prop · GE03124 · 1990-12-31 00:00:00 — Det förutsätts därför att AMSinnan återkallelse sker eller ändrade villkor meddelas om möjligl försökerförmå lillslåndshavaren atl på frivillig väg vidta de ändringar eller rättelsersom bedöms nödvändiga. När del gäller möjligheten alt återkalla elt tillståndpå grund av förändrade arbelsmarknadspoliliska föruisäiiningar bör dennamöjlighet självfallet utnyttjas endasl vid varaktiga och beslåendeförändringar. I8 § har införts en ny beslämmelse som reglerar vad som händer om en lillståndshavaredör eller försätts i konkurs. Vill i sådana fall dödsboet eller konkursboetförsälta verksamhelen skall skriftlig anmälan om delta göras till AMS inom tvåmånader frän dödsfallet eller konkursbeslulet. Om anmälan inle görs upphör lillslåndel atl gälla. Underdenna rubrik har samlats vissa bestämmelser som lar sikle på ulhyrning avarbetskraft enligt 2 §. Bestämmelserna har närmare behandlats under avsnitl3.4, 9och 10 §§ anger under vilka förutsättningar arbetskrafl får hyras ul resp,hyras in och vilka krav som måste ställas på anställningsavtalet mellanulhyraren och dennes anslällda. En grundläggande förutsättning för regleringeni 9 och 10 §§ är all ulhyrningen skall lillgodose ell kortvarigt ochtillfälligt behov av arbelskrafl och all en arbetsgivare inle skall kunnalillgodose sill sladigvarande och normala behov av arbetskraft genom alt hyrain densamma. Av11 § framgår all avvikelser från bestämmelserna i vissa avseenden får göras genomkollektivavtal pä central nivå. Slutligen bör i sammanhanget också nämnas attenligt den föreslagna 14 § äger AMS gentemol den som bryler mot 9 eller 10 §vid vite meddela föreläggande och förbud. Dennaparagraf och även de två nästföljande skall ses mot bakgrund av den föreslagna legaliseringen av ulhyrning av arbetskraft. Sådan verksam het får alltså bedrivas utan krav på tillstånd av AMS. På skäl som redovi sats i den allmänna motiveringen har del emellertid inte ansetts möjligt all från sociala och samhälleliga utgångspunkter helt slopa en offentligrättslig reglering och tillsyn över verksamheten. En sådan reglering och tillsyn 54 avser alt motverka, delsrisken för en urholkad anslällningslrygghel för Prop. 1990/91:124 anslälldai uthyrningsföretag, dels risker för elt allmänl kringgående av arbetsrättslig-och annan lagsliflning. Moldenna bakgrund föreslås till en början i 9 § I all en arbelslagare får, inomramen för det enskilda ulhyrningsuppdraget, ställas till en beställaresförfogande för en sammanhängande tid av högst . Med kravet på attden angivna tidsfristen skall vara sammanhängande förstås den lidsperiod somarbetstagaren enligt uppdragel slälls lill beslällarens förfogande och inle denlid som han rent faktiskt utför arbele i beställarens verksamhet. Som framgårav den föreslagna 10 § riklar sig beslämmelsen även mol beslällaren. Av 11 §framgår att avvikelser från den föreslagna tidsbegränsningsregeln får görasgenom kollektivavtal på cenlral nivå. 9§ 2 ställer upp vissa krav på anslällningsförhållandet mellan en uthyrare ochdennes anställda. Till en början föreskrivs all del skall finnas ett skriftligtanställningsavtal som reglerar anställningsformen, lön och allmännaanställningsvillkor. Av 4 § LAS följer att anställningsavtal gäller tillsvidare men att avtal om tidsbegränsad anställning får träffas i de fall somanges i den lagens 5 och 6 §§. I 9 § 2 andra meningen föreskrivs dock att avtalom tidsbegränsad anställning som föranleds av etl ulhyrningsuppdrag inte fårträffas i de fall som avses i anslällningsskyddslagens 5 § I och 3 samt 6 §. Defall som avses och där det alltså inte blir möjligl atl träffa tidsbegränsadeavtal gäller lidsbegränsningar med hänsyn till arbelets särskildabeskaffenhet, arbelsloppsanslällningar och provanställningar. De närmareövervägandena bakom denna reglering finns redovisade under avsnitt 3.4. Iövrigt skall LAS regler gälla för de aktuella anställningsförhållandena. a. all en ulhyrd arbelslagare kan angripa en felakligttidsbegränsad anslällning på sätt som anges i 4 och 36 §§ LAS och få domstolsförklaring pä att avtalet skall gälla tills vidare. På sätt som föreskrivs i 2§ LAS fär även kollektivavtal träffas som avviker från den nu föreslagnainskränkningen i möjligheten att träffa tidsbegränsade anslällningsavtal i 5och 6 §§ LAS. 9§ 3 syftar lill alt förhindra all arbelsgivaren genom villkor i avtal medbeslällaren eller arbelsiagaren eller på annat säll försvårar för arbelsiagarenalt la anslällning hos beslällaren. Närdel gäller 9 § 4 har den lill syfte atl dels motverka försök till kringgåendeav arbelsrätlslig lagstiftning dels motverka oönskad rekryteringsverksamhetfrån uthyrningsförelagets sida. Iparagrafen anges under vilka förutsättningar en beställare får anlita inhyrd arbetskraft. Ett sådanl anlilande måste vara föranlett av etl tillfäl ligt behov av arbetskraft i beställarens verksamhet. Tanken är att en beställare inte skall kunna tillgodose sill stadigvarande och normala behov av arbelskrafl genom all hyra in densamma. I kravel pä atl behovet skall vara tillfälligt ligger atl det inle fär återkomma regelbundet med korta intervaller. I paragrafen hänvisas också till att de förutsättningar som gäller för den som hyr ut arbetskrafl enligi 9 § 1, 3 och 4 gäller även för den 55 som hyr in arbetskrafl. Isammanhanget bör också nämnas atl en beställare Prop. 1990/91:124 som hyrin arbetskraft i slrid mol 10 § riskerar alt vetorällsreglerna i 38 40 §§ MBLaktualiseras. Avparagrafen framgår all genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts aven cenlral arbelslagarörganisation får avvikelser göras från 9 § I och 2 saml10 § första meningen. Härigenom ges arbetsmarknadens parter möjlighet attanpassa anlilandel av uthyrd arbetskraft lill de särskilda förhållanden sområder inom den egna branschen eller avtalsområdet. Såväl det företag som hyr ulsom det företag som hyr in arbetskrafl måsle vara bundel av etl sådant centraltavtal för att avvikelser från 9 § I och 10 § första meningen skall få göras.Det bör vidare noteras att möjligheten att göra avvikelser från 9 § 2 sistameningen i och för sig redan följer av 2 § LAS. Av12§, som delvis molsvarar 6§ i gällande lag, framgår att AMS ärtillsynsmyndighet enligt lagen. I13 § ges AMS rält att från den som omfallas av tillsyn enligt lagen på begäranfå de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. I paragrafen somhar sin motsvarighet i 7 § gällande lag, har bemyndigandet för AMS all utfärdaföreskrifter tagils bort. Sådana föreskrifter bör AMS i stället kunna utfärdamed stöd av förordningen (1987:405) om den arbelsmarknadspoliliskaverksamhelen. Iparagrafen som saknar motsvarighet i gällande lag ges AMS en möjlighet att förvissa överträdelser mot lagens bestämmelser ingripa med föreläggande ellerförbud. sådanl föreläggande eller förbud kan kombineras med vite. Deöverträdelser som regleras i paragrafen under den första och andra punktenavser den som utan tillstånd bedriver arbelsförmedling i förvärvssyfte resp.den som anlitar arbetskrafl som förmedlats genom sådan olagligarbelsförmedling. Punkten 3 gäller den som i slrid mot 9 eller 10 § hyr uteller anlitar ulhyrd arbetskraft utan all avtal om avvikelse iräffals enligt 11§. Den fjärde punkten slutligen rikiar sig mol den som underlåter att enligt13§ på AMS begäran lämna de upplysningar och handlingar som behövs förtillsynen. Denärmare övervägandena bakom den föreslagna möjligheten för AMS all i sin tillsynsverksamhet använda vite har redovisals under avsnitl 3.5. Paragrafenmolsvarar i stort nuvarande 8 § med den skillnaden atl uthyrning avarbetskraft inle längre innefattas i begreppet arbelsförmedling. För lydlighelsskull har angetts all slraffbarhet vid olaglig arbetsförmedling föreliggersåväl vid uppsålligl som oaklsaml brotl. I tredje stycket har straffskalan förden som bedriver ersällningsfri arbetsförmedling ulan atl göra anmälanjuslerats så att påföljden skall bestämmas till penningböter. Enligt förslageni prop. 1990/91:68, som skall träda i kraft den , skallpenningböter beslämmas till lägst . Destraffsanktionerade föreskrifterna i nuvarande 911 §§ har lagils bort. Paragrafenger uttryck för principen att den som överträtt ell vitesföreläggande ellervilesförbud inle också får dömas till siraff för gärning som omfatlas avföreläggandel eller förbudel. Paragrafen tar sikte på olovlig arbetsförmedlingi förvärvssyfte som dels kan bli föremål för vitespåföljd enligt 14 §, dels ärslraffsanktionerad enligt 15 §. Paragraferna,som närmare har behandlats under avsnitt 3.6, saknar mol-svarighel i gällandelag. Av 51 § förordningen (1988:1139) med instruktion för arbetsmarknadsverketframgår dock alt AMS beslut i ärenden enligt lagen kan överklagas tillregeringen. Av17§ framgår att AMS beslut, ulom såvitt avser vitesföreläggande ellervitesförbud, fär överklagas hos regeringen. De beslut som här närmast bliraktuellt alt överklaga gäller beslut om lillslåndsfrågor enligt lagen. Avviteslagen följer all frågor om uldömande av vite prövas av länsrätt på ansökanav den myndighel som ulfärdal föreläggandet d.v. s. arbetsmarknadsstyrelsen.Enligi 17 § får ell vilesföreläggande inle överklagas. kompenseras avatt, enligt 18 §, föreläggandet i hela dess vidd i slällel får prövas i mål omutdömande av vitet. Bestämmelsen innebär atl prövningen av vitesföreläggandelinte skall vara begränsad till en kontroll av föreläggandels laglighet i sakoch form utan atl den även skall omfalta dess lämplighet. Lagen träder i kraft . Samtidigl upphör lagen(1935:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling att gälla. Någrasärskilda övergångsbestämmelser lorde inte behövas. Jag utgår från att AMS före lagens ikraftträdande i samråd med berörda lillståndshavare utfärdar nya tillstånd i enlighet med föreskrifterna i den 57 nya lagen beträffandesådana tillstånd som har meddelats med slöd av den Prop. 1990/91: 124upphävda lagen. 5.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet Bakgrundenoch motiven till de föreslagna ändringarna i paragrafen har behandlats underavsnitl 3.8. Iparagrafens andra stycke har gjorts ett tillägg med anledning av att ut-ochinhyrning av arbetskraft legaliserats. Tillägget innebär att undantagsregelnfrån arbetsgivarens förhandlingsskyldighet i första stycket, när del gällerarbele av korlvarig och lillfällig nalur eller arbele som kräver särskildsakkunskap, inte är tillämplig för del fall arbetsgivaren anlitar eltuthyrningsföretag för atl få elt arbele ulförl. Del innebär all, för del fallarbetsmarknadens parter inte har träffat kollektivavtal om annal, en arbetsgivarealllid är skyldig alt på egel initiativ uppta förhandlingar med berördaarbetslagarorganisalioner innan han beslular alt hyra in arbetskraft. Iett nytt Ijärde stycke har införts en regel som innebär en förstärklinformationsskyldighet när förhandlingar bedrivs enligt 38 §. Regeln innebären mer vidsträckl skyldighet för arbetsgivaren atl lämna information omförhållandena hos den tilltänkte entreprenören/ulhyraren och om de förhållandenunder vilka arbetet skall komma atl utföras än vad som enligt gällande rättrent allmänt följer av allmänna grundsatser om förhandlingsskyldighetensinnebörd. En arbelsgivare som brister i sin informationsskyldighet kan ådömasskadestånd enligi MBL pä vanligl säll. På sätt som redogjorts för under avsnitt3.8 bör vidare en knapphändig och brislfällig information frän arbetsgivaren ivissa fall kunna räknas arbetstagarorganisationen till godo när det gällerfrågan om organisationen saknat fog för sin slåndpunkl. Närdel gäller informationsskyldighetens gränser bör denna bedömning ha sinutgångspunkt i vad organisationen själv anser angeläget. Informationen skallha lill syfte all skapa förutsättningar för ett ändamålsenligl utnyttjande avvelorältsreglerna. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen föreslårriksdagen alt anla förslagen lill 1. lagom privat arbetsförmedling och ulhyrning av arbetskrafl, 2. lagom ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i 7 Beslut Prop. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslular all genomproposilion föreslå atl anla de förslag som föredraganden lagt fram. Sammanställning av remissyttranden över Prop. departementspromemorian arbetsförmedlingslagen '' enöversyn Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av justitiekanslern (),riksåklagaren (), (), (), Sveahovrätt, kammarrätten i Slockholms län, kommerskollegium, ,(), (), näringsfrihelsombudsmannen(NO), statens pris- och konkurrensverk (SPK), juridiska fakulleisslyrelsensforskningsnämnd vid , arbetsdomstolen (AD), (), arbetarskyddssly-relsen (ASS), ILO-kommiltén, jämställdhetsombudsmannen(), statens industriverk (SIND), statskontoret, (),i , . ,(), , , Kooperationens Förhandlinsorga-nisation (KFO),i (LO), tjänstemännens centralorganisation (TCO),Centralorganisationen /SR, , , , ,, , i Slockholm, och . RÅ har bifogat yttranden från åklagarmyndigheterna i ochGöteborg och regionåklagarmyndigheten i . RPS har bifogat yttranden frånpolismyndigheterna i och . AMS har bifogat yttranden frånlänsarbetsnämnderna i , , , ochVärmlands län. Slutligen har Praktiserande Arkitekter,, , riksdalaförbundet,samt Medborgarrättsrörelsen inkommitmed särskilda yttranden. Samtligaremissinstanser är posiliva lill all ulhyrningsverksamhelen inte bör betraktas och regleras pä samma sätt som prival arbelsförmedling. Därefter går meningarna isär. Bland de remissinstanser som har lillsiyrki förslaget, helt eller delvis, eller lämnat förslagel utan erinran hör JK, DV, RPS, , ASS och TCO. i Slock holms län har i en av AMS bifogat yttrande i huvudsak tillstyrkt förslaget. Etl par remissinslanser har utan atl varken tillstyrka eller avstyrka förslaget pekat på vissa problem som förslaget kan tänkas medföra ur rättssäkerhetssynpunkt främst när del gäller gränsdragningen mellan laglig och olaglig verksamhet, AMS lillslåndsprövning och reglerna om överkla gande. Här kan nämnas , , länsrätten i , och AD. Remissinslanser som i eneller annan form representerar eller förelräder Prop. 1990/91: 124 näringslivetinklusive arbelsgivarorganisationer har så goll som samtliga Bilaga 1 avslyrkleller ställt sig myckel tveksamma lill en reglering och konlroll avuthyrningsverksamheten. Bland dessa remissinstanser kan nämnas kommerskollegium,slalskonloret, , , ,, småförelagens riksorganisation, KFO, saml ytterligare några intresseorganisationer inom kontors-och servicesektorn. Enligtde nu nämnda remissinslanserna saknas i promemorian argument och analyser somskulle tala för att uthyrning av arbetskraft i de former som förekommerskulle vara sakdliga för samhällslivet eller enskilda. Förslagel innebärislällel ökad byräkrali, ökade koslnader saml minskad effektivitet inäringslivet. I vari fall krävs ytteriigare utredning och analys innanförslaget kan ligga till grund för lagstiftning. Liknande synpunkter har ocksåframförts av RÅ, AMS, kammarrätten i , , och iStockholms län. Etlpar remissinslanser bl.a. AMS, /SR och LO har ställt sig kritiska lillförslaget därför alt det inte löser de problem som finns på arbetsmarknaden ochdärför förslagel andra lösningar än de i promemorian framförda. 2 "" arbetsförmedling dvs. arbetsförmedlingsom ej innefattar uthyrningsverksamhet i 1 § andra stycket samt 3 6§§ Flertaletremissinstanser har inte lämnai några synpunkler på förslaget i denna del. Ellpar remissinslanser har synpunkler på den definition av begreppel arbetsförmedlingsom lämnas i 1 § andra stycket. Kamntarrättenhar inget att erinra mot den definilion av arbelsförmedling som uttryckes ipromemorian. För tydlighetens skulle bör dock verksamhelen anges som"yrkesmässig". Med denna definition faller ulhyr-ningsverksamhelutanför begreppet arbetsförmedling och är således en tilläten verksamhet. Enligtlänsrätten i bör begreppet arbelsfönnedling bygga på del modernaanslällningsbegreppet och inte på förmedling av "arbele". SAV,och anser atl begreppel arbetsförmedling bördefinieras som "verksamhel i syfte all skapa kontakt mellan arbelslagareoch arbelsgivare i avsikt att dessa skall iräffa avial om anställning". SAF,och föreslår en klar och entydig definition avbegreppet arbetsförmedling. För atl arbetsförmedling skall vara för handelkrävs tre faktorer: En arbetssökande, en arbetsgivare som önskat anställa enmedarbetare och en förmedlande mellanhand. Saknas något av dessa elemenl iverksamheten kan det inle röra sig om arbelsförmedling. AMSsom i och för sig inte har något att erinra mot det sakliga innehållet i bestämmelsen anser att del inte finns någol behov av en ny definition av 61 begreppetarbetsförmedling, i all synnerhet som avsiklen är att inte göra Prop.1990/91: 124 någon förändring i förhållande till den nuvarande lillämpningen. Ellpar remissinslanser ifrågasätter behovet all upprätthålla del nuvarandeförbudet mol privat arbetsförmedling. Närdet gäller ren arbelsförmedling vill AMS all den fortfarande ska skötas ioffentlig regi eftersom del ger bäst överglick för arbetsgivarna och dearbelssökande. Den offentliga förmedlingen hanterar också så stora ekonomiskavärden genom arbetsmarknadspolitiken alt den verksamhelen inle kan överlämnastil privata förmedlingar. AMSär ändå inte främmande för atl förmedlingsverksamhelen i landel byggs ul genomförmedlingar som finansieras genom avgifter från arbetsgivarna. Men om man skatillåta privata förmedlingar som tar betalt bör samma krav ställas pä dem sompä den offentliga förmedlingen när det gäller all leva upp lill dearbetsinarknadspolitiska målen för l.ex. arbetshandikappade, invandrare ochjämställdhet och när det gäller styrelsein-flylande genom arbetsmarknadensparter. AMSföreslär också att det i fortsällningen ska vara lillålet med yrkesmässigförmedling av förelagsledare m.fl. (s.k. head-hunting). Dessa yrkesgrupper ärundantagna från de arbetsrättsliga skyddsreglerna i lagen om anställningsskyddm. m. och AMS anser att man bör avgränsa arbelsförmedlingslagen så all densamordnas med de väl etablerade arbetsrällsliga reglerna pä den punkten. SAFoch pekar på all det i promemorain inte framförs någrabärande skäl mol all det i detta sammanhang finns starka skäl för enkonkurrerande verksamhet som kan tillgodose behov som de nuvrandeförmedlingarna ej klarar av eller som genom själva konkurrensen stimulerar denoffenliga förmedlingens eftekliviiel. Slockholmsllngsräil och länsrällen i Slockholms län har lämnat vissa laglekniskasynpunkler på §§ 3 5. .AMShar belräflande §§3, 4 och 6 lämnat följande synpunkler. Bestämmelsenom inlernalionell förmedling av musiker m.fl. innebären ändring i förhållandelill nuvarande lagstiftning fastän della inle har varil avsikten. Enligt dennuvarande beslämmelsen ska den internationella förmedlingen"innefatta" förmedling av anslällning utomlands av den som är bosalli eller i åt den som är bosall ulomlands. Delta uttryckssätthar valts för all göra del möjligt att i viss utsträckning förmedla arbelen iSverige åt den som är bosatt här i landel i samband med en internationell turnéeller liknande. Den möjlighelen bör beslå och komma till ullryck i laglexten. Beslämmelsenmolsvarar inte alls i sak den nuvarande regleringen. Den nuvarande regleringen innebär alt AMS kan lämna lillslånd till s.k. orga nisationsförmedling utan begränsning till någon bransch. AMS har också 62 lämnat sädana lillslåndtill förmedling inom konlorsserviceområdel, niu- Prop. 1990/91: 124 siker- ochartistområdet, för mannekänger och fotomodeller och för ord- Bilaga 1ningsvakter. Alla dessa tillstånd gäller förmedling inom landet och organisationsförmedlingarnahar utan tvekan den allra största andelen av förmedlade arbelen, inle denoffentliga förmedlingen. Den föreslagna regleringen skulle innebära elt förbudmol dessa organisationsfönnedlingar vilkel inte gärna kan ha varit avsikten.Elt sådant förbud skulle, om det följdes, innebära kaos för de berördayrkesgrupperna. AMS anser inte alt del finns någon anledning all ändra på dennuvarande ordningen. AMSifrågasätter om bestämmelsen har någon egenllig betydelse. Den nuvarandebestämmelsen följs sannolikt bara i ringa utsträckning och AMS har inte kunnalfinna all det innebär några ölägenheter. AMS har knappast någonsin funnitanledning att granska förmedlingar som bedrivs utan avgift eller utfärdaföreskrifter för dem. har inte heller någol krav på sådanaanmälningar utan innehåller bara en beslämmelse (artikel 7) alllillsynsmyndigheten ska vidla nödvändiga åtgärder för atl vara säker på allförmedlingarnas verksamhet bedrivs gratis. AMS menar alt bestämmelsen endastinnebär en onödig byråkrati och föreslår atl den utgår. 3 Särreglering av uthyrningsverksamheten med tillstånd ochkontroll av AMS 3.1 Remissinstanser med en positiv grundinställning JK,RPS och riksjörsäkringsverket har utan närmare kommentarer tillstyrktförslaget eller lämnat del ulan erinran. Domstolsverkethar pekat pä om inle lagtexten kan formuleras ännu tydligare så altgränsdragningen mellan arbeisfönnedfing och uthyrning, respeklive mellanulhyrning och enlreprenad blir heltäckande och så klar som möjligt.Domstolsverket anser vidare alt tillsynsmundigheien inle bör ges möjlighet altåterkalla tillstånd på grund av all det inle längre foreligger behov avverksamheten från arbetsmarknadspolitisk synpunkt. Istället bör endast ettårigatillstånd beviljas i de fall man har anledning befara att det arbelsmarknadspoliliskaläget kominer atl ändras , 7?5Kanslutersig i stort till tankegångarna i promemorian och tillstyrker i princip delframlagda förslaget. Förvissoinnebär förslaget en ulökad regelstyrning av näringsverksam-heten, någol som ioch för sig inte är önskvärt, Allernalivet är att uthyrningsverksamhet tillåtsutan begränsningar, en ordning som RSV dock iiile vill förorda, Föruiom dearbelsmarknadspoliliska och andra aspekter som åberopats i promemorian så talarockså möjligheterna till kontroll av atl skaller och avgifter erläggs rätt ochrikligt för en reglering på området, 12 § lämnas en definition av vad som avses med uthyrning av arbets kraft. I denna används begreppet "näringsverksamhet". Eftersom, säsom 63 RSV uppfattat förslaget, lagenockså är avsedd att tillämpas på sådan Prop. 1990/91: 124 ulhyrning därbeställaren inte bedriver näring, t.ex. offentlig myndighet. Bilaga 1 bördelta klart framgå av lagtexten. Enligt8 § i förslaget fär tillstånd endast meddelas den som med hänsyn lillpersonliga och ekonomiska förhållanden och andra omständigheter av betydelsebedöms lämplig att driva verksamhelen. I specialmoliveringen sägs bl.a. atttillstånd endast bör meddelas den som, vid sidan av uthyrningsverksamheten,också bedriver en egen stationär verksamhet som slår i rimlig proportion lilluthyrningsverksamheten. Ett sådant generellt krav synes innebära atl t.ex. ettstädbolag, vars entreprenadverksamhet ju hormalt utförs hos olika beställare,inte kan få tillstånd till uthyrning. Detta torde knappasl ha varil avsiklen.Den avgörande bör, såsom RSV ser del, vara atl sökanden bedriver rörelse. I13 § första styckel föreslås att AMS skall ha "rätt att på begäran få deupplysningar och handlingar som behövs för tillsynen". I specialmotiveringentill lagrummet (s. 138) sägs att bestämmelsen riktar sig mot såväl den sombedriver arbetsförmedlings- eller uthyrningsverksamhet som den som anlitarsådan förmedlad eller uthyrd arbetskraft. Delta bör framgå av lagrummet. .ASShar från de synpunkter styrelsen har alt beakla inget att invända mot deframlagda förslagen. ASS påpekar dock atl styrelsen och yrkesinspektionen, viduthyrning av arbetskrafl, i praxis ansett del förslag som utöver den direktaarbetsledningen som arbelsgivare i arbelsmiljölagens mening oavsett delformella anslällningsförhållandet. Delta strider mot det synsätt sompromemorian ger uttryck för på sid. 114115. Skulle regeringen ha denuppfattningen att nuvarande praxis bör ändras hemställer slyrelsen atl dettaklargörs i en evenluell proposilion. Delär enligt TCOs uppfattning nödvändigt alt även i fortsättningen upprätthållaell ovillkorligt förbund mol privata vinsidrivande arbetsförmedlingar.