prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — Skyldigheten innebär att förvärvaren kan fäbetala den tidigare innehavarens obetalda avgifter till föreningen. Om skuldeninte betalas eller om den nye bostadsrättshavaren drar på sig motsvarandeskulder mot föreningen kan en offentiig auktion bli akmell med stöd avbestämmelsema i 37 § BRL. Närde nuvarande bestämmelsema om förfarandet vid en offentiig auktion kom tilldiskuterades särskilt panthavarens rättsUga ställning (prop. 1986/87:37 s. och 133 ff). Vad frågan närmast gällde var om en pantsatt bostadsrätt vidauktionen skall ropas ut med eller utan förbehåll om panttättens bestånd. Särskildabestämmelser saknas om vad som gäller i denna fråga. Den gmndläggandesakrättsliga regeln vid frivillig försäljning anses vara att panttätten består.Förvärvaren får alltså överta den förvärvade egendomen, dvs. bostadsrätten, medden pantbelastning som finns, Panthavaren har inte någon skyldighet att ta emotbetalning , men det är inget som hindrar att partema kommer överens omatt pantskulden skall lösas in. Om en bostadsrätt däremot säljs exekutivtgäller utsökningsbalkens (UB) bestämmelser. Av dessa följer att exekutivförsäljning får ske för en fordran sora har sämre rätt än panmavarens bara omköpeskillingen räcker till för att betala panthavarens fordran (9 kap. 4 §andra stycket). Vid en exekutiv försäljning förvärvas egendomen alltid frifrån pantbelastning. Panthavaren är vid den exekutiva försäljningen skyldig attta emot betalning (8 kap. 11§UB), lagrådsremisshävdade departementschefen att det rikriga torde vara att bostadsrätten skall ropas ut utan något förbehåll om panttättens be stånd. Denna sråndpunkt ifrågasattes dock av lagrådet, som pekade på att departementschefens uppfattning iimebar att panthavaren allrid är skyldig att ta emot betalning efter auktionen och att han går miste om sin pantsäkerhet i den män köpeskillingen inte förslår till full betalning av hans fordran. Enligt lagrådet stted en sådan ordning mot den gmndläggande sakrättsliga regehi att panträtt i viss egendom består även sedan egendomen har övergått till en ny ägare. Även om lagrådet ansåg att det ur bostadsrättsföreningens synpunkt fanns goda skäl för den ordning som departementschefen förordat ansåg man dock att dennes uttalande väckte åtskilliga frågor som inte blivit tillräckligt belysta i remissen. Departementschefen anslöt sig till vad lagrådet anfört och förordade i propositionen att panthavarens ställning vid offentlig auktion borde klarläggas. Frågan överlämnades därför till bostadsrättsuttedningen som lämnat förslag i saken. 9 1990/91. Uttedningenhar sammanfatmingsvis ansett att en bostadsrätt som skall Prop. 1990/91: 92säljas på offentiig auktion skall ropas ut utan förbehåll om panttätt, såvidainte föreningen medger något annat. En regel med detta innehåll föreslås bliinskriven i lagen. Vidare föreslår uttedningen att det införs en regel sominnebär att den som förvärvar en bostadsrätt pä offentlig auktion skall svaraför den förre innehavarens förpliktelser som bostadsrättshavare bara om föreningenförbehållit sig kravrätt mot förvärvaren vid auktionen. Somskäl för sitt förslag pekar uttedningen på att syftet med en offentiig auktionär att avveckla rättsförhållandet mellan bostadsrättsföreningen ochbostadsrättshavaren. Om utrop skulle ske med förbehåll om panträttens beståndoch marknadsvärdet inte täcker dennes fordran, skulle panthavaren kunnaförhindra en försäljning. Därmed skulle inte heller föreningen få betalt försin fordran. En sädan ordning anser utredningen mte kan godtas. Föregen del vill jag anföra följande. Degällande bestämmelserna om en bostadsrättshavares ansvar för sin företrädaresförpliktelser mot bostadsrättsföreningen och föreningens möjligheter att genomoffentlig auktion fä ut betalning för sina fordringar innebär att föreningentillerkänts en mycket stark ställning. Visserligen kan inte föreningen vid enexekutiv försäljning som sker på begäran av någon annan