prop · GE03113 · 1990-12-31 00:00:00 — Åtgärder för jämställdhet mellankvinnor och män kan och bör komma till uttryck inom en mängd områden, t. ex.kompetensutveckling, rekrytering, personalekonomi, lönesättning,organisationsförändringar samt införande av ny teknik. Jämställdhetsaspektemamåste därför integreras i myndighetens förändringsarbete. Enligtbudgetförordningen (SFS 1989:400) skall myndigheten lämna en fördjupad anslagsframställningvart tredje år. Som underlag för denna skall myndigheten bl. a. ta fram enresursanalys för sin verksamhet. Analys av utvecklingsbehov,vad avserjämställdhet mellan kvinnor och män har här en naturlig plats. Varje myndighetbör således behandla jämställdhetsfrågorna i sitt intema arbete inför denfördjupade anslagsframställningen. I den mån slutsatsema av analysen motiverarregeringens uppmärksamhet eller beslut bör dessa redovisas tillsammans medförslag till åtgärder i den fördjupade anslagsframställningen. I annat fall börjämställdhetsinsatser för treårsperioden läggas fast intemt inom myndigheten. Enskyldighet för myndigheten att upprätta en årlig plan för sitt jämställdhetsarbetefinns . Nya möjligheter till statistikbearbetningar samtbudgetförordningens krav på en årlig resultatredovisning ger myndigheternabättre fömtsättningar att också följa upp resultaten av dessa planer. Iresultatredovisningen bör regelbundet finnas personalstatistik som kan belysajämställdhetsaspekter, t. ex. könsfördelningen inom olika gmpper av anställdaoch inom olika löneintervall. Om myndigheten har genomfört systematiska och meromfattande jämställdhetsinsatser bör resultatet av dessa även kunna redovisas idetta sammanhang. Idialogen mellan fackdepartementen och myndigheterna är diskussioner kringjämställdhetsåtgärder angelägna när förslag till förändringar av myndighetensverksamhet och inriktning är aktuella. Regeringensbedömning: För att uppnå jämställdhetsmålen är det av central betydelse attfler pappor utnyttjar föräldraförsäkringen. En sådan utveckling bör främjasgenom opinionsbildande insatser och information samt genom åtgärder påarbetsplatserna för att underlätta för både kvinnor och män att förenaförvärvsarbete och föräldraskap. Om emellertid pappoma inte utnyttjarföräldrapenningen väsentligt mer intill utgången av , kommer regeringenatt överväga ytterligare åtgärder som kan påskynda en sådan utveckling.Statistiken över hur föräldraförsäkringen utnyttjas bör förbättras. Skälenför regeringens bedömning: Ett av de viktigaste målen för såväl familje-somjämställdhetspolitiken är att kvinnor och män delar ansvaret för och arbetetmed omvårdnaden om bamen. Det är viktigt för bamen att tidigt få en vardagligoch känslomässigt nära kontakt med båda sina föräldrar. För pappan innebärdenna tidiga kontakt en möjlighet att utveckla andra sidor än de somtraditionellt förväntas av män. För relationen mellan bamet och pappan senarei livet har också den tidiga och nära kontakten en viktig roll. Dettadelade ansvar är viktigt också för uppvärdering och förståelse av det arbetesom utförs i hemmet. Så som vi redogjort för i avsnittet om kvinnor och ekonomiär frågan om hur det oavlönade arbetet med barn och hushåll m. m. fördelasmellan föräldrama, central också för den ekonomiska jämställdheten mellankvinnor och män. Regeringen har i den tidigare nämnda propositionen omjämställdhetspolitiken inför 90-talet uttalat som ett mål att andelen män somutnyttjar möjlighetema till en längre sammanhängande föräldraledighet bör öka. Föräldraförsäkringenersatte den tidigare moderskapsförsäk-ringen. Principiellt sett var detviktiga i denna förändring att föräldrapenning i samband med barnafödande nukunde tas ut av båda föräldrama. Det ekonomiska stödet i försäkringeninriktades på att ersätta inkomstbortfallet. Papporna gavs genom reformenmöjlighet att med motsvarande ersättning stanna hemma för vård avsjukt barn. Föräldraförsäkringenhar därefter byggts ut i olika etapper, liksom också rätten att vara ledig frånarbetet för vård av bam [lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård avbarn m.m.]. Från den utges föräldrapenning med anledning av barnsfödelse varav 12 med ersättning motsvarande av den sjukpenninggmndandeinkomsten. För de återstående tre månaderna ges ersättning på en garantinivå om60 kr. Utbyggnaden har medfört att fömtsättningama för familjema attdela på föräldraledigheten har förbättrats. Tillfällig föräldrapenning utgesfrån av den sjukpenninggmndande inkomsten under deförsta 14 dagama per barn och år, därefter . Alhsedan föräldraförsäkringens tillkomst 1974 har föräldrapenningen med anledningav barns födelse till den allra största delen utnyttjats av mammorna. Somframgår av tabellen utnyttjas försäkringsdagarna till avpappor. över en har en viss, om dock marginell, ökning avpappornas andel skett. Närdet däremot gäller pappornas fristående rätt till tillfällig föräldrapenningunder i samband med barns födelse samt för bl. a. vård av sjuktbarn, är pappornas faktiska uttag betydligt högre. Män utnyttjar i genomsnittåtta till nio av de och drygt en tredjedel av det totala antaletdagar med tillfällig föräldrapenning. Även dessa förhållanden har varit ganskastabila . Antalersatta dagar med föräldrapenning 19791989 År Antal Andel dagar som 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 Detfinns också ett annat mått på hur föräldraledigheten fördelas mellan kvinnoroch män. Man utgår då från de nyfödda barnen och ser till hur (de gifta)föräldrarna till dessa barn utnyttjar föräldrapenningen.Denna statistik visar för barn födda att drygt var femte pappa, eller22%, under barnets första levnadsår tog ut någon del av föräldrapenningen. Motsvarandeuppgifter finns inte framtagna hosriksförsäkringsverket (RFV). Verket har dock låtit göra en specialbearbetningav statistik avseende barn födda och febmari 1989, vars föräldrarsåledes omfattas av den senaste utbyggnaden av föräldraförsäkringen. Resultatetvisaratt 45%av papporna till dessa barn i någon utsträckning använde sig avförsäkringen under barnets första levnadsår. Denna siffra är inte heltjämförbar med den som redovisats för barn födda , men bör ändå tolkassom att uttag av pappaledighet ökat. Enligt RFV kan ökningen troligentillskrivas den utbyggda föräldraförsäkringen. Deregionala skillnaderna i hur föräldraledigheten delas mellan föräld rarna finns det vissa uppgifter om, medan skillnader med avseende på sociala mönster är bristfälligt belyst i den officiella statistiken.Statistiken visar genomgående att pappor i de norra delarna av landet använder 32 försäkringen mest medanpappor bosatta i de södra delarna av landet Prop. 1990/91: 113 använder denminst. 11, ex. utgjorde papporna av dettotala antalet försäkrade som utnyttjat föräldrapenningen, medan motsvarandeandel för allmänna försäkringskassa var . Svårigheternaatt få fram aktuell föräldraledighetsstatistik har gett begränsademöjligheter att löpande följa hur föräldraförsäkringen används. Regeringenavser att uppdra åt RFV all komma in med förslag till hur verkets statistiköver uttag av föräldraledighet kan förbättras. Att statistiken förbättras ärväsentligt, inte minst mot bakgrund av det stora intresse som internationelltvisas för den svenska föräldraförsäkringens konstruktion och effekter. Särskiltintressant är här i vilken mån just papporna utnyttjar den internationellt settunika möjlighet försäkringen ger. Denstatistik som finns är inte relaterad till föräldrarnas yrke och dylika faktorer.Kunskaperna om hur fördelning av föräldraledighet varierar med arbetsmarknadssektor,arbetets art, utbildningsnivå m. m. är därför bristfälliga. Forskningoch undersökningar som utförts har emellertid belyst vissaaspekter av hur föräldraledighet utnyttjats av olika gmpper. Resuhaten harvisat bl. a. att pappaledighet oftare tas ut bland offent-liganställda än blandprivatanställda. I vilken utsträckning man delar på föräldraledigheten tycksdäremot inte påverkas nämnvärt av mammans anställningsform. Män i chefs- och arbetsledarbefattningarhar betydligt oftare angett problem med att ta föräldraledigt. Inställningenhos olika arbetsgivare till att män tar ut längre sammanhängande föräldraledigttycks också skifta avsevärt. Det är enligt de gjorda undersökningarna vanligareatt arbetsgivare inom den privata delen av arbetsmarknaden uppger en negativsyn på sådan ledighet. Pappaledighetoch frånvaro från arbetet Enligtvår mening måste budskapet till chefer på alla nivåer vara att föräldraledighet,för män såväl som för kvinnor, är något självklart, nödvändigt och ocksåpositivt. I många yrken torde dessutom en period av föräldraledighet tillföraviktiga erfarenheter och bör därmed kunna tillmätas ett meritvärde vidanställningar i större utsträckning än . Det är inte acceptabeltatt det uppstår en motsättning mellan å ena sidan rätten till föräldraledighetoch å andra sidan möjligheterna till utveckling i arbetet på samma sätt somför dem som inte är eller varit föräldralediga. Det är således väsentligt i alla delar av arbetslivet förmår skapa ett socialt klimat m. m. för ettdelat föräldraansvar, som står i samklang med intentionerna bakom de lagar ochförsäkringssystem som finns på området. Det krävs ofta också att man skaparkonkreta förutsättningar i form av t. ex. en anpassad arbetsorganisation, godpersonalplanering och flexibla arbetstider. I syfte att påskynda en sådanutveckling bör 3 1990/91. arbetsgivamaverka för att underlätta för både kvinnor och män att förena Prop.1990/91:113 förvärvsarbete med föräldraskap. Vi återkommer till denna frågaunder avsnittet 9 En ny jämställdhetslag. Vihar med tillfredsställelse noterat att en rad enskilda företag, statliga verkoch kommuner på eget initiativ har aktualiserat frågan om pappaledighet.Arbetsmiljöfonden har vidare inom ramen för sitt särskilda jämställdhetsprogramunder beviljat 1 milj. kr. till ett projekt för kartläggning ochutveckling av pappaledighet vid ett antal företag. Enviss opinionsbildande verksamhet har bedrivits under ett flertal år i syfte attöka pappomas uttag av föräldraledighet. Idégmppen för mans-rollsfrågor (A1987:A) bidrar genom sin verksamhet aktivt till ökad förståelse för denbetydelse som ett större ansvarstagande för den dagliga omvårdnaden om bamenhar för männen. Det är angeläget att idégmppen fortsätter sitt opinionsbildandearbete på detta område. Riksdagenhar vid behandlingen av 1989 och budgetpropositioner anslagit medel överfemte huvudtiteln för särskilda informationsinsatser med syfte att stimuleraföräldrar att i högre utsträckning dela föräldraledigheten. 7 tillårets budgetproposition föreslås att ytterligare medel anslås för ändamålet.Medlen har använts efter två huvudlinjer. Den ena är att geinformation och underlag för information på arbetsplatser. Den andra ärinformation som riktar sig till blivande och nyblivna föräldrar. fortsatta informationssatsningen kommer också, som vi tidigare ipropositionen redogjort för, åtgärder för att stimulera pappaledighet inom statsförvaltningenatt särskilt uppmärksammas. Det är även viktigt att invandrarföräldrar nås avinformation om möjligheterna till pappaledighet. Reglernaför föräldraförsäkringen är utformade så att de fömtsätter att ledighetenfördelas mellan mamman och pappan. Om t. ex. pappan vill överlåta sin del avledigheten på mamman, måste han skriftligen till bekräftadetta. Försök bör initieras vid några försäkringskassor med riktad informationtill föräldrar i samband med ev. överlåtande av försäkringsdagar till denandra föräldern. Detär för tidigt att utvärdera de nu nämnda informationsinsatserna. I debatten hävdas ibland att delad föräldraledighet är en fråga om sådana gmndläggande attityder som inte låter sig påverkas av information. Det finns dock en del fakta som talar för att information, såväl om försäkring ens mer tekniska utformning och familjeekonomiska konsekvenser som om den betydelse pappaledighet mer allmänt har, ger effekter. Projekt verksamhet som bedrivits med stöd av anslaget Särskilda jämställdhetsåt gärder har visat att information på arbetsplatsen eller av vid föräldraträffar m. m., ökar intresset för att i familjen diskutera att dela på föräldraledigheten. Det är också viktigt att resultaten från den forsk ning som gjorts kring bl. a. pappans roll för barnet, får spridning. m. Prop. Ivissa projekt, t. ex. det vid , har det visat sig attföräldrautbildning före och/eller efter det att barnet föds, kan ha en betydandepåverkan på föräldrarnas beslut om hur ledigheten skall fördelas och läggasupp. Av stor vikt är här naturligtvis att utbildningen är inriktad också påpappans viktiga roll. Det ankommer främst på de landstingskommunalahuvudmännen att anordna sådan utbildning. Utbildningen, kan tilläggas, har intebara betydelse för hur föräldrarna delar på föräldraledigheten utan också fören god vård av barnen i stort. Regeringen avser att bl.a. inom ramen för nämnda informationssatsningen, ta initiativ för att sprida godaerfarenheter av hur föräldrautbildning för blivande och nyblivna föräldrar kan läggasupp. har i betänkandet (SOU 1990/91:2) om barnomsorg m. m. gettregeringen till känna att det måste skapas fömtsättningar för enföräldrautbildning för föräldrar till barn som passerat spädbams-tiden.Regeringen återkommer i ett senare sammanhang till denna fråga. Frågorom föräldrarollen och om de förändrade krav i övrigt som samhällsutveckligenställer på männen, är viktiga att ta upp även i andra sammanhang. Regeringenhar budgetproposition (prop. 1989/90:100, bil.6, s.34) pekat på attde försök som gjorts med inslag av samlevnadsfrågor i värnpliktsutbildningen ärpositiva och bör kunna utvecklas vid flera förband samt attförsvarsgrenscheferna bör uppmuntra och stödja sådana initiativ. Information omföräldraledighetsfrågor bör med fördel kunna riktas till denna gmpp. Riksdagenhar med anledning av propositionen (prop. 1990/91:8, LU13, rskr.53) om vårdnadoch umgänge beslutat om vissa lagändringar med syfte att föräldrarna själva iså stor utsträckning som möjligt skall kunna komma överens i vårdnads- ochumgängesfrågor. Samarbetssamtal skall i alla kommuner erbjudas föräldrar som såönskar. I tvist om vårdnad skall domstolarna, i bedömningen av vad som är bästför barnet, fästa särskilt avseende vid barnets behov av en nära och godkontakt med båda föräldrarna. Avvad som redovisats framgår den vikt som statsmakterna lägger vid att både mamman och pappan har ett ansvar för barnets väl samt betydel sen av en nära och tidig kontakt mellan barnet och båda föräldrarna. Föräldrapenningen med anledning av barns födelse utnyttjas fortfarande till allra största delen av mamman. Att detta förhållande gäller under t. ex. barnets första halvår är naturligt, och för de flesta självklart med tanke på bl.a. amningen av barnet. En övervägande del av småbamspapporna avstår dock helt från att utnyttja föräldrapenningen. Hindren för en mer allmänt utnyttjad pappaledighet står att finna i traditionella roller inom familjen men också i regler, skrivna och oskrivna, inom arbetslivet. Rege ringen har i tidigare sammanhang hävdat den uppfattningen att en utveck ling av pappaledigheten i första hand skall främjas genom opinionsbild ningsinsatser och liknande. Vi utgår nu från att defortsatta informations- och opinionsbildningsåt- Prop. 1990/91:113 gärdernaaktivt skall bidra till ett ökat utnyttjande av möjligheterna till pappaledighet.Senare i denna proposition föreslår vi också att en bestämmelse införs i dennya jämställdhetslagen, som innebär att arbetsgivare skall underlätta förarbetstagare att förena förvärvsarbete och föräldraskap. Även detta bör kunnabidra till att pappoma i ökad utsträckning utnyttjar möjlighetema tillföräldraledighet. Måletbör vara att, vid utgången av , minst två tredjedelar av papporna inågon utsträckning använder sig av möjligheten att utnyttja föräldrapenningenmed anledning av bams födelse. Om detta mål inte nås får ytterligare åtgärderövervägas. 6 Utbildning och jämställdhet Förindividen är utbildning en resurs som kan bidra både till personlig utvecklingoch till en starkare ställning på arbetsmarknaden. a. se till att kvinnor inte missgynnas i förhållande till män vidfördelningen av utbildningsresurser på olika nivåer. Utbildningspolitikensyftar bl.a. till att motverka könsbundna studieval i gymnasieskolan, denkommunala vuxenutbildningen (komvux) och högskolan. En jämnare fördelning avkvinnor och män på olika studievägar bidrar till en jämnare fördelning avkvinnor och män i olika yrken. Utbildningspolitikenpå nationell nivå syftar också till att jämställdhetsaspekterna skall beaktasi all undervisning. Detta är en utgångspunkt för de utbildningspolitiska beslutsom via läroplaner, riktlinjer för kursplaner, centrala utbildningsplaner förutbildning och fortbildning av lärare m. m., i praktiken påverkarskolundervisningens innehåll och arbetsformer. Undervisningen spelar stor rollför kvinnliga och manliga studerandes självuppfattning, självförtroende,kunskaper och föreställningar om jämställdhetsproblematiken. Den har ocksåbetydelse för deras förberedelse för och förmåga att göra en demokratiskarbetsfördelning i den egna familjen och påverka förhållandena i arbetslivetoch samhället i övrigt. Dessutombidrar utbildningspolitiken, framförallt genom stöd till forskningen, tillproduktion av ny kunskap som är av betydelse i arbetet för jämställdhet.Forskningen belyser t. ex. relationerna mellan kvinnor och män i samhället urhistoriska, sociala, ekonomiska och psykologiska aspekter. Sådan forskning kanpåverka den inomvetenskapliga teoribildningen i olika discipliner och därmedbidra till att könsaspekten uppmärksammas inom allt fler forskningsområden.Forskningen analyserar också mål, effekter, förutsättningar m.m. inom sådanapolitikområden som direkt eller indirekt har betydelse för jämställdhetsarbeteti samhället. 6.2 Nystrategi inom skolområdet Regeringensbedömning: Med övergången till mål- och resultatorien-terad styrning avskolväsendet är det naturligt att jämställdhetsmålet kommer till uttryck ilagar och andra författningar, framförallt läroplaner. Jämställdhetsmåletkommer därmed att beaktas i uppföljningen och utvärderingen av det offentligaskolväsendet. Skälenför regeringens bedömning: har beslutat om en reform med anledningav regeringens proposition om ansvaret för skolan, "ansvarspropositionen",(prop. 1990/91:18, UbU4, rskr.76). Reformen innebär en genomgripande förändringav de styrmedel staten använder för att påverka verksamheten i skolan.Riksdagens beslut får därmed också stor betydelse för jämställdhetsarbetetsinriktning. Reformen innebär enklarare ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna (inkl. landstingskommunema).Statens styrning av skolan med hjälp av regler för statsbidrag upphör. Ettallmänt finansiellt stöd i form av ett sektorsbidrag utbetalas till samtligaprimärkommuner fr. o. m. . Sektorsbidraget skall ange det totalastatliga finansiella stödet till skolsektorn, dvs. gmndskola, gymnasieskola ochkommunal utbildning för vuxna. Det skall beräknas schablonmässigt enligt olikaberäkningsmodeller för de olika skolformerna. Styrningenav skolan skall i fortsättningen ske genom att regering och riksdag anger måloch riktlinjer som är nationellt giltiga. Gmndläggande mål anges i lag. Övrigamål och riktlinjer för utbildningen som skall vara generellt giltiga anges iandra författningar, framförallt läroplaner. Den statliga detaljregleringen avskolan upphör. Kommunerna får stor frihet att organisera skolverksamheten inomde ramar och riktlinjer som och regeringen lägger fast. Varje kommunskall fastställa en skolplan, där det bl. a. skall framgå vilka åtgärderkommunen avser att vidta för att uppnå de nationella mål som har satts upp förskolan. Riksdagsbeslutetinnebär också att uppföljning och utvärdering får stor betydelse när det gälleratt bedöma resultaten av arbetet och att utveckla verksamheten. Uppföljning ochutvärdering skall bedrivas både i den enskilda skolan och på ochnationell nivå. Verksamheten skall utvärderas mot de mål som har ställts upp påresp. Uppföljningen och utvärderingen skall ge riksdag och regering ensamlad bild av skolverksamheten och bl. a. ge underlag för att bedöma omåtgärder behöver vidtas för att nationella mål och riktlinjer skallupprätthållas. Frånjämställdhetspolitisk synpunkt blir det alltså för det första viktigt att se tillatt jämställdhetsmålet kommer till tydligt uttryck dels i lagar och iförarbeten till lagar inom skolområdet, dels i andra författningar, framföralltläroplaner. För det andra bör jämstältdhetsmålet beaktas i all uppföljning ochutvärdering av skolverksamheten, t. ex. i det gemensamma system förresultatuppföljning som kommer att utvecklas i samarbete med bl. Regleringen i skollagen Prop. Medanledning av ansvarspropositionen har beslutat om vissa ändringar avskollagen (1985:1100). Dessa ändringar (SFS 1990:1477) trädde i kraft den 1januari 1991 och kan ses som den första delen i arbetet med att utforma enskollag som är anpassad till de genomgripande förändringarna inom skolområdet.Vi vill här erinra om vad detta fattade riksdagsbeslut innebär ur jämställdhetspolitisksynpunkt. I1 kap 2 § första stycket skollagen sägs att alla "barn och ungdomar skall,oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden,ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn ochungdom". allmänna motiveringen till denna lagformulering sägs att detta skall tolkassom reella möjligheter, inte bara formella (prop. 1990/91:18, s. 27). Skolhuvudmännenskall alltså utforma sitt skolväsende så att inte något barn eller någon ungdomi realiteten förhindras att få del av utbildning på gmnd av sitt kön. Dettakan t. ex. innebära att en elev som är missgynnad på gmnd av sitt kön, måstestödjas särskilt. Föredraganden,statsrådet , framhåller vidare att lagen naturligtvis inte får tolkasså att den skulle utgöra ett hinder mot att skolhuvudmännen vidtar särskildaåtgärder för att få barn och ungdomar att delta i utbildning, som de annars kanförväntas avstå från på gmnd av sitt kön, sin bostadsort eller sina sociala ochekonomiska förhållanden. Exempel på en sådan åtgärd är tillfälliga enkönade undervisningsgmpperför att ge flickor eller pojkar bättre sfudiefömtsättningar inom ett område,där det ena könet är i stark minoritet. Itredje stycket i samma paragraf sägs bl. a. att verksamheten i skolan skallutformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar, ochatt var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människasegenvärde. I den allmänna motiveringen till detta avsnitt i lagen framhållerföredraganden att strävan mot jämställdhet mellan könen är ett exempel på vadaktningen för varje människas egenvärde mer konkret innebär (prop. 1990/91:18,s. I specialmotiveringen till paragrafen i sin helhet heter det vidareatt de värderingar som här kommer till uttryck förutsätts genomsyra allskolverksamhet och tjäna som underlag för tolkningen av övriga regler påområdet (prop. 1990/91:18, s. 43). Motsvarandeformulering om gmndläggande demokratiska värderingar och respekt för varjemänniskas egenvärde finns i den del av skollagen som handlar om utbildning förvuxna (1 kap. 9 §). Jämställdhetmellan kvinnor och män är alltså, enligt beslut med anledning av ansvarspropositionen, ett nationellt mål för skolan. Enligt 2 kap 8 § skollagen är varje kommun därmed skyldig att i sin skolplan redovisa vilka åtgärder som kommunen avser att vidta för att uppnå jämställdhet mellan könen inom skolområdet. Det är också själv klart att jämställdhetsaspekten kontinuerligt bör beaktas i den uppföljning och utvärdering av skolverksamheten, som bl.a. skall ge underlag för regering och riksdag att bedöma vilka åtgärder som kan krävas för att nationella mål och riktlinjer skall upprätthållas. Jämställdhet mellankvinnor och män har Prop. 1990/91:113 varit ett målför skolpolitiken. Jämställdhet inom gmndskola, gymnasieskola och komvuxägnades stort utrymme i regeringen proposition om jämställdhetspolitiken inför90-talet (prop.