prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — IntiU dess sex mänaderförflutit räknat frän dagen för erbjudandet, får avgiften högst motsvara räntapå insatsen enligt 5 § räntelagen (1975:635)." förslag behövs följdändringar när det gäller vissa hänvisningar i 5,18 och 32 §§. I1 § används uttrycket offentiig . Härmedavses bestämmelsema om offentiig auktion i 6 kap. 1 och 2 §§ samt 7 kap. 30 §.Lagrådet förordar att paragrafen inleds pä följande sätt: "Offentiigauktion som avses i 6 kap. I eller 2 § eller 7 kap. 30 § ". Deföreslagna bestämmelsema om auktionsförfarandet innebär att bostadsrättenskall uttopas utan förbehåll om panttätt, om inte föreningen medger nägot annat(3 §), att panthavaren air skyldig att ta emot betalning , om utropskett utan förbehåll (7 §) samt an, om det vid en ny auktion inte sker något inrop, bostadsrättenskall övergå tiU föreningen utan lösen cx;h fri frän Prop. 1990/91: 92 panttätt (5 §), BUaga 4 Somföredragande statsrådet anfört (se avsnitt 2,11 i remissprotokollet) finns detfördelar med ett altemativt förslag som vid remissbehandlingen framförts avjuridiska fakultetsnämnden vid . Nämnden förordar attföreningen ges en legal panträtt i bostadsrätten med förettäde framför andrafordringar. Som nämnden anför är fördelen med en sädan ordning att systemet medoffentiig auktion kan avskaffas cx;h ersättas med vanlig exekutiv auktion medden ökade rättssäkerhet som detta medför. förslag synesemellertid inte utan ytterligare uttedning kunna läggas tiU gmnd för lagstifming.Det remitterade förslaget får enhgt lagrådets mening anses vara i och för sig gcxitagbartsom en lösning tills vidare. Bestämmelser om föreningen m.m. 1§ Hänvisningeni 1 § till vissa bestämmelser i I kap. behöver ändras om lagrådets förslagtill äncfrad lydelse av 1 kap. godtas. En allmän hänvisning till I kap. börvara tUlräcklig och preciseringen "I och 2 §§" kan alltsä utgä. Enligt5 § första stycket 4 skall bostadsrättsföreningens stadgar ange de gmnderenligt vilka årsavgift, överlåtelseavgift cx;h pantsärtningsavgift skallberäknas. Föreskriften skall givetvis gälla bara i den mån sådana avgifter tasut. Av 7 kap. 14 § framgår nämligen att dessa avgifter inte är obligatoriska.Vidare har lagrådet vid behandlingen av sismämnda paragraf uttalat sig för art gmndemaäven för upplätelseavgifter bör anges i stadgama. Enligt lagrädets mening börfjärde punkten i första stycket av 5 § ges följande lydelse: "4. i den månupplåtelseavgift, årsavgift, överlåtelseavgift och pantsätmingsavgift skaU utgåde gmnder enUgt viUca dessa avgifter skall beräknas,". I16 § näst sista stycket ges en regel som avses ge en viss möjlighet för en bostadsrättshavareatt rösta i efterhand i fräga om åtgärder som rör honom och som varit föremålför omrösming pä en stämma där han inte varit närvarande. Som fömtsätmingskall gälla att resultatet av omrösmingen skrivits in i stämmoprotokollet tx;hatt han lämnat sitt godkännande av åtgärden skriftUgen och inom vissföreskriven tid. En motsvarande bestämmelse finns i 23 § andra stycket. Förfarandet med röstning iefterhand torde i praktiken förekomma inom ekonomiska föreningar utan stöd av lag (se Mallmén: Lagen om ekonomiska föreningar, s. 260 med hänvisning). Bostadsdomstolen har emellertid i ett beslut den 17 febmari 1989, nr 60, funnit att av ordalydelsen i 60 § BRL får 25 anses följa att den därföreskrivna majoriteten skall föreligga "på förenings- Prop. 1990/91:92 stämman" och att bristen i majorit(;t vid sråmman således inte kanbotas BUaga 4 genom att bostadsrättshavare, som inte varit närvarande, iefterhand ansluter sig till beslutet. Avgörandet har inte refererats i"Rättsfall frän bostadsdomstolen". Orden "päföreningsstämma" förekommer i cxh för sig ocksä i 23 § liksom i 7 kap. 14§ lagen om ekonomiska föreningar. Rösmingi efterhand är onekligen en så praktiskt förfarande att det måste vara svårtatt genom lagstifming eUer praxis hindra att det kommer till användning imånga faU när viss majoritet krävs för beslut på föreningsstämma. Detta kanvara ett motiv för att uttryclcUgen tiUåta förfarandet och dä formaliseradet så att en rättssaker ordning kan tryggas. De vUlkor som ställs upp ilagförslaget förefaller emellertid inte att tiUgodose det syftet. Vid enreglering bör villkoren byggas ut sä aitt i van faU beslut om förfarandet mästefattas pä stämman och anteckning ske om det röstetal som fattas och om vilka ftänvarandebostadsrättshavare som skaU tUlfrågas. Lagrådetkan emeUertid inte finna att en reglering är mest påkaUad just för de fall somavses i 16 cx;h 23 §§ bostadsrättslagen. Frågan bör i stället övervägas mer genereUtför de ekonomiska föreningama. Pågmnd av det anförda förordar lagrådet att 16 § andra stycket och 23 § andrastycket ancfra meningen fär utgå. Enligtsista stycket i 16 § skall fcireningcn undertätta den som har pant ibostadsrätten tx;h som är känd för föreningen om ett beslut om en förändring eUerett ianspräktagande av lägenheter vid en om- eUer tUlbyggnad. Lagrådet anseratt sädan undertättelseskyldighet som avses i sista stycket skall före-hggaäven vid en överiätelse av föreningens fastighet Med hänsyn härtill bör Stycketavslutas med orden "första stycket 2 eller 4. I17 § finns bestämmelser om under 'rilka fömtsättningar hyresnämnden skallgodkänna ett stämmobeslut om inträng i en lägenhet när föreningen viU bygga omden. Enligt första stycket sista meningen får nämnden förena ett beslut om gcxikännandemed villkor. Begär bostadsrättshavaren att föreningen skaU lösa inbostadsrätten, fär enligt 17 § andra stycket första meningen godkännande lämnasendast med villkor om inlösen, såvida inte bostadsrättshavaren skäligen börkunna godta föräncfringen ändå. Innebär nämndens gcxikännande att lägenheten isin helhet får tas i anspråk av föreningen, skall enligt 17 § andra stycket ancframeningen godkännandet lämnas med vUlkor att inlösen sker. Även om det inteklart sägs i remissen fär nu angivna bestämmelser anses innebära att frågan humvidainlösen skall ske avgörs av hyresnämnden eller, efter överklagande,bostadsdomstolen medan den efterföljande domstolsprövningen enbart är inriktadpå frågan om ersätmingens storlek. På gmnd härav bör i 18 § inte användasuttrycket "talan om inlösen" utan "talan om ersätming vidinlösen". Enligt18 § skall i paragrafen avsedda ersätmingsfrågor prövas av fastig hetsdomstol med tillämpning av expropriationslagen (se avsnitt 2.7.2 i 26 remissprotokolletunder mbrUcen Beslutsordningen m.m.). Lagrådet har inte Prop. 1990/91: 92 nägotatt erinra mot förslaget. Det bör emellertid anmärkas att de mäl an- Bilaga 4gående bostadsrätt som ticUgare skulle handläggas av fastighetsdomstolama somförsta instans skaU hancUäggas av samtliga tingsrättercx:h prövas i den sammansätming som gäller för vanliga tvistemål (se prop.1990/91:32 och 77 § BRL i lydelse enligt SFS 1990:1132). Bl.a. expropriationsmålskaU emeUertid även i fortsättningen prövas av fastighetsdomstolama. Ihänvisningen i 18 § tiU expropriationslagen undantas influensregeln i 4 kap. 2 §.I specialmotiveringen hänvisas till 28 § bostadsförvalmingslagen (1977:792) därett sädant undantag görs. Det undantaget har motiverats med att värdet attfastigheten vid beräkningen av löseskiUingens storlek skall anses belastat medden negativa inverkan tvångsförvaltningen har pä fastighetens marknadsvärde (seprop. 