prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — Bestämmelseni 7 kap. 9 § arbetsmiljölagen ger tillsynsmyndigheterna möjlighet allbeträffande en lokal eller ell markområde som har upplåtits för arbele ellersom personalutrymme meddela förbud men inte förelägganden gentemot upplåtaren.Möjlighet saknas alltså atl föriägga upplåta-ren atl utföra undersökningar avskyddsförhållanden i upplåtna utrym- men. Emellertid har de förelag, som är arbelsgivarei förhållande till personal som arbelar i utrymmena, i vissa fall ingenpraktisk möjlighet all undersöka platsen. Ifrågavarande undersökningar måslenämligen ofta utföras vid återkommande tillfällen . Uthyraren ärdärvid den ende som i prakliken kan svara för undersökningarna. Arbetsgruppenföreslår (avsnitt 3.2) en bestämmelse i arbetsmiljölagen som ger yrkesinspektionenmöjlighet alt förelägga upplålare enligt 7 kap. 9 § alt utföra undersökningarav skyddsförhållanden på platsen. Samlidigt föreslås att i lagrummetuttryckligen anges atl det även gäller utrymmen underjord. Iavsnilt 3.3 och 5.1 föreslås att, när särskilda skäl föreligger, ansvaret församordning av skyddsåtgärder på elt arbelsslälle skall kunna ålerföras på enbyggherre som har överlåtit ansvaret. Partssuccession i samband med föreläggande eller förbud Arbetsgruppentar i avsnitl 4 upp en fråga om inverkan av äganderätts-övergång eller ändringav innehavare (partssuccession). Del händer all verksamhet eller egendom somberörs av föreläggande eller förbud byter ägare eller innehavare innanpåkallade åtgärder har vidtagits. Partssuccessionen föranleder då allförfarandet måste avbrytas, eftersom föreläggandel eller förbudel inle längreär riklat till räll adressat. Arbetsgruppenhar gjorl en enkät hos de olika yrkesinspektionsdislrik-ten angående eventuellaproblem på grund av partssuccession i samband med förelägganden eller förbud.Enligt enkätsvaren har några nämnvärda problem i della avseende inteförekommit. Arbetsgruppen har också fått arbetarskyddsstyrelsens synpunkter påden väckta frågan. Denredovisade enkätundersökningen och arbelarskyddsstyrelsens syn punkter ger en bild av all partssuccession i samband med förelägganden eller förbud inte är något svårbemästrat problem för tillsynsmyndigheter na. har från arbetslagarhåll hävdals alt vissa problem dock föreligger och att dessa bör lösas genom all det föreskrivs all meddelade förbud och förelägganden skall gälla även för ny ägare. Liksom arbetar skyddsslyrelsen anser emellertid arbetsgruppen all starka skäl talar mot en sådan lösning. Arbetsgruppen hänvisar därvid även till att en äganderätts övergång ändrar förutsättningarna över huvud vad gäller val av myndig hetsåtgärder. Arbetsgruppen föreslårdärför inga nya bestämmelser på området. 1990/91: 140 betsgruppenerinrar om möjligheten all utnyttja 5 § lagen om Bilaga 3 viten.Enligt denna bestämmelse kan ett föreläggande eller förbud kombineras med ett vilesföreläggandeatt lämna uppgift om ny ägares eller innehavares namn och adress. Någraökade kostnader totalt till följd av förslagen förutses inte (avsnitl 6). Sammanfattning av betänkandet (Ds 1990:42) Prop. Företagshälsovård i omvandling ' "* Genombeslut tillsalle arbetsmarknadsministern en arbetsgruppmed uppgift atl göra en översyn av företagshälsovårdsreform. Syftetmed översynen är alt utvärdera effekterna av det nya bidragssystemet och prövabehovet av ytterligare lagstiftningsåtgärder för att stimulera anslutningen avförelag till företagshälsovård. En utvärdering med denna inriklning utlovadesi det riksdagsbeslut som ligger till grund för bidragssystemet. I sambanddärmed beräknades även att av de anslällda skulle ha lillgång till företagshälsovårdvid 1990-laIels början. Arbetsgruppen lägger i detta belänkande fram en radförslag i syfle all stimulera den fortsatta utbyggnaden av företagshälsovården.Dessutom lägger arbetsgruppen förslag som rör företagshälsovårdensledningsformer saml utbildning av personal inom företagshälsovård. I övrigtföreslås förändringar i företagshälsovårdens arbetssätt och organisation. Målsättningenom anslutning av de anställda har uppfyllts. hade avde anslällda tillgång till företagshälsovård. kvarstår emellertidbranschvisa och regionala skillnader vad gäller anslutning tillförelagshälsovård. Det är framför allt små förelag med färre än 20 anslälldasom står utanför företagshälsovården. Del är uppenbart att åtskilliga av dessahar arbetsmiljöproblem och skulle behöva ha tillgång till företagshälsovård. Översynsgruppenavfärdar tanken på en allmän lagsliftning om förelagshälsovården eftersom den inleskulle lösa de grundläggande problemen för de små förelagens anslutning. Det ärviktigt atl parterna på arbetsplatsen upplever företagshälsovården som singemensamma verksamhet. 1 sista hand måste vid lagstiftning också den utpekassom ska anordna och ansluta företag till företagshälsovården. Företagshälsovården måste se arbetsplatsen som en helhet Riskeri arbetsmiljön har traditionellt förknippats med fysikaliska faktorer, såsombuller och dålig ventilation, tunga lyft, olämpliga arbetsställningar, kemiskaämnen m. m. Arbelets psykologiska och sociala förhållanden har däremotbeaktats i betydligt mindre utsträckning. Iframliden måsle lösningarna på problemen i arbetsmiljön i alll högre grad sökas i organisatoriska förändringar, i arbetsinnehåll, lönesystem, möjligheler lill inflytande, personlig utveckling, sociala kontakter etc. Hela arbetsorganisationen måste engageras i atl skapa goda arbetsförhål- 167 Hell andrainsatser från företagshälsovårdens sida än de Iraditio- Prop. 1990/91:140 nella kommer därvid att behövas. Översynsgruppenframhåller alt tyngdpunkten i företagshälsovården måste ligga i detförebyggande arbetsmiljöarbelet med tonvikt på grupp- och organisationsinriktadeinsatser. Förelagshälsovårdenbör lägga stor tyngd vid de tidigare skedena i del förebyggande arbetet ochmedverka i förelagens förändringsarbele under såväl planerings- somgenomförandefaserna. Information, utbildning och träning av personal vid förändringsarbeleär en viktig del. Förelagshälsovårdensuppgift i rehabfliterings- och anpassningsverk-samhelen är främsl alt varaexpert på hur arbete och arbetsförhållanden i övrigl kan anpassas tillindividens förutsättningar och behov. Sådana insatser ska kombineras medinsatser i arbetsmiljön så all man i fråga om skador och sjukdomar, som kan haett samband med arbetsmiljön, kan förebygga alt fler individer drabbas avskador och ohälsa. Företagshälsovårdensroll i rehabiliterings- och anpassningsverksamheten får alltmer ökandebetydelse i takt med att ett ökat ansvar i dessa frågor läggs på arbetsgivarnaoch arbetsplatserna. Förelagshälsovården har, genom att den verkar inne påarbetsplatserna, unika möjligheler alt bidra till goda lösningar på sådanaproblem. Sådana möjligheter har knappast utomstående konsullorgan. Översynsgruppenhar ingående diskuterat behovel av allmän sjukvård i förelagshälsovården. Efteratl först ha övervägt mer långtgående engagemang för företagshälsovården iprimärvården, har gruppen stannat för att företagshälsovården bör konceiitrerasina insatser på arbetsförhållandena såväl generellt som för den enskilde. Samlidigtkan konstateras att sjukvården ofta är en uppskattad service påarbetsplatserna. Detta behov bör dock tillgodoses på annat säll än genomföretagshälsovården. I annat fall riskerar de medicinska resurserna altblockeras så att de inle kan användas i del förebyggande arbetet. Översynsgruppenfinner att termen "arbelsrelaleråde'sjukdomar" är omodern, vag ochoklar. Begreppet kan inte användas för avgränsning av sjukvårdens omfattninginom företagshälsovården. Medicinskt rådgivande och behandlande insatser inomföretagshälsovården kan vara befogade i början och slutet av ettsjukdomsförlopp. Formerför samarbete mellan företagshälsovården och hälso- och sjukvården måstekonkretiseras. Bättrestyrning och ledning ökar partsinflytande och Prop. förhindraroseriös verksamhet Bilaga 4 Företagshälsovårdensverksamhel måsle bedrivas i nära samarbele med företagens ledning ochlinjeorganisation och utgöra en naturlig del av företagens planering. Parternamåste medverka till atl kompetensen höjs hos ledamölerna i styrorganen. Översynsgruppenanser att slyrelsen och företagshälsovårdskommiltén hos en företagshälsovårdscentral,bör renodlas till ett partssammansatt beslutande styrorgan. Förutom allparternas inflytande härigenom markeras bör förändringen även bidra till altoseriös verksamhet förhindras. Verksamhetenvid en förelagshälsovårdsenhet bör samordnas under en enhetlig ledning. Förvarje enhet bör finnas en ansvarig chef med väl definierade uppgifter. Översynsgruppenföreslår att gränsen för småförelagstillägg bör sänkas från 50 till 20 anslälldavarvid småföretagstiflägget per individ kan fördubblas, dvs. utgå med sammabelopp som grundbidraget. Därmedges företagshälsovårdscenlralerna enligt översynsgruppens uppfattning enytterligare stimulans att ansluta små företag. Förnyanslutningstillägg och grundbidrag föreslås inga förändringar. Översynsgruppenföreslår att det inom ramen för gällande bidragssystem skapas elt särskillfinansieringsstöd för etablering av nya enheter. Etable-ringsbidragel föreslåsuppgå till hälften av den genomsnittliga kostnaden för att produceraföretagshälsovård. Etableringsslödet kan lämpligen knytas till grundbidraget.Enligt översynsgruppens uppfattning ska bidraget för en ny etablering kunnauppgå lill ett belopp molsvarande två grundbidrag per ansluten och år . Finansieringenska ske inom existerande ekonomiska ramar genom ulnytljande av bl. a. deackumulerade medlen (motsvarande 660 milj.kr.) av den del av influtna arbelarskyddsavgifter,som finansierar bidragen till företagshälsovård. Grundläggande villkor för bidrag till företagshälsovård ' varav ca en tredjedelläcks av stöd via arbetarskyddsavgiften. är de bidragsvillkorsom slälls endast tillämpliga om del inte finns kollektivavtal. Så snart ettkollektivavtal följs betalas i princip bidrag ut. Översynsgruppenföreslår att denna dispositivitet slopas. Skäletär att de krav samhället stäfler på företagshälsovården ska gälla lika för all förelagshälsovård, oavsett hur avtalen utformats. motivet för att statenuppställer villkor för bidrag är att garantera rimlig Prop. 1990/91: 140 kvalitet och att verksamhelen bedrivs i planerade former. Översynsgruppenföreslår en ändrad utformning av villkoren för statsbidrag. Tonvikten harlagts på funktion och kvalité. För atl förtydliga innebörden av villkorspunklernahar dessa kompletterats med kommentarer. Översynsgruppenföreslår att bidrag lämnas för företagshälsovård som 1. ären rådgivande expertfunktion för arbetsplatserna och i sill arbele utgår från en helhetssyn på arbetsmiljön, 2. arbetar förebyggande med de anställdasarbetsförhållanden som utgångspunkt samt medverkar vid arbetsanpassning ochrehabilitering, 3. aktivt medverkar i det lokala arbetsmiljöarbelet inära koniakt med linjeorganisationen och samverkar med samhällets olika organ, 4. som styrs av ett organ med representation avarbetsmarknadens parier, 5. i den operativa verksamheten leds av en ansvarigperson, 6. upprättar verksamhetsplan ochverksamhetsberättelse som fastställs av del styrande organet. Parterna bestämmer om utformning och dimensionering Frågorrörande den närmare utformningen av verksamheten som personalensdimensionering, sammansättning etc. anser översynsgruppen vara en uppgift förarbetsmarknadens lokala parter atl bestämma om. I dessa delar måsle enanpassning ske tifl behovet av service i medlemsföretagen. Sådana frågor bördärför inle prövas i samband med reglering av ersättningen. Eftersomföretagshälsovården främsl ska arbeta förebyggande och rehabiliterande anseröversynsgruppen all patientavgifter inte ska utlas i fortsättningen. Ett centralt utvecklingsråd bör inrättas Översynsgruppenhar kunnat konstatera att företagshälsovården som bransch varit otydlig, inteminst gentemot andra myndigheter och organisationer. 1 branschen arbetar ca10000 personer på nära 900 enheter men det finns ingen som företräder branschensom helhet. Bristenpå en företrädare för branschen har blivit särskilt uppenbar mot bakgrund avdet ökade intresset för aktiva rehabiliteringsinsatser då flera olika aktörerär inblandade på olika nivåer. Översynsgruppenanser det angelägel att ett centralt utvecklingsråd för samverkan ochutveckling av förelagshälsovården tillskapas. Rådet skulle vara ett forum förgemensamt agerande för förelagshälsovården gentemol myndigheter ochorganisationer, oberoende av avtalsområde. Samtligastörre centrala parter har enats om atl bilda ell sådant utveck lingsråd. Dess uppgifter ska vara all 170 1. främja samråd och erfarenhetsutbyte mellanavtalsområdena Prop. 2. ta initiativ lill forsknings- och utvecklingsarbete Bilaga4 3. samla och sprida information om forskning, ulvecklingoch praktiska erfarenheter 4. förmedla tjänster 5. verka för kompetensutveckling 6. främja och stödja regional samverkan Översynsgruppenföreslår att rådet som basfinansiering får medel motsvarande från den delav de influtna arbetarskyddsavgifter som delfi-nansierar förelagshälsovården. Eftersommånga av de uppgifter som åligger företagshälsovårdsdele-galionen skullekunna överföras tifl del centrala utvecklingsrådet föreslår översynsgruppen attdelegationen läggs ned. Detbör ankomma på arbetarskyddsslyrelsen att finna former för all få olikasamhällsintressen vad gäller företagshälsovården tillgodosedda. Utbildning av personal inom företagshälsovård - Målet alt företagshälsovårdens personal ska ha vidarutbildningföre anställning frångås. - Antalet utbildningsplatser för beteendevelare ochsjukgymnaster bör öka. - Ökade inslag av gemensamma avsnitt ingår iarbetsmiljöinstitutets vidareutbildningar i företagshälsovård. - En särskild utbildning för verkställande direktörereller molsvarande med inriktning på företagshälsovård anordnas. - En central övergripande partssammansalt styrgruppför utbildningsfrågor inrättas vid arbelsmiljöinstitutet. DeÖkade rehabiliteringsinsatserna på arbetsplatserna och det vidgadearbetsgivaransvar som föreslagits bl. a. av rehabiliteringsutredningen, arbetsmiljökommissionenoch översynsgruppen kräver alt vissa sekretessfrågor närmare utreds. Främstgäller detta förhållandet mellan arbetsgivare och berörd arbelslagare. Sammanfattningav betänkandet (SOU 1990:49) Pop. 1990/91:140 Arbete och hälsa ' Enligtden officiefla statistiken (arbetarskyddsslyrelsen och SCB) anmäls ca 180000 arbetsskadorvarje år. är arbetsmiljön en viktig bidragande orsak lill att mer än50000 människor förtidspensioneras. tillsattes fick den bl.a. i uppdrag att överväga om man bordeinföra ekonomiska styrmedel mot arbetsgivarna för att åstadkomma bättrearbetsmiljöer. Kommissionen har besläml sig för alt föreslå ett system meddifferentierad arbetsgivaravgift. orsakar brisler i arbetsmiljön myckel lidande för enskilda människor ochstora kostnader både för förelagen och samhället. Med differentieradarbetsgivaravgift skapar man etl effektivt system, som leder till fördelarbåde för individen, företagen och samhället. Dessutom kommer det att finnasnärmare i arbetslivsfonden, som kan användas för all skapabättre förhållanden på arbetsplatserna. De pengarna kan i kombination medekonomiska styrmedel och de övriga åtgärder kommissionen föreslår ge den nytändningför arbelsmiljöarbetel som vi så väl behöver. betalar alla arbetsgivare lika mycket i arbetsgivaravgift. Den differentieradeavgiften innebär att man skapar ett ekonomiskt incitament för att få förelagenatt satsa på bättre arbetsmiljö. har arbetsgivaravgiften enbarlanvänts för finansiering, men inte för att styra och påverka förelagen. Detsystem vi har innebär att välskötta företag med låg sjukfrånvaro och få arbetssskadorfår subventionera företag med dåliga arbetsmiljöer. Alla företag som är bättreän genomsnittet tjänar pä elt syslem med differentierade avgifter. Systemet ärspeciellt till fördel för de små företagen. Den nya arbetslivsavgifl;en Regeringenhar redan tagit ett första steg mot ekonomiska styrmedel genom förslaget attinföra 14 dagars obligatorisk sjuklön. Det innebär all arbetsgivare med högkorttidsfrånvaro kommer alt drabbas av högre koslnader än andra. räcker inte som styrmedel för att förbättra arbetsmiljön, anser arbetsmiljökommissionen.De höga kostnaderna för sjukfrånvaron hänger ■ också samman medlångtidssjukskrivningarna och förtidspensioneringarna. Kommissionen villdärför införa differentierad arbetsgivaravgift. Det föreslagna systemet ser utså här: Delar av den nuvarande arbetsgivaravgiften förssamman till en arbetslivsavgift.Avgiften ska i princip täcka kostnaderna försjukfrånvaro och förtidspensioneringar som berör på brister i arbetsmiljön. Arbetslivsavgiflen består av en generell del, somsolidariskt betalas av alla arbetsgivare, och en kostnadsanpassad del. kostarsjuk- och arbetsskadeförsäkringen arbetsgivarna av lönesum- 172 man.Eftersom alla kostnader i sjukförsäkringen inte beror på arbetet Prop.1990/91:140 och arbetsmiljön så kan en viss. del av underlaget fördifferentieringen Bilaga 5 undantas, menar kommissionen. Den kostnadsanpassade delen av arbetslivsavgiflenbestäms utifrån företagets koslnader för sjukfrånvaro (vanlig sjukpenning och arbels-skadesjukpenningplus en begränsad kostnad för förtidspensioner och arbelsskadelivräntor). Försäkringskassorna administrerar systemet.Företagen/förvaltningarna placeras i ett antal avgiftsklasser, på basis av informalionom deras kostnader för sjukfrånvaro, arbetsskador och förtidspensioner. Arbelsgivare som tagit initiativ utöver det vanligaför att åsladkomma bättre arbetsmiljö och motverka ulslagning ska därutöverkunna få sänkt avgift. Redani dag satsar både samhället och företagen stora summor på arbetsmiljöarbelet.För det utåtriktade arbetsmiljöarbetet finns det ca (inklusive arbetslivsfonden). Detviktigaste i dagens situation är inte att öka de ekonomiska resurserna för arbetsmiljöarbelet,menar kommissionen, utan att omfördela dem och alt finna organisationsformer ochstyrmedel som ger stimulans till ett fortgående arbete för att förebyggaolycksfall och sjukdomar och medverka till rehabilitering. Hittillshar arbetsmiljöarbetet uppfattats som en fråga för experter, men är det dagsatt skapa etl brett engagemang och delaktighet på alla nivåer påarbetsplatserna. Detär inte längre möjligt att överlämna frågor som rör personal, arbetsskador ochmiljö till olika stabsorgan och kommittéer som inte är integrerade iverksamheten. Ansvaret för arbetsmiljön måste ligga på de verksamhets- ochproduktionsansvariga och vara en del av det dagliga arbetet. Kostnaderna fördålig arbetsmiljö i form av frånvaro, skador, förtidspensioneringar etc. måstelyftas fram i företagens och förvaltningarnas redovisningar. Därför föreslårkommissionen en obligatorisk personalekonomisk redovisning. Detskulle innebära att företagen regelbundet , halvår eller kvartal tvingades granska och analysera sina personalkostnader, t. ex. när det gäller personalomsättning,nyrekrytering, sjukfrånvaro m.m. Därmed skulle man rikla uppmärksamheten motdessa frågor och öka kunskaperna. Arbetsmiljönär inle bara en fråga för experter och eldsjälar. Vi ska i och för sig vara glada över all vi har tusentals entusiaster som arbelar med de här frågorna på arbetsplatser över hela landet, men det är lika viktigt att arbetsmiljön blir en självklar del av verksamheten, som systematiskt och 173 automatiskt las med iberäkningen när man fattar beslut på alla nivåer. 1990/91:140 Kravetpå personalekonomisk redovisning kommer att leda till ökad med- Bilaga 5 vetenhetockså bland grupper som inte har varit inblandade iarbetsmiljöarbetet. Kravet på personalekonomisk redovisning ska vara lagfäst. Klarare och skärpt arbetsmiljölag Kommissionenföreslår också andra lagändringar. Den nuvarande arbetsmiljölagen räckernämligen inte till för atl lösa dagens problem. Sverigeligger i och för sig långt framme jämfört med andra länder. Vi har vidgat begreppetarbetarskydd till att omfatta hela arbetsmiljön. Men tyvärr har lagen inle fåttrikligt genomslag på alla områden. gäller det atl se lill all dessgrundtankar genomförs i prakliken. Under de år som har gått sedan lageninfördes har arbetsmarknaden dessutom förändrats på många sätt, både när detgäller struktur och teknik. Vi måsle anpassa arbetsmiljölagen till deförhållanden som råder . Iarbelel kan del ingå uppgifter som normalt betraktas som motbjudande ochskrämmande. AnstäUda, t. ex. inom sjukvården, konfronteras ofta med smärta,lidande, sorg och död. Det mesta av arbetet går ul på atl använda sig själv sominstrument i mötet med patienter, klienter och brukare. Den psykiskapåfrestningen på de anställda blir därmed stor. Även sådana arbetssituationer måsleläckas in av arbetsmiljölagen. Därförmåsle lagen revideras och kompletteras. Del innebär bl.a. alt kommissionen villöka kraven på ett systematiskt arbetsmiljöarbele i synnerhet på det lokala planel. Arbetsmiljökommissionenunderstrykler vikten av att arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljö, sjukfrånvarooch förtidspensioneringar görs tydligt. Arbetsgivaren måste ha klara ochtydliga intentioner för arbelsmiljöarbetel och i en prioriterad åtgärdsplanredovisa hur man har tänkt nå de uppställda målen. Kommissionenvill också ha en regel i arbetsmiljölagen om att löneformer och arbetstider,som innebär en påtaglig risk för ohälsa, inte ska användas. Hälsoaspekterna harhittills inte prioriterats i dessa sammanhang, därför är det viktigt all se lillall löneforms- och arbetslidsfrågorna tas med i en helhetsbedömning avarbetsmiljön. Skärpningenav arbelsmiljölagen bör också, enligt kommissionen, leda till tydliga kriterierav vad som är atl betrakta som "del goda arbetet" när det gällerarbetsorganisation, arbetsinnehåll, rätt och skyldighel tifl kompetensutvecklingi arbetet och sociala aspekter på arbelel. Kommissionenanser alt det är möjligl att fastställa vissa generella krav och normer för hur en god arbetsorganisation ska se ut. Det bör också vara möjligt atl med hjälp av lagstiftning ge arbetsmarknadens parter ökat stöd att via avtal utveckla och förändra arbetsorganisationen så att varje an slälld får en tillfredsställande arbetsmiljö. När det gäller arbetsinnehåll och arbetsmetoder menar kommissionen alt det bör vara möjligl alt bryta ner monotona och repetitiva arbelsuppgifler t.ex. på samma sätt som man gjort inom den statliga sektorn när det gäller bildskärmsarbete. föreslåsfå delvis nya och ändrade uppgifter som Prop. 1990/91:140 motiverar enförstärkning med 350 inspektörer. bör i Bilaga 5framliden mer mejsla ut sin roll som lillsynsmyndighel och dra ner på rollensom konsult och rådgivare. Dessutomanser kommissionen alt alla anställda bör ha rätt till kompetensutveckling iarbetet. Ulbildningen bör omfatta både aUmän kunskap omföretagets/förvaltningens verksamhel saml företags- eller verksamhetsspecifikutbildning. Detgäller inte minst alt salsa på kvinnorna inom vården. De flesta kvinnor inomvård och omsorg tycker med rätta all deras arbete är meningsfullt. Däremotkänner de alt omvärlden inte betraktar det som speciellt värdefullt. Detpåverkar deras självkänsla och därmed förmågan att påverka och falla beslul.Det är elt mönster som måste brytas. Alla människor måste få möjlighet attfatta självständiga beslut utifrån sina förutsättningar, ta ansvar och fåmöjlighet atl utnyttja sina rättigheter. Delär också dags för nytänkande när det gäller rehabilitering, menararbetsmiljökommissionen. har den enskilda individen små möjligheter atlpåskynda sin rehabilitering, bl. a. till följd av atl de olika aktörerna inomområdet inte samverkar. Enskilda människor fastnar ofta i remissrundor medlånga väntetider och fördröjningar som följd. Näringslivethar jagat och försökt minimera kostnaderna för sitt bundnamaterial och kapital, som samhällets rehabiliteringsaktörer har gåttden motsatta vägen och låtit kostnaderna för passiva insatser öka. Mångmiljardbelopphar tillåtits flyta i väg, men den enskilda individen framstår ändå som denstörste förloraren.