prop · GE0385 · 1990-12-31 00:00:00 — I och med införandetav ett sektorsbidrag för skolväsendet finns den direkta kopplingen mellan timplaner och statlig resurstilldelning.Det finns därför inget skäl för att fortsättningsvis angeundcrvis-ningsvolymen som ett visst antal veckolimmar. Jag har i stället valt alt låtatimplanerna uttrycka den lid som eleverna skall garanteras som etl minimum av lärar/handledarledd undervisning. Denna garanteradelid överensstämmer med ett medelvärde av den lid som eleverna i dagens gymnasieskola får i form av lärarleddalektioner. Utöver denna garanteradeundervisningstid skall det avsättas lid för prov, studiebesökpraktik m.m. Den minsta garanterade undervisningstiden jag kommer att föreslå för det Fsteliska programmet samt för Samhälls-och Naturvetenskapsprogrammen är lägre än för övriga program.Della beror dels på alt man vanligen har flerskriftliga prov inom dessa program och dels på att jag har utgått ifrån alt viss lid behövs även för ämnesanknuten praktik. Tiden tilliletta skall inte tas av den garanterade undervisningstiden. I dettasammanhang vill jag betona vikten av att verksamheten inom samtliga programknyts närmare arbetslivet och samhällslivet i övrigt.För elever som studerar inom sludieförberedande program är det viktigt alt sådanapraktikinslag dels ger eleverna konkreta erfarenheter av arbetslivet, delsknyter ihop ämnesundervisningen med tillämpningar i arbets- och samhällslivet. Måletför sådan praktik liksom utrymmet börbestämmas lokall och bör kunna variera efter elevens intresseinriktning,ulbildningsväg, årskurs och plaislillgång. För de övrigaprogrammen kommer jag alt föreslå en minsta garanterad lid för arbetsplatsförlagdutbildning och därmed torde det inle finnas något behov förpraktik för dessa elever. Inom samtligaprogram finns det dock tid för exempelvisstudiebesök och projektarbeten vid sidan avden garanterade undervisningstiden. Vid min beräkning avresurser till gymnasieskolan har jag avsatt me- Prop. del såväl för den lärar/handlcdarledda undervisningstiden som för den lärarmedverkansom är nödvändig vid övrig verksamhet som |)rov, praktik och studiebesök. Styrelsen förskolan har ansvaret för att avsätta medel förall verksamhei som skall förekomma i skolan. Timplanerna har dessutom konstruerats för all lillgoilose och balansera tre motstridiga menangelägna behov - behovet av att vidga utrymmet för elevernas personliga val - behovet av en i landet likvärdig gymnasieskola och - behovet av att väsentligt ökautrymmet för lokala beslut. För persontiga val öppnas mångamöjligheter. På flera program finns nationellt fastställda grenar. Möjlighetskall finnas alt inrätta lokala grenar. Val av gren är således etl sätl alt mötabehovet av utrymme för personliga val. Alla eleverskall också genom ett individuellt tillvalkunna välja att studera vilken kurs somhelst i gymnasieskolan. Häri innefattar jag också hemspråkför invandrarelever. Timtalet i en och samma kurs har, där så varil möjligt, gjorls enhetligt för att underlättasamläsning och elevernas individuellaval. Rätten till olika personligakombinationer av program, grenar och ämnenfår i framliden bestämmas av de förhållanden som råderlokall. Ett ytterligare exempel på del ökade utrymmel för personliga val, som mina förslag innebär,är den uppsättning av valbara kurser, som flera program avsesinnehålla och som framgår av programbeskrivningarna. Vidare skall, som jag tidigare redovisat i avsnitt 3.5, möjligheter finnas för ungdomar att fullfölja etlindividuellt [)rogram. Jag hänvi.sar också till vad jag längrefram föreslår om elevinflytande och om del framtida kursplanearbetet, liksom tillvad jag inledningsvis anfört om viklen av att eleverna på olika sätlfår ell slörre inflytande och ansvar för sin utbildning Likvärdigheten tillgodoses främst genom att alla ()rogram får ett antal gemensamma ämnen eller verksamheter. De utgör gymnasieskolans kärna och skall vara obligatoriska föralla elever och därmed tvingande för huvudmännenau anorilna. Denna gemensamma del har jag bedömt det som rimligt alt fastställatill av den undervisningstid som skall garanteras. Därutöver ökar likvärdigheten, jämfört med , givetvis av mina förslag om att alla program blir treåriga och om att vissa garantitider för elevernas undervisning skall bestämmas nationellt. Utrymmet för lokalabeslut blir markant genom limplanerna. Jag anser det rimligt all man genom lokala beslui får avgöra hur av den totala tiden inom resp. program skall fördelas på de i programmet ingående ämnena. Dettager möjlighet både alt lillgodose särskilda lokala behov och att ge skolor en önskad profil. Det ger exempelvis möjlighet fören invandrartät kommun att lägga belydligl mer tid på undervisning i svenska. På andra hållkanske man vill salsa |)å estetisk verksamhet, matematik,språk eller öka utrymmel fördel individuella tillvalet. Jag serdet som väsentligt alt på olika sätt göra gymnasieskolan mer Prop.1990/91:85 högskolelik och låta eleverna i större utsträckning få inflytandeöver och ta ansvar för sitt arbele. Lärares och handledares insatser måste därförtillåtas variera mellan olika elevgrupper efter lokala bedömningar ochbeslui. När elever kommer Iill högskolan eller ul i arbele,avkrävs de genast ett betydligt större ansvar och de förväntas också med engång klara av andra, mindre styrda arbetssäll. En timplan som underlättarfriare arbetsformer med fiexibla .scheman som ger större möjligheter än i dagall variera lärarinsatserna är därför önskvärd. Ett mindre antal absolut låsta timmar innebär .således attskolan själv får bedöma i vilka ämnen och för vilka elever eller grupper avelever undervisningsvolymen skall ökas. Genom att inte låsa timtalen för olika ämnen till bestämdaårskurser får den enskilda skolan en myckel stor frihet att organiserastudierna. Bl.a. ger detta betydligt bättre möjligheter till exem|)elviskoncentra-lionsläsning av ämnen. 1 samband med den undersökning om tidsanvändningen,som jag talat om, har eleverna framfört önskemål om en mindre splittradstudiesituation med färre lästa ämnen. Koncentrationsläsning är etlsätt att tillgodose elevernas önskemål. Det är också ell sätl alt studera, somär av betydelse för den samverkan mellan gymnasieskolan och komvux, som jaganser önskvärd all utveckla. Situationen för elever som flyttar eller byterstudieväg har ibland förts fram som problematisk i samband med timplaner utanårskursfördelning och med koncentrationsläsning. Erfarenheter frångrundskolans stadieindelade limplaner säger emellertid alt problemen inte ärvare sig ofta förekommande eller särskill slora. Där del blir problem ulgår jagfrån att elever i behov av stöd får ett adekvat sådant av den kommun somansvarar för ulbildningen. Skolan får också frihet att variera lektionstiderna eftervad man finner lämpligast i olika sammanhang. En lektion kan i framlidenomfalia t.ex. 30, 60, 80 eller . Jag har tidigare talat om de nationella grenarna inom deolika programmen. Jag vill här redovisa att jag anser all kommunerna bör, inomramen för de nationella programmen, få utveckla lokala grenar. Inriktningenoch kursplanerna för dessa grenar, skall beslulas av styrelsen förutbildningen. De lokala grenarna skall limplanemässigl byggas upp påsamma säll som de nationella. Detla innebär att nationella program med lokalagrenar måste ha en ogrenad årskurs I. De måsle innehålla de nio obligatoriska ämnena, karaktärsämnen iminsl samma omfattning som på de nationella grenarna samt minst del antallärar/handlcdarledda timmar som eleverna är garanterade. Vidare skallkursplanerna utarbetas efter de riktlinjer för kursplanearbete som blir etlresultat av läroplanskommil-léns arbete. Den stora rörelsefrihet som skolhuvudmännen får med detnya statsbidragssystemet gör det möjligt att klara sig utan en radsärbestämmelser, som tillkommit för alt säkerställa gymnasial utbildning påorter 7 1990/91. Jag avser här dels undervisning i B-form, delsde två särskilda timplanesyslemen fördagens sludieförberedande linjer på orter med lilel elevunderlag - alternativa resp.samordnade timplanei' dels den speciella formen med distansundervisning i . Härtill vill jag läggaatt ett stort antal av de försöksverksamheter som bedrivs i dagens gymnasieskolakommer att kunna bli reguljära inslaggenom de nya timplanerna och mina förslagi övrigt. En del av försöken kommeralt naturligt kunna ingå i den nya programstrukturen, andraåter att inrymmas inom detindividuella tillvalet. En tredje, tills vidare mycket liten men glädjande nog växande,grupj) av försök gäller undervisning i olika ämnen påfrämmande språk. Sådanutbildning bör, , få starta efter beslut av styrelsen för utbildningen. Den heltnya timplanekonslruktionen innebär alt en jämförelse meddagens tim|)laner knappast låter sig göras. Resursberäkningarnabygger på antalet undervisningslimmar(neltolid), antalet elever och en uppskattad klassfyllnadsgrad. Till delta harlagts en förhållandevis generös resurs för alt t.ex. kunna ha delad klass. Jag har redanlidigare påpekat alt jag också har beräknatresurser för prov, praktik m.m. Jag anserdel väsentligt att ge skolhuvudmännen och de enskilda skolorna större rörelsefriheti fråga om resurser än , dåendast cn liten del av resurserna ärrörliga och kan användas förde ändamål man lokall vill prioritera. Med milt förslag ökardella fria utrymme väsentligt. Slutligenvill jag anmäla att resursberäkningen ärgjord så all en kommun som så önskar kan öka den lärarleddaundervisningstiden för alla med sammakostnadsläckning som och ändå ha resurserför klassdelning mm. Mitt förslag: Följande antal timmar skall varje elev i de natio- nella programmen garanteras som minsta läiar/handledarledda skall följande ämnen, kärnämnen, och Den sammanlagda garanterade undervisningstiden för eleverna totalt inom programmen skall vara följande: Estetiskt program Naturvetenskapsprogram 1750 " Samhällsvetenskaps- program 1 650 " Övriga program 2 250 " Skälen för mitt förslag: Gymnasieskolan skall fiirbereda för ell livslångtlärande. Timplanerna och ämnena med deras innehåll bör ilärför vara så litet specialiserade och tidsbundna som möjligt. Ulbildningen bör inriktas på grundläggande kunskaper och ge cn bred kompelens. 1timplaner och kursplaner skall öppenhet ochberedskap för successiva förändringarfinnas inbyggda. Jag har i inledningen utförligtredovisat vilka utgångspunkter som varit vägledande vid aibeici med au utforma gymnasieskolan.Jagskall här endast helt kon erinra omhuvuddragen. Först kommer miljöfrågorna. Vårtid kännetecknas av befolkningsexplosion,förslösning av naturresurser, skador i ekosystemen. För all klara välstånd och en tillväxti balans behövs en allmän kunskap om vad som är fel i dagens syslem. Sådankunskap skall alla elever få. De skallockså lära sig hur man sköter sin kro|)p och hur man förebygger ohälsa. Eleverna igymnasieskolan är alla i närheten av myndighetsåldern. De bör själva ha inflytande och ta ansvar försin utbildning och vänja sig vid alt arbeta självständigt. Deskall få en bred medborgerlig utbildning.De skall få tillfälle till estetisk verksamhet och kulturellau|)()lovelser. av internationalisering ökar hela tiilen samröret över gränserna. Förståelsen förandra kulturer behöver öka. Kunskapen om den egna kulturen skall befästas. Vad gäller de olika programmens karaktärsämnenredovisar jag, för information, i bilagaden minsta garanterade undervisningstid som bör gälla. Jag avser att återkomma till regeringen med förslag all utfärdaen förordning om detla. Bilaga till avsnitt 3.7.2 Timplanernas innehåll Prop.1990/91:85 De nationella programmens karaktärsämnen För de olika programmen skall följande undervisningslid minsl garanteras varje elevi nedanstående ämnen. -t- innebär att dennatid skall adderas till ilet antal limmar som samtliga elever skall ha imotsvarande ämne i kärnan. -(- 40 -t- 140/ -I- 80 60 30 80 150 110 50 0/60 260 I40/-I- 80 Totalt 770 820 770 Mitt förslag: Inom Barn- och