prop · GE03118 · 1990-12-31 00:00:00 — Däremot ger 16§ förstameningen befogenhet att självmant eller på utlänningensbegäran häva eller i för utlänningen förmånlig riktning ändra ett sådantdomstolsbeslut. För hävningfår förutsättas alt någon helt ofömtsedd händelse inträffar som radikalt ändrar fömtsättningama för domstolens beslut. Utlänningen drabbas exempelvis av en allvariig sjukdom. Skulle någon omständighet inträffa som på ett avgörande sätt ändrar fömtsättningama för riskbedöm ningen, får dock detta som regel antas få till följd att regeringen upphäver själva utvisningsbeslutet. Det kan därför fömtsättas bli sällsynt att del finns anledning för att häva ett beslut om anmälnings plikt eller om tvångsmedel. Rikspolisstyrelsenges genom paragrafens andra mening möjlighet att Prop. 1990/91:118 medgetillfällig lättnad och vidta erforderlig jämkning i ett domstolsbeslut.Avsikten är att skall få viss handlingsfrihet att göramindre ingrepp i ett beslut när omständighetema föranleder det. Det kan t. ex.vara fråga om en tillfällig resa som utlänningen önskar företa. Beslutsom fattar med stöd av denna paragraf får enligt 26 § inteöverklagas. Iparagrafen klargörs att ett domstolsbeslut enligt 14 § upphör att gälla när utvisningsbeslutetverkställs eller upphävs. Bestämmelsen,som saknar motsvarighet i tidigare reglering, klargör att tvångsmedel enligt 1922§§ inte får, såsom enligt nuvarande terroristlag, tillgripas automatiskt såsnart beslut om utvisning och inhibition fattats i lerroristfallen. Det krävsdämtöver att regeringen enligt 11 § eller allmän domstol enligt 14§ beslutatatt 19-22§§ skall få tillämpas. Inuvarande terroristlag finns motsvarande bestämmelse i 19§. Viss justering harskett iförsta stycket beroende på att organisationskriteriet slopats i 1 §. Påskäl som har angetts i den allmänna motiveringen har dessutom såsom ytterligarefömtsättning för tillämpning uppställts kravet på att den gärning som befarasvara under planläggning skall innefatta brott för vilket lindrigare straffanfängelse inte är föreskrivet. Detta gäller bl.a. brotten mord, människorov,allmänfarlig ödeläggelse, grovt sabotage samt grova fall av brotten kapning,sjö- eller luftsabotage och flygplatssabotage. I andra styckel har tillagts attäven , utöver polismyndighet, har behörighet att förordna omåtgärder enligt della lagmm. Detta kan i och för sig sägas följa redan a v 7 §polislagen (1984:387), såvitt fråga är om polisverksamhet som styrelsen leder.Föreskriften har emellertid med hänsyn lill centralaställning när det gäller bekämpningen av terrorism ansetts motiverad för altundanröja tvekan i frågan. Motsvarandebestämmelse finns i 20§ terrorisllagen. 1 förhållande till sistnämnda lagrumhar den ändringen gjorts atl tillstånd att använda de tvångsmedel som reglerasi lagrummet kan meddelas fömtom en polismyndighet även rikspolisstyrelsen.Dessutom har i första stycket angetts att utöver hemlig teleavlyssning även detmindre ingripande tvångsmedlet hemlig teleövervakning kan användas om det ärtillräckligt. I övrigt är ändringarna endast språkliga. 21 och 22 §§ Prop. 1990/91:11! Paragrafernamotsvarar 21 och 22 §§ terroristlagen med vissa redaktionella och språkligajusteringar. Motsvarande straffbestämmelsefinns i 23 § terroristlagen. Iförsta stycket punkt I har grunden för kriminalisering preciserats. Straffenligt denna punkt kan enligt förslaget ådömas endast den som hjälper enutlänning som är underkastad förbud enligt 4 §, dvs. återreseförbud i sambandmed utvisningsbeslut, att komma in i . Den nuvarande föreskriften, somgenerellt kriminaliserar lämnandet av hjälp till en sådan utlänning som avses i1 § terroristlagen, är mindre bra av hänsyn till den straffrättsliga legalitetsprincipen,eftersom den enskilde ofta saknar möjlighet att fömtse hur regeringensbedömning utfaller. Bestämmelseni punkt 2 riktar sig såväl mot utlänningen som mot en person som hjälper denne.I den nuvarande bestämmelsen föreskrivs straff för den som försöker hindraverkställigheten av ett beslut om avlägsnande. Avsikten torde ha varit att ävenett fullbordat hindrande skall omfattas av bestämmelsen. I förslaget har enprecisering gjorts med denna innebörd. Punkt 3 har preciserats med hänsyn tillatt endast anmälningsplikt kan åläggas utlänningen enligt den föreslagna lagen.I övrigt i första stycket och i andra stycket har några sakliga ändringar ejgjorts. Ettnytt tredje stycke har införts. Stycket, som har motsvarighet på andra håll istrafflagstiftningen - se t.ex. 33§ andra stycket trafikskadelagen (1975:1410) tar sikte på fall då en utlänning, som står under åtal för överträdelse avanmälningsplikt som har meddelats honom, fortsätter att överträda föreskriftema.Genom stycket klargörs till en böGan det i och för sig självklara förhållandetatt nytt åtal kan väckas för de fortsatta överträdelserna. Stycket innebäremellertid också att skilda överträdelser som omfattas av samma åtal inte skallräknas som flera brott och att sålunda sammanläggningsreglerna i 26 kap. 2§brottsbalken inte skall tillämpas i detta fall. Dessutom får bestämmelsen tillföljd att, om utlänningen har dömts för överträdelserna, nytt åtal inte kanväckas för överträdelser som ligger i tiden före åtalet oavsett om deomfattats av detta eller Ävenom stycket innebär en viss förenkling för åklagarmyndighetema kvarstårotvivelaktigt de i den allmänna motiveringen berörda hanterings-svårighetemaför fall då en utlänning konsekvent vägrar att följa den anmälningsskyldighetsom har meddelats honom av regeringen eller av domstol. Som regel måsterimligen gälla att åtal i sådana fall inte väckts sedan en nyöverträdelse har rapporterats utan med lämpliga intervaller vilkas längd kanvara beroende på omständighetema. Bestämmelsenhar sin motsvarighet i 24§ terroristlagen. övriga bestämmelser Prop. 1990/91:11! Lagrummet,som reglerar förhållandet mellan strafnagstiftningen och terroristlagstiftningen,har kommenterals utförligt i avsnitt 2.12. Bestämmelsenkräver ingen särskild kommentar. Lagenföreslås träda i kraft . De nya bestämmelserna som röranmälningsplikt, tvångsmedel samt verkställighet tillämpas även när avlägsnandebeslutenfattats enligt äldre bestämmelser. Vid ikraftträdandet tillämpliga beslut omanmälningsplikt enligt 17§ terroristlagen gäller även om den i 12§ angivna Ireårsfristenhar gått till ända intill utgången av , om de ej upphävtsdessförinnan. Intill samma tidpunkt kan tvångsmedelsbestämmelserna i 19 22§§förevarande lag tillämpas, om motsvarande bestämmelser var tillämpliga på utlänningenvid ikraftträdandet, fömtsatt att inte regeringen häver utvisningen elleråterkallar beslul som avses i 17§ andra stycket terroristlagen. Det anfördainnebär att beslut om anmälningsplikt eller beslut om befogenhet att företatvångsmedel bör fattas före utgången av beträffande ännu gällandeåtgärder enligt sistnämnda lagmm för att fortlöpande vidmakthålla åtgärderna.Några övergångsbestämmelser med sikte på vid ikraftträdandet gällande beslutenligt 4 kap. 11 § utlänningslagen har inte föreslagits. Några sådana beslutföreligger inte . Iövrigt hänvisas beträffande övergångsbestämmelserna till prop. 1988/89:86 s.225-226. 4.2Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 4 kap. 11 § Paragrafeninnehåller regler om bl. a. utvisning av hänsyn till rikets säkerhet.Motsvarande reglering föreslås intagen i den nya lagen om särskild kontroll avvissa utlänningar, och paragrafen skulle alltså i och för sig kunna upphävas.Med hänsyn till att det i 1 kap. 1 § uttalas att utlänningslagen anger undervilka fömtsättningar en utlänning kan utvisas ur landet bör dock lämpligenlagen innehålla en erinran om särregleringen. I paragrafen har därför intagitsen hänvisning till att utvisning i vissa fall kan ske enligt lagen om särskildkontroll av vissa utlänningar. Till följd härav har även mbriken tillparagrafen ändrats. 14 §, 6 kap. 2 och 3 §§, 7 kap. 15 och 16 §§, 8 kap. 10 och 12 §§ samt 10kap. 3 och 4 §§. Iparagrafema har endast gjorts följdändringar med anledning av att de regler som gäller utvisning av hänsyn till rikets säkerhet flyttats från utlänningslagen till lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar. Beträffande7 kap. 15§ kan anmärkas att invandrarverkets befogenhet Prop. 1990/91:118 att ivissa fall upphäva beslut om avvisning eller utvisning avses gälla endastsådana beslut som fattats enligt utlänningslagen och inte utvisningsbeslutenligt lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar. Att uttryckligen angedetta i lagtexten har ej bedömts vara erforderiigt, särskilt som motsvarandeanses följa av den nu gällande lagstiftningen. Ändringeni punkt 5 är endast en följd av ändringen i 10 kap. 3§ utlänningslagen. Iförslagen till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) och lag om ändringi lagen (1965:94) om polisregister m.m. har gjorts följdändringar som föranledsav förslaget till lag om särskild kontroll av vissa utlänningar. Detskall anmärkas att 41 § rättshjälpslagen föreslås ändrad även i prop. 1990/91:58om psykiatrisk tvångsvård, m.m. Tilläggeti 14 kap. 5§ tredje stycket sekretesslagen hänger samman med att det i 14 § Qärdestycket lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar föreslås ett undantagfrån regeln att den som är part i ett mål eller ärende som handläggs enligträttegångsbalken alltid har rätt att få del av alla omständigheter som läggstill gmnd för ett avgörande. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1.lag om särskild kontroll avvissa utlänningar, 2.lag om ändring iutlänningslagen (1989:529), 3.lag om ändring irättshjälpslagen (1972:429), 4.lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 5.lag om ändring i lagen(1965:94) om polisregister m. m. Regeringenansluter sig till föredragandens övervägande och beslutar att genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. sammanfattning Pop-1990/91:118 av betänkandet SOU 1989:104 '' Underde har terrorismen utvecklats till elt allvarligtinternationellt problem. Bekämpandet av terrorism tilläggs hög prioritet i praktiskttagel alla stater. Liksomandra länder måsle skydda sig mot handlingar av detta slag.Befolkningen i vårt land både våra egna medborgare och de utlänningar som harhemvist här har ett självklart anspråk på atl de svenska statsmakterna sökerbereda ett sådant skydd med medel som är godtagbara i ett demokratiskt samhällesom vårt. Föratt vi så långt möjligt skall kunna skydda oss mot terroristaktioner måste viarbeta efter olika linjer. Ett viktigt inslag är det intemationella samarbetetpå området, i vilket medverkar och ofta har spelat en aktiv roll.Internt har vi bl.a. anledning att säkerställa att polisen har organisation ochresurser som är avpassade till hotbilden. Det är också viktigt att vi har enändamålsenlig straff- och processrättslig lagstiftning. Denuppgift som har anförtrotts åt kommittén har begränsats till en översyn av debestämmelser som har bmkat kallas terrorisllagstiftningen. Denna lagstiftning,som i sitt ursprungliga skick kom , har till sitt huvudändamål attgöra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in i ellerstanna kvar i vårt land. Ett syfte är också att skapa utrymme för särskildkontroll i de fall då sådana utlänningar av humanitära skäl ändå måste beredasen här i landet. Denallmänna hotbild som urspmngligen föranledde lagstiftningens tillkomst harinte förändrats på något sådant sätt att det av det skälet finns anledning omprövning av lagstiftningsbehovet. Kommittén har inriktat sitt arbete påatt se efter om en avvägning av de olika intressen som gör sig gällande påområdet kan ge andra resultat än de som har kommit till uttryck i den nuvaranderegleringen. Härvid har bl.a. beaktats erfarenheterna från lagstiftningenstillämpning, den allmänna debatt som . har förts i hithörande frågor ochinnebörden av våra internationella åtaganden belräffande särskilt mänskligarättigheter och behandlingen av flyktingar. Kommitténanser att vi även i fortsättningen måste ha möjlighet att avlägsna sådanautlänningar ur landet