prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — InomEG fördjupas den ekonomiska integrationen genom förverkligandet av den s.k.inre marknaden, som skall vara genomförd . Utöver varorkommer därmed även tjänster, kapitel och personer att fritt kurma röra sigmellan EG-ländema. Förhandlingamamellan EFTA och EG om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) drivs medsikte på att göra den inre marknaden gemensam för samtliga 19 deltegande länderoch deras 350 miljoner invånare. IÖst- och pågår en genomgripande förändring genom 2 1990/91. övergångentill demokrati och marknadsekonomi. pågår arbetet Prop.1990/91:150 med att närma dessa länder till ländema i . Depolitiska besluten berör således hela världsekonomin, men strävandena tillfördjupat samarbete är särskilt sterka i . Det är ännu svårt att exaktfestställa vilka resultet som kommer att uppnås i denna process. Det är ännusvårare att beskriva vidden och djupet av den integration som därmedmöjliggörs. Men det finns goda skäl att tro att denna process kommer att geekonomiema en ökad vitelitet och skapa föratsättningar för stora framsteg ialla deltegande länder. 3.2 och den europeiska integrationen Sverigehar spelat en aktiv roll i den ekonomiska integrationeni . Det gäller både på det politiska och på det ekonomiska planet. Somett mått på integrationen kan anges att utrikeshandel med EES-ländemanu omfatter av vår totela handel. Denfortsatte integrationen bestäms i förste hand av utgången av förhandlingama omett . Dessa befinner sig nu i ett slutskede. Ett avtel bör kunna kommatill stånd . EES-förhandlingamasyftar till att skapa fri rörlighet mellan de deltegande ländema för varor,tjänster, kapitel och personer. En stor del av den berörda svenska lagstiftningenskall anpassas till de regler som gäller för EG-ländema. Däratöver kommersamarbetet att utvecklas på en rad angränsande områden, såsom forsknmg, miljöoch utbildning liksom inom det sociala området. Sverigehar haft full frihet för den helt övervägande delen av vår vamhandel medVästeuropa sedan 1970-telet, då tullfrihet för industrivaror etebleradesmellan EFTA-ländema och EG. Ett EES-avtel kommer dämtöver att innebära attkraven för produkter skall standardiseras. En vara kommer därmed att kunnasäljas fritt på hela EES-marknaden. Därmedskapas föratsättningar att i ökad utsträckning utnyttja stordriftsfördelar förden svenska industrin. Avstor betydelse för är att marknaden för offentlig upphandling av varoroch tjänster liberaliseras inom EES. Värdet av denna marknad, som hittillsnästan helt varit förbehållen nationella företeg, beräknas uppgå till ca . skapar stora möjligheter för svenska företeg.Samtidigt skärps konkurrensen på den svenska marknaden. Kapitelkommer genom ett EES-avtel att kunna röra sig fritt mellan EES-ländema. Sedanhuvuddelen av valuteregleringen avskaffedes i slutet av 1980-telet kan kapitelröra sig i stort sett fritt över gränser. I kombination med Sverigesfäste växelkurs ger fria kapitelrörelser klara fördelar genom att förtroendetför den ekonomiska politiken stärks. EttEES-avtel leder sannolikt till att nettoutflödet av direktinvesteringar frånSverige minskar. Svenska företeg behöver inte investera i EG-ländema för attundvika diskriminering på EG-marknadema. Dessutom kommer de svenskaetebleringsreglema att anpassas så att hindren för utlänningars förvärv avföreteg och fast egendom undanröjs. 1990/91:150 kommersannolikt att stimulera de utländska investeringama i . Handelmed tjänster - som stedigt ökar i ekonomisk betydelse - har tidigare omgärdatsav restriktioner. Ett EES-avtel kommer att få stor betydelse för tjänstesektom.Det viktigaste exemplet är den finansiella sektom, där en fri marknad skapasför banker och andra kreditinstitut att driva verksamhet inom hela EES-området.Andra områden som omfettes är försäkringar och transporter. Beräkningar inom EGvisar att det här finns betydande direkte och indirekte effektivitetsvinsteratt hämte. Frirörlighet för personer i EES-avtelet omfetter främst arbetskraft och öppnar enbredare arbetsmarknad för svenska medborgare. blir den svenskaarbetsmarknaden tillgänglig för medborgare i övriga länder. Möjligheten attupprätthålla full sysselsättning i är beroende av vår egen vilja ochförmåga att upprätthålla konkurrenskraft och bedriva en aktivarbetsmarknadspolitik. Denstörre öppenhet - genom ökad rörlighet av varor, tjänster, kapitel ocharbetskraft - som EES-avtelet innebär för del leder till förstärktkonkurrens och ökad effektivitet och kommer att erbjuda svenskaföreteg nya möjligheter. bör sammanteget ge en förbättrad tillväxt ochlägre inflation och därmed skapa föratsättningar för ökad välfärd. InomEG pågår ett arbete på tre plan; förverkligandet av den inre marknaden, somskall vara fullt genomförd , fördjupning i form av arbete påen ekonomisk och monetär union (EMU) och en politisk union (EPU) samt enutvidgning av gemenskapen. Sverigehar ett intresse av att delte inte bara i EES-avtelets inre marknad, utan ocksåatt på likställd fot medverka i EGs samarbete. Genom avspänningen ochtillkomsten av Parisstedgan för ett nytt (1990) har föratsättningama iviktiga avseenden förändrats när det gäller deltegande i dette samarbete.Riksdagen har förklarat att ett svenskt medlemskap i med bibehållenneutralitetspolitik ligger i vårt lands nationella intresse. Regeringen har föravsikt att , efter samråd i utrikesnämnden, lämna in en ansökan ommedlemskap i . Någraresultet av de pågående regeringskonferensema om den ekonomiska och monetäraunionen och den politiska unionen föreligger ännu inte. Det är därför intemöjligt att nu diskutera vilken betydelse dessa planer kan få för Sverige.Frågoma kommer att belysas i annat sammanhang, inför en ansökan om medlemskap. 3.3 Den nordiska dimensionen InomNorden har integrationen i väsentliga hänseenden gått längre än vad som ärfallet gentemot omvärlden i övrigt. Det nordiska samarbetet har historisktutvecklats med sikte på att stärka den nordiska samhörigheten - att öppnagränserna mellan de nordiska ländema. Ett av de viktigaste uttrycken för detnordiska samarbetet är avtelet om en gemensam nordisk arbetsmarknad. Dennordiska samhandeln är betydande och utgör den sterkaste länken mellan de nordiskaländemas ekonomier. Totelt svarar den nordiska Prop. 1990/91:150 samhandelnför av de nordiska ländemas utrikeshandel. För Bilaga 1:1bearbetede varor är andelen äimu högre - . Enviktig förändring av de ekonomiska relationerna mellan de nordiska ländema harägt ram under 1980-telet genom den stora ökningen av företegsuppköp ochsamgåenden över gränsema. De omfettande nordiska företegsförvärven har sattspår i stmkturen i flera viktiga industribranscher, såsom elektronik-, grav-,stål- och maskinindustri. En nordisk branschstraktur börjar avteckna sig. Äveninom tjänstesektom har nordiska företegsstmkturer börjat växa fram. Undersenare tid har utvecklingen alltmer understmkit beroende av omvärlden.Dette gäller särskilt relationen till den västeuropeiska integrationen, ivilken nu samtliga nordiska länder är aktivt engagerade. EGsarbete med att förverkliga den inre marknaden är en utmaning för det nordiskasamarbetet. Innebörden av förhandlingama om EES-avtelet är att perspektivet fördet nordiska samarbetet vidgas och fördjupas. Den ekonomiska ochhandelspolitiska uppdelningen av de nordiska ländema i EG- och EFTA-medlemmarfår genom ett avtel mindre betydelse . Avtelet upphäver i viktigaavseenden den splittring som tidigare rått. Det gemensamma deltegandet i deninre marknaden innebär även i att rörligheten över gränsema underlättes.Därmed kan också den nordiska samhörigheten främjas inom ramen för en fördjupadeuropeisk integration. Detnordiska samarbetet kan ge konkrete bidrag som komplement till lösningar genomEFTA. Ett sådant arbete bedrivs också på bred front bl.a. på det finansiellaområdet, standardiseringsområdet och vad gäller begränsning av näringslivsstöd.Gemensamma nordiska lösningar under-lätter också ländemas deltegande i denfortsatte, fördjupade integrationen i . Denpågående reformprocessen i de öst- och centraleuropeiska ländema är inne i ettintensivt skede. stödjer aktivt strävandena att bygga upp fungerandemarknadsekonomier och att främja private initiativ i dessa länder, bl.a. genomvåra insatser i Europeiska och andra intemationellastödåtgärder. Öst- och inkl. svarar förknappt 2.5 %av vår utrikeshandel, medan dessa länders befolkning uppgår till 410 miljoner människor. Motsvarande siffror för EES är resp. 350 miljoner. Dessa tel ger en föreställning om den utveckling, också för vår egen del, som en framgångrik reformprocess i Öst- och kan innebära. Det skall understrykas att dette är en process på lång sikt som kräver tålamod och uthållighet från alla inblandade parters sida. 3.5 Konsekvenser för den ekonomiska politiken Prop.1990/91:150 Bilaga1:1 Intemationellt ekonomiskt samarbete och utbyte har varit avgörande för Sverigesindustrialisering och välståndsutveckling. Vårt land har länge förespråkaten fri handel och vi har valt att anpassa vår ekonomi för att kunnadra nytte av de möjligheter intemationell integration erbjuder. fördjupasdet ekonomiska samarbetet snabbt, inte minst i . ställerkrav på vår ekonomiska politik. Det gäller särskilt valutepolitiken, pris-och kostnadsutvecklingen, insatsema för att öka produktivitet och sparandesamt åtgärdema för att tillförsäkra medborgama trygghet i den förändringsom kommer att ske under 1990-telet. Valutomai flertelet av våra konkurrentländer i är sammanknutna inom ramen fördet europeiska monetära systemet. De förändringar som skett i valutomasriktvärden i förhållande till varandra har varit begränsade,som flertelet länder nått långt när det gäller att nedbringainflationen. När nu eftersträvar ett närmare samarbete med EG skärperdette kraven på vår valutepolitik. Att göra avsteg från vår feste växelkurs ärmot denna bakgrand uteslutet. Vårtdeltegande i den intemationella integrationen skärper kraven på pris- ochlönebildningen i . Regeringen har inlett ett målmedvetet ochframgångsrikt arbete för att bromsa inflationen och skapa prisstebili-tet.Genom att inflationen blir lägre än i våra konkurrentländerkan sysselsättningen åter öka . Endastom produktivitetsutvecklingen i är bättre än i våra konkurrentländerkan vår löneökningstakt bli högre och standardutveckling bättre. Omfettandeförändringar har genomförts av det svenska skattesystemet för att skapafömtsättningar för en bättre fungerande, mer produktiv ekonomi. Den ökadeintegrationen i kombination med avregleringen i skärper konkurrensenoch verkar därmed i samma riktning. Sverigehar ett betydande underskott i bytesbalansen. För att vrida denna utvecklingrätt måste vi öka det finansiella sparandet i den svenska ekonomin. Vi måsteockså investera i de delar av det svenska näringslivet som säljer på exporteller konkurrerar med utländska företeg på den inhemska marknaden. Detteföratsätter att lönsamheten i det svenska näringslivet är minst lika hög som iomvärlden. Det föratsätter också en återhållsam konsumtionsutveckling. Denintemationella integrationen ger oss möjlighet att öka välståndet och vämasysselsättningen. ställer den krav på anpassning. Det är en viktiguppgift för den ekonomiska politiken att underlätte denna anpassning, men ocksåatt ge medborgama trygghet i förändringen. I dette sammanhang spelar den aktivaarbetsmarknadspolitiken en avgörande roll. 4 Stabiliseringspolitiken pp-i990/91:150 Bilaga 1:1 Den ekonomiska politiken skall medverka till att bromsakostnadsutvecklingen och stärka konkurrenskraften för att hävdasysselsättningen och välfärden. Denfulla sysselsättningen hötes om kostnadema stiger snabbare än i omvärlden. Föratt väma sysselsättning och välfärd måste den ekonomiska politiken inriktes påatt varaktigt nedbringa inflationen. Denna uppgift måste överordnas andraambitioner och krav. En sådan politik skall fullföljas med stöd av en aktivarbetsmarknadspolitik, som ger varje individ som är eller riskerar att bliarbetslös möjlighet att så snabbt som möjligt komma över i nytt, produktivtarbete. Insatser för att höja kompetensen och motverka brist på yrkeskunnigarbetskraft under den kommande konjunktumppgången skall därför ha förturframför passivt kontantstöd. Lönekostnadernaspelar en avgörande roll för inflationsutvecklingen. Lönema utgör en viktig,inte sällan dominerande del av kostnadema i flertelet branscher. Löneökningar,som inte motsvaras av produktivitetshöjningar, får därmed ett kraftigtgenomslag på prisstegringstakten. För att säkra en lägre inflation ochvaraktigt åstedkomma prisstebilitet krävs att lönebildningen anpassas tillproduktivitetstillväxten. Under1991 sker en dramatisk nedväxling av de nominella lönekost-nadsökningama iSverige. En stor del av arbetsmarknaden täcks nu av förbundsavtel som bygger påRehnberg-kommissionens förslag till stebiliseringsavtel. Avtelen kommer genomsnittligtatt öka lönekostnadema med . Hämtöver kommer lönekostnademaav andra orsaker att öka (effekten av avtel träffade 1990,förlängningen av den lagstedgade semestem , m.m.). Sammantegetinnebär dette ett kraftigt trendbrott i de senaste årens utveckling medlönekostnadsökningar på i storleksordningen . Underdet andra avtelsåret, som sträcker sig t.o.m. , är utrymmet förlönehöjningar med miniminivåer uttryckte i kronor, som ger något mertill personer med lägre löner. Utrymmet kan enligt partemas beslut fördelascentralt eller lokalt. Stebiliseringsavteletinnehåller bestämmelser som skall förhindra eller kraftigt begränsalöneglidningen. Avtelet är konstraerat så att lokala förhandlingar ej erfordrasunder förste avtelsåret. Skulle löneutvecklingen överskridastebiliseringsavtelets bestämmelser skall överskridandet avräknas från kommandeavtelsårs utrymme. Sådan löneökning som beror på ändrad arbetsorganisation,utökade arbetsuppgifter, ökat ansvar, krav på högre kompetens etc. skall inteavräknas. Stebiliseringsavteletinnehåller inga följsamhetsgarantier för priser och löner Avtelet innebärvidare - även om det skett vissa förseningar i tillämpningsförhandlingama - attavtelen för hela arbetsmarknaden sammanfaller i tiden. På det sättet undvikerman risken att det senaste avtelet blir golv for dekommande. Stebiliseringsavtelenleder till att det svenska kostnadsläget kan sänkas Bilaga 1:1 i jämförelsemed omvärlden och att konkurrenskraften förbättras. Därmed skapasföratsättningar för att den negativa konjunkturatvecklingen snart skall kunnavändas och en återhämtning inträffe . Förhållandenapå arbetsmarknaden är nu reglerade genomstebiliseringsavtelet. En del i stebiliseringsavtelet är uppmaningen till deavtelsslutande partema att under de båda närmaste åren se över sina avtals- ochförhandlingssystem med målsättningen att minska automatiken i konstraktionemaså att löneglidningen kraftigt begränsas. Arbetsmarknadens parter har enimik möjlighet att reformera det svenska lönebildningssystemet. Det ärnödvändigt att de ter tillvara denna möjlighet. Dengenomförda skattereformen underlätter lönebildningen, även på . Denkraftiga sänkningen av marginalskattema medför att löntegama själva får behållaen större del av en löneökning . Därmed bör lönekraven kunna dämpas. Ansvaretför lönebildningen åvilar partema på arbetsmarknaden. Stebiliseringsavteletiimebär inte något avsteg från de traditionella principema på den svenskaarbetsmarknaden. Regeringen har inte deltegit - och kommer inte att delte - iförhandlingama. Stetsmaktemas ansvar är att genom sin ekonomiska politik skapasådana föratsättningar att lönebildningen blir förenlig med en utveckling motsamhällsekonomisk balans. 4.2 Pris- och konkurrenspolitiken Enväl fungerande prispolitik måste baseras på konkuirens och inte på regleringar.Konkurrensförhållandena spelar en avgörande roll för möjlighetema att varaktigtfå till stånd en långsammare prisökningstakt. Regeringen redovisade ifinansplanen ett program för att stärka konkurrensen i den svenska ekonomin.Där aviserades ett antel initiativ som regeringen tegit eller avser att te. Konkurrenspolitikenkommer, att förstärkas bl.a. i ljuset av den västeuropeiska integrationen. Ettförslag till ny konkurrenslag skall föreläggas under kommandebudgetår. Konkurrenslagen skärps bl.a. när det gäller konkurrenshämmande inslagi näringsliv såsom prissamverkan och marknadsdelning. Konkurrensmyndigheternasställning skall också förstärkas. Dennya livsmedelspolitiken innebär en successiv avreglering av jordbraket och enövergång till ett mer marknadsinriktet system fr.o.m. . För attförstärka konkurrensen på livsmedelsområdet har regeringen lagt fram förslag(prop. 1990/91:147) om förbud mot marknadsdelning och andra produktions- ellerutbudsbegränsningar på jordbrakets område. Syftet är att motverka skadligakonkurrensbegränsningar som kan uppstå efter avvecklingen av de intemamarknadsregleringarna på livsmedelsområdet. En anpassning bör ske avgränsskyddet på jordbmksprodukler. säkerställerlägre matpriser och ökad valfrihet för konsumentema. Regeringenavser att förelägga ett förslag med Bilaga 1:1 Undersenare år har stora delar av transportväsendet avreglerats. Regeringenhar förelagt ett förslag som ökar konkurrensen En fullständig avreglering genomförs senast när ytterligarebankapacitet tillkommit vid . Konkurrensenskall också främjas genom att infrastrakturen görs tillgängligför flera producenter. Ett steg i denna riktning har tegits Förändringar av liknande slag skall ske inom En vägledande princip är dock att de naturliga monopolsom steten äger även fortsättningsvis skall ägas av steten. Konkurrenseninom bo- och byggsektom skall skärpas. medborgares möjligheter att sterte och överte byggföreteg skall underlättes, bl.a. genom att bestämmelsema om näringstillstånd harmoniseras med EGs regler. harmoniserasmed utländska regler. Det effektivaste sättet att öka konkurrensen ochförhindra inhemska monopol är en fri utrikeshandel. Den svenska anknytningentill den europeiska inre marknaden har sin störste betydelse genom att denskapar föratsättningar för ökad konkurrens. Harmoniseringen av konkurrensregleroch konkurrensövervakning är en central del av EES-avtelet. Inom EG sker ettomfettande arbete med att uterbete gemensamma konkurrensregler och utforma eneffektiv konkurrensövervakning. För del innebär dette att olika formerav konkurrensbegränsningar kommer att kunna bli föremål för granskning inomramen för EES-avtelet. innebär i sin tur att konkurrensen i Sverigekommer att skärpas ytterligare. svenska ekonomins konkurrensutsatte delar har produktiviteten även undersenare år ökat förhållandevis snabbt. De skyddade delama av ekonomin hardäremot släpat kraftigt efter. Ett EES-avtel innebär att stora delar avekonomins skyddade sektor öppnas för konkurrens. Det gäller bl.a. byggandet ochden private tjänstesektom. Definansiella marknadema spelar en allt viktigare roll för att ekonomin skallfiingera smidigt. Under 1980-telet har de avreglerats för att bättre svara motden intemationella utvecklingen. Avregleringen har också inneburit att definansiella marknadema bättre kan tillgodose kundernas behov. Reformeringenav de finansiella marknadema fortsätter. Det är angeläget att svenskafinansinstitut utsätts för skärpt intemationell konkurrens. Därför tillåtsutländskt ägande i svenska banker, fondkom-missionärsbolag och finansbolagsedan augusti 1990. Vidare har regeringen föreslagit att utländskaföreteg skall få verka fullt ut på värdepappersmarknaden. Flexibiliteten ocheffektiviteten på itaarknad-en ökar genom att banker och försäkringsbolag gesmöjlighet att samverka i fastere former. En översyn avförsäkringslagstiftningen pågår. De fleste finansiella placerare har undersenare år fått, eller är på väg att få, vidgade placeringmöjligheter. Detgäller banker, försäkringsbolag, fondkommissionärer,värdepappersfonder, allemansfonder samt stetliga Prop. 1990/91:150 bolag ochaffärsverk. Ett förslag har uterbetets inom Bilaga 1:1 omatt även AP-fonden skall få friare placeringsregelr samt att den skallomorganiseras och få en mer effektiv förvaltning. Förslaget remissbe-handlasför närvarande. Med förslaget förbättras möjlighetema att möte näringslivetsbehov av riskkapitel under 1990-telet. Även kapitelmarknadens effektivitetförbättras. Förhandlingamaom stebiliseringsavtel har medverkat till att det nu finns en betydande enighetom att de nominella löneökningama måste bli mycket låga under de närmaste årenom det skall vara möjligt att få rätsida på den inhemska kostnads- ochprisutvecklingen. förändrade synsätt beror bl.a. på tilltron till att enlugnare prisutveckling redan under innevarande år, men särskilt ,skall medverka till en förbättring av reallönema. Förhandlingsgmppensöverenskommelse med olika prissättare inom livsmedelskedjor och dagligvamhandelhar i dette sammanhang haft påtegliga effekter. Enväl fungerande lönebildning föratsätter låg inflation. sker ensnabb nedgång i inflationen. Allt fler aktörer i ekonomin verkar också varainställda på att prisstegringstakten kommer att dämpas högst väsentligt. Densjunkande räntedifferensen gentemot utlandet, sedan regeringen ladefram det särskilda åtgärdspaketet för att stebilisera ekonomin (skr.1990/91:50), är ett uttryck för en större tilltro till förmåga att fåner inflationen. Dennautveckling måste nu befästes. Inflationen måste bli varaktigt låg och politikeninriktes på prisstebilitet. ställer stora krav på en stram finans- ochpenningpolitik. Underdet har åtgärder vidtegits för att dämpa överhettningen iekonomin. Den ekonomiska politiken har varit inrikted på att nedbringainflationen och hålla tillbaka den offentliga sektoms expansion till förmån förden konkurrensutsatte sektom. Sammanteget har dette gett föratsättningar fören radikal dämpning av den svenska inflationen. Inflationen är nu låg ochförväntes bli lägre än i våra konkurrentländer . Denekonomiska politiken måste nu med all kraft inriktes på att varaktigt hållanere inflationen. Om vi skall kurma väma sysselsättning och välfärd måste dennauppgift överordnas andra ambitioner och krav. En generellefterfrågestimulerande politik skulle bara motverka sitt syfte. Balansproblemenskulle förvärras, inflationen skulle bli högre och ett tryck uppåt påräntoma skulle skapas. Förväntningar om en högre inflation skulle då kunna tefert och bidra till att åter skapa pris- och lönespiraler. Det skulle kunnaundergräva de framgångar som inflationsbekämpningen haft under det senasteåret. Iökad utsträckning blir det nu också finanspolitikens uppgift att bidra till denomställning som måste ske i ekonomin från skyddad till utlandskonkurrerandeverksamhet. Det föratsätter en sterk återhållsamhet med offentliga utgifteroch att stetsbudgetens tyngdpunkt systematiskt Prop. 1990/91:150 förskjutsfrån transfereringar och offentlig konsumtion till insatser för att Bilaga1:1 främja investeringar och utveckling. Kommunema och landstingen svarar förden helt dominerande delen av den offentliga verksamheten. Det är nödvändigtatt sterkt begränsa expansionen i kommuner och landsting för att skapa utrymmeför tillväxt i ekonomins konkurrensutsatte delar. Deoffentliga utgiftema som andel av BNP uppgår till . En kraftigminskning har skett då utgiftsandelen var . Under1980-telet har den offentliga sektoms fmansiella sparande kraftigt förbättrats.1982 översteg de offentliga utgiftema inkomstema med mer än ,vilket motsvarade av BNP. hade den offentliga sektorn i ställetett överskott motsvarande av BNP. Sparandeförbättringen har skett i denstetliga sektom och socialförsäkringssektorn. Den är resultetet av enrestriktiv budgetprövning i kombination med en bättre ekonomisk utveckling.Sparandeökningen i den stetliga sektom uppgår till ca . Därtillhar ett ökat överskott inom AP-fonden bidragit med ca 20 miljarder kr.Kommunsek-tom har däremot minskat sitt sparande. Beräkningamai den reviderade nationalbudgeten visar att den offentliga sektoms utgifter somandel av BNP fortsätter sjunka från nuvarande till en nivå under 60 %vid mitten av 1990-talet. Även skattekvoten sjunker från till . försämras den offentliga sektoms sparande från nuvarande 3,9 %till .