1976/77:151 s. 109). Ett sädant undantag finns också i 17 §bostadssaneringslagen (1973:531) av liknande skäl (se prop. 1973:22 s. 105). Iförevarande sammanhang finns inte motsvarande eller andra skäl att undanta 4kap. Ispecialmotiveringen tiU 18 § anförs vidare att det inte ansetts nödväncUgt attlämna särskilda föreskrifter i anslutning till den s.k. presumtionsregeln i 4kap. 3 § expropriationslagen. Vid tillämpning av denna är tidpunkten föransökan om expropriation avgörande. Hänvisningar till 4 kap. expropriationslagenkorapletteras därför regelmässigt med en besråmmelse ora att 4 kap. 3 § ägertillämpning i fräga om värdeökning som ägt ram tio årföre det talan väcktes vid domstol (se exempelvis den nämnda 28 §bostadsförvaltningslagen). En sådan bestämmelse är i och för sig nödvändig ävenhär. Lagrådet finner det emellertid naturligt att i stället göra ett undantagför presumtionsregeln. Pågrund av det anförda förordar lagrådet art 18 § ges följande lydelse: "Talanom ersättning vid inlösen eUer för intrång eUer för annan skada som en bostadsrättshavareorsakas med anledning av ett beslut om godkännande enligt 16 § första stycket 2skall väckas vid fastighetsdomstolen, 1 fråga om inlösen cKh ersättning gällerexpropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar, dock med undantag för 4kap. 3 §." TiUdenna paragraf har i sak oförändrad överförts bestämmelsen i 60 a § femte stycket BRL. Bestämmelsen anknyter tUl reglema i 19 § första stycket och 20 § förslaget (60 a § 1 och 4 st BRL) om krav på kvalificerad majoritet vid föreningsstämma för förvärv av hyresfastighet i ombildningssyfte och om tiUgäng till ekonomisk plan vid beslut om sädant förvärv. 1 21 § sägs art "beslut om förvärv" i strid med 19 § första stycket är ogiltiga ochatt det samma gäller beslut om förvärv som fattas utan att ekonomisk plan varit tiU gänglig enligt 20 §. Enligt sista meningen i besråmmelsen skall det sagda emellertid inte gäUa om förvärv ändå skett enhgt beslutet och lagfart har med delats. Ogiltighetsregehii 60 a § BRL har väUat problem i tillämpningen. 1990/91: 92 60 a §infördes i BRL insattes - i samband med en redaktionell ändring - det BUaga 4 fömtciterade uttrycket "beslut om fö:rvärv" i stället för det i lagrådsremissenslagtext använda "förvärv" (se prop. 1981/82:169 s. 90, 102 och 104).Detta kommenterades inte och det har ifrägasarts om dena varit en ickeavsiktlig ändring och vilka verkningar det kan ha att det sägs att ett formeUtfelaktigt beslut leder till ogiltighet av beslutet cx;h inte till ogiltighet avförvärvet. Eftersom alla motivuttalanden fömtsätter det senare altemativet harlagrådet övervägt om ordalydelsen i detta avsc«nde nu bw ändras. Deangivna besråmmelsema i bostadsrättslagen mäste ses i belysning av vad som gäUerenligt dels 10 § lagen om rätt tiU fastighetsförvärv för ombildning tillbostadsrätt (ombildningslagen), dels 22 § lagen om artende-nämnder (x:hhyresnämnder (nämnd lagen). Det ankommer enligt den förstnämnda paragrafen pähyresnämnd, som