fritidsprogrammel,Byggprogrammet, Elprogrammet, Energi|)rogrammet, Fordonsprogrammet, Handels-och administrationsprogrammel, Hanlverksprogrammei, Hotell- ochrestaurangprogrammet, Industriprogrammel, Livsmedelsprogrammet,Medieprogrammet, Naturbruksprogrammet och Omvårdnadsprogrammel skall minsl av den totala studietiden arbetsplatsförläggas. Skolhuvudmännen beslutar omhur fördelningen över årskurserna skall göras. Anskaffning av arbetsplatser sker genom skolhuvudmannensförsorg. Den arbelsplalsförlagda delen av ulbildningen skallplaneras och genomföras med utgångspunkt i de utbildnings- och undervisningsmålsom fastställts. Den skall ske uniler ledning av en för uppgiften kvalificeradhandledare som arbetsplatsen tillhandahåller. Det ankommer på skolhuvudmännenatt försäkra sig om handledarnas kvalifikation för uppgiften och att närkvalificerade handledare saknas, anordna utbildning för dessa. Skolhuvudmännen har ansvar för tillsyn av eleverna underarbetsplatsförlagd utbildning. Även under den arbelsplalsförlagda delen av ulbildningenskall eleven ha ren elevslatus. Anställningsförhållande skall sålunda interåda. Skälen för mitt förslag: Jag har lidigare sammanfattatutvärderarens synpunkter på bl.a. den arbelsplalsförlagda delen av utbildningeninom försöksverksamheten med treåriga yrkesinriktade studievägar. Regeringenvalde 1988 att föreslå en period med försöksverksamhet med treårigayrkesinriktade linjer framför alll för att utröna om det är möjligt att ha såslor del av utbildningen arbetsplatsförlagd. Det rådde en osäkerhet om manskulle kunna finna tillräckligt många arbcis|)lal-ser för att tillgodosebehovet. Det finnsi dag ingenting som tyder på alt arbetsplatserna i generellt sett inte hartillräckliga resurser för alt la emot eleverna i yrkesutbildningen. All man iförsöksverksamheten haft svårigheter att uppnå den önskvärda volymen på denarbelsplalsförlagda delen av utbildningen har främst tre orsaker. För delförsta är det en ovan situation för skolan all ha en så iniensiv konlakl medarbetslivet som krävs. Delta har inneburit att platsack-visitionen tagitlång tid och skolans personal har helt enkelt inle hunnit med. Skolor som harvaril med i försöket ända anger ock.så alt det går bätlre för varjeår. Man kan därför räkna med att skolorna, vill övergången till treårigautbildningar, behöver arbcia tre till med den arbelsplalsförlagdaulbildningen innan man har arbetat upp tillräckligt många kontakter inom arbetslivet. För det andra har del varil svårt att i någon betydandeomfattning engagera småföretag i den arbetsplatsförlagda utbildningen. Jag ärdock överlygad om att detta kan lösas på lite sikt. För del tredje vill jag också påminna om att kommuner, somvar med i försöksverksamheten , hade en Iillplanering. Riksdagsbeslutet om en försöksverksamhet med treåriga linjer komförst och skolorna skulle vara klara all la emot elever på dessa linjerunder senare delen av augusti. Det är mot denna bakgrund naturligt attackvisilion av platser för arbetsplatsförlagd utbildning inte har kunnatdrivas med full intensitet. Utvärderarnahar pekat på all förutsättningarna för att ha arbetsplatsförlagd utbildningvarierar för de olika linjerna och från ort till orl. Inom vissa kommuner ärnäringslivsstrukluren sådan alt del endast finns etl fåtal lämpligaarbetsplatser för en viss linje. Utbildningen får då i slörre omfattning bliskolförlagd. Vissa branscher har också uppfattningen all man bör ha mer resp.mindre arbetsplatsförlagd utbildning än vad som gäller i försöksverksamheten.Så menar exempelvis all strukturen inomelbranschen gör den olämplig för arbetplalsförläggning, medan byggbranschensföreträdare vill ha mer arbetplalsförläggning än vad som är vanligt på deflesta linjer. Uppläggningen av studierna på vissa linjer innebär dessutom alldel kan vara lämpligare att ha mer arbeisplatsförläggning under de första årenän vad man har i försöket. Jag anser det därför vara befogat all ange den minsia lidsom bör gälla för den arbelsplalsförlagda liden till av den totalastudietiden saml all överlämna till den enskilda siyrelsen förutbildningen att besluta om skall utökas och hur den skall fördelasöver åren. Med en ren elevslatus även i de arbelsplalsförlagdadelarna är del naturligt alt skolan, i förhållande till arbetsplatsen, åtarsig ansvaret för eleverna i skadeståndsrättsligt hänseende. Hur detta bör ordnasskall jag återkomma till längre fram (avsnitt 5.9.4). Mitt förslag: Gymnasiereformen skall genomföras så alt allintagning till gymnasieskolan /96 avser de nya programmen. Intagning till programmen får starta inför läsåret1992/93. Kommuner och landsting bör upprätta planer, som visar hur programmenskall införas inom dessa tidsramar. Intagning Iill tvåårig ekonomisk och tvåårig teknisk linjeupphör från och med /92. Årskurs 4 av fyraårig teknisk linje får anordnas för sistagången /93. Intagning till övriga linjer får ske sista gången /95. Den statliga regleringen av nuvarande gymnasieorteravvecklas fr.o.m budgelårel 1993/94. Skälen för mitt förslag: Gymnasiereformen är cn omfattandereform. Den innebär för del första en ny struktur av studieprogram med radikaltutökat utrymme för både personliga val och lokala beslut. Reformen innebär fördet andra att gymnasieutbildningen skall präglas av etl delvis nytt innehåll,där miljöfrågor och internationella perspektiv ställs i förgrunden. För dettredje är reformen en uppfordran till hela arbetslivet - det privata såväl somdet offentliga - att tillsammans med skolan la ell ansvar för alt ungdomarna ilandet får en modern yrkesutbildning av hög kvalitet genom all ställautbildningsplatser till förfogande. Den nya gymnasieskolan skall bedrivas med delslatsbidrag.ssystem och med den syn i övrigt på ansvaret för skolan, somriksdagen har beslutat om med anledning av mina förslag iansvarspropositionen. På statlig, nationell nivå, skall ett läroplansarbelebedrivas. Kursplaner skall fastställas. Vidare skall staten sörja för all ettulbud av angelägen fortbildning tas fram och erbjuds huvudmännen. Därutöverkommer slatliga informationsinsatser att genomföras efter riksdagsbeslutet förden riksomfattande information om reformen som är nödvändig. Det mestomfattande förberedelsearbetet skall emellertid bedrivas i skolorna och ikommuner och landsting. Vilka program och grenar som huvudmännen skall inrätta ären fråga för lokala överväganden och samråd mellan olika huvudmän. Varje ungmänniska, har rätt att av sin hemkommun erbjudas etl allsidigt urval avprogram och grenar. De och deras föräldrar har rätt till information omsamtliga nationella program. Samverkansavial skall slutas mellan huvudmän.Inom samma yrkesulbildningsområde kan förhållandena och förulsällningarnaskilja avsevärt mellan olika huvudmän. Det näraliggande arbetslivet, lokalbesiåndeloch tillgången på utrustning är exempel på faktorer, som talar för att så mångabeslut som möjligt bör fattas av huvudmännen själva under genomförandeperioden.Detta är skälet till mill förslagom att statens beslut om genomförandet skall begränsastill all ange två tidpunkter -närgenomförandel får börja, /93 -när det senastskall starta, /96. Därmed kommer reformen alt vara fullt genomförd i allaårskurser och i hela landet /98. Ett annat område, som fordrar ell omfattande lokaltförberedelsear-beie, är de föreslagna timplanerna. De är utformade så all delokall skall kunna läggas upp för att passa elevernas behov och deförhållanden, som råder vid varje skola. Friheten är stor när det gäller attsprida eller koncentrera olika ämnen , veckor, terminer ochläsår liksom Prop. 1990/91:85 mellan årskurser. Lektionernas längd skall kunnavariera, timplanerna innehåller inte längre begreppet veckotimmar. Friheten ärockså slor när det gäller att bestämma hur slora undervisningsgrupperna skallvara vid olika tillfallen och att avgöra när och för vilka elever mer lärarleddundervisning behövs, liksom när och för vilka ett mer självständigt upplagtarbete kan vara lämpligt. De föreslagna timplanerna skall vara ettunderlag för den lokala styrelsen för gymnasieskolan när det gäller all avsättamedel för en lärarledd undervisning av minst den omfattning som timplanernaanger. anlog ansvarspropositionens förslagom skolplan. Detta beslut gör del naturligi att många frågor, som gäller gymnasiereformensgenomförande, anges i skolplanen. 1 den nya gymnasieskolan är det mer nödvändigt än tidigareatt människor samarbetar på olika sätt om man skall lyckas med sina uppgifter.När verksamheten tidigare styrdes hårt av cenirala bestämmelser, som detaljeratföreskrev hur arbetet skulle ordnas, hade lärarna mindre möjligheter tillsamarbete och att utveckla skolan tillsammans med andra. En rad frågor somskall lösas lokalt, kräver i forisäliningen gemensamma överväganden ochsamråd. Jag ser arbetet med gymnasieskolans arbetsplaner som strategiskt fören skola med lokalt engagemang och ansvar. För att detla lokala förberedelsearbete med alt genomföragymnasiereformen skall vara möjligt fordras all de nödvändiga statligabesluten föreligger senast vid vissa bestämda tidpunkter. Jag räknar med altregeringen fastställer mål och riktlinjer för gymnasieskolan senast vid utgångenav med ledning av vad jag nu föreslagit. Jag bedömer alt dessa kommeratt gälla uniler genomförandeperiodens inledningsskede i avvaktan på resultatetav den nu tillsalla läroplanskommilténs arbete. Av direktiven till läroplanskommittén, vilka jag redogörför i avsnitt 5.4, framgår all kommittén skallpresentera modeller och riktlinjer för hur gymnasieskolans ochvuxenutbildningens kursplaner skall utformas. Denna redovisning bör bli ett viktigt underlag förkommuner och landsting inför deras planering och genomförandebeslul. Jag räknarmed alt den kursplaneöversyn, som därefter skall fullföljas av skolverkel ialll väsentligt skall vara slutförd . lillkallade jag en parlamentarisk beredning avbetygsfrågorna. Beredningen skall ha slutfört sitt arbete Iill sommaren 1991.Mot denna bakgrund räknar jag med all kunna förelägga riksilagen ett förslagom gymnasieskolans betygssystem under /92. /92 blir med denna uppläggning etl år, somägnas åt förberedelsearbete, planering, information saml läroplans- och kursplanearbete. Den statliga regleringen av nuvarande gymnasieorierföreslås upphöra . När en ny struktur på gymnasieskolan nuskall införas - bl.a. med stöd av en statlig genomföranderesurs - skulle etlbibehållande av de gymnasieorter, som inrättades , verkaåter- hållande på utvecklingen av den nya gymnasieskolan. Ett förlängt eta- Prop.1990/91:85 bleringsstopp skulle också vara till nackdel för nyagymnasiekommuner som därmed kunde gå miste om möjlighetenalt få del av genomföran-dcresursen. Tidpunkten för avvecklingen av den slatliga regleringen är satt med hänsyntill den planeringsperiod som behövsför samråd mellan kommunerna. Varje kommun, som inle har en gymnasieskola, får såledesbesluta om man även efter skall sända sina ungdomar till gymnasieskolor i närliggande kommuner, eller om man skall investera ien egen skola. Jag vill i det härsammanhanget utveckla min .syn pånyetablering av gymnasieskolor. 1 övergången från den statliga detaljplaneringentill det nya systemet kan finnas en risk att uppdämda ambitioner att få starta egengymnasieskola kan leda till att nya gymnasieskolor för de nationellt fastställda programmen anordnas påell sätt som inte är i elevernas intresse och som inte heller står i samklang med del politiska syftet att få bredd i utbildningen. Vad jag tänker påär risken all vissa kommuneretablerar en egen gymnasieskola med endast någrafå av de naiionelll fastställda programmen. Lättast all etablera blir dånågra av de främsl högskoleförbe-redande programmen, som kräver mindre utrustning än vad som i allmänhet gäller förde yrkesförberedande. Etl beslut om nyetablering av en ny gymnasieskola måste föregås av en noggrann analys av utbildningsbehovet uiifrån ungdomarnas intresse, arbetsmarknadens strukturoch regionens totala utbildningsutbud.