fordringshavare krävaatt fä sina krav ersatta ur köpeskillingen. Föreningens rätt är inte någonpanttätt. Men föreningen har även efter en exekutiv försäljning kvar sinaanspråk mot den nya innehavaren av bostadsrätten (jfr NJA 1961 s. 246).Föreningen har vid en exekutiv auktion vad man brukar kalla bästa rätt iegendomen (se , i sakrätt, 1985, s. 365). Detär enligt min mening uppenbart att det skydd som en bostadsrättsföreningtillerkänns genom bestämmelsema om bostadsrättshavarens ansvar för sina ochföreträdarens förpliktelser mot föreningen och om offentlig auktion kraftigturholkas, om föreningens möjligheter att få betalt för sin fordran är beroendeav om panthavaren får sin fordran täckt. En sådan ordning svarar dåligt mot denstarka stälhiing föreningen intar vid en sådan tvångsförsäljning som sker påpanmavarens begäran. Men framför allt innebär detta allvarliga inskränkningar ien bostadsrättsförenings möjligheter att avveckla rättsförhållandet mellanföreningen och bostadsrättshavaren. Somockså uttedningen redovisat kan bostadsrättslagen sägas bygga på det synsättetatt bostadsrättens ekonomiska värde utgörs av ett netto av bostadsrättshavarensrätt mot föreningen och föreningens rätt mot bostadsrättshavaren. Man brukardärför beskriva en pantsättning av bostadsrätt som en pantsättning avbostadsrättshavarens nettobehällning i förhållandet mellan honom ochföreningen. Denna beskrivning följer också av att en pantsätming av bostadsrättbmkar jämföras med en pantsätming av fordran. Och enligt bestämmelsema för ensådan pantsättning kan en panthavare aldrig få en bättte rätt mot föreningen änden bostadsrättshavaren hade (jfr 27 § lagen 1936:81 om skuldebrev). Idoktrinen har det synsätt som jag nu redovisat karaktäriserats så att panthavarens fordran ligger på ett annat plan än föreningens fordran (se bl.a. i till s. 202 ff och Hastad i för j2q Advokatsamfund1887-1987, s, 259 ff) i belysning av de frågor som Prop. 1990/91: 92lagrådet väckte lagstiftningsärende kan man säga att det inte finnsnägon sakrättslig konflikt i vedertagen mening mellan föreningen och panthavaren.Panten är belastad med den fordran föreningen kan ha. Det innebär också attpantens styrka kan variera med fordringens storlek, dock med den begränsningsom följer av 37 § tredje stycket BRL. Motbakgrund av vad jag nu har sagt delar jag uttedningens uppfatming att en panthavareinte vid en offentiig auktion skall, kunna förhindra en för-säljnmg ochdärigenom möjlighetema för föreningen att avveckla rättsförhållandet medbostadsrättshavaren. Även om det bud som lämnas vid den offentiiga auktioneninte täcker eller endast delvis täcker panthavarens fordran, bör alltså budetkunna antas och en försäljning kunna ske. Jag vill här erinra om denunderrättelseplikt som föreningen har gentemot panthavaren för att kunna göragällande sin rätt till förettäde till betalning för obetalda avgifter. Dennaskyldighet bör givetvis bestå. Denfrågan kan dock ställas, om panmavaren ocksä skall vara skyldig att ta emotbetalning i förskon till den del köpeskillingen täcker hans fordran.Uttedningen har förordat en sädan lösning. Också jag ansluter mig till den. Jagföreslår därför att bostadsrätten skall ropas ut utan nägot förbehåll ompanttättens bestånd. Nägot hinder bör dock inte finnas mot att föreningen förstlåter ropa ut bostadsrätten med förbehåll om panttättens bestånd och, om det däinte bjuds ett belopp som täcker föreningens fordran, med ett nytt utrop utannågot sådant förbehåll. Någon skyldighet att ropa ut bostadsrätten pä dettasätt bör föreningen dock inte ha. Deförslag som jag nu lagt fram innebär att bostadsrättsföreningen fär möjlighetatt fä betalt för sina här aktuella fordringar framför den eller de pantiiavaresom finns och att akmella panter förfaller till den del de mte täcks vid denoffentiiga auktionen. Jag kan mot denna bakgmnd ha förståelse för det förslagsom juridiska fakultetsnämndcn i har fört fram och som innebär attföreningen skulle tillerkännas en legal panttätt