mottar anmälan om att en förening antagit ett sådant hembud somsägs i lagen, att pröva "om hembudet räneUgen har antagits". Iparagrafens inledning ges en föreskrift om att ett hembud skall anses antaget,om det inom viss frist cx;h på visst särt anmäls till hyresnämnden. Det nyssciterade uttrycket kan läsas så att det är just dessa villkor som skall prövas,Enhgt motiven (prop. 1981/82:169 s. 81 och prop. 1986/87:37 s. 76 f) skallemellertid hyresnämndens prövning avse ocksä frågan om beslutet fattats ienlighet med 60 a § och alltså bl.a. om föreskriven majoritet bland hyresgästemahar uppnätts. Ett beslut av hyresnämnd äger enhgt de speciella bestämmelsema i22 § nämncUagen rättskraft bl.a. sävitt därigenom avgjorts någon fråga somavses i ombildningslagen. Regleringen innefattarflera tolkningsproblem. Ett är som sagt vad hyres nämndens prövning enligt ombUdningslagen skall omfatta. Motiv och lagtext innehåller som framgår av det föregående en viss motsägelse i frågan, om det skall ankomma på hyresnämnden att avgöra om bostadsrättsföreningens be slut har fattats i enlighet med 60 a § BRL eller ej. Det kan principielltifråga sättas om den föreskrivna ogiltigheten av en föreningsbeslut skall kunna "läkas" genom ett felaktigt förbiseende av hyresnämnden. Finner manan hyresnämnden har att pröva om föreningens beslut fattats på föreskrivet sätt uppstår frågan om omfatmingen av rättskraften enligt 22 § nämncUagen. Ränskraften ttäffar normalt endast pajiema i det mål eUer ärende som avgjorts och det står inte utan vidare klart i vad män och av vem en rättslig prövning av frågan om förvärvets ogiltighet kan påkallas efter ett beslut av hyres nämnden. Dessa cx:h andra frågor hjir diskuterats i anslutning till ett skilje domsfall, refererat i Juridisk , årg. 2 nr 1/1990/91 s. 114 ff Komplikationema med en ogUtighetsregel och en eventuellt "läkande" hyres- nämndsprövning är emeUertid inte unika för det fall som rör BRL cx;h 9 kap. 21 § i den nya bostadsrättslagen. Principiellt har närliggande problem också cUskuterats i en skiljedom mot vilken talan förts i hovrätten, vars dom över klagats till (mål T 345/1990 som ännu inte dispens- prövats). Det vore i cx;h för sig önsk/ärt med en klarare laglig reglering i de hänseenden som har berörts här. lagrådet kan finna vid sina över väganden måste det emeUertid vara ulan betydelse för de diskuterade frågoma 428 omOgUtighetsregeln i 9 kap. 21 § i den nya bostadsrättslagen anges ttäffa Prop.1990/91: 92 beslutet eUer förvärvet En ändring i detta hänseende av förslagetskulle aUtså BUaga 4 inte leda tUl ett klarare system än det som gäller. Ocksånär det gäller bostadsrättsföreningamas fastighetsförvärv som inte sker enligt ombildningslagenmåste det sakna betydelse vilket av de cUskute-rade altemativen som väljs närdet gäller utformningen av 21 §. Enligtparagrafen gäller bestämmelsema om likvidation och upplösning i 11 kap. lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar även bostadsrättsföreningar. Vad somföreskrivs i 11 kap. 3 § den nämnda lagen för det fall antalet föreningsmecUemmargår ned under ett lägsta antal skaU tUlämpas i en bostadsrättsförening, omantalet mecUemmar eUer antalet bostadsränshavare gär ned under fem. Förslaget idenna del överenssråmmer med gällande rätt (se 65 § BRL) cx;h har samband medförslaget i 1 kap. om att det för registrering av en bostadsrättsföreningfordras att föreningen har minst fem medlemmar. Besråmmelsen innebär att hkvidationspUktinttäder när antalet bostadsrättshavare gär ned under fem även om mecUemsantaletskulle vara högre. Somen nyhet föresläs i paragrafen att likvidationsplikt skall inttäda även omantalet lägenheter som är avsedda att upplåtas med bostadsrätt gär ned underfem Detta förslag hänger samman med förslaget i I kap. om an det för registteringav en ekonomisk plan fordras att det i föreningens hus kommer att finnas minstfem lägenheter avsedda att upplätas med bostadsrärt. Behovetav en bestämmelse om likvidationsplikt som knyter an till lägenhetsantalet harinte närmare urvecklats i remissprotokollet. Som exempel nämns endast att enbostadsrätt omvancUas till hyresrätt (se avsnitt 2,2 i remissprotokollet). Dethar inte heller närmare utvecklats hur bestämmelsen skall tiUämpas i föreningmed bestämmelsen om likvidationsplikt när antalet bostadsrättshavare gär nedunder fem. Lagrådet anser inte att besråmmelsen fyller nägon väsentUgt funktionoch förordar att den fåi utgå. Omflera mecUemmar har en bostadsrätt gemensamt bör de i förevarande sammanhanganses som endast en bostadsrättshavare (jfr 9 kap. 14 § angående rösträtt).Lagrådet förordar att förslaget kompletteras med en bestämmelse härom. Medhänvisning till det anförda förordar lagrådet att paragrafen ges följandelydelse: "Bestämmelsemaom likvidation cx;h upplösning i 11 kap. lagen (1981:667) om ekonomiskaföreningar gäller i tUlämpliga delar i fräga om bostadsrättsföreningar. Vadsom föreskrivs i 11 kap. 3 § lagen om ekonomiska föreningar för det fäU antalet föreningsmecUemmar går ned under en visst angivet antal skall tillämpas i fråga om en bostadsrättsförening, om antalet medlemmar eller an talet bostadsrättshavare går ned under fem. Om flera medlemmar har en bostadsrätt gemensamt skaU de härvid räknas som endast en bostadsrätts havare. Vidare skall vad som i 11kap. 12 § lagen om ekonomiska föreningar sägs Prop. 1990/91: 92 om insatskapitali srållet gäUa insats och upplåtelseavgift i bostadsrätts- ." Enligtparagrafen gäUer bestämmelsema om "fusion m.m." i 12 kap, lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar i tillämphga delar även bostadsrättsföreningar(jfr 66 § BRL). 12 kap. lagen om ekonomiska föreningar innehåller besråmmelserom dels fusion dels inlösen av aktier i dotteraktiebolag. Genom tiUägget "m.m."i den föreslagna lagtexten skapas intrycket an även sismämnda bestämmelserskall gälla i fräga om bostadsrättsföreningar. Koncembestämmelsema i lagen omekonomiska föreningar skaU emellertid inte gälla i fräga om bostadsrättsföreningar(se 9 kap, 26 § i det remitterade förslaget samt prop, 1979/80:144 s. 135).Lagrådet förordar att paragrafen ges följande lydelse: "Bestämmelsemaom fusion i 12 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar gäUer i tUlämpligadelar i Mga ora bostadsrättsföreningar". Iparagrafens ancfra stycke hänvisas när det gäller ansökan om registtering av-ekonomisk plan till bestämmelsema om anmälan för registtering i lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar. Vidare föreskrivs i fräga om kompletteringav ekonomisk plan ett visst undantag frän de angivna bestämmelsema iföreningslagen. skall utgå om, som lagrådet föreslagit vid 3 kap. 5 §, institutetkomplettering av ekcmomisk plan slopas. Vad som i övrigt sägs i 31 § synes inteinnebära nägot som inte kan tas upp i verkställighetsföreskrifter. Lagrådetförordar att ancha stycket får utgä. Skadestånd, straff och vite m.m. Enligt2 § gäller bestämmelsemai om sttaff och vite i 16 kap. lagen (1987:667) omekonomiska föreningar även bostadsrättsföreningar. 13 § har upptagits vissaytterligare sttaffbestiirnmelser bl.a. i punkt 5 i fråga om skyldigheten attföra mecUemsförteckning (jfr 71 § BRL och prop. 1986/87:7 s. 297 och 301).Hänvisningen i 2 § b(ir pä gmnd härav inte omfatta den motsvarande sttaffbestämmelsenom mecUemsförteckning i 16 kap. 1 § ancfra Stycket första punkten. Enligt 14 kap. 3 § förstastycket lagen om ekonomiska föreningar får endast ekonomisk förening i sin firma använda uttrycket ekonomisk förening eller förkorming därav. Bestämmelsen, som är sttaffsanktionerad i 16 kap. I § ancfra stycket ancfra punkten, gäller även bostadsrättsföreningar utan någon särskild hänvisning i bostadsrättslagen. Det skulle därför inte behövas . någonhänvisning i 2 § förevarande kapitel tiU den nämnda straffbestämmel- Prop.1990/91: 92 sen. Å andra sidan skulle det verka vilseledande att nu särskUtundan- Bilaga 4 ta den straffbestämmelsen. Pägrund av det anförda förordar lagrådet att 2 § ges följande lydelse: "Bestämmelsemaom sttaff och vite i 16 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar utom 1§ andra stycket I gäUer i tiUämpUga delar i fråga om bostadsrättsföreningar." Lagrådetsförslag att bestämmelsema om kompletterande plan i 3 kap. 5 § skall slopasmedför en ändring i förevarande paragraf, som lagrådet - med vissa justeringar bl.a.av ett hänvisningsfel - föreslär ges följande lydelse: "TiUböter döms den som uppsätUgen eUer av oaktsamhet 1.upplåter andelsrätt i strid med1 kap. 8 §, 2.upplåter bostadsrätt i stridmed 3 kap. 1 eller 4 § eller 4 kap. 2 §, 3.tar emot förskon i sttid med 5kap. 4.btyter mot 9 kap. 6 § sistastycket, 5.underlåter att föra mecUemsförteckningeUer att hålla sädan förteckning tUlgänglig enligt 9 kap. 9 §, eUer 6.underiäter att föralägenhetsförteckning eUer meddelar oriktig eUer vUseledande uppgift i utdrag enhgt9 kap. 11 §." Förfarandet i bostadsrättsrvister m.m. 1§ bör enligt lagrådets förslag flyttas till 2 kap. (se vid 2:9-12 §§). 2 § fårdärmed överta beteckningen 1 §. I3 § anges att hyresnämnds beslut enligt bl.a. 7 §, dvs. beslut om utdömande avvite, får överklagas hos bostadsdomstolen. Det framstår naturligare attföreskriften i 7 § placeras före bestämmelsen om överklagande i 3 §.Bestämmelsen i 7 § skall då tas upp under 3 § cx;h 3-6 §§ numreras om tiU 4-7 §§. (Med lagrådets förslag om överflytming av 1 § blfr föreskriften om vite istället 2 § cx:h 3-6 §§ behåUer sina beteckningar.) Idet remitterade förslaget har i 11 kap., för att underlätta läsningen, i dehänvisningar som gjorts till olika paragrafer kort angetts vad de berörda paragrafemahancUar om. Detta kan lämpUgen ske ocksä i 3 § enligt följande förslag: "Beslutav hyresnänmden i frågor angående inttäde i föreningen enligt 2 kap. 10 §,skyldighet att upplåta lägenhet med bostadsrätt enligt 4 kap. 6 §,fastställande av hyresvilUcor enUgt 4 kap. 9 §, godkännande av stämmobeslut enUgt9 kap. 16 § första stycket 1 eller 2 eller utdömande av vite enligt 2 § får överklagas hos bosfcidsdomstolen från den Prop.1990/91: beslutet meddelades. Skrivelsen med överklagandet skall ges intill Bilaga 4 hyresnämnden. i frågor angående tUlständ tUl upplåtelse med hyresrätt enUgt 7kap. 11 § får mte överklagas," Beslutsom meddelas av regeringen om behörighet som intygsgivare enligt 3 kap. 3 § skaUgivetvis inte kunna läverklagas till kammartätt Vidare skall enhgt lagrådetsmening 5 kap. 3 § tt<:dje stycket utgl 5 § kan därför ges följande lydelse: "Beslutom behörighet som intygsgivare enUgt 3 kap. 3 §, om det meddelas av myncUghetsom regeringen bestämt, cx;h beslut i ärende om tillständ att upplätabostadsrätt enUgt 4 kap. 2 i eller om förskott enhgt 5 kap, 5 § fär överklagashos kammarrätt," Ikraftträda/uie-och övergångsbestämmeber Lagrådetlämnar i det följande vissa synpunkter pä de i remissen föreslagna övergångsbestämmelsemacx;h tar därefter upp frågan om behovet av ytter-hgare övergångsbesråmmelsersamt lämnar ett fullsråndigt förslag till hur de enUgt lagrådets mening börutformas. Enligtfjärde punkten i det remitterade förslaget skall bestämmelsen att endastbostadsrättsföreningar får uppläta lägenheter med bostadsrätt inte hindra densom före lagens ikraftträdande haft rätt att driva näringsverksamhet, i vilkeningår upplåtelse av nyttjanderätt som avses i denna lag, att fortsättaverksamheten (jfr punkt 2 övergångsbestämmelsema tiU BRL). Enligt I § ttedjestycket lagen (1930:115) om bostadsrättsföreningar var det förbjudet för ancfraän bostadsrättsföreningar att driva verksamhet med ändamål att upplåtalägenheter med nyttjanderätt för obegränsad tid. Enligt en särskild övergångsbesråmmelseskulle förbudet dcx;k inte utgöra hinder för den som drev sådan verksamhet vidtiden för lagens ikraftttädande den att fortsätta verksamheten bettäffandehus som då tillhörde honom (se prop. 1930:65 s. 15, 109 och 119). Genomanknytningen till övergängs-bestämmelse - via övergångsbestämmelsen tiUBRL (se prop. 1971:12 s. 169 f, 223 cx;h 240) - innebär den nu föreslagnaövergångsbestämmelsen att det inte är möjUgt att utvidga verksamheten tUl ytterUgarehus utan ombildning tiU bostadsrättsförening. 1det remitterade förslaget används ordet "näringsverksamhet" utan attdetta har närmare kommenterats. Lagråd<;t förordar art det i tidigareövergångsbestämmelser använda ordet "verksjunhet" används även här. Femtepunkten i det remitterade förslaget innehäller övergängs-bestämmelser tillförbudet mot andelsrättsupplåtelser i I kap. 8 § och motsvarar punkt 16 övergångsbesråmmclsematill BRL. Enligt andra stycket i sismämnda övergångsbestämmelse kanlänsstyrelsen ge cUspens från förbudet i 79 § BRL tiU förening eller aktiebolagmen alltså inte till handelsbolag (jfr prop.1971:12 s. 92 f, 223 och 241). I det remitterade förslaget har utan att detkommenterats dispensmöjligheten utsttäckts till handelsbolag genom att Prop.1990/91: 92 där används uttrycket "juricUsk person". Såvitt lagrådetkan bedöma saknas Bilaga 4 anledning att göra denna utvidgning av en ticUgarebesråmd övergängsreglering. Omen ansökan om dispens har givits in före ikraftttädandet av den nya lagen, färenligt ancfra stycket andra meningen i det remitterade förslaget verksamhetendrivas vidare i väntan pä beslut i ärendet. Detta överensstämmer med övergångsbestämmelsematiU BRL. Det förefaUer inte motiverat med en ny dispensprövning och lagrådetförordar därför att ancfra stycket ancfra meningen i förevarandeövergångsbestämmelse äncfras så att tillstånd som har meddelats enUgt punkt 16 övergängsbestämmelsematill BRL fär gäUa även som tUlständ enUgt de nya övergångsbestämmelsema. Femtepunkten motsvaras av punkt 7 i lagrädets förslag. Sjättepunkten bör enligt lagrådets uppfattning med viss redaktionell ändring flyttastill inledningen av övergängsbestämmelsema och tas in som punkt 3.