prop · GE0372 · 1990-12-31 00:00:00 — Om ansökningsmyndigheten (RSV; jfr 15§) harfått in flera ansökningar från en sökande, bör dessa betraktas som en helhetvid prövningen av periodkravet i den mån de avser en sammanhängande period.Från formell synpunkt bör alltså en ny ansökan då i allmänhet behandlas som enkomplettering av den tidigare ingivna ansökningen under förutsättning attsistnämnda ansökan ännu inte prövats, avvisats eller avskrivits av RSV. Har dennya ansökningen kommit in efter ett sådant beslut av RSV, bör den således intebehandlas som en komplettering i ett pågående ansökningsärende. Om RSV haravvisat en ansökan med stöd av 7§ och beslutet har överklagats, bör inte en nyansökan kunna föranleda att besvärsinstansen ändrar RSVs avvisningsbeslut. Idenna paragraf lämnas föreskrifter om de formkrav som en ansökan skalluppfylla. Den här gjorda regleringen förutsätter att verkställighetsföreskriftermeddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (jfr 8 kap.13§ regeringsformen). Enansökan skall vara avfattad på blankett enligt fastställt formulär. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer skall fastställa formuläret.Formuläret bör utformas med beaktande av följande. I sin ansökan bör densökande ange tid och plats för förvärvet samt förvärvets art. Ansökningen börvidare innehålla en försäkran om att den sökande somansökningen avser har bedrivit sådan verksamhet som avses i 3 § och inte harbedrivit verksamhet som medfört skattskyldighet här i landet. I ansökningenbör också tas med uppgifter om senast gjord ansökan och om betalningsmottagarei (jfr 11 §). Av verkställighetsföreskrifter bör framgå att vidimeradkopia av faktura normalt skall bifogas ansökan men att den som prövar enansökan om återbetalning om det finns särskilda skäl kan begära in en faktura ioriginal. Fakturan bör i sådana fall förses med påskrift om beslutadåterbetalning och naturligtvis återsändas i samband med beslutet. Någon form avaktuellt offentligt verksamhetsbevis bör i allmänhet \ara fogat till enansökan. Av beviset bör kunna utläsas verksamhetens beskaffenhet under denperiod ansökningen avser. Fråganom handläggningen av en bristfällig ansökan får avgöras enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer. Brister i en ansökan bör med 12 hänsyntill svårigheterna för en svensk myndighet att utreda utländska Prop.1990/91:72 förhållanden i allmänhet botas av den sökande själv. om exempelvis företeende av faktura i original betingasfrämst av kontrollskäl, inte av att fakturan i sig utgör ett medel för att visamervärdeskattekostnaden. I specialmotiveringen till 7§ har behandlats fråganom avvisning av ansökan som inte uppfyller periodicitets-kraven i lagrummet.Dessa krav är också betingade av administrativa och hanteringsmässiga skäl. Slutligenbör dock framhållas att gränsdragningen mellan avvisnings-och avslagsbeslut imånga fall kommer att sakna praktisk betydelse. Det beror bl.a. på deomfattande möjligheter till omprövning som anges i 12 §. Enansökan skall ha kommit in till beslutsmyndigheten senast frånutgången av det kalenderår som den avser. är RSV (jfr 15§).Vilket kalenderår en ansökan skall anses avse avgörs enligt bestämmelserna i 5§.Där regleras tidpunkten för återbetalningsrättens inträde. Minimibeloppenavser inte det yrkade beloppet utan det återbetalningsbelopp som skulle habeslutats, om inte denna bestämmelse lagt hinder i vägen. Det saknar såledesbetydelse om det i en ansökan har yrkats ett belopp som överstigerminimibeloppet. En ansökningshandling som avser en tidrymd över ettkalenderårsskifte skall handläggas som två skilda ansökningar. Därav följer attansökningsbeloppet skall delas upp på de båda kalenderåren vid exempelvisprövningen enligt denna paragraf Omminimigränsen underskrids, så skall ansökan lämnas utan bifall. Avspecialmotiveringen till 12 § första stycket framgår att nytillkomna fakturabeloppkan innebära att minimigränsen uppnås och att avslagsbeslutet då omprövas. Utbetalningenskall ske till betalningsmottagare i . Den sökande skall ange sådanmottagare i ansökan. Som framgår av specialmotiveringen till 8 § böransökningsformuläret vara utformat så att uppgift om betalningsmottagare iSverige är obligatorisk. Detär angeläget att förfarandet vid återbetalning utformas så att det är enkelt att tillämpa och därmed ställer så små krav som möjligt på resurser. I likhet med vad som beslutats på skatteområdet i övrigt bör det finnas goda möjligheter att få till stånd en omprövning och ändring av meddelade beslut utan att domstolsväsendet belastas (enligt 15§ kammarrätten). Domstolsprövning bör sålångt möjligt komma i fråga endast när den Prop. 1990/91:72 sökande och RSV äroense i sak. Möjligheterna regleras genom 27 § förvaltningslagen (1986:223)och därutöver av den här föreslagna paragrafen. En annan fråga är möjlighetema fbrdet allmänna att till nackdel för den enskilde ompröva tidigare meddeladebeslut om återbetalning. Behovet av sådan omprövning har delvis andrautgångspunkter än den angivna och är mer begränsat. Möjligheterna tilldetta slag av omprövning bör liksom i annan kompensationslagstiftning varaväsentligt mindre. Frågan regleras genom den föreslagna 13 §. Möjlighetertill omprövning finns redan enligt 27 § förvaltningslagen. För det fall enansökan om återbetalning har avvisats eller avslagits bör det emellertid finnasen särskild bestämmelse om omprövning, delvis efter förebild från 33 § ML och 4kap. 7§i;axeringslagen(1990:324). Bestämmelsen bör innehålla följande. Påbegäran av en sökande skall ett beslut omprövas, om beslutet inneburit ati: enansökan om återbetalning inte helt har bifallits, dvs. ansökan har helt ellerdelvis avvisats eller helt eller delvis lämnats utan bifall. Omprövningen skallgöras av RSV (jfr 15§). Någon beloppsgräns föreslås inte. Det finns inte någonmöjlighet att avvisa en begäran med hänvisning till att frågan haromprövats. En företagares begäran om ändring till sin nackdel bör inte kunnaföranleda en prövning enligt denna paragraf I stället kan en sådan begäranföranleda att RSV självmant prövar om det tidigare beslutet skall ändras enligt13§ första stycket och om utbetalning har hunnit göras betalningsskyldighetåläggas företagaren. Dennu behandlade regleringen är emellertid inte tillräcklig. Det bör nämligen ävenfinnas möjligheter för en företagare att få återbetalat mervärdeskatt som hanhar underiåtit att ta upp i en tidigare gjord ansökan för vilken beslut omåterbetalning redan meddelats. Möjlighetema till återbetalning i detta fallregleras genom andra meningen. Den innebär följande. Enansökan om återbetalning skall i det här avsedda fallet behandlas som en ansökan om omprövning av det tidigare beslutet. Detta innebär att det nya mervärdeskattebeloppet skall vara hänförligt till den period som omfattas av beslutet. Att någon omprövning inte kan göras när något beslut inte har meddelats förefaller självklart. I en situation kan en omprövning ändå aktualiseras. Detta gäller i följande fall. En ansökan om återbetalning avser t.ex. . Sedan RSV har meddelat beslut i fråga om återbetalningen begär den sökande återbetalning av mervärdeskatt som hänför sig till januari öch februari. Denna begäran bör behandlas som en ansökan om omprövning av det tidigare beslutet så att det även kommer att omfatta . Detta förefaller naturligt mot bakgmnd av att någon särskild ansökan inte finns för januari och febmari och att den gjorda ansökningen därför kan ses som en ansökan för tiden från årets ingång. Någon särskild föreskrift i detta avseende har inte ansetts nödvän dig. När det gäller fakturabelopp som hänför sig till tiden efter juli måste 14 företagarenpå gmnd av periodkraven i 7 § avvakta till i vart fall utgången Prop.1990/91: 72 av oktober. Bestämmelsernai 10§ om minimibelopp skall givetvis tillämpas på det samladeåterbetalningsbeloppet, dvs. på summan av beloppet i det beslut som omprövasoch det ytterligare belopp som följer av omprövningsbeslutet. Genomden här föreslagna bestämmelsen slås fast att möjligheten till omprövning intekan gälla en fråga som domstol avgjort. Bestämmelsen är utformad iöverensstämmelse med 33 § tredje stycket ML och 4kap. Avallmänna principer följer att omprövning inte heller skall ske sedan en frågaefter överklagande har överlämnats till domstol för prövning (litis pendens).Liksom i ML och taxeringslagen torde det inte behöva anges särskilt (jfr prop.1989/90:74 s. 403). Avnaturliga skäl måste i många fall en ansökan om omprövning kunna ges in efterden frist som enligt 9 § gäller för vanliga ansökningar om återbetalning. Imotsats till vad som föreskrivs för omprövning enligt ML och taxeringslagenföreslås här en bestämmelse med en bestämd tidsgräns. Detta beror påsvårigheterna för en svensk myndighet att pröva omständigheter som ärhänförliga till utländska förhållanden. Paragrafeninnehåller fömtsättningarna för att dels ändra ett återbetalningsbeslut tillden enskildes nackdel, dels om utbetalning hunnit göras besluta omskyldighet för den enskilde att betala tillbaka det belopp som han fått. Såväländringsbeslut som beslut om betalningsskyldigheten meddelas av RSV (jfr 15 §).Om utbetalning gjorts med högre belopp än det som anges i beslutet omåterbetalning, så avgörs skyldigheten att betala tillbaka i stället av allmännaregler om återgång av betalning som erlagts av misstag (condictio indebiti). Enskyldighet att betala tillbaka kan i en del fall framstå som uppenbart oskäligmed hänsyn till omständigheterna. I sådana fall kommer kammarkollegiet, ellervid belopp överstigande . regeringen, att kunna besluta om eftergiftmed stöd av 15§ avskrivningskungörelsen (1965:921). Omständigheter som börkunna berättiga till eftergift är inte bara sjukdom och andra personligaomständigheter hos den som uppburit medlen utan även felaktig handläggning hosden beslutande myndigheten 1976/77 s. 280). Det bör framhållas att meduttrycket "oriktig uppgift" i lagförslaget avses inte endast att en lämnad uppgift i sig är felaktig utan också att 15 uppgiften är ofullständig.Som framgår av lagtexten krävs att den oriktiga Prop. uppgiften resp.förbiseendet lett till att återbetalning medgetts med för högt Stycketmotsvarar 16 § lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband och 10§ förordningen(1982:798) om kompensation i vissa fall för kostnader på gmnd av kassettskatt.Motsvarigheter finns även i 6§ lagen (1990:582) om koldioxidskatt och 8§ lagen(1990:587) om svavelskatt. Angående förhållandet till omprövning enligt den föreslagna12 § hänvisas till specialmotiveringen till den paragrafen. Bestämmelsenger möjlighet att kvitta en fordran som avser betalningsskyldighet enligtförsta stycket mot belopp som den sökande är berättigad till enligt en annanansökan, men ännu inte fått utbetalade. Beslut om kvittning meddelas av RSV(jfr 15§). Om beslutet om betalningsskyldighet skulle ändras till den sökandesförmån, så bör kvittningsbeslutet anses som förfallet i motsvarande omfattning.Det innehållna beloppet skall då betalas ut i denna del. Motsvarandebestämmelser finns i de lagar som anges i specialmotiveringen till 13§ förstastycket. Med hänsyn till den särskilda bestämmelsen i 12§ ombetalningsmottagare har tidsfristen uttryckligen knutits till tidpunkten förutbetalning. Besvärsinstansi förhållande till RSV är kammarrätten i . Ett beslut av RSV omavräkning enligt 13 § andra stycket får överklagas endast i samband med att ettbeslut om betalningsskyldighet enligt 13§ första stycket överklagas ellersärskilt på den gmnden att avräkningsbeslutet som sådant är felaktigt. Ettseparat överklagande av ett avräkningsbeslut kan således tas upp till prövningendast till den del det vilar på andra omständigheter än beslutet ombetalningsskyldigheten som sådant. Det kan gälla exempelvis att avräkningsbeslutetskiljer sig från beslutet om betalningsskyldighet eller att det sistnämndabeslutet gäller någon annan person än den klagande. En annan ordning än den härföreslagna skulle innebära att samma sak prövades två gånger. Som anmärkts ispecialmotiveringen till 13§ andra stycket, så skall ett avräkningsbeslutförfalla i motsvarande omfattning som beslutet om betalningsskyldighet ändras tillvederbörandes förmån. Denna verkan skall inträda vare sig företagarenframställt något yrkande om ändring av beslutet om avräkning eller inte. Beslutom betalningsskyldighet enligt 13§ första stycket meddelas av RSV (jfr 15§). Beslut av enförvaltningsmyndighet får verkställas enligt utsök- 16 ningsbalken (UB) endast omdet särskilt föreskrivs (3 kap. 1§ första Prop. 1990/91:72 stycket 6 UB).Genom bestämmelsen i 16§ kan alltså RSVs beslut verkställas enligt UB. Häraktuella mål om utsökning skall handläggas som enskilda mål (jfr 1 kap. 6 § UB),om inget annat föreskrivs i lag. En sådan föreskrift synes inte vara påkallad. OmRSVs beslut har vunnit laga kraft får det verkställas enligt vad som gäller förlagakraftvunnen dom. Har RSVs beslut inte vunnit laga kraft gäller i huvudsakföljande. Beslutet får inte verkställas om den betalningsskyldige nedsätterpengar eller ställer pant eller annan säkerhet enligt bestämmelser i 3 kap. 6§ UB.Utmätt egendom får inte säljas utan samtycke från den betalningsskyldigeförrän beslutet vunnit laga kraft. Försäljning får dock ske utan samtycke, omdet gäller lös egendom som hastigt faller i värde eller fordrar alltför kostsamvård (8 kap. 4 § första och andra styckena UB). Medel som har flutit in tillkronofogdemyndigheten skall betalas ut till staten utan att staten behöverställa säkerhet Gfr 13 kap. 14§ och 2 kap, 27 §UB). Paragrafenär en ansvarsbestämmelse som utformats i nära överensstämmelse med 83§vägtrafikskattelagen (1988:327) och 17§ lagen (1982:691) om skatt på vissakassettband. Bestämmelsen är tillämplig endast om gärningen inte är belagd medsträngare straff i . Vad som närmast kommer i fråga ärbestämmelserna om bedrägeri och grovt bedrägeri i 9 kap. I och 3§§brottsbalken. 15 kap. 10 § om osann eller vårdslös försäkran blirockså tillämplig, eftersom uppgifterna i en ansökan enligt 8§ andra stycketskall lämnas på heder och samvete. Någotansvar enligt skattebrottslagen (1971:69) kommer inte i fråga. Den som ansökerom återbetalning gör det nämligen inte i egenskap av skattskyldig. Det är, lagteknisktsett, i stället fråga om en ansökan att i egenskap av icke skattskyldig fåkompensation för mervärdeskattekostnader. Motsvarande bedömning synes hagjorts vid tillkomsten av den numera upphävda kungörelsen (1974:113) omkompensation för mervärdeskatt på bostadsbyggande Gfr prop. 1974:25 s, 11). Vadsom skall förstås rned "oriktig uppgift" har behandlats i specialmotiveringentill I3§ första stycket. En skillnad mellan den bestämmelsen och bestämmelsenhär är att den oriktiga uppgiften enligt straffbestämmelsen skall vara lämnad uppsåtligeneller av grov oaktsamhet. Liksomi de inledningsvis angivna båda ansvarsbestämmelserna är det tillräckligt attden oriktiga uppgiften är ägnad att leda till att skatten återbetalas med ettför högt belopp. Det krävs således inte att något beslut om återbetalning allsmeddelas eller att ett beslut kommit att innehålla ett för högt belopp.. 6 Hