prop · GE035 · 1990-12-31 00:00:00 — Många av de maskinella kontrollerna kan integöras om vissa företag befrias från det föreslagna uppgiftslämnandet. Ettenhetligt uppgiftslämnande även för de största företagen och deras dotterbolagmedför en fördel ur planeringssynpunkt vid revision av koncerner.Räkenskapsutdragen kan innehålla uppgifter av betydelse för inrikningenav revisionen. Jagdelar därför RSV:s bedömning att en generell undantagskrets med undantag avutländskt skadeförsäkringsföretag som driver försäkringsrörelse i inte bör förekomma. Om särskilda skäl föreligger bör dispens i stället kunnages efter ansökan i varje enskilt fall. Dispensbör kunna ges till företag som har sådan utformning av sin redovisning att maninte utan stora svårigheter och förhållandevis stora kostnader kan lämnabegärda uppgifter i form av räkenskapsutdrag. Utländskaskadeförsäkringsföretag som bedriver försäkringsverksamhet i beskattas på grandval av premieinkomsterna i . För dessa företag anser jag att man kan göra ett generellt undantag utan att få de negativa konsekvenser som annars kan befaras. Det bör enligt min mening 90 vara tillräckligt attföretagen lämnar uppgifter om premieinkomsten i . Mittförslag: De uppgifter som skall lämnas om näringsverksamhet skall fåregistreras i skatteregistret. En skattemyndighetskall endast ha åtkomst till sådana uppgifter om näringsverksamhet som avserföretag som beskattas hos myndigheten. RSV;sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Kammarrätten i har inga erinringar mot förslaget under förutsättningatt den lagtext till vilken hänvisning görs utformas så att registrets innehållblir klart redovisat och avgränsat. Datainspektionen har inte några erinringarmot att bestämmelsema ändras på det sätt RSV har föreslagit. FUD anser att skatteregisteriageninte bör ändras förrän en utvärdering gjorts av räkenskapsutdragen och dess verkanpå en ADB-baserad bokföring. Skälen för mitt förslag:Med uppgifterna om näringsverksamhet som grund skapas föratsättningar för attbygga upp ett ändamålsenligt ADB-tekniskt stödsystem för företagstaxeringen.Avsikten är också att kontrollverksamheten skall kunna styras motväsentligheter mer än vad som är fallet. Detta skall kunna ske på två sätt.För det första skall deklarationerna genomgå maskinella rimlighetskontroller.Dessa skall utformas på sådant sätt att de deklarationer som klararkontrollerna i princip inte skall behöva bli föremål för några ytterligareåtgärder. Kontrollerna skall vara lika för alla företag. Resurser som åtgårför hantering kommer därigenom att frigöras. För det andra skallmöjligheterna förbättras till riktade insatser av olika slag. Om tillräckligtmånga uppgifter från företagen finns ADB-registrerade kan de deklarationer sombehöver underkastas fördjupad kontroll väljas ut på maskinell väg. En väsentligförutsättning för detta är att räkenskapsuppgifterna registreras och äråtkomliga via terminal. En utgångspunkt för det granskningssystem som skallbyggas upp är alltså att alla uppgifter skall kunna ADB-registreras. Jag delar RSV:s uppfattningom att det i det nya uppgiftslämnarsystemet med räkenskapsuppgifter kommer attfinnas ett behov av att registrera fler uppgifter i skatteregistret än i dagför genomförande av de maskinella kontrollerna. Detta ställer, som RSV påpekat,krav på att åtkomsten görs begränsad. ADB-system har ettbehörighetssystem som medger att man kan begränsa åtkomstmöjligheten till uppgiftemai registret till endast de Qänstemän som har behov av uppgiftema. Dessutomföreligger enligt 9 kap. 1§ sekretesslagen (1980:100) s.k. absolut sekretessför uppgifterna. 17 § 18 skatteregisterlagen finns en bestämmelse som innebär att många uppgifterom näringsverksamhet vilka hämtas ur företagens inkomstdekla- rationer vid den årligataxeringen får föras in i skatteregistret. Denna bestämmelse bör ändras så attdet framgår att de uppgifter som är i fråga får antecknas. Vad beträffar den kritiksom FUD framfört vill jag framhålla att FUD;s beskrivning, att syftet med detnya uppgiftslämnandet skall vara att göra det lättare för skattemyndigheternaatt vid en revision och andra kontrollåtgärder komma åt information, inte ärriktig. Syftet är i stället att genom ADB-stöd på ett effektivt sätt sålla bortalla de deklarationer som det inte finns någon anledning att djupgranska. Uppgiftslämnandetoch registreringen av uppgiftema har inte någon inverkan på vilka uppgiftersom är åtkomliga vid en revision. När det gäller den ökademöjligheten att använda ADB i skattekontrollen innebär ju denna i och för siginte någon ändring i skyldigheten att lämna uppgifter till ledning för egentaxering eller rätten för skattemyndigheterna att kontrollera attuppgiftsskyldigheten har fullgjorts. Ändringen ligger i stället däri attkontrollen kan göras effektivare än . Sådana kontroller som på grand avbristande personella resurser tidigare inte har kunnat ske i önskvärdutsträckning kan med ett vidareutvecklat ADB-stöd företas i större omfattning.En sådan utveckling ligger i linje med strävandena mot ökad rättvisa ochlikformighet vid taxeringen. Vad beträffar åtkomstentill de räkenskapsuppgifter som skall registreras delar jag RSV:s uppfattningatt den bör begränsas till uppgifter som gäller företag som beskattas i länet.Skulle det när systemet tillämpats emellertid visa sig att ett starktbehov föreligger av åtkomstmöjlighet över länsgränserna får en förnyad prövninggöras i detta avseende. Det bör framhållas attdatainspektionen i sitt remissyttrande över RSV:s skrivelse gör bedömningen attden föreslagna registreringen inte kan antas leda till otillbörligt intrång i registreradspersonliga integritet, med hänsyn till att uppgifterna hänför sig tilljuridiska personer och till fysiska personer endast i deras egenskap av näringsidkare,och mot bakgrand av regleringen om bl. a. möjligheterna till åtkomst,behörighet, utlämnande och sekretess. 3.7 Genomförande m. m. Mitt förslag: Detnya uppgiftslämnandet skall gälla fr. o. m. Företag somavslutar sina räkenskaper med årsbokslut får dock vid taxeringen 1992 i ställetför att lämna uppgifter enligt 2 kap. 19 § första stycket LSK lämna deuppgifter som avses i 2 kap. 22 § samma lag i nu gällande lydelse. RSV:s förslag:Uppgiftsskyldigheten måste vara fastlagd innan det första räkenskapsår förvilket uppgifterna skall lämnas har påbörjats. Remissinstanserna: Mångaremissinstanser framhåller att det är viktigt att beslutet om ett nytt uppgiftslämnandefattas före ikraftträdandet så att företagen får tid att förberedasig och att skatteförvaltningen ges tillfälleatt informera om det nya uppgiftslämnarsystemet. Småföretagens Prop.1990/91: 5 har framhållit att förslaget kan medföra ökadekostnader för företagen eftersom de kan komma att behöva anlita revisorer istörre utsträckning än . Skälenför mitt förslag: Mot bakgrund av att ett riksdagsbeslut om det nya uppgiftslämnandetinte kan komma förrän finns anledning att ha ett genomförandemed ett visst mått av frivillighet . Den bör avse företagsom avslutar sina räkenskaper med årsbokslut, dvs. enskilda näringsidkare vars åriigabruttoomsättnings-summa normalt inte understiger 20 basbelopp, aktiebolag, handelsbolagoch ekonomiska föreningar. Dessa bör som det nya uppgiftslämnarsystemetskall tillämpas, , i stället för att lämna uppgifter som avsesi 2 kap. 19 § första stycket LSK få lämna de uppgifter som avses i 2 kap. 22 §samma lag i den nu gällande lydelsen. Närdet däremot gäller de som inte avslutar sina räkenskaper med årsbokslut, dvs.enskilda näringsidkare med en brattoomsättningssumma som normalt understiger 20basbelopp, är min bedömning att dessa bör kunna lämna uppgifter enligt det nyasystemet redan vid taxering. För dessa näringsidkare innebär det nya uppgiftslämnandeten ganska liten förändring. Skulle det trots detta av någon anledning för någoni denna grupp innebära betydande svårigheter att lämna uppgifter enligt 2 kap. 19 §första stycket LSK finns ju möjligheten att ansöka om dispens enligt bestämmelserna i 19 § sista stycket. Genomdet nu beskrivna sättet för ikraftträdande tillgodoses många företags, RSV:soch flera remissinstansers önskemål om att ett beslut om nytt uppgiftslämnandebör fattas innan det räkenskapsår börjat för vilket det nya uppgiftslämnandetskall tillämpas. För de enskilda näringsidkare som har brutna räkenskapsår medbörjan eller och som dessutom har enbruttoomsättning som normalt understiger 20 basbeloppkommer beslutet om det nya uppgiftslämnandet efter det att räkenskapsåret börjat. För denna kategori kommer det emellertid, som nämnts, inte att bli frågan om någon stor förändring i uppgiftsläm nandet. Närdet gäller kostnaderna för de skattskyldiga kan nämnas att även om det förvissa blir aktuellt att lämna fler uppgifter än blir det för de flestaenklare att lämna uppgifterna. Uppgifterna kan normalt hämtas direkt frånredovisningen och kan utan bearbetning föras över till räkenskapsschemat. RSVhar tillsammans med FUD bedömt frågan om företagens kostnader. Därvidkonstaterades att någon meningsfull beloppsmäs-sig beräkning inte gick attgöra. Det ansågs emellertid att kostnaderna för företagens totala uppgiftslämnandeinte borde öka genom införandet av standardiserade räkenskapsscheman och övrigaändringar i uppgiftsskyldigheten. Möjligheterna att få lämna uppgiftermaskinellt bedömdes medföra att totalkostnaderna på kan komma attminska. Vad beträffar kostnadernaför det allmänna kan följande sägas. RSV har beräknat de totala kostnaderna för utvecklingsarbete till . och däratöver resurser motsvarande ca 70 årsarbetskrafter avseende främst registreringspersonal. Behovet av registreringspersonal bedömdes 93 dock kunna minska ommöjligheten att lämna räkenskapsuppgifterna på ADB-medium utnytQas. RSV harvidare uppgett att när systemet med den förenklade självdeklarationen trimmatsin frigörs registreringskapacitet varvid behovet av resurstillskott kan bliväsentligt mindre än 70 årsarbetskrafter. Den förenkladesjälvdeklarationen har funnits så länge att systemet bör ha trimmats inordentligt. Med hänsyn härtill bör resursbehovet, som RSV påpekat, kunna bliväsentligt lägre. Enligt min bedömning bör behovet av registreringspersonalsamt behovet av resurser för utveckling av uppgiftslämnandet kunna rymmas inomskatteförvaltningens ordinarie medelsramar. 4 Övriga frågor om uppgiftslämnande för taxering 4.1 Uppgifter om skattepliktigintäkt av tjänst Mittförslag: Den som utgett lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner somutgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämna kontrolluppgift. Har ersättningen ellerförmånen utgetts av fysisk person eller dödsbo och utgör den inte omkostnad inäringsverksamhet, behöver kontrolluppgift för ersättning eller förmån somunder året tillsammans understiger . lämnas först efter föreläggandeav skattemyndighet. Skälen för mitt förslag: 1princip är den som utgett lön, arvode eller andra ersättningar eller förmånerskyldig att lämna kontrolluppgift för den som hos den uppgiftsskyldige innehaftanställning eller utfört tillfälligt arbete eller fått pension, periodisktutgående ersättning eller annan förmån. Kontrolluppgiftsskyldigheten förfysiska personer som är arbetsgivare är emellertid begränsad till de fall dåskyldighet att göra avdrag för preliminär skatt enligt UBL föreligger ellerfall där ersättningen eller förmånen utgått i verksamhet som han bedrivit.Någon kontrolluppgiftsskyldighet gäller i regel inte i fråga om ersättningeller förmån som utgör intäkt av näringsverksamhet för mottagaren om inte ett s.k.likställighetsavtal har träffats. Därutöver finns det en del ytteriigareundantag från skyldigheten att i kontrolluppgift ta upp vissa ersättningar somjag återkommer till i det följande (avsnitt 4.2). De nuvarande reglernainnebär bl. a. att en fysisk person som betalat ut lön men inte är skyldig attgöra preliminärskatteavdrag enligt reglerna i UBL, inte heller är skyldig attlämna kontrolluppgift på den utbetalda ersättningen. Detta gäller trots attskyldighet att betala socialavgifter föreligger så snart ersättningenöverstiger . Vidare torde inteskyldighet att lämna kontrolluppgift föreligga i de fall där en förmån har utgettsav någon som inte står i ett arbetsgi varförhållan-de till den som tar emotförmånen. Så kan vara fallet när en skattskyldig är anställdav ett företag inom en koncern men uppbär förmån av ett annat Prop. 1990/91: 5företag inom koncernen. Det är också med lagtextens nuvarande utformning tveksamt om t. ex. en personalstiftelse som utgett förmåner är skyldig attlämna kontrolluppgift. Ett annat exempel där den som uppbär förmånen inte kansägas ha utfört något arbete är då en idrottsman fått ersättning av ett företagför att t. ex. ha företagets dekaler på sin bil. Även vad gällertävlingsvinster, som ju efter skattereformen utgör skattepliktig inkomst om deutgår kontant eller värdet överstiger 0,01 basbelopp och det inte är fråga omminnesföremål, framgår det inte helt klart av lagtexten attkontrolluppgiftsskyldighet föreligger. Ettav huvudsyftena med skattereformen är att skapa en neutral beskattning avarbetsinkomster så att alla typer av ersättningar beskattas likformigt. Motden bakgrunden anser jag det angeläget att kontrolluppgiftsskyldighetenträffar samtliga ersättningar och förmåner som utgör skattepliktig intäkt av Qänst.De nuvarande bestämmelserna är utformade på sådant sätt att det är tveksamt omskyldighet att lämna kontrolluppgift föreligger i flera fall där enuppgiftsskyldighet ter sig rimlig och befogad. En mer generell regel omuppgiftsskyldighet, kompletterad med undantag för de situationer då någonskyldighet att utan föreläggande lämna uppgift inte är motiverad, underiättarför uppgiftslämnarna att bedöma om uppgiftsskyldighet föreligger. Jag anserdärför att bestämmelsen bör få en mer generell utformning så att skyldighet attlämna kontrolluppgift i princip alltid föreligger när det är fråga omskattepliktig intäkt av Qänst. Föratt inte en utökad kontrolluppgiftsskyldighet skall bli alltför betungande förfysiska personer som inte bedriver näringsverksamhet anser jag att skyldighetenatt utfärda kontrolluppgifter i dessa fall bör begränsas till belopp som uppgårtill . Därigenom får man också en överensstämmelse med denbeloppsgräns som gäller för skyldigheten att betala socialavgifter. Harpreliminär skatt innehållits bör dock kontrolluppgift alltid lämnas. Minaförslag föranleder ändringar i 3 kap. 4 och 5 §§ LSK. Mittförslag: Traktamentsersättning och ersättning för resa med egen bil i Qänstensom understiger eller motsvarar schablonbelopp behöver inte redovisas i denskattskyldiges självdeklaration. Arbetsgivaren skall i kontrolluppgift angeatt sådan ersättning betalats ut men inte beloppets storlek. Om det utbetalda beloppetöverstiger schablon skall den överskjutande delen redovisas särskilt för sig. Kostnadsersättningför logi vid Qänsteresa motsvarande den faktiska utgiften behöver interedovisas i självdeklarationen. Det skall i kontrolluppgift anges om sådan kostnadsersättningbetalats ut. Detsamma gäller för kostnadsersättningar för resa i Qänsten medallmänt kommunikationsmedel, hyrbil eller taxi och representationsersättning. Efter föreläggandeav skattemyndigheten skall den kontrolluppgiftsskyldige lämna uppgift även omde utbetalda beloppens storiek. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Förslaget har fått ett positivt mottagande av flertalet remissinstanser. Skälen för mitt förslag:Skattereformen innebär förenklingar av trakta-mentsreglema. Avdraget vid endagsförrättningarhar slopats. För Qänste-resor med övemattning gäller att avdraget förmerkostnader för måltider och småutgifter skall motsvara traktamentet om dettahålls inom vissa beloppsramar. Avdragsschablonen är, under föratsättning attinte Qänsteresan varar , . per dag för skattskyldigasom uppburit traktamente. Avdrag för logikostnad medges med den faktiskautgiften. Kan den skattskyldige inte styrka någon logikostnad men har hanuppburit traktamente medges avdrag med . Vad gäller avdrag för ökadelevnadskostnader vid Qänsteresa utom riket föreslås nuvarande principer föravdragsberäkningen behållas i stort oförändrade. Kostnadsersättningar tillanställda i offentlig Qänst blir genom förslagen skattepliktiga. Avdrag fårgöras för däremot svarande kostnader på samma sätt som gäller för privatanställda.Ersättningar skall således i princip tas upp som intäkt och avdrag medges förde uppkomna kostnadema. Beräkningen av preliminärskatt på traktamentsersättning har kopplats samman med de föreslagnaavdragsschablonerna på motsvarande sätt som tidigare föreskrivits beträffandeersättning för resa med egen bil i Qänsten. Traktamentsersättning som uppgårtill högst schablonbeloppet och ersättning för logikostnad motsvarande denfaktiska utgiften ingår inte i underlaget för beräkning av preliminär skatt. LSK innehåller förnärvarande utföriiga regler om hur resekostnads- och traktamentsersättningarskall redovisas i kontrolluppgiften. De offentlig-anställda har tidigare intealls berörts av dessa regler. Inte heller de arbetsgivare som avskattemyndigheten fått dispens vad gäller kontrolluppgiftsskyldighet för Qänsteresorinom har behövt redovisa beloppen i kontrolluppgiften, utan det harräckt med att genom en kryssmar- keringanmärka att traktamente utgått. De anställdas självdeklarationer Prop.1990/91:5 innehåller i sådana fall inte några uppgifter om traktamenten och motdem svarande avdrag (tyst kvittning). Deförenklade traktamentsreglema innebär att det finns föratsättningar för attockså förenkla redovisningen av traktamentsersättningarna för samtligauppgiftsskyldiga. Reglerna är så lättillämpade att varje arbetsgivare bör kunnahantera dem på ett riktigt sätt. Det är tillräckligt att arbetsgivaren påkontrolluppgiften anger att traktamente har betalats ut. Uppbuma ersättningarmotsvarande schablonbelopp och mot dem svarande avdrag behöver inte hellerredovisas i självdeklarationen utan tyst kvittning kan ske. Överstigerutbetald ersättning schablonavdraget gäller för överskjutande belopp både attarbetsgivaravgifter skall tas ut och att preliminär skatt skall innehållas. Detfinns därför skäl att, utöver vad jag framförde i lagrådsremissen, föreskrivaatt överskjutande belopp skall tas upp i en särskild post i kontrolluppgiften.En sådan ordning torde öka den skattskyldiges möjligheter att självkontrollera riktigheten av de uppgifter som lämnas till skattemyndigheten. Däremotkan uppgifter om antal dagar m. m. avvaras. skattskyldige yrka högre avdrag än med schablonbelopp måste han visa attden sammanlagda kostnadsökningen vid Qänsteresor i anställningen underbeskattningsåret varit större än summan av schablonavdragen. I sådana fallmåste naturligtvis de uppburna ersättningama redovisas. RlNK:söverväganden om förenklade förfaranderegler tog sikte på Qänsteresor inomSverige. Någon avgörande skillnad för Qänsteresor utom finns emellertidinte enligt min mening. Avdrag medges vid sådana Qänsteresor för faktisklogikostnad och ett s. k. normalbelopp som, vad gäller resor i enskild Qänst,fastställs av RSV för varje land. För statligt anställda reglerasutlandstraktamentena i utlandsresereglementet (1953:666). De normalbelopp RSVfastställer överensstämmer med storieken på utlandstraktamentena för olikaländer enligt utlandsresereglementet. Preliminär A-skatt beräknas endast tillden del ersättningen överstiger belopp som kan anses motsvara största normalaökning i levnadskostnaden i förrättningslandet. Jag anserdärför att redovisningen av traktamentet kan ske på samma sätt vid utlandsresorsom vid resor inom . Denföreslagna ordningen medför att redovisningen av traktamentsersättningar ochersättningar för logikostnader får kontrolleras genom revisioner hosarbetsgivaren i stället för vid kontroll av arbetstagarens deklaration. Dettainnebär dock inte någon reell minskning av kontrollmöjligheterna. Skattemyndighetensmöjligheter att i löntagarnas deklarationer verkligen kontrollera beskattningenav traktamenten är begränsade. Kontrollen inskränker sig normalt till enavstämning av deklarationen mot arbetsgivarens kontrolluppgift. Det är alltså ipraktiken så att det är arbetsgivarens bedömning av Qänsteresornaoch traktamentsersättningarna som blir avgörande. En effektiv kontroll av traktamentsbeskatt-ningenmåste med nödvändighet rikta sig mot arbetsgivarna och de uppgif- 7 1990/91. Därigenom kan man också komma tillrätta med mer systematiska fel i uppgiftslämnandetsom berör många skattskyldiga. Ersättningför resa med egen bil i Qänsten bör behandlas på motsvarande sätt som traktamentsersättningi deklaration och kontrolluppgift. Kostnadsersättningsom den skattskyldige fått av sin arbetsgivare motsvarande gjorda utlägg förresa i Qänsten med allmänt kommunikationsmedel eller taxi ellerrepresentationsersättning som inte överstiger . behöver enligt nuvaranderegler (3 kap. 5 § första stycket 9 LSK) inte redovisas i kontrolluppgiftförrän efter föreläggande. Med resa med allmäntkommunikationsmedel bör enligt min mening jämställas färd med hyrbil. Vadgäller representationsersättning motsvarande gjorda utlägg anser jag att dennuvarande gränsen på . Även redovisningen av ersättningar avdetta slag bör kunna begränsas i kontrolluppgiften. Någon redovisning ideklarationen behövs inte heller utan ersättningar och kostnader kan kvittas. Vadgäller övriga kostnadsersättningar föreslår jag inte någon ändring. De skallsåledes även fortsättningsvis redovisas i såväl kontrolluppgift somdeklaration. 4.3Uppgifter om ränta till utlandet Mittförslag: Kontrolluppgift om räntor m. m. skall lämnas även för personer bosattai utlandet. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande regler anses skyldigheten att lämnakontrolluppgifter om räntor enligt reglerna i 3 kap. 22 26 §§ LSK varabegränsad till personer bosatta i . Bedömningen av om enskattskyldig skall i skatterättsligt hänseende anses vara bosatt i kanvara svår. En person som till ränteutbetala-ren uppger att han har en utländskadress och är bosatt i utlandet kan i själva verket vara bosatt i i frågan om bosättning bör därför överiämnas till skattemyndigheten,vilket blir fallet om kontrolluppgift skall lämnas oavsett var personen ärbosatt. Härigenom fås också underiag för att från svensk sida förbättra informationsutbytetmed andra stater inom skattekontrollområdet. Jag föreslår därför attkontrolluppgift enligt reglerna i 3 kap. 22 26 §§ LSK även skall lämnas förpersoner bosatta i utlandet. Mitt förslag medför eU tillägg i 3 kap. 63 § LSK. Mittförslag: Ett dotterföretag skall i sin allmänna självdeklaration lämna vissauppgifter rörande moderföretaget. Det gäller uppgifter om namn ochorganisationsnummer för moderföretag jämte aktie-eller andelsinnehav medangivande av röstvärde samt, i förekommande fall, uppgifter om namn ochorganisationsnummer för dettas moderföretag. lämnade uppgifterna samt uppgifter om antal årsanställda ikoncernen, totalt resp. i , koncernomsättning ochkoncernbalansomslutning för koncernmoderföretag får föras in i centralaskatteregistret. Skattemyndigheterna fårha terminalåtkomst till uppgiftema. RSV:sförslag: Överenstämmer såvitt nu är ifråga i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Förslaget godtas av flertalet remissinstanser. Det avstyrks dock av företagensuppgiftslämnardelegation. Skälenför mitt förslag: För att i första hand genom revisioner förbättrakontrollnivån m. m. avseende främst de största företagen har för desenaste åren anslagit särskilda medel. Som jag tidigare nämnt pågår sedan entid också en förskjutning av skatteförvahningens kontrollverksamhet motföretagssektorn. Den ändrade inriktningen innebär framför allt att en störredel av kontrollresurserna ägnas åt de största koncernerna efter fasta planer.De största koncernema som kommer att omfattas av samordnade planmässigarevisioner under RSV:s ledning uppgår till cirka 200 koncernmoderföretag medcirka 7400 dotterföretag. Planeringen ochgenomförandet av koncernrevisioner underlättas i hög grad omskatteförvaltningen har tillgång till aktuella uppgifter om vilka företag somingår i en koncern och relationen dem emellan.