prop · GE03175 · 1990-12-31 00:00:00 — Hälsan kan emellertidockså definieras utifrån sina egna egenskaper. I inledningen till WHOskonstitution sägs att "hälsa är ett fillstånd av fullständigt fysiskt,psykiskt och socialt välbefinnande, och ej blott frånvaro av sjukdom ellerhandikapp". Detta är en definition som ser hälsan som något positivt ochanger inriktningen på det hälsopolitiska arbetet. Den säger att hälsan utöverfysiska och psykiska aspekter har sociala beståndsdelar. Det är nog ocksådenna vidare innebörd som de flesta mäimiskor, efter en stunds eftertanke,lägger i begreppet en god hälsa. 1 samhället finns vissabegrepp och mått för att beskriva och följa hälsoutvecklingen. Dessa är oftastkopplade till hälsans motsats - ohälsa. Vanliga begrepp och mått är t.ex.dödlighet, vårdutnyttjande, sjukdomsfall med vissa sjukdomsdiagnoser och andelav befolkningen som uppger olika typer av besvär samt läkemedelsförskrivning.Det finns också uppgifter på ohälsans ekonomiska konsekvenser för samhälle ocharbetsliv: kostnader för produktionsbortfall, sjukvård, omsorg och sjukförsäkring. Människors välbefinnandehar inte på samma sätt varit föremål för undersökningar. Några undantag finnsdock. I de svenska levnadsnivå-undersökningaraa används begreppet"levnadsnivå" som en beskrivning av välfärden. Levnadsnivån delas idessa undersökningar upp i ett antal komponenter, som är såväl materiella somimmateriella. sådana komponenter är hälsa och tillgång till vård, sysselsättning och Prop. 1990/91:175arbetsförhållanden, familj och social förankring samt politiska resurser. Sammantagetkan dock konstateras att hälsa - i dess vidare innebörd -svårligen låter sigfångas i sammanvägda hälsoindex eller ohälsotal. Detta innebär dock inte attstatistiska uppgifter inom detta område är ointressanta eller saknar värde.Tvärtom måste dessa instrament vidareutvecklas för att bättre kunna spegla dekomplicerade orsakssamband som är förknippade med hälsa och ohälsa. Hälsanär oftast kopplad till enskilda individer medan begreppet folkhälsa kopplastill hela befolkningen eller till större grapper. Det blir därmed ocksåintressant att studera hälsans utveckling över tiden och dess fördelning mellanolika grapper i samhället. Trots att den svenska befolkningen i stort har engod hälsa är det, som redovisas i denna proposition, ställt utom allt tvivelatt det finns stora skillnader i sjuklighet och dödlighet inte bara mellanolika åldrar utan också mellan könen, mellan olika sociala gmpper och mellanolika regioner. Också mellan infödda svenskar och invandrare finns detbetydande hälsoskillnader. Om sjukligheten i de mer utsatta groppema kundeminskas till vad som gäller för de bäst ställda skulle folkhälsan avsevärtförbättras. 2.2 Hälsans utveckling i ett internationellt perspektiv 1ett historiskt och globalt perspektiv har nära nog alla länder under detsenaste århundradet haft en utveckling som inneburit förbättrad hälsa för derasinvånare. Krig och torka har emellertid under vissa perioder bratitutvecklingen. Hotbilderna är många, speciellt i de som haren kraftig folkökning och där skuldsanering leder till kraftiga nedskärningarbåde av grundläggande hälso- och sjukvård och av utbildning samt till en högrerisk för arbetslöshet och fattigdom. Bristen på rent vatten är ett stortproblem i många . Detkan konstateras att vissa länder lyckats föra en utvecklingspolitiksom förbättrat folkhälsan långt utöver vad man kunnat förvänta med hänsyn tilllandets ekonomiska resurser. Samhällsinsatser av strategisk betydelse hardärvid ofta varit en medveten fördelningspolitik som reducerat den ytterstafattigdomen, satsningar för att ge kvinnor samma utbildningsmöjligheter sommän, och en prispolitik vad avser baslivsmedel som ökat de fattigas möjligheteratt undvika svält och undernäring. Påsanoma sätt är det naturligtvis intressant att försöka finna svar på fråganvarför på kunnat gå från en u-landsposition till ett landmed världens friskaste befolkning. Den snabbare förbättringen av folkhälsan iJapan än i länder som och kan inteförklaras av större medicinska insatser. Den kan heller inte förklaras av enmindre andel rökare eller måttligare konsumtion av alkohol, eftersom någrabetydande förändringar i dessa avseenden inte skett. En viktig skillnad äremellertid matvanoraa. Konsumtionen av animaliskt fett är mycket lägre i Japanän i flertalet europeiska länder. Dessutomhar man lyckats att kraftigt minska konsumtionen av salt. 1990/91:175annan bidragande orsak torde vara den kraftiga ekonomiska tillväxten somtillsammans med en aktiv fördelningspolitik inneburit en kraftig förbättring avvillkoren för de sämst ställda. Detta har sannolikt bidragit till attdödligheten bland arbetare minskat snabbare än bland övriga grapper. Ett landsom lyckats minska klasskillnaderaa i hälsa är naturligtvis mycket intressantfrån svensk sida. Pågrand av brister i den jämförande interaationella statistiken finns endastuppgifter om olika sammanfattande mått på folkhälsan att studera. Det handlardå om medellivslängd och dödlighet. Statistiken över dödsorsaker sträcker sigf.n. inte heller längre fram än . Dödlighetenunder första levnadsåret har minskat inom så gott som samtliga OECD-ländermellan åren 1980 och 1987.1 de länder som hade hög spädbarasdödlighet i börjanav perioden har den minskat mest. Därmed har en utjämning skett. Ettannat mått på hälsa är medellivslängd. har medellivslängden iJapan ökat mest av alla länder - och detta från ett redan mycket gottutgångsläge. En japansk man levde . 1 samtligaOECD-länder är kvinnoraa mer långlivade än männen. En japansk kvinna levde år1987 . WHOsstatistik gör det möjligt att jämföra dödligheten föråldersgrappen mellan länderaa. Sedan jämförelsen rensats frånskillnader i befolkningaraas åldersfördelning konstateras även här att Japanredovisar de lägsta dödlighetstalen - för män 528 döda och 100 000invånare. Motsvarande siffra för kvinnor var 257. redovisas på enandraplats i statistiken för männen med 575 döda per 100 000 invånare och på entredjeplats i statistiken för kvinnoraa, efter och , med endödlighet om 299 per 100 000 invånare. IVästeuropa har man kunnat observera en betydande minskning avdödligheten bland medelålders och äldre. Stora minskningar har skett bl.a. iNorge, och och i synnerhet i , ochItalien. Skillnadema i minskar och försprång blir såledesallt mindre. Utvecklingen i som helhet dämpas dock av den negativautvecklingen i flera östeuropeiska länder, där medellivslängden till och medminskat. Detär mycket svårt att jämföra klasskillnaderaa i hälsa mellan olika länder. Debegränsade forskningsresultat som finns tyder dock på att de svenskaklasskillnaderaa i såväl dödlighet som sjuklighet är mindre än i andrajämförbara länder. De andra nordiska länderaa, som socialt och historiskt ärnära besläktade med vårt land, uppvisar med likartade förhållanden.Det kan tyda på att konsekventa ansträngningar för att minska klasskillnadergenom generella välfärdsreformer har haft en också i ett folkhälsoperspektivpositiv effekt. 2.3 Hälsans utveckling i Prop. Utvecklingeni har präglats av bättre hälsa, men inte för alla. Mankan sålunda konstatera följande. - Livslängden har ökat. - Funktionsnedsättningaraa har minskat kraftigt. - De klassmässiga skillnaderaa i sjuklighet äralltjämt betydande och när det gäller dödlighet har de fortsatt att öka under1980-talet. - De långvarigt sjuka och handikappade har en i mångaavseenden låg levnadsnivå och förefaller att få allt svårare att konkurrera påarbets-och bostadsmarknaderaa. Längrelivslängd för medelålders och äldre Medellivslängdeni har ökat - från 72,8 årtill för män och från till för kvinnor. Särskilt förmännen är det en ovanligt kraftig ökning. Medan den sjunkande baraadödlighetenvar avgörande för medellivslängdens ökning under tidigare decennier var detunder den sjunkande dödligheten bland medelålders och äldre sombetydde mest. Denkraftiga minskningen i baraadödligheten har avtagitunder . Spädbarasdödligheten har hållit sig oförändrad på en mycketlåg nivå - fårre än sex döda per tusen födda. har dödligheten blandmän i åldera 40-50 är, som ökade , övergått i en minskning påöver . Även dödligheten bland äldre män har minskat ,medan dödligheten bland äldre kvinnor har minskat kraftigt under fleradecennier. I själva verket har den återstående medellivslängden för kvinnor vid65 års ålder ökat lika mycket som . Till och med för människor har denåterstående medellivslängden ökat . Detär friska år som lagts till livet Intervjuundersökningarom hur människor upplever sin hälsa och funktionsförmåga talar för att det ärfler friska år som lagts till livet. Beräkningar från statistiska centralbyrånhar således visat att som antalet levnadsår har ökat har antaletlevnadsår med måttlig eller svår ohälsa minskat. Särskilt har andelen personeri befolkningen med rörelsehinder minskat kraftigt - med cirka en sjättedel . Det är främst i åldersgrappen som förbättringar skett.Motsvarande undersökningar från bl.a. Förenta Stateraa och Storbritannientalar för att det där inte i lika hög utsträckning är friska år som lagts tilllivet. Ävenom denna typ av mer övergripande mått på befolkningens överlevnad ochftinktionsförmåga visar en mycket positiv utveckling utesluter den inte - somvi senare skall redogöra för - att vissa stora folksjuk- domarblir vanligare och att den sociala och regionala ojämlikheten i Prop.1990/91:175 hälsa i vissa avseenden ökar. 2.4 Hälsans ojämlika fördelning Klasskillnaderaai dödlighet har successivt ökat . Då hade vissayrkesgmpper bl.a. inom sjöfart, handel och restaurangnäringen höga dödstal,men i övrigt var de socioekonomiska skillnadema små. Den ökning av dödlighetenbland medelålders män mellan , som nämndes i avsnitt 2.2, harfrämst visat sig vara ett resultat av en ökad dödlighet i kranskärlssjukdom ochalkoholskador bland industriarbetare. Även jordbmkare som tidigare haft enmycket låg dödlighet har haft ökande dödstal. Som ett resultat av dennautveckling är läget vid den senaste kartläggningen, som gäller ,att dödligheten bland manliga icke facklärda arbetare är högre än förjämnåriga högre tjänstemän (se tabell I). Bland kvinnoraa ärmotsvarande skillnad , vilket endast är mer än 20år tidigare. Om kvinnor klassificeras efter hushållets klass är skillnaden såstor som . I flera andra europeiska länder har utvecklingen varit likartad. Detframgår också av tabell 1 att klasskillnaden i baraadödlighet är påfallandehög. Även om baraadödligheten totalt sett är mycket låg, tack vare att Sverigehar en mycket låg dödlighet i bl.a. olycksfallsskador, är det ändå allvarligtatt arbetarbamens överdödlighet är särskilt uttalad i sådana olycksfall, somman vet hur man skall förhindra. Tabell1: Dödstal i olika socioekonoiiiiska grupper i åren 1981-86.Ålders-standardiserade tal där tjänstemän på mellannivå = 100. Kvinnorklassificeras efter hushållets grupp, det vill säga efter mannens, om den ärhögre än kvinnans. Pojkar Flickor Män Kvinnor Högre tjänstemän Mellan tjänstemän Lägre tjänstemän Facklärda arbetare Ej facklärda arbetare 100 121 131 158 97 100 125 127 151 98 100 117 123 134 Källa: Vågerö/m.fl. (red): Klass och ohälsa.Tiden . Analyserav materialet visar att klasskillnaderaa i dödlighet bland vuxna är särskiltuttalade i åldersintervallet . I denna åldersgnipp har ej facklärdaarbetare en överdödlighet som uppgår till det dubbla mot vad man finner blandhögre tjänstemän. I själva verket kan vi konstatera att skillnadema har blivitgradvis större hos allt yngre åldersgmpper av män - dvs. att de som föddes på 1940-taletuppvisar större skillnader redan i fyrtioårsåldem jämfört med de män som föddespå . ökning kan inte baratillskrivas det faktum att fårre i den yngre genera- Prop. tionen fårindustriarbetaryrken och att det av det skälet blir en annan I stället visarberäkningar att den andel av de förtida dödsfallen som skulle förebyggas omde sociala skillnaderaa undanröjdes blir allt Detfaktum att det redan vid inträdet på arbetsmarknaden finns betydandeklasskillnader i dödlighet pekar på att mekanismeraa bakom detta fenomen måstesökas redan i baraa- och ungdomsåren. Socialpediatriska studier från Uppsalahar visat att de socioekonomiska förhållandena under uppväxten har avgörandebetydelse för att ungdomar utvecklar läs- och skrivsvårigheter,övervikt, kamratproblem, psykiska symptom, aggressivitet och andrabeteendeawikelser. hade av pojkaraa utvecklat allvarligasociala och psykiska problem. Pojkar med arbetarbakgrand uppvuxna i det s.k.miljonprogrammets allmännyttiga hyreshusonnråden var flerfaldigtöverrepresenterade i denna gropp. Deexakta mekanismeraa bakom dessa samband är inte kända, men man antar att ettmönster där klassbetingade sociala och ekonomiska påfrestningar i baraaårenökar risken för tidiga relationsstörningar och för skolmisslyckanden. Bådadessa faktorer kan i sin tur försvåra en normal känslomässig och språkligutveckling. Detta kan i sin tur medföra olika beteendeawikelser i form av aggressivitet,missbrak och ökad olycksfallsrisk m.m. Livsvillkorenför män och kvinnor är mycket olika. Kvinnor fortsätter att arbeta itraditionella kvinnoyrken med sämre villkor än män. Den kvinnligaförvärvsfrekvensen ligger nu mycket nära männens. Trots det fortsätterkvinnoraa att ta ett stort ansvar för hem och familj. Rapporter frånkonsumentverket visar att kvinnor arbetar med hemarbete så mycket som 37 timmarper vecka, dvs. mer än dubbelt så som män. Kvinnorssjukdomar, symptom och skador orsakas av ett samspel av betingelser somarbetsbelastning med förslitningseffekter, låg lön, långa arbetsdagar, monotonajobb, litet inflytande och omsorgsansvar. Desociala och yrkesmässiga skillnaderaa i ohälsans fördelning har emellertidtraditionellt varit mycket mindre bland kvinnor än bland män. Under 1980-talethar dock utvecklingen varit så ogynnsam för arbetar-kvinnoraa att de bör kominai centrom i folkhälsoarbetet. Det finns nämligen en rad tecken på att dessakvinnors hälsa försämrats. Såminskar till exempel dödsrisken bland kvinnliga arbetare i samtligaåldersgropper upp till mindre än för övriga kvinnor i sammaålders-gropper. Risken för tidiga dödsfall bland icke facklärda kvinnor är 34 %högre än för kvinnor med tjänstemannayrken på mellannivå. förarbetsolycksfall minskat bland männen , har den Prop.1990/91:175 ökat bland kvinnoraa. Ävenkvinnoraas sjukfrånvaro har ökat mer än männens. Det ärframför allt de långa sjukskrivningaraa som ökat. Antalet anmäldaarbetssjukdomar har ökat snabbare bland kvinnor än bland män. Riskenför en kvinnlig icke facklärd arbetare att bli förtidspensionerad på grand avsjukdomar i rörelseorganen är tio gånger större än för en manlig högretjänsteman. Drygt40 % av unga kvinnliga arbetare röker , vilket kan jämföras med 15 %bland imga kvinnliga tjänstemän på mellannivå. Att så många kvinnor röker iarbetar- och vårdyrken kan bl.a. förstås mot bakgnmd av att en rökpaus ofta ärden enda legitima pausen i arbetet. Rökandet kan också upplevas som entillfållig stimulans i pressade situationer. Konsumtionenav alkohol tycks ha ökat speciellt bland kvinnor med arbetaryrken. Misshandeli hemmet är en av de allvarligaste hälsoriskeraa för kvinnor. Cirka 14 000kvinnor anmäler att de blivit utsatta för misshandel av sina män. Detfinns dock ett betydande mörkertal, varför antalet misshandlade kvinnor kanförväntas vara större. Dekvinnor som har det allra svårast är de cirka 2 000 prostituerade. Missbrak,isolering från släkt och vänner och stora risker för att bli utsatta för våldhör till bilden. 2.5.2 Bam och ungdom Svenskabaras hälsa är i ett historiskt och intemationellt perspektiv mycket god - ochdet gäller såväl somatisk som psykisk hälsa. kvarstår betydandesocioekonomiska skillnader i sjuklighet och dödlighet bland svenska bara.Folkhälsoarbetet bland bara har således trots stora framsteg ännumycket att vinna. Detär framför allt dödligheten som är jämförbar i dessa perspektiv.Baraadödligheten har minskat kraftigt och har under1980-talet stannat på en jämfört med andra länder mycket låg nivå. Det är isynnerhet den sjunkande dödligheten i olyckor som bidragit till dennautveckling. Trots en enorm ökning av biltrafiken har dödligheten i olyckorminskat med tre fjärdedelar . Jämfört med exempelvis , Finlandoch Förenta Stateraa är risken för ett svenskt bara att dödas sombilpassagerare en tredjedel av risken i nämnda länder. Denna utvecklingillustrerar vilken effekt en konsekvent hälsopolitisk satsning på trafikområdethar kunnat åstadkomma. Ett säkerhetstänkande har genomsyrat lagstiftning,fysisk planering, arkitektur, produktkontroll, baraomsorg och skola. Enframgångsrik samverkan har åstadkonmiits mellan å ena sidan institutioner ochmyndigheter och å andra sidan frivilligorgani-sationer och företag. Ändå måstevi konstatera att de sociala olikhetema i dödlighet i olycksfall har varitmycket uttalade och de 2-Rik.sdagen 1990/91. visar inga tecken på attminska. De illustrerar emellertid att fortsatt stora Prop. 1990/91:175potentiella möjligheter finns för det förebyggande arbetet. Jämförtmed tidigare förhållanden drabbas mycket få bara av livshotande akutainfektioner. har risken att födas med någon missbildning eller attinsjukna i cancer varit relativt . Behandlingen avbaracancer har dock gjort stora framsteg. Medan nästan alla bara som på1950-talet insjuknade i leukemi eller hjäratumör avled, kan vi konstateraatt botas från sin sjukdom. Drygt7 % av svenska bara uppges ha långvarig sjukdom eller handikapp, därav 1,3 %allvarligt. Andelen är högre bland bara till arbetare () jämfört med baratill tjänstemän (). Flera vanliga långvariga sjukdomar bland bara förefalleratt öka. Under de senaste två decennieraa förefaller förekomsten av både astma ochdiabetes ha ökat påtagligt. Även förekomsten av cerebral pares (CP), somminskade , har därefter ökat, sannolikt till följd av attfler för tidigt födda bara överlever - flertalet ändå till fullt friska liv.Aktuella studier talar för att levnadsförhållandena för handikappade bara ochderas familjer har förbättrats kraftigt , även om den sociala ochpsykologiska belastningen är mycket stor, inte minst bland mödrartill handikappade bara. Psykiskastörningar bland bara är vanliga - i vissa undersökningar upp till 25 %.Utbredningen förefaller inte ha förändrats . Symptombildenverkar dock ha förändrats med tydligare tecken på otrygghet, dålig självkänslaoch aggressivitet. Medan omgivningen oftare tycker sig se problem hos pojkaraaär det enligt bamen själva flickorna som i första hand upplever psykiska ochpsykosomatiska besvär. Närbam själva rapporterar om sin hälsa, trivsel med skola, relation till föräldrarm.m. fiimer man att svenska bam i jämförelse med andra europeiskabara upplever sin situation som mycket positiv. Svenska bara har också bättrevanor när det gäller alkohol, narkotika och tobak än bara i andra länder. Uppföljandestudier visar att, medan det bland små bam är ganska små sociala skillnader ipsykisk och somatisk hälsa, dessa tycks successivt förstärkas under skolgången.Således förekommer det vid åldera en stark anhopning av psykiskasymptom, läs- och skrivsvårigheter, aggressivitet, missbrak och kamratsvårigheterbland de bara som växt upp under socialt och ekonomiskt utsatta omständigheteroch i segregera-de bostadsområden. Föräldrarnas klass och hälsa är oftaavgörande för baras uppväxtvillkor. De påverkar sannolikheten för att baraenfår växa upp i bostadsområden, som präglas av resursfattigdom och instabilitet.Segregationen sätter också spår i förskola och skola. Risken förskolmiss-lyckande ökar och därmed påverkas baraens självkänsla och framtidsutsikter.Levnadsvanor och yrkesval och därmed den framtida hälsan som vuxen grondläggssåledes . Även om vårt samhälle på många sätt utvecklas mot atttraditionella sociala och ekonomiska klassgränser suddas ut, kan vi konstateraatt människors yrke och sociala position har ett oförminskat stort förklaringsvärdei relation till hälsa och levnadsvanor. En särskilt utsatt groppär flyktingbara. Många av dessa har varit utsatta Prop. 1990/91:175 för krigoch förtryck. Deras liv är även efter flykten till ett fredligt land präglat avmardrömmar, oro och ängslan samt koncentrationssvårigheter m.m. Utvecklingenav medellivslängden kan tjäna som en illustration till att befolkningens ochdärmed de äldres hälsa och levnadsförhållanden har förbättrats sedan början avdetta sekel. har den svenska kvinnan ökat sin medellivslängdmed och mannen med . Deflesta äldre förblir friska högt upp och klarar sig utan störrehjälpinsatser från samhället. av samtliga äldre bor i vanligabostäder. I grappen bor fortfarande hälften kvar i det egna hemmet.Av samtliga ålderspensionärer klarar sig utan insatser. Inomgroppen äldre har det dock skett en kraftig förskjutning iålderssammansättningen bland dem som får hjälp. var ca40 % eller äldre. har denna andel ökat till . Ettcentralt problem inom gerontologin är definitionen av åldrande. Många försökhar gjorts att särskilja de förändringar hos äldre som är orsakade av ettnaturligt och biologiskt åldrande från dem som beror på sjukliga processer.Äldre människor är dock i gronden lika olika som medelålders eller yngremänniskor. Åldrandeprocessen har olika förlopp hos varje individ, och den fårpåtagliga effekter på funktionsförmågan vid mycket varierande ålder. Det gåremellertid att visa generella skillnader i de äldres hälsa som beror på devillkor de haft tidigare i livet vad gäller yrke, arbetsmiljö, levnadsvanorosv. Bland de äldre som haft ett tungt arbete eller en riskfylld arbetsmiljö ärlångvariga sjukdomar och funk-tionsnedsättningar betydligt vanligare än blandandra grapper. Man har också visat att äldre människors funktionsnedsättningaroftast har sin orsak i sjukdom eller skador och inte i det biologiskaåldrandet. Blandäldre kvinnor är klasskillnader i dödlighet något större än bland äldre män.Klasskillnaden bland kvinnor är således större än bland kvinnorunder . Förklaringen ligger kanske i att kvinnoraas arbetssitiwtionförändras mindre vid pensioneringen bl.a. på grond av hemarbetets fördelningoch genom att fler kviimor, särskilt arbetarkvinnor, blir änkor tidigare.Detta återspeglas i en högre dödsrisk bland arbetande kvinnor än bland kvinnor med lång utbildning. För männen ar motsvarande skillnad 12 %.I ökande utsträckning har äldre invandrare börjat uppmärksammas. Derassituation, ofta präglad av språklig och kulturell isolering, föranleder intesällan särskilda insatser inom vård och omsorg. Omfattandestudier av det normala åldrandet - biologiskt, psykologiskt och socialt - ingåri den s.k. H 70-undersökningen i . Bl.a. har man kunnat visa att deäldre blir mer vitala och håller sig friskare längre mellan olika generationer.Erfarenhetema visar också att åldrandet både ärmöjligt att påskynda och att fördröja genom att man påverkar yttre Prop.1990/91:175 faktorer som livsmiljö och levnadsvanor. Levnadsvanor i form av lågaktivitetsnivå, dåliga matvanor, rökning och användning av alkohol harsannolikt stor betydelse för åldrandeprocessen. Levnadsvanoraa grandläggstidigt i livet, men det är först på äldre dar, när marginaleraa krymper, somföljderaa blir märkbara. Psykisk och fysisk aktivitet motverkar åldrandet.Påtvingad ensamhet genom förlust av en nära anhörig kan indirekt påskyndaåldrandet. Bland änkor och änklingar finns en stor överdödlighet. Isolering ochunderstimulering försämrar den psykiska hälsan. Brist på mänsklig kontakt ochvärme kan för en gammal människa leda till samma symptom som vid en äkta demenssjukdom.På grand av svårigheten att skilja sjukdomstillstånd från normalt åldrande skeri många fall en onödig medicinering. Detta kan i sin tur ge biverkningar somförsvårar för de äldre att leva ett aktivt liv. Mäimiskormed funktionshinder är större konsumenter av sjukvård än befolkningen i övrigt.Såväl primärvårdens förebyggande och hälsovårdande insatser som medicinskspecialistvård och åtgärder som habilite-ring och rehabilitering är avavgörande betydelse för att människor med funktionshinder skall kunna uppnådelaktighet och jämlikhet.