prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — 2 Det ekonomiska läget 2.1 Den intemationella ekonomin Enlång period med stabil och hög tillväxt i OECD-området bröts , då en markant avmattning ägde mm i viktiga länder. Skillnadema iaktivitetsnivå mellan olika industriländer har emellertid varit betydande underdet . och har fortsatt att expandera niycketkraftigt, medan Förenta statema, och har vidkänts enbetydande försvagning i den ekonomiska utvecklingen. Även i flertalet övrigaOECD-länder minskade tillväxttakten. Inom OECD-området som helhet uppgicktillväxten till . var inflationen inte fullt , vilketär en viss uppgång jämfört med . Avmattningenvar väntad men blev kraftigare än föratsett efter den irakiska inmarschen iKuwait , med de konsekvenser denna hade för oljepris och förväntningarhos såväl konsumenter som företag. Utvecklingeni världsekonomin har varit fortsatt relativt svag under början av detta år.Föratsättningama är dock goda för att svackan skall bli både gmnd ochkortvarig. Krigsslutet i banar väg för en återhämtning.Flertalet bedömare räknar med en bestående sänkning av oljepriset med istorleksordningen /fkt jämfört med den nivå på /fet sområdde . Detta kommer att få gynnsamma effekter pårealinkomster, prisutveckling och räntor i OECD-området. Förtroendet ochförväntningarna om en förbättrad konjunktur hos konsumenter och i näringslivetkommer sannolikt också att stärkas påtagligt. Till detta kommer den ökadeefterfrågan i OECD-området som återappbyggnaden vid kanförväntas skapa. För en relativt snar konjunkturappgång talar också de lägreräntoma i Förenta statema och . Inflationenhålls nu också under bättre kontroll i praktiskt taget samtliga änvad som varit fallet vid tidigare nedgångsperioder. Detta talar för att detbör gå att undvika en utveckling med den kombination av svag tillväxt och höginflation som förlängt och fördjupat de senaste lågkonjunkturema. Enosäkerhetsfaktor utgör dock utvecklingen i Förenta statema. Där har inteinflationstakten kommit ner till europeisk nivå trots avmattningen. iimebär större problem än föratsett, och tillväxten iTyskland blir sannolikt svagare än . De höga räntomaförknippade med det stora budgetunderskottet har bidragit till en press uppåtpå räntoma även i övriga europeiska länder, vilket dämpar aktiviteten. Motdenna bakgmnd finns det anledning att välkomna beskedet om de planeradeskattehöj ningama i . De bidrar till en Prop. 1990/91:150 bättrebalans mellan finans- och penningpolitiken. Trots skattehöj ningama Bilaga1:1 kommer dock budgetunderskotten att vara fortsatt stora. Sammantagetkan en vändning fömtses av konjunkturen under senare delen av innevarande åroch en gradvis ökande aktivitet . Till följd av den svagautvecklingen är det dock rimligt att utgå från att densamlade produktionsökningen i OECD-ländema stannar vid medan den1992 kan komma att uppgå till ca 2 3/. Mellan de båda halvåren föratsesdärvid en förstärkning av tillväxten från mindre än 1/till ,uttryckt i årstakt. En förbättrad konjunktur förväntas framför allt iStorbritannien och Förenta statema. I den amerikanska ekonomin, som väntasstagnera , föratses en tillväxt på ca 2 3/1992. Den brittiska ekonominväntas växa med inemot efter en minskning av BNP med 1 1/1991. Denförväntade återhämtningen - i kombination med lägre oljepriser - bör kunnaförenas med en relativt dämpad pris- och kostnadsutveckling. I OECD-områdettotalt sett föratses sålunda prisema och öka med 4 1/2 resp. 4 %.Lönema väntas stiga med 6 resp. . Tvåviktiga osäkerhetsmoment i finansplanens bedömning av kon-junktumtsiktema harnu reducerats betydligt. Särskilt gäller detta naturligtvis oljepriset ochpsykologiska fektorer kopplade till krisen vid . Som nämnts kannu utgången av krisen i stället väntas innebära positiva effekter förutvecklingen i världsekonomin . Vidare förefaller de farhågorsom tidigare uttryckts rörande svagheten hos de finansiella institutionema ibl.a. Förenta statema att ha varit överdrivna. Utgångspunkten för bedömningenär att