för sina fordringar. själv säger skulle en fördel med en sådan lösning vara attsystemet med offentiig auktion kan avskaffas. Vidare skulle en sådan ordningenligt fakultetsnämnden leda till större rättssäkerhet. Rättssäkerhetsaspektentogs lagstfmingsärende upp också av lagrådet (se prop, 1986/87:37s. 134) som bl.a. pekade pä att lagförslaget inte mnehöll krav på någrasärskilda kvalifikationer hos den gode mannen, inte heller någrajävsbestämmelser eller bestämmelser om tidsfrister vad gäller självaförrättningen eller regler om kungörande av auktionen. Även effektema avallvarliga brister i den gode mannens handläggning kommenterades. Föregen del ser jag onekligen fördelar med fakultetsnämndens förslag. Förslagetkräver dock enligt min mening närmare överväganden. Jag är därför inte nuberedd att föra det vidare. Jag är inte heller beredd att ansluta mig tillriksskatteverkets förslag att låta uppgiften att försälja en bostadsrätt påoffentlig auktion tillkomma kronofogdemyndigheterna. Det har inte underremissbehandlmgen eller pä annat sätt kommit fram någon kritik mot den nu- Jag anser därför inte att det fmns tillräckliga skäl an Prop.1990/91: 92 frångå det ställningstagande som anslöt sig till är 1986. Sammanfattningsvisföreslår jag alltså att det i lagen uttryckligen föreskrivs att utrop skallske utan förbehåll om panttätt, såvida inte bostadsrättsföreningen medgernägot annat Vidare föreslår jag att panmavarens skyldighet att ta emot kontantbetalning vid auktionen lagregleras. Jagdelar ocksä uttedningens mening att det bör åligga föreningen att vid en offentiigauktion uttryckligen förbehålla sig en kvarstående kravrätt mot köparen för attdenna inte skall falla bort. Jag föreslår att lagen också kompletteras med enregel om detta. Uttedningen har inte ansett att det behövs nägon motsvaranderegel vid frivillig eller exekutiv försäljning, där föreningen inte är direktinblandad vid försäljningen. Någon annan uppfatming har inte heller kommit framunder remissbehandlingen. Som uttedningen uttalat kan det dock också i dennadel behövas överväganden om köparens ställning i förhållande till föreningen,men också andra panttättsliga frågor skulle kunna förtjäna ytterligareöverväganden (jfr Hastad a.a.). Frågan om en sådan översyn bör dock få anstå. Deförslag som jag nu har lagt fram har tagit sikte pä förhållandena vid enoffentiig auktion. Innebörden av förslagen är att en pantiiavare förlorar sinpanträtt, om en försäljning kommer till stånd vid en offentlig auktion. Kommerinte nägon försäljning till stånd, skall en ny auktion hållas. Om det inteheller sker nägot inrop, skall bostadsrätten genast övergåtill föreningen utan lösen. Av vad jag tidigare uttalat i fråga om panmavarensrätt gentemot föreningen följer an föreningen dä mäste få överta bostadsrättenfri från pantbelastning. Jag föreslär att även detta uttryckligen anges ilagen. En panthavare som vill skydda sin fordran får - i likhet med vad somgäller vid en exekutiv auktion - överväga att själv ropa in bostadsrätten. Avslumingsvisvill jag mot bakgmnd av förslaget från om en lagregleringav möjligheten till en underhandsförsäljning av bostadsrätter säga följande.Enligt min mening krävs det inte nägon utoycklig lagreglering i fråga om demöjligheter som redan finns att frivilligt ttäffa överenskommelse om enunderhandsförsäljning. Däremot föreslår jag att panthavarens skydd bör stärkasi de fall lagen kräver offentlig auktion, om inte förenmgen ochbostadsrättshavaren kommer överens om något annat (se 37 § första stycket BRL).Jag föreslår därför att kravet på offentlig auktion i dessa fall skall kunnaersättas av en s.k. underhandsförsäljning (här använd i annan bemärkelse än deni utsökningsbalken), ora såväl föreningen och bostadsrättshavaren som deborgenärer vars rätt berörs av försäljningen är överens om en försäljning idenna form. Lagrådethar i sitt ytttande anfört följande. Somföredragande statsrädet anfört (se avsnitt 2.11 i remissprotokollet) finns det fördelar med ett alternativt förslag som vid remissbehandlingen framförts av juridiska fakultetsnämnden vid förordar att föreningen ges en legal panttätt i bostadsrätten med förettäde framför andra fordringar. Som nämnden anför är fördelen med en sådan ordning att systemet med offentiig aukrion kan avskaffas och ersättas med vanlig exeku- 132 tiv auktion med den ökade rättssäkerhet som detta medför. Prop, 1990/91:92 förslagsynes emellertid inte utan ytterligare uttedning kunna läggas rill gmnd förlagsriftning. Det remitterade förslaget får enligt lagrådets mening ansesvara i och för sig godtagbart som en lösning rills anfört föranleder mig inte till någon ändring av min i rcmissprotokolletframlagda förslag eller någon åtgärd i övrigt 3 Lagen om rätt till fastighetsförvärv för ombildning tillbostadsrätt Lagen(1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt(ombildningslagen) ttädde i kraft den (prop. 1981/82:169, CU 41,rskr. Vissa ändringar har därefter gjorts (se bl.a. SFS 1983:441,1984:302 samt 1987:245), Enligtlagen ges hyresgäster rätt att före andra köpare förvärva den fastighet de bori för ombildning till bostadsrätt. Lagen innehåller huvudsakligen bestämmelserom hur hyresgästema skall gå till väga för att erhålla rätten till ettfastighetsförvärv och om fastighetsägarens skyldigheter när en sådan rättföreligger. De föreningsrättsliga bestämmelserna som anknyter till en ombildningfinns däremot i BRL. Det gäller t.ex. beslut pä föreningsstämraan omfastighetsförvärvet (60 a §) samt hyresgästernas rätt till medlemskap iföreningen (51a §). Dessa frågor och vissa förslag till förändringar har jagredovisat bl.a. under avsnitt 2,4,3 avseende ändringar i BRL. Innanjag kommer in på uttedningens förslag till ändringar i ombildningslagen villjag i korthet redovisa lagens huvudsakhga innehåll. Enförsta fömtsättning för att hyresgäster med stöd av ombildningslagen skall harätt att förvärva en hyresfastighet är enligt 3 § att de bildar en bostadsrättsföreningoch att föreningen gör en s.k. inttesseanmälan till inskrivningsmyndighetenför anteckning i fastighetsboken. En mttesseanmälan skall vara åtföljd av ettintyg från styrelsen om att hyresgästerna i minst rvå tredjedelar av de uthyrdalägenhetema skriftiigen har förklarat sig intresserade av en ombildnmg avhyresrätt till bostadsrätt En inttesseanmälan gäller under tvä år och kanfömyas (5 §). kan givetvis alltid komma överens med en fastighetsägareom ett frivilligt förvärv av fastigheten och det är därför inte nödvändigt attföreningen gör en inttesseanmälan för att en ombildning skall kunna ske. Sålänge som en sådan anmälan gäller får fastighetsägaren som huvudregel dock inteöverlåta fasrigheten till någon annan köpare, om inte föreningen genom etthembud först har erbjudits ett förvärv (6 §) och fått rid Hembud skall ske hos hyresnämnden genom skriftiig Denne skall därvid ge m ett förslag till köpeavtal Prop.1990/91: 92 med villkoren för förvärvet (7 §). har ttemånader och efter förlängning sammanlagt pä sig att anta hembudet(10 §). Om hembudet antas, anses förvärvet som ett frivilligt köp med föreskriftom att köpebrev skall utfärdas (11 §). Omhembudet inte antas inom föreskriven tid, fär fastighetsägaren säljafastigheten till nägon annan köpare. För att förhindra kringgåenden finns detdock en spärregel. Överlåtelse får nämligen inte ske, om köpeskillingen ärlägre eller villkoren för överlåtelsen sammantagna avsevärt ogynnsammare förfastighetsägaren än som angavs vid hembudet. Om bostadsrättsföreningen integodkänner överlåtelsen, är fastighetsägaren skyldig att inhämta hyresnämndenstillständ till denna (12 §). Överlåtelsersom sker i sttid med lagen är ogiltiga (13 §). Lagenär inte tillämplig i fråga om fastigheter som ägs av bl.a. staten, kommunereller allmännyttiga bostadsföretag (2 §). Dessutom finns undantag frånhembudsplikten (6 §), Undantag gäller bl,a. vid förvärv av staten eller enkommun eller vid vissa släktförvärv. Vidare finns det en generalklausul somger fastighetsägaren möjlighet att efter prövning av hyresnämnden slippahembudsplikten, om ett förvärv av bostadsrättsföreningen skulle vara oskäligt. Utredningen,som enligt sina direktiv haft att göra en översyn av ombild-ningslagensbestämmelser, har konstaterat att lagen i sma huvuddrag har fyllt sin funktionmen att det uttalats kritik mot att lagen mte är tilhäckligt effektiv. Isyfte att stärka hyresgästemas ställning och att göra lagen mer effektiv harutredningen lagt fram förslag om vissa ändringar i lagen. Jag tar i det följandeupp uttedningens förslag om medlemskap vid inttesseanmälan i avsnitt 3,2,associationsrättsliga förvärv m.m. i avsnitt 3.3 och oskäliga villkor i hembudi avsnitt 3.4, Uttedningenhar också föreslagit ändringar i de gällande bestämmelsema om hyresgästemasförettädesrätt att förvärva fastigheten. Som jag redovisat innebärgällande bestämmelser att en fastighetsägare, som avser att överlåta sinfastighet, är skyldig att först hembjuda fastigheten till hyresgästema omdessa genom en bostadsrättsförening har anmält intresse av att få förvärvafasrigheten. Uttedningen har pekat på att en fastighetsägare i praktiken kankringgå hembudsskyldigheten genom att antedatera överlåtelsehandlingen till endag före den då föreningens inttesseanmälan antecknades i fastighetsboken. Föratt göra ett sådant kringgående omöjligt har uttedningen föreslagit att enöverlåtelse för sin giltighet skall vara beroende av an lagfart söks innananteckning om inttesseanmälan tagits upp på inskrivningsdag. Någraremissinstanser, bl,a. hovrätten för Västta och juridiska fakultetsnämndenvid , har ställt sig tveksamma till förslaget motbakgrand av att man mte anser att uttedningen tillfredsställande dokumenteratatt det förekommer missbmk med antedaterade handlingar. Hovrätten har ocksäframfört principiella betänkligheter mot förslaget som sådant och sammanfattningsvisförordat an frågan utteds ytterligare. Även jag ställer migtveksam till uttedningens förslag. Enligt min mening är det inte möjligt attlata tiden för lagfartsansökan fä den centtala roll som utredningen harföreslagit utan att bestämmelsema om fömtsättningama för hembud sskyldighet igmnden arbetas om. En sådan omarbetning kräver närmare överväganden. Medhänsyn härtill och till att det saknas tillräckligt underlag för att man skallkunna ta ställning till om de nuvarande förhållandena kräver sä ingripandelagstiftningsåtgärder avstår jag från att nu lägga fram något förslag. Fastighetsägareförbundethar i sitt remissyttrande föreslagit att någon form av uppräkning avköpeskillingen bör tillåtas i de fall hembudstiden förlängs att avse sexmånader. Enligt förbundet tycks många föreningar begagna sig av möjligheten attbegära förlängning av och fastighetsprisema kan hastigit. Jag är emellertid inte beredd att nu föreslå någon ändring avbestämmelsema i denna del. () har i en särskild skrivelse till departementet hemställtatt undantag från hembudsplikten skall göras i det fall ett allmännyttigtbostadsföretag är förvärvare. Jag är emellertid inte beredd att nu göra någotannat ställningstagande till denna fråga än som gjordes dä undantagenutvidgades är 1984 till att avse överlåtelse till en kommun (se prop.1983/84:141 s 21, BoU 27, rskr. 3.2 Medlemskap vid intresseanmälan Mitt förslag: ger in en inttesseanmälan till inskrivningsmyndigheten,skall de hyresgäster som skriftiigen förklarat sig inttesserade av enombildning av hyresrätt till bostadsrätt ocksä vara medlemmar ibostadsrättsföreningen. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget har tillstyrkts av de fåtal remissinstanser som ytttat sig i dennadel. Enligt SBC bör det för en mttesseanmälan räcka att en majoritet av dehyresgäster som är medlemmar är inttesserade av en ombildning. Vid dennaberäkning bör man bortse från lokalhyresgästema, eftersom de har andramttessen för medverkan i föreningen än bostadshyresgäster. Skälen för mitt förslag:Ett väsentiigt syfte med de åtgärder för att främja övergång från hyresrätttill bostadsrätt som genomfördes var att ombildningama skulle ske på deboendes villkor. Bl.a. tillkom majoritets-reglerna vid inttesseanmälan ochförvärv som ett led i denna snävan (se prop. 1981/82:169 s. 27). Enligt ombildningslagenkrävs det emellertid inte att det är hyresgästema som urspmngligen bildar denbostadsrättsförening som är intresserad av att Det finns alltså inget hinder mot att föreningen urspmngligen harbildats tex. av nägon bostadskooperativ organisation. När inttesseanmälningenlämnas in till inskrivningsmyndigheten krävs det inte heller att hyresgästemaär medlemmar i föreningen (se 3 §). Det räcker med att styrelsen intygar attminst tvä ttedjedelar av hyresgästema i de uthyrda lägenhetema förklarat siginttesserade av en ombildning till bostadsrätt påpekat kan den angivna ordnmgen leda till att konkurrerandebostadsrättsföreningar gör anspråk på att fä genomföra ombildningen. 1praktiken har det ocksä hänt att hyresgäster som skriver på en lista, där deförklarar sitt intresse för ombildning, inte tycks haft klart för sig vilkenför-enmg som lämnade fram listan för påskrift Jag ttor att den angivnasituationen måste bettaktas som en undantagsföreteelse. Även om så är falletbör en förklaring om inttesse för ombildning inte få gå sä lättvindigt till atthyresgästema - kanske efter viss övertalning - skriver på ett till intetförpliktande papper. Jag föreslår därför i likhet med vad utredningen anförtatt en viss skärpning av 3 § ombildningslagen sker. Mitt förslag innebär att dehyresgäster som i styrelsens intyg till inskrivningsmyndigheten förklarat siginttesserade av en ombildning också skall vara medlemmar i föreningen när deskriftiigen ger uttryck för sitt inttesse. Härigenom bör uppnäs atthyresgästema på ett helt annat sätt tar reda på olika förhållanden som rörbostadsrättsföreningen. De kan då också vara med och påverkaombildningsförfarandet i större utsträckning. Jag anser inte att det finnstillräckliga skäl att ändra majoritetsreglema enhgt SBC:s förslag. 3.3 Associationsrättsliga förvärv m.m. Mitt förslag: Detnuvarande kravet på hembudsskyldighet vid överlåtelse genom köp eller byteutvidgas att omfatta även övergäng genom tillskott till bolag eller förening,utdelning eller skifte från bolag eller förening samt fusion enligt 14 kap. Ieller 2§ aktiebolagslagen (1975:1385). Från hembudsskyldighet undantas sådanöverlåtelse eller annan övergång som avser en andel av egendomen, omförvärvaren redan tidigare äger en andel i den och andelen förvärvats på annatsätt än genom gåva. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Bostadsdomstolen anser inte att det anförts tillräckliga skäl för att låtahembudsreglema bli tOlämpliga även på associations-rättsliga förvärv. I övrigthar remissinstansema inte uttalat sig nämnvärt i frågan. Skälen för mitt förslag:Enligt 6 § ombildningslagen får fast egendom, som utgör en hyreshusenhet ochför vilken en intresseanmälan gäller, inte överlåtas helt eller delvis genomköp eller byte utan att bostadsrätts- föreningenhar erbjudits förvärv genom ett hembud. Förvärv genom gåva, Prop. 1990/91: 92bodelning, arv eller testamente får däremot ske utan hembud. Detsamma gällerassociationsrättsliga förvärv genom tillskott till bolag eller förening,ut-delnmg eller skifte från bolag eller förening samt fusion enligt 14 kap. 1eller 2 § aktiebolagslagen (1975:1385). Aktier och andelar i bolag ellerföreningar får ocksä överlåtas utan hembud. Däremot får som huvudregel enideell andel i en fastighet inte överlåtas utan att hela fastigheten erbjudsbostadsrättsföreningen genom hembud. EnligtUttedningen tycks det inte vara ovanligt att hembudsplikten kringgås genom attfastigheten lämnas som ett tillskott till ett bolag, ofta kommanditbolag.Uttedningen anser därför att denna utveckling bör förhindras. Iföraibetena till ombildnmgslagen anges som motiv till att de associationsrättsligaförvärven undantagits an den kommunala förköpslagen (1967:868) inte omfattarannat än köp och byten (se SOU 1981:74 s. 193).