som på goda grunder bedöms representera en fara förterrorhandlingar. Huvudreglernai den nuvarande terrorisllagstiftningen innebär att en utlänning kan avvisaseller utvisas från om två föruisäiiningar är uppfyllda. Fördel första skall det finnas grundad anledning anta att utlänningen tillhör eller verkar för en organisation eller grupp som, med hänsyn lill vad som är känt om dess verksamhet, kan befaras utanför sitt hemland använ- 93 da våld, hot eller tvångför politiska syften och därvid begå sådana gärning- Prop. 1990/91:118 ar i riket (organisationsrekvisitet). Somdetta rekvisit är formulerat medför en tillämpning av terroristlagstiftningenatt uUänningen officiellt blir utpekad som en potentiell farlig brottsling.Denna s.k. stämplingseffekt av regelsystemet som saknar motsvarighet iflertalet övriga länder ligger inte primärt i intresse. Vad vi villåstadkomma är endast atl personer som bedöms utgöra allvarliga säkerhetsriskersåvitt möjligt inte skall vistas på vårt territorium och att de skallunderkastas kontroll om en vistelse här är ofrånkomlig av asylrättsliga skäl.För den enskilde kan stämplingen som presumtiv terrorist däremot bli enavsevärd belastning. Den kan följa honom till ett annat land, där han kanskevill övergå till etl mera normalt liv. Änmera betydelsefuUt från svensk synpunkt är att det kan vara omöjligt eller ivarje fall förenat med stora svårigheter att över huvud tagel få ett avvisnings-eller utvisningsbeslut verkställt, om den berörde uttryckligen har pekats ulsom en presumtiv terrorist. Terroristlagstiftningen kan på detta sätt iblandsägas motverka det huvudintresse som har legat till grund för dess tillkomst,nämligen att hindra presumtiva terrorister från att få fotfäste i . Inga särregler om avvisning Frånnyss angivna synpunkter skulle en mer allmänt hållen reglering än den nuvarandevara att föredra. När det gäller avvisning innehåller utlänningslagen redanidag en allmän bestämmelse om att en utlänning får avvisas, om han på grund avtidigare ådömt frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antaskomma att begå brott i eller i något annat nordiskt land. Eftersomterrordåd utgör kriminella handlingar bör denna bestämmelse i förening med deövriga reguljära gmndema för avvisning vara tillräcklig för att säkerställa atlvi inte med öppna ögon skall behöva ta emot presumtiva terrorister som sökersig till . Någon särskild, på skyddet mot terrorism inriktad bestämmelseom avvisning behövs alltså inte. Närdet gäller utvisning kan däremot en särregel inte undvaras. En utlänning somhar varit bosatt här eller mer skulle annars intekunna avläggas ur landet, även om han på goda gmnder kan misstänkas förbenägenhet att planera terroristaktioner. Enregel om utvisning kan inte göras alltför allmänt hållen. Det skulle kunna ledatill oro och missuppfattningar bland de utlänningar i allmänhet som vistas ivårt land. Vidare skulle rättssäkerheten försvagas och tillämpningen kunna blisvårkontrollerad. Kommitténföreslår att förutsättningarna för utvisning utformas så att de i huvudsak motsvarar de nuvarande personliga rekvisitet. Ett par smärre justeringar bör dock göras av rättssäkerhetsskäl. Vidare bör ut- 94 tryckligenanges att terroristbestämmelserna är subsidiära till de allmänna Prop.1990/91:11! bestämmelserna i utlänningslagen. Risk för terroraktioner utomlands Sverigebör inte bli eller betraktas som ett land där medlemmar av intemationellaterroristorganisationer kan räkna med att finna en under förutsättningatt de inte planerar terrordåd här i landet. Kommittén föreslår därför attlagstiftningens tillämpningsområde utvidgas, så att även risk förterroraktioner utomlands kan beaktas. Deltagande i befrielserörelser, organiserandeuppror och liknande bör uttryckligen undantas från tillämpningsområdet. Detbör som ankomma på regeringen att pröva frågor om utvisning enligt terroristbestämmelsema.Om frågan inte är synnerligen brådskande, skall först förhandling vid domstoläga mm. Kommittén föreslår vissa ändringar beträffande proceduren, avsedda attförbättra förfarandet och höja rättssäkerheten. Bestämmelsernaom avvisning och utvisning kan av konstlutionella skäl inte få tillämpning påsvenska medborgare utan måset begränsas till utlänningar. Såvitt gällersvenska medborgare utgår kommittéen från att enligt sinadirektiv prövar frågan om personalkontrollsystemet bör utvidgas, så att det tarsikte även på skyddet mot terrorism. Kommittén föreslår vidare att det isärskild ordning utreds hur man skall komma till rätta med fall då svensktmedborgarskap beviljas med falska uppgifter som gmnd. Inskränkningar, villkor och tvångsmedel när avlägsnandebeslutej kan verkställas Sverigetillämpar av tradition en vidsträckt asylrätt. Vi sänder i allmänhet inte ensen utlänning som har begått ett våldsdåd av allvarligt slag till ett land därhan löper risk för politisk förföljelse eller ej är skyddad mot attvidarebefordras till ett sådant land. Och vi verkställer aldrig en avvisning elleren utvisning på ett sådanl sätt att utlänningen riskerar dödsstraff, kroppsstraffeller tortyr. Kommitténanser att dessa principer bör behållas. Det innebär att även utlänningar som pågoda gmnder kan antas vara benägna att planera terroristaklioner ibland måstetillåtas att stanna i av humanitära skäl. Men i så fall måste vi ocksåha en ordning som gör det möjligt för oss att effektivt övervaka dessa personerså länge de bedöms utgöra en fara för svenska medborgare och utländskainvandrares trygghet. Förfall då ett beslut angående avvisning eller utvisning enligt terrorist lagstiftningen inte kan verkställas gäller att regeringen får föreskriva inskränkningar och villkor i fråga om utlänningens vistelseort, byte av bostad och anställning samt anmälningsplikt. Under vissa fömt- 95 sättningar kan vidarepolisen besluta om husrannsakan, kroppsvisitalion Prop. 1990/91:118 ellerkroppsbesiktning och domstol kan tillåta telefonavlyssning liksom Bilaga 1undersökning av brev m. m. Detär enligt kommitténs mening inte tillrådligt att avstå från regler av sådantslag. Kommittén föreslår emellertid betydelsefulla förändringar i regelsystemet. Inskränkningaroch villkor för vistelsen i av exempelvis det innehållet atutlänningen får vistas endast inom en bestämd kommun är till sin naturnärmast avpassade för en kortare övergångstid om ett eller , eftervars utgång man räknar med att utvisningsbeslutet skall kunna verkställas. längre varaktighet, blir de efter hand alltmera svårhanteriigaoch efterlevnaden närmast omöjlig att effektivt kontrollera. Givetvis ökarockså påfrestningarna för den enskilde efter hand som han kanske i mångahänseenden anpassar sig till det svenska samhället. Ävenför omgivningen och allmänheten kommer inskränkningama med tiden att te sigsvårbegripliga. Ett antagande om en persons benägenhet att medverka iterrorhandlingar får åtminstoen typiskt sett anses avta i styrka, allteftersomtiden går utan att antagandet blir uttryckligen bekräftat. Kommitténhar av skäl som anförts allvarligt övervägt om det skulle vara möjligt attinföra en regel av innebörd att inskränkningar och villkor för en utlänningsvistelse i i här avsedda fall alltid skall upphöra att gälla . Kommittén har emellertid stannat för att den inte kan ställa sigbakom en sådan ordning. Man måste räkna med att det efter utgången av en sådantid kan uppkomma allvariiga indikationer på att en aktion av ett eller annatslag planeras, som medför att det blir mer angeläget än tidigare attbegränsningar i rörelsefriheten upprätthålls. Kommitténföreslår i stället följande ordning. Regeringen skall även i fortsättningen, isamband med inhibering av ett beslut om avlägsnande ur riket av en presumtivterrorist, kunna föreskriva inskränkningar och villkor för utlänningensfortsatta vistelse här i landet i den mån starka skäl talar för detta. Liksomnu skall ett sådant beslut föregås av förhandling i saken inför domstol. Ettbeslut från regeringens sida om inskränkningar och villkor skall enligt vad kommittén föreslår gälla bara under högst . Bedöms det som påkallat att föreskrifter gäller även för tiden därefter, skall en påtaglig risk krävas för att utlänningen kommer att medverka till terroraktioner. Delta innebär att omständigheterna måste vara sådana att det finns väl grundad anledning befara terrorhandlingar från utlänningens sida, t. ex. på grund av att nya indikationer av allvarlig art har framkommit efter det ursprungliga beslutet. Frågan om att meddela inskränkningar och villkor för tiden efter treårsfristens utgång skall vidare prövas av allmän domstol på ansökan av , och domstolen skall kunna fastställa sådana föreskrifter endast i sänder. Ofta torde det därvid om det över huvud taget bedöms föreligga skäl för fortsatta föreskrifter finnas anledning att låta dessa stanna vid åläggande av anmälningsplikt. Domstolensbeslut skall efter överklagande från utlänningens eller riks- Prop.1990/91:118 polisstyrelsens sida kunna överprövas i vanlig ordning, dvs. avhovrätt och Bilaga 1 om prövningstillstånd meddelas av högstadomstolen. Kommitténsförslag i denna del ligger i linje med principer som har kommit till uttryck iavgöranden från högsta domstolen . Sammaordning med domstolsprövning föreslår kommittén när det gäller densärskilda befogenheten atl använda tvångsmedel. Sådana medel skall vidare fåtillgripas bara för att efterforska planering av brott med minimistraffpå tvåårs fängelse. För andra fall får vanliga regler anses varatillräckliga. 1sakens natur ligger att vissa sekretessregler måste gälla även för det nu föreslagnadomstolsförfarandet. Terroristbestämmelsemabör enligt kommitténs mening liksom nu finnas i en särskild lag vid sidan avutlänningslagen. De blir då lättare att överblicka och tillämpningen kankontrolleras bättre. En placering i utlänningslagen kan vidare tänkas negativtpåverka den allmänna synen på denna lag, som i övrigt präglas av en generösinställning beträffande utlänningars möjlighet att vistas i . Dessaskäl gör sig också gällande i fråga om de bestämmelser i utlänningslagen somför närvarande ger möjlighet att besluta om utvisning eller inskränkningar ochvillkor för vistelsen i , när del är påkallat av hänsyn till riketssäkerhet. De bestämmelsema bör därför sammanföras med terroristbestämmelserna. Densärskilda lagen kan med denna utgångspunkt inte längre kallas terroristlag.Kommittén föreslår beteckningen "Lag om särskild kontroll av vissautlänningar". Dennya lagen bör inte göras tidsbegränsad utan få permanent giltighet.Parlamentarisk kontroll över lillämpningen kan ske genom att regeringen årligenavger en skrivelse till . Dennuvarande regleringen kan vålla vissa problem för åklagarmyndigheterna, ombrottsbalkens bestämmelser om straffansvar och bestämmelserna om utvisning ärtillämpliga . Har en allvarlig terroristhandling begåtts i ärdel givetvis väsentligt atl fömndersökning påböGas och att straffprocessuellaåtgärder vidtas, om lagföring skall ske här i landet. Vidtas sådana åtgärder,kan dessa emellertid bli meningslösa och t. o. m. vålla komplikationer, omregeringen kort därefter beslutar om utvisning. Kommitténföreslår att frågan löses genom att en särskild bestämmelse tas in i denaktuella lagstiftningen om krav på åtalstillstånd från regeringen. Bestämmelsenbör få den innebörden att, om regeringen har tagit upp en fråga om utvisningenligt den särskilda lagen, åtal inte får väckas utan regeringens förordnande,innan regeringen har avgjort ärendet. Kommitténhar vidare gjort en lagteknisk översyn av regleringen och föreslår åtskilliga ändringar beträffande olika detaljfrågor. 7 1990/91. Bilaga 1 Den nyalagen föreslås träda i kraft . beslut om inskränkningaroch villkor skall utan föregående domstolsbeslut kunna lillämpas längsttill den , om de inte har upphävts LedamotenIngela har reserverat sig beträffande åtskilliga av de frågor somkommittén har behandlat. Reservationen berör proceduren i utvisningsärenden,inskränkningar och villkor, tvångsmedel, parlamentarisk insyn samt lagtekniskalösningar. förslag till Prop.