna va-anläggningar aktualiseras enligt lagen (1970:244) omallmänna vallen- cx;h avloppsanläggningar.