den kraftigt minskade utlåningen i Förenta statema till övervägande delär att hänföra till den svaga efterfrågan på krediter snarare än till grandläggandeproblem inom kreditväsendet. Ettkvarstående osäkerhetsmoment gäller utvecklingen i . Denekonomiska stagnation som rått där har övergått i en betydande minskning avproduktionen. Övergångsproblemen är av en sådan natur att det framstår somhögst troligt att tillbakagången fortsätter ännu . Exporten till dessaländer är emellertid mycket låg för industriländema sammantagna, vilketsannolikt innebär att den djupa ekonomiska krisens effekter för omgivningenblir begränsade. Ett större riskmoment utgör då den politiska utvecklingen ifrämst . En fördjupad politisk kris kan komma att påverka detekonomiska klimatet i främst med en negativ inverkan på konsumtion ochinvesteringsvilja. Denekonomiska politiken var framgångsrik i många avseenden.Näringslivets investeringar ökade, statsfinansema sanerades ochsysselsättningen ökade markant. Men framstegen och framtidstron skapade ocksåkrav och förväntningar som ledde till att resursema blev alltför hårtutnyttjade. Ekonomin blev överhettad och det uppstod på många håll brist påarbetskraft. Det ledde i sin tur till en snabb löneglid- Prop. Kostnadsstegringamaslog igenom i högre priser. Inflationen blev Bilaga 1:1 under 1989 och 1990väsentligt högre än i konkurrentländema. kom att fungera som enbroms på ekonomin med en försvagad tillväxt Det medfördesamtidigt att balansen i utlandsaffärema Avmattningeninleddes för industrins del . Nedgången förstärktes underfjolåret. Även inom övriga delar av ekonomin dämpades aktiviteten. Hushållensdisponibla inkomster ökade visserligen starkt. Men hushållen ökade sitt sparandeäimu mer i absoluta tal; sparkvoten förbättrades med inte mindre än 4,6procentenheter. Detta ledde till att den privata konsumtionen sjönk . Omslagetfrån överhettning på arbetsmarknaden till ett försvagat efterfrågeläge medstigande arbetslöshet har varit snabbt. Arbetslösheten har börjat stiga i sågott som hela landet och antalet varsel om uppsägningar i industrin har ökatkraftigt. Denunderliggande inflationen uppgick till under loppet av 1990, vilket kanjämföras i och i hela OECD-området. Handelsbalansenförbättrades jämfört med och gav ett överskott på 16 miljarder kr.Bytesbalansen försämrades , främst beroende på växande underskott förresevaluta och räntenetto. Definansiella marknadema påverkades starkt av den intemationella utvecklingen medfållande aktiekurser och stigande räntor. I förstärktes kursfellet avtecknen på ökade obalanser i ekonomin. De svenska räntoma steg ochnådde en topp . Regeringens och åtgärder undanröjdespekulationema om förändringar i den svenska valutapolitiken. Förtroendet förden svenska kronan har förstärkts och räntoma har sjunkit. långa räntan sjunkit med en procentenhet och räntedifferensen mot omvärldenhar reducerats. Underdet har det varit stora problem inom finansbolags-sektom. Flerafinansbolag har tvingats upphöra med sin verksamhet och sektoms totalalånestock har minskat med . I kombinationmed den snabba konjunkturavmattningen har denna utveckling lett till attkreditförlustema i banker och andra kreditinstitut ökat kraftigt . Enhuvuduppgift för den ekonomiska politiken har varit attfå bukt med kostnadsutvecklingen genom att växla om från inflationslöner tillreallöner. Ett trendbrott sker nu när det gäller lönebildningen. Stabiliseringsavtalhar träffets på flertalet avtalsområden. De innebär ett kraftigt trendbrott ilöneökningstakten. Avtalen medför en nivåhöjning 1991 med och enkostnadsökning med omkring 1/medan nivåhöjningen 1992 är . Densammanlagda effekten av stabiliseringsavtalet och av tidigare inträffedekostnadsökningar (s.k. överhäng , två ytteriigare Prop. semesterdagar,m.m.) är att timlönekostnadema ökar under Bilaga 1:1 Löneavtalen är så konstraerade att de inteskall rabbas av löneglidning. De är också fria från olika slag av Stabiliseringsavtaletinnebär att ökningama av de nominella lönerna blirbetydligt lägre än vad som varit fellet . Deär också klart lägre än vad som föratses för några av våra viktigastekonkurrentländer. Som exempel kan nämnas att lönekostnadema i Storbritannienväntas öka med 1991. I har avtal slutits för deoffentliganställda som innebär ökningar 1991 på . Avtalen i denprivata sektorn väntas resultera i högre löneökningar. Underloppet av 1991-1992 beräknas den svenska industrins relativa kostnader perproducerad enhet minska med , mätt i gemensam valuta. Till detta bidrarinte bara den historiskt låga löneökningstakten utan också en relativt högproduktivitetstillväxt på 1992. Tabell1 Försörjningsbalans och nyckeltal 1989-1992 -0,2 -0,3 -0,5 -0,3 -1,8 -1,9 -1,4 -0,6 KPI årsgenomsnitt, exkl. skatteref. årsgenomsnitt, inkl. skatteref. Disponibel inkomst (%) Sparkvot (nivå %) -4,6 -0,3 Industriproduktion (%) -2,8 -2,8 Arbetslöshet (nivå %) Relativ enhetsarbetskostnad(%) -2,3 Handelsbalans (mdr. Bytesbalans (mdr. -20,6 -33,3 -43,4 -47,4 (% av BNP) -1,7 -2,5 -3,0 -3,2 'Förändring i procent av föregående års BNP. Källa: , samtfinansdepartementet. Stabiliseringsavtaletskapar föratsättningar för en radikal dämpning av prisstegringstakten (sediagram 1). och fram stannar prisökningarna . Vid det kommande årsskiftet upphör den tillfälliga höjningen avmervärdeskatten, vilket tillsammans med stabiliseringsavtalet bidrar till attinflationen förväntas stanna på näsfe år. Skattereformen ger under1991 ett påtagligt tillskott till hushållens reala disponibla inkomster. Undernästa år får växlingen från inflationslöner till reallöner full effekt. Dåfortsätter de reala disponibla inkomsterna att öka som en följd av attinflationstakten pressas ned. Det gör det möjligt för hushållen aft öka såvälkonsumtionen som sparandet. 1990/91:150 Bilaga1:1 91 91 91 91 91 91 91 91 91 91 91 91 01 02 03 04 05 06 07 08- 09 10 11 12 Enförbättrad konjunktur , i länder med för Sverigeviktiga marknader, möjliggör tillsammans med den förbättring i kostnadslägetsom sker, att exporten åter kan börja vända uppåt . Under1992 beräknas varaexporten stiga . Det gäller särskilt industrins investeringarsom fördubblades . Även investeringama i ekonomin somhelhet har ökat kraftigt, mellan 1982 och 1990.Investeringsaktiviteten dämpades och volymen minskade med 1,. För både 1991 och 1992 beräknas investeringama minska i ungefär samma takt. Överskottet i den svenskautrikeshandeln med varor och tjänster har varit lägreän tidigare. Tillsammans med de växande räntebetahiingaraa på utlandsskuldenoch andra transfereringar har detta medfört att bytesbalansen har försvagats.År 1991 sker en omsvängning i handelsbalansen och dess saldo förbättrasytterligare 1992. Bytesbalansen beräknas ändå visa betydande och ökandeunderskott. därefter förväntas dock underskottet gradvis krympa.Eftersom bytesbalansunderskotten adderas till utlandsskulden medför de atträntebördan för den svenska ekonomin stiger. Frågan om hur underskott ibytesbalansen bör värderas och i vilken utsträckning de bör föranledaekonomisk-politiska åtgärder är mer komplicerad . En del avupplåningen i utlandet har använts till förbrakning i ochtransfereringar till utlandet. Denna del av Prop. 1990/91:150utlandsskulden motsvaras således inte av tillgångar som genererar Bilaga 1:1 avkastning. Den ökade räntebelastning på bytesbalansensom är en följd av denna upplåning måste finansieras genom överskott iutrikeshandeln för att utlandsställning inte skall försämras. av den finansiella nettoskulden till utlandet motsvaras emellertid avsvenska reala tillgångar utomlands. Vissa av dessa tillgångar har endirektavkastning som motsvarar räntekostnadema och som inräknas i bytesbalansen.Andra tillgångar, t.ex. festigheter, har en låg direktavkastning, men föratseslikväl ge investerama god framtida avkastning genom värdestegring ochrealisationsvinster. Av statistiska skäl fångas sådan avkastning emellertidinte in i bytesbalansstatistiken. Dessa mycket betydandeutlandsinvesteringar ger därför som enda effekt på bytesbalansen ökaderäntebetalningar till utlandet, trots att räntorna bedöms motsvara enförmögenhetsökning. Fråganom hur underskott i bytesbalansen skall värderas bör ses mot bakgrand av dettotala sparandet i ekonomin. Det är oroande att underskotten i bytesbalansenhar ökat trots att investeringsaktiviteten avtagit. Därmedintecknas framtida generationers konsumtionsmöjligheter. Dessutom innebärbytesbalansunderskott att utlandsskulden växer, och därmed räntebördan. Detmedför att den svenska ekonomin blir mer sårbar vid intemationellaräntehöjningar. Detta understryker vikten av att säkerställa den förstärkningav den konkurrensutsatta sektom som inletts. Under1991 och 1992 sker en försvagning av den offentliga sektoms sparande. Densammanhänger med att tillväxten i skattebasema och därmed den offentligainkomsttillväxten viker. De offentliga utgiftema som andel av BNP har minskatfrån 1982 till 1990. Ökningen i den offentliga konsumtionenförväntas stanna vid 0,5 resp. . Mot bakgrand av densvaga tillväxten innebär detta att utgiftemas andel av BNP blir i stort settoförändrad. Samtidigtsom den offentliga sektoms sparande försvagas ökar hushållens sparande. Underåren 1989-1992 stiger hushållens sparkvot från -4,till -1-0,. Detta ären följd både av skattereformen och av att den kraftigt ökade upplåningen isamband med kreditmarknadens avreglering nu klingar av. reviderade nationalbudgeten bedöms att en vändpunkt i industrikonjunkturenkommer . Politiken avser att ge plats åt och stimuleraden konkurrensutsatta sektom - som svarar för knappt 1/4 av BNP - så att dennegativa bytesbalansutvecklingen kan vändas och föratsättningar skapas för envaraktigt hög tillväxt och full sysselsättning. Detta innebär att tillväxten iprivata och offentliga tjänster och i byggsektom måste hållas tillbaka för attdämpa kostnadsutvecklingen och få till stånd tillväxt i den konkurrensutsattasektom. De ekonomisk-politiska åtgärdema bidrar till denna omställning. Tillväxteni den konkurrensutsatte sektom svänger från ca -2 1/1991 till ca -1-2 1/2 %1992, vilket är en mycket stor förändring. Däremot ligger de skyddadesektoremas expansion kvar på ca 1/ Eftersom de senare svarar för drygt 3/4 av BNP blir det Prop.1990/91:150 inget sterkt uppsving i ekonomin som helhet. Tabell 2 Produktionen inom industrin och övriga sektorer1990-1992 -2,8 -0,2 1) Privata och offentliga tjänster, byggsektorn m.m. Källa:Statistiska centralbyrån, samt . Efterfråganpå arbetskraft har försvagats och det fmns anledning att räkna med en fortsattkärv arbetsmarknad. finns tecken på att utbudet av arbetskraft hållerpå att dämpas. Dessutom begränsas medelarbetstiden av de två extrasemesterdagama för vissa gmpper och av minskad skiftgång, högre andel deltiderm.m. Tilldessa underliggande tendenser skall fogas effektema av de särskildaarbetsinarknadspolitiska åtgärder som regeringen aviserat. Syftet med dessaåtgärder är att genom kompetenshöjning stärka både den enskildes möjlighetertill arbete och näringslivets möjligheter till utveckling. Åtgärdema motsvararinsatser på av arbetskraften . De bör verksamt bidra till enlångsiktigt bättre sysselsättning. Mätt som årsgenomsnitt väntes arbetslöshetenmed dessa fömtsättningar uppgå till 1991 och 1992. Föratt hävda sysselsättning och välfärd måste det svenska näringslivet varakonkurrenskraftigt både hemma och utomlands. Det förutsätter att inflationenkommer ner i nivå med vad som gäller i de i inflationshänseende mestframgångsrika konkurrentländema. Delte är i sin tur en föratsättning för attden konkurrensutsatte sektom skall kunna byggas ut och balans återskapas ihandeln med utlandet. Undersenare delen av 1980-telet har ett antel åtgärder vidtegits för att förbättraekonomins funktionssätt. Skattesystemet har lagts om för att främja arbete,produktivitetstillväxt och sparande. har betydande delar av ekonominavreglerats. Konkurrensen kommer ytterligare att skärpas av den närmareintegrationen med i förste hand . Mot denna bakgrand finns godaföratsättningar för en betydligt gynnsammare produktivitetsutveckling än undersenare år. reviderade nationalbudgeten redovisas beräkningar av utvecklingen 1991-1995i två altemativ. Det ena altemativet utgår ifrån en produktivitetsutveckling inäringslivet av ungefär den storleksordning som gällt . Produktiviteten har då växt med . I det andra fellet tänksproduktiviteten i näringslivet öka betydligt snabbare, , tillföljd av de olika åtgärder som vidtegits för att förbättra ekonominsfunktionssätt. Ibåda altemativen föratsätts lönema öka förhållandevis långsamt. Prop.1990/91:150 Stebiliseringsavtelet är vägledande för löneutvecklingen och1992. Bilaga 1:1 Därefter sker en begränsad uppgång av lönestegringstakten närarbetsmarknadsläget förbättras. Denna är något större i fallet med en högreproduktivitet, eftersom företegens vinster då ökar mer och expansionen iekonomin är snabbare. Det är värt att understryka att en snabbarelöneökningstakt än vad som ligger i dessa scenarier skulle leda till enbetydligt sämre ekonomisk utveckling. Ävenmed den relativt låga löneökningstakt som valts ter anpassningsprocessen tid.Tillväxten i ekonomin begränsas från efterfrågesidan och ökar relativtlångsamt. Erferenhetema från är att en överhettning av ekonominfår en återhållande effekt på produktivitetstillväxten och undergräverföratsättningama för en bestående god ekonomisk utveckling. Den nedgång iaktivitetsnivån som sker kan inte motverkas med en generellefterfrågestimulans. Det innebär i praktiken att finanspolitiken under kommandeår måste vara fortsatt mycket stram, som arbetsmarknadspolitikenmåste vara aktiv och utbudsinrikted. Anpassningsprocessenunderlättes om produktivitetstillväxten blir hög. En viktig föratsättning fördette är att investeringskvoten stiger. För industrins del bör enkonjunkturappgång tillsammans med förbättrad kostnadsnivå ochlönsamhetssituation kunna bidra till en sådan utveckling. Scenarietmed hög produktivitetstillväxt resulterar i en markant bättre tillväxt iekonomin som helhet. Vid mitten av 1990-telet är brattonationalprodukten ca 40miljarder kr. större i dette fall. Det motsvarar t.ex. stetens utgifter förutbildning och forskning. Hushållens inkomster och konsumtion kan därmedutvecklas på ett gynnsammare sätt. sker en snabbare utbyggnad avekonomins konkurrensutsatte delar. Därmed förbättras fömtsättningama att minskaunderskotten i bytesbalansen. Ibåda altemativen biyts den negativa utvecklingen av bytesbalansen. Den nuaktuella bedömningen visar att underskottet kan begränsas till drygt 43miljarder kr. Därefter minskar underskottet till ca 38 miljarder kr.1995. I det altemativa scenariet med en snabbare tillväxt blir förbättringenmer påteglig. Underskottet i bytesbalansen begränsas till ca 30 miljarder kr.1995. är emellertid alltjämt ett allvarligt problem för den ekonomiskapolitiken och ställer krav på fortsatt målmedvetna åtgärder för att hävdakonkurrenskraften samt öka sparandet och investeringama. Föratt bytesbalansen skall kunna förstärkas parallellt med att investeringsverksamhetenskjuter fert krävs ett kraftigt ökat finansiellt sparande i ekonomin. Förhushållen har en sådan process redan inletts. Det nya skattesystemet är ettviktigt instmment för att säkerställa att denna utveckling fortsätter under1990-telet. De väsentligt sänkte skattesatserna för ränteinkomster ochränteutgifter stimulerar sparandet bl.a. genom att göra det dyrare att te lån. Företegssektomsfinansiella sparande minskade som en följd av en snabbökning av investeringama i slutet av 1980-telet. dämpadesinvesteringsverksamheten, och föll lönsamheten till Bilaga 1:1 När kostnadsutvecklingen i förhållande tillomvärlden nu förbättras och konkurrenskraften börjar återställas, Vid mitten av 1990-telet kan vinstema inom industrinvara tillbaka på de nivåer som rådde under de siste åren på Sammantegetär emellertid de förbättringar i sparandet som sker ihushållen och företegen inte tillräckliga för att skapa jämvikt ibytesbalansen. framgår det av beräkningar både i den revideradenationalbudgeten och i långtidsbudgeten att den offentliga sektoms finansiellasparande tenderar att försvagas , främst till följd avatt skattebasema ökar långsamt när tillväxten i ekonomin är svag. ärorsaken till att den ekonomiska politiken utformas med sikte på att stimulerasparandet i hushållen, begränsa den offentliga expansionen och skapa utrymmeför en exportledd tillväxt. Fördelningspolitikenskall minska klyftoma i samhället genom att minska skillnadema i levnadsvillkormellan medborgama. Ett tydligt tecken är hur inkomst- ochförmögenhetsfördelningen utvecklas, men denna säger inte allt om hur väl vi nårmål som trygghet, hälsa och möjligheter för alla att förverkliga meningsfullaliv. Denavgörande frågan är omsorgen om de mest utsatte. Ur deras synvinkel - denviktigaste - har framgångarna få motstycken i världen. Det ärarbetslinjen som burit framgången: 330 000 fler människor har arbete , 430000 fler är heltidsarbetande. Sverigehar också skilt sig från andra länder genom kraftfulla insatser för grapper sompå andra håll ofte är de förste att drabbas av ekonomisk nedgång: Ibörjan av 1980-telet var bamfamiljemas utsatte läge, jämfört med andra grapper,en källa till oro. har skillnadema minskat: föräldraförsäkringen harbyggts ut , bambidragen har höjts i reala termer, och andelenbam med plats på daghem eller i femiljedaghem har ökat från 1982 till merän . Politiken har lett till en väsentlig lättnad av bamfemiljer-nasförsörjningsbörda, vilket bl.a. återspeglas i stigande fruktsam-hetstel. Alltfler pensionärer får allt större förmåner när ATP-systemet växer: andelenpensionärer med enbart folkpension och pensionstillskott har minskat från 56 %till , som miniminivån höjts , dvs. motsvarande en och enhalv månads pension. Antelet personer med färdtjänst har ökat ochhemtjänsten fördubblats som platserna på ålderdomshem och i servicehusökat . har utvecklats till ett samhällemed en interaationellt sett unik jämnhet i inkomst- och förmögenhetsspridningen. Under1970- och 1980-telen kunde resurssterka grapper utnyttja Prop. 1990/91:150kombinationen av hög inflation och förmånliga avdragsregler till sin Bilaga 1:1fördel. En liten grapp rika personer kunde därigenom kraftigt öka sinaförmögenheter . Mycket tyder emellertid på att denna utvecklingnu har bratits. Med skattereformen har fått en effektivkapitalbeskattning och mindre generösa avdragsregler som inflationenhar växlats ned. Därmed kan 1990-telet ge en bättre utveckling avförmögenhetsfördelningen. 3 och den internationella integrationen Denekonomiska politiken skall skapa förutsättningar för att aktivt ochframgångsrikt delta i den internationella integrationen. 3.1 Inför ett nytt skede i integrationen Sverigesframgångsrika ekonomiska utveckling har präglats av vårmedverkan i den intemationella integrationen. Genom att dra nytte av denintemationella arbetsfördelningen skapades resurser som gjorde det möjligt attbygga upp välfärdssteten. En huvuduppgift för den ekonomiska politiken är attsäkerställa att också fortsättningsvis aktivt och framgångrikt kandelte i den intemationella integrationen. Pådet ekonomiska området sker integrationen genom handel med varor och tjänsteroch genom arbetskraftens och kapitelets rörlighet över gränsema. Detintemationella varautbytet är den mest dynamiska faktom i världsekonomin. Somexempel kan nämnas att den svenska exporten och importen ökade med mer än 40 %under 1980-telet medan produktionen ökade med . Utvecklingenav de ekonomiska banden mellan ländema har underlättets av politiska beslutför att reducera eller helt undanröja hinder av olika slag, t.ex. tullar ochvaluterestriktioner. ,i början på 1990-telet, står världsekonomin inför ett nytt viktigt skede iintegrationen, en genomgripande fömyelse av det ekonomiska samarbetetmöjliggjord bl.a. genom avspänningen mellan supermaktema. pågående GATT-förhandlingaraa är målet att utvidga liberaliseringen av denintemationella handeln till att omfatte även nya områden som exempelvistjänster, immaterialrätt och jordbraksprodukter.