prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Dendåvarande chefen för behandlade frå gan om sjukvårdens roll inom företagshälsovården i proposilionen 1984/85:89 öm företagshälsovård och arbetsanpassning. Hon konstatera de att sjukvård, i bemärkelsen medicinsk behandling, i första hand skall tillgodoses inom ramen för samhällets hälso- och sjukvård. Dock bedömde hon att en viss andel sjukvård har sill berättigande inom företagshälsovår den. Statsrådet betonade vikten av etl väl fungerande samarbete 63 mellan företagshälsovårdenoch hälso- och sjukvården och pekade på att Prop. 1990/91:140 landstingensplaneringsansvar för den allmänna hälso- och sjukvård även gällerföretagshälsovården. nämnda propositionen framhöU föredraganden särskilt vikten av en ökadsatsning på förebyggande verksamhel inom förelagshälsovården. Det bidragssystemsom infördes syftade till att stimulera till förebyggande insatser ochreducera sjukvårdens omfattning genom att ta bort den tidigare kopplingenmellan ersättningen och företagshälsovårdens sjukvårdande verksamhet. Denändring av bidragssystemet som gjordes har inneburit all sjukvårdensomfattning har minskal bara marginellt. Detta framgår av den enkätundersökningtill landets samtliga företaghälsovårdsenheter som arbetsgruppen låtit utföra.Trycket på företagshälsovården all tillhandahålla sjukvård är fortfarandestort, som sjukvården tar ansenliga resurser i anspråk inomföretagshälsovården. Arbetsgruppenhar, som jag tidigare nämnt, varit enig om att tyngdpunkten i företagshälsovårdensarbete skall vara att förebygga ohälsa och bristande välbefinnande i arbetet.Därvid har insatser riktade mot arbetsmiljön av högsta prioritet. Dennauppfattning delas av remissinstanserna. Arbetsgruppensmajoritet har vidare uttalat uppfattningen att allmänna sjukvårdande,behandlande uppgifter i princip inte faller inom företagshälsovårdensansvarsområde utan är en uppgift för hälso- och sjukvården, främstprimärvården. Svenska arbetsgivareföreningens (SAF) representant i arbetsgruppenhar reserverat sig mot detta och anser att företaghälsovården måste få ta påsig visst allmänt sjukvårdsansvar om uppdragsgivaren så önskar. SAF har framföraflt hänvisat till bristande resurser inom hälso-och sjukvården. Även blandremissinstanserna råder delade meningar om sjukvårdens roll inomföretagshälsovården öch flera instanser anser att viss sjukvård skall varakvar. Jaghar tidigare uttalat att företagshälsovården främst skall arbeta förebyggandeoch medverka i anpassnings- och rehabiliteringsarbetet på arbetsplatsen. Demedel som samhället ställer till företagshälsovårdens förfogande är avseddaatt användas för dessa uppgifter och därigenom bidra till att minska samhälletstotala kostnader för hälso- och sjukvården. En förutsättning för attföretagshälsovården till fullo skall uppnå dessa syften anser jag vara att denklart avgränsar sin roll och koncentrerar sina insatser på arbetsförhåUandena,såväl generellt som för den enskilde. Detta innebär att allmänna sjukvårdande,behandlande uppgifter i princip inte ingår i företagshälsovårdens uppgifter. Ettvanligt argument för en slor andel sjukvårdande verksamhet inomföretagshälsovården är att sjukvården ger viktig information om hälsoproblem iarbetsmiljön. Denna ståndpunkt förs också fram i några av remissvaren. Ävenjag har förståelse för denna uppfattning, men jag anser atl signalerpå ohälsa måste och kan fångas upp i ett tidigare skede, innan det uppstått ettbehov av sjukvård. Effektiva insatser i såväl det förebyggande arbetet som irehabiliteringsarbetet förutsätter tidiga insatser. Genom nära kontakter medarbetsplatserna, anställda, arbetsled- ning m.fl. kanföretagshälsovårdens personal i ett tidigare skede få en Prop. 1990/91:140uppfattning om problemen i arbetsmiljön. Dethävdas ofta att företagshälsovården skall ägna sig åt arbetsrelaterad sjukvård.Arbetsgruppen har emellertid ansett att detta begrepp är oprecist och ger enoklar avgränsning av företagshälsovårdens roll. Jag vill erinra om att liknandesynpunkter fördes fram redan vid remissbehandlingen avföretagshälsovårdsutredningens betänkande (SOU 1983:32) Företagshälsovård föralla. Enligt min mening bör inriktningen vara att företagshälsovården i börjanav ett sjukdomsförlopp kan konstatera eventuella samband med arbetsmiljön ochhänvisa en anställd till rätt vårdinstans och mol slutet underlätta återgångtill arbetet och bistå med förslag om anpassningsåtgärder som behövs för atlarbetstagaren skall kunna utföra arbetet. Förelagshälsovårdses ibland som en arbetsplatsanknulen primärvård, kanske därför att enbetydande del av företagshälsovårdens personal har sjukvårdsinriktning ikompetens och arbetssätt. Atl förväntningarna på företagshälsovården intealltid stämmer överens med företagshälsovårdens målsättning på det sätt denkommit lill uttryck i avtalen och i statsmakternas uttalanden har även visatsig vara en konflikt som ibland varit svår för personalen vidföretagshälsovårdsenheterna alt hantera. En väl genomarbetad policy och klarariktlinjer liksom en effektiv styrning och ledning som håller ihop verksamhetenanser jag vara en grundförutsättning för att på ell effektivt sätt klargörarollen gentemol beställarna. Jaganser dessutom att bemanningsstrukturen inom företagshälsovården, med en högandel medicinskt utbildad personal, bidrar lill föreställningen omföretagshälsovården som en allmän sjukvårdsinstans. En ulveckling avföretagshälsovården i riktning mot mer förebyggande arbete bör få lillkonsekvens all personalsammansällningen förändras. Delta är emellertid inte enfråga som statsmakterna har att besluta om. Det ankommer i ställel på deberörda parterna all behandla sådana frågor i sina överväganden omföretagshälsovården. SAFhar som nämnls ansett all viss sjukvård behövs inom företagshälsovården bl. a.därför att primärvårdens resurser inte räcker till. Jag anser att etl sådantsynsätt motverkar en rationell lösning av båda verksamheterna. Sjukvården inomföretagshälsovården undandrar resurser från primärvården som denförebyggande verksamheten inte ges tillräckligt utrymme. Jag vill också erinraom att det inom hälso- och sjukvården pågår ölika förändringar söm bl. a.syftar till att öka valfrihet, tillgänglighet och kontinuitet i vården.Möjligheten att välja vård inom eller utom det egna finns redan påmånga håll. Inom olika landsting förbättras kontinuiteten i vården ochtillgängligheten genom t. ex. längre öppettider, kortare köer och ökademöjligheter att komma till samma läkare eller sköterska vid upprepade besök. Jaganser liksom arbetsgruppen att samverkan mellan företagshälsovår den och hälso- och sjukvården har stor betydelse. Inte minst blir behovet av samverkan påtagligt genom den ökande rehabilileringsverksamheten. Del borde finnas ett starkt inlresse från båda parier att få till stånd en sådan samverkan. Initiativet lill planering och ulformning av samverkan mellan hälsö- och sjukvården och förelagshälsovården skall enligt hälso- 65 5 1990/91. 1 saml Nr 140 ochsjukvårdslagen (1982:763) ankomma på huvudmannen för hälsö- och Prop.1990/91:140 sjukvården. Det hindrar dock inte atl initiativ kan tas även frånföretagshälsovårdens sida. Ilikhet med arbetsgruppen och flera av remissinslanserna vill jag framhållavikten av att del sker en konkretisering av formerna för samarbetet mellanföretagshälsovården och hälso- och sjukvården, i första hand primärvården.Olika vägar kan prövas. Etl exempel är samlokalisering av företagshälsovård ochprimärvård. Jag ser också positivt på att etl samarbete formaliseras,exempelvis i avtal mellan förelagshälsovårdsenheter och respektive landsting.Sådan samverkan kan t.ex. gälla ömsesidig hänvisning av patienter, ömsesidigakonsultationer, gemensam bedömning av anpassnings- och rehabilileringsbehov,utbyte av kunskap och träffar för ömsesidig orientering om varandrasverksamheter m. m. Samverkan måste givetvis ske under iakttagande avsedvanliga sekretessregler och ske i samförstånd med patienter/arbetstagare. 4.4 Företagshälsovårdens styrning och ledning Företagshälsovårdenär organiserad i de former som anges i arbelsmiljöav-talen mellan de centralaparterna på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadens parter har genom sina avtaltillskapat särskilda samrådsorgan som under styrorganet skall planera ochutforma verksamhelen samt följa upp den praktiska lillämpningen. Reglerför partsinflytandet över företagshälsovården är ölika beroende på hur den ärorganiserad. En företagshälsovårdscentral drivs vanligtvis i aktiebolagsformoch beslutsfunktionen liksom även del formella juridiska ansvaret ligger därmedpå styrelsen för bolaget. Enligt SAF-LO-PTK-avtalel skall enföretagshälsovårdskommitté inrättas då företagshälsovård gemensamt anordnas förflera företag. Detta organ är av rådgivande karaklär. Inom t. ex. den statligasektorn har man en annan lösning. Hös deninbyggda företagshälsovården bestäms verksamhelen oftast av en centralskyddskommitté eller en central arbetsmiljökommitté i enlighet med gällandearbetsmiljöavlal. Denna har fått särskilda befogenheter vad beträffarföretagshälsovården. Den har bl.a. rätt att beslula i frågor som gäller t. ex.förelagshälsovårdens organisation, verksamhetens inriklning, ulveckling etc.och skall ge underlag för och yttra sig över budgeten för förelagshälsovården. Arbetsgruppenhar konstaterat all nuvarande styr- och ledningsformer, främst vidföretagshälsovårdscenlralerna, med både slyrelse ochföretags-hälsovårdskommittéer, ofta leder till oklara budskap och oklarheter omvem Söm egentligen fattar de avgörande besluten. Ledamöterna i såväl styrelsesom kommitté är inte heller alltid tillräckligt insatta i företagshälsovårdensmålsättning eller har fåll möjlighet all ägna sig ål sitt uppdrag. Dettaförhållande resulterar i en splittrad verksamhel med olydliga, oftast alltförgenerella mål. Bl.a. har företagshälsovårdens personal efterlyst ett ökat stödoch en bättre dialog med ledamöterna i styrorganen. Jaganser att frågan om företagshälsovårdens styrning och ledning är av största vikt för företagshälsovårdens fortsatta ulveckling. Jag delar arbets- 66 gruppens bedömning omvikten av att effektivisera och renodla styrfunk- Prop. 1990/91:140 tionen förförelagshälsovården, oavsett organisationsform. Hur styrfunktionen, liksomövriga partsorgan som bedöms nödvändiga, bör utförmas anser jag bör ankomma påparterna att avgöra. Jag anser det också vara parternas ansvar all medverkatill all ledamöterna i dessa organ får utbildning om sina uppgifter ochmöjligheter, i syfte att effektivisera verksamheten öch utveckla dialogen ochkontakterna med medlemsföretagen öch med företagshälsovårdens personal. Ansvaretför att förelaghälsovården får den omfattning, inriktning och innehåll somarbelslivel kräver åvilar i första hand parterna. Jag anser det därför högstväsentligt atl såväl arbetstagarorganisationer som arbetsgivare tillförsäkrasinflytande över styrningen av företagshälsovården, oavsett organisationsform.Beträffande den inbyggda företagshälsovården tillgodoses detta inflytandebl.a. med slöd av arbetsmiljöavtalen och med utgångspunkt från de grundläggandekraven på inflylande och medbestämmande i organisationen. I enföretagshälsovårdscentral finns inle motsvarande garanlier för inflylande. Delfinns exempel på att arbetstagarna saknar inflytande i centralensstyrelse. Eftersom det oftast är i centralens styrelse som de avgörandebeslulen fallas, anser jag det viktigt att den har partsrepresentation somgarant för att verksamheten bedrivs enligt avtalens och samhälletsintentioner. Partsrepresenlalionen bör också kunna bidra till att förhindraoseriös verksamhet. Jagvill samlidigt erinra om att parternas inflylande över företagshälsovårdensverksamhet i hög grad ulövas i deras egenskap av beställare avföretagshälsovårdens tjänster. Genom att ställa tydliga och befogade krav kanparterna på arbetsplatserna medverka till all utveckla förelagshälsovården. Arbetsgruppenhar konstaterat att den verkställande ledningen på före-tagshälsövårdsenheternaofta är svagt utvecklad. Enligt den enkät arbetsgruppen genomförde lillsamtliga enheter saknar ca hälften en speciell chefsfunktion för hela enheten.Chefsrollen är dessutom ofta diffus. Många chefer arbetar endast kört tidmed företagshälsovård öch har ofta en rent kameral funktion och driver sällan renaarbetsmiljöfrågor. Avsaknadav en sammanhållen ledningsfunktion öch tydliga mål har ofta visat sig vara enorsak till interna problem och har också har lett till vissa svårigheter alt fåul enhetliga budskap till avnämarna. Enverksamhels resultat är i stor utsträckning beroende av det sätt på vilketledarskapet utövas. Detta gäller även företagshälsovården. Jag delar, liksomremissinstanserna, arbetsgruppens uppfaltning att del på varje enhet bör finnasen professionell ledningsfunktion som under styrorganet eller molsvarandeansvarar för att verksamheten planeras och verkställs enligt styrelsens ochuppdragsgivarnas intentioner. För varje enhet bör del sålunda finnas enansvarig chef med väl definierade uppgifter. Detta bör gälla oavsett hurföretagshälsovården är organiserad. Mångaföretagshälsovårdsenheter är små. Det är enligt min mening inget som hindraratl flera sådana enheter går samman om en gemensam chef Samhälletbör ges möjligheter att på ett effektivt sätt kunna följa upp 67 innehållet i företagshälsovårdensverksamhet. Jag vill därför understryka Prop. 1990/91:140 vikten av attverksamheten dokumenteras i verksamhetsplaner och att verksamhelen följs uppoch utvärderas. Detta är angeläget inte bara för staten söm bidragsgivare utanäven för anslutna företag, de fackliga organisationerna och de anställda.Verksamhetsplan och verksamhetsberättelse bör överlämnas tillyrkesinspektionen för kännedom. 4.5 Kompetens- och utbildningsfrågor Jaghar lidigare framhållit vikten av att kvalitetsfrågorna får en framskjutenplals i arbetet med att bygga ut och utveckla företagshälsovården.Kvalitetsfrågorna hänger nära samman med personalens utbildning och kompelens. Jagvill särskilt framhålla vikten av att förelagshälsovårdens personal har enutbildning som svarar mol de speciella krav som arbetsuppgifterna inomföretagshälsovården ställer. ansvarar för dennautbildning och är huvudsaklig anordnare av denna. Vidareutbildningi förelagshälsovård bör dels ge gedigna kunskaper om arbetsmiljöfrågor utifrånden grundutbildning som de olika personalkategorierna har, dels ange ettarbetssätt som de kan tillämpa i det praktiska företagshälsovårdsarbetel. Företagshälsovårdenspersonalsammansättning skall spegla verksamhe-ten.s innehåll. Jag har tidigareframhållit vikten av att företagshälsovården i sitt arbele ulgår från enhelhetssyn på arbetsmiljöförhållandena. Ju mer förebyggande och åtgärdsinriktadverksamheten är, desto fler verksamhetstyper och desto större utbildningsbreddkommer att finnas företrädd inom företagshälsovården. Förutom att redanexisterande utbildningar samordnas på lämpligt sätt, anser jag det ocksåviktigt att nya verksamhets- och kompetensområden förs in i utbildningen. Detär väsentligt att områden som får stor betydelse för arbetet inomföretagshälsovården, t.ex. beleendevelenskap, psykosociala frågor,arbetsorganisation öch rehabiliteringsmelödik, får en ökad tyngd iutbildningen. De ökade kunskaper öm kvinnornas arbetsmiljö och deras hälsoriskersom erhållits genom arbetsmiljökommissionens kartläggning ocharbelarskyddsstyrel-sens handlingsprogram för fyra kvinnodominerande branscher(se avsnitt 3.6) behöver också föras in i sammanhangel. Jagser det också som angeläget att fler för olika befattningshavare gemensammaavsnitl införs i vidareutbildningen eller som komplement till denna i syfle attskapa en grundval för en gemensam kunskapsram och elt gemensamtförhållningssätt i personalens dagliga arbete. Arbetsgruppenhar konstaterat all antalet sökande lill vidareutbildning i företagshälsovårdför beteendevelare och förelagssjukgymnaster är mycket störreän tillgången på utbildningsplatser. Jag vill med hänsyn till den framtidainriktningen av förelagshälsovårdens verksamhet, som jag redogjortför, understryka behovet av en utökning av vidareutbildningen för dessa bådayrkeskategorier. Jaghar tidigare uttalat alt del är viktigt att verksamheten inom företags hälsovården samordnas under en enhetlig och professionell ledning. med är del också viktigtatt denna personal får en vidareutbildning, som behandlar företagshälsovårdensarbetssätt och verksamhetens syfte och innehåll. Därutöver finns annanadministrativ personal som bör erbjudas möjlighet till någon form av utbildninginom företagshälsovård. Jag har med tillfredsställelse kunnat konstatera attdessa yrkeskategorier beretts tillfälle att deltaga i introduktionsutbildningenoch att den börjar bedrivas som en reguljär del av institutetsutbildningsverksamhet. Jag delar arbetsgruppens uppfattning att, oavsettvilken arbetsuppgift man har inom förelagshälsovården, samtligapersonalkategorier skall kunna erbjudas introduktionsutbildning. I propositionen 1984/85:89anges som ett önskvärt mål att företagshälsovårdens personal skall varautbildad före anställning inom förelagshälsovården. Denna princip har ipraktiken visal sig vara svår att genomföra. Som regel har personalen varitanslälld inom företagshälsovården 1/innan vidareutbildning i företagshälsovårdpåbörjas. Arbetsgruppen har funnit atl denna praxis fungerat väl. För egen del ser jag ingetskäl att frångå denna praxis. Jag anser emellertid att det inte får gå förlång tid innan utbildning erbjuds efter anställningen. Det är angeläget att ennyanställd bereds möjlighet att utbildas inomförelagshälsovården. Jag avser att idiskussioner med arbelsmiljöinstitutet ta upp dessa frågor och frågan om encentral, övergripande referensgrupp för utbildningsfrågor vid arbelsmiljöinstitutet. Min bedömning: Denfortsatta utbyggnaden skall ske på frivillig väg genom avtal mellanarbetsmarknadens parter och inte genom lagstiftning. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som behandlat frågan är positiva till arbetsgruppensförslag om anslutning på frivillig väg. Skälen till min bedömning:Arbetsmarknadens parter har genom avtal påtagit sig ansvaret för utbyggnaden avföretagshälsovården inom sina respektive avtalsområden.Företagshälsovårdsreformen (prop. 1984/85:89, SoU 13, rskr 172) innebarsamtidigt vissa samhälleliga stödåtgärder för att underlätta utbyggnaden genomen förändring av statsbidragssystemet. Tanken på en lagstiftning omobligatorisk anslutning avvisades av som målsättningen att75% av de anslutna skall ha tillgång till företagshälsovård vid 1990-laletsbörjan lades fast. Jagkan konstatera att av de anslällda har tillgång tillföretagshälsovård. Detta innebär atl det av uppställda målet om 75 %anslutning bland de anställda har uppfyllts. Jag kan samtidigtkonstatera att del finns såväl branschvisa som regionala skillnader ianslutningsgrad. Särskilt inom servicenäringarna är an- Framförallt är det små företag med färre än 20 anställda Prop. 1990/91:140 som i dagstår utanför företagshälsovården. Det är troligt att åtskilliga av dessaförelag skulle behöva ha tillgång till företagshälsovårdens expertkunnande.Arbelsgivarens ökade ansvar för rehabilitering kommer även atl öka behovet avhjälp från företagshälsovården. Delta gäller i hög grad de små företagen, somofta saknar egna resurser för sådana insatser. Arbetslivsfondens verksamhetökar ytterligare företagens behov av expertis för att åstadkomma förändringar. Skälentill att de mindre företagen har en låg anslutning skiftar. Arbetsgruppenkonstaterar att det ofta visal sig vara svårt att motivera småföretag attansluta sig. Del råder också viss tveksamhet från företagshälsovården attansluta småföretag, då dessa jämfört med större företag upplevs som merarbetskrävande och därmed drar med sig jämförelsevis stora kostnader förförelagshälsovården. Ilikhet med arbetsgruppen anser jag emellertid inte att en lagstiftning är denrätta vägen för att ansluta de små företagen. En lagreglering skulle bliverkningslös om den inte också innebar en motsvarande skyldighel för någoneller några att tillhandahålla företagshälsovård. Jag ser det också som enförtroendefråga. En lagreglering skulle kunna uppfattas som ett hinder förparternas inflytande på utformningen av företagshälsovården och därmed minskaderas intresse och engagemang. Utan förtroende hos såväl arbetsgivare somarbetstagare torde företagshälsovården ha små möjligheter att göra enändamålsenlig insats. Enviktig förutsättning för den fortsatta utbyggnaden av företagshälsovårdenanser jag vara att företagen och de anställda inser värdet av att använda sigav företagshälsovårdens tjänster och därmed av fri vilja ansluter sig. Dettafordrar för det första att arbetsmiljömedvetandet stärks såväl hos arbetsgivaresom hos arbetstagare. Dessutom måste företagshälsovården kunna anpassa sinatjänster till de små företagens behov. Små förelag behöver enligt min meningofta hjälp med konkreta råd och färdiga åtgärdsförslag, mycket information ochutbildning kring den egna miljön, information om regelsystem etc. Detta ställerhöga krav på flexibilitet och beredskap att pröva nya lösningar hosföretagshälsovården. Jagdelar alltså arbetsgruppens uppfattning att utbyggnaden även skallske på frivillig grund genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Det ärsamtidigt i hög grad önskvärt att anslutningen bland de små företagen ökar.Detta förutsätter att arbetsmarknadens parter genom olika insatser fortsätteratl verka för en ökad anslutning bland de små företagen. För egen del kommerjag i del följande att föreslå förändringar av bidragen tillföretagshälsovården för alt ytterligare stimulera till ökad anslutning av småföretag. Jag vill också erinra om att en majoritet av de ca en miljonanställda, som står utanför företagshälsovården, omfattas av arbetsmiljöavtaloch därmed har en avtalsenlig rätt till företagshälsovård. Jagvill vidare erinra om atl yrkesinspektionen i sin roll som tillsynsmyndighethar som särskild uppgift att följa och främja företagshälsovårdens ulveckling.Yrkesinspektionen kommer enligt min mening all bli allt viktigare i arbetet medatt få företagshälsovården utbyggd för de företag som står utanför.Della gäller inte minsl företag som inte omfattas av kollektivavtal. Jag vill också erinra omall yrkesinspektionen enligt arbetsmiljölagen (3 kap. 2 §) i vissa fall genomföreläggande kan ålägga arbelsgivaren alt föranstalta om företagshälsovård. 4.7 Villkor för bidrag 4.7.1 Grundläggande villkor Mitt förslag:Villkoren för bidrag till företagshälsovården renodlas till all gälla vissagrundläggande krav rörande verksamhetens funktion och kvalitet samt styrningoch ledning. Dessa villkor skall gälla lika för all företagshälsovård. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna ställer sig bakom alt villkoren för bidrag skallgälla lika för all företagshälsovård. varnar för en kvalitativ urholkningav företagshälsovården om villkoren försvagas. Landstingsförbundetmotsätter sig all dispositiviteten tas bort. Någraremissinstanser vänder sig mot att krav på personalens utbildning inte finnsmed bland villkoren i arbetsgruppens förslag. Skälen till mitt förslag:Företagshälsovården har vuxit fram som en gemensam angelägenhet för parterna påarbetsmarknaden. Dess verksamhet styrs främst genom avtalen om arbetsmiljö ochförelagshälsovård. Partsstyrningen innebär att verksamheten kan utformas efterde skiftande behoven i olika branscher och sektorer på arbetsmarknaden. har samhälletett intresse av att företagshälsovården har rätt inriktning och bra kvalitet påverksamheten. Samhället lämnar ett årligt stöd till företagshälsovården pånärmare . Etl skäl till detta är att företagshälsovården harstor belydelse för att molverka ulslagning och förbättra arbetsmiljön ochövriga förhållanden i arbetslivet. Mot denna bakgrund bör samhället kunnaställa krav på företagshälsovården, dess effektivitet och inriktningen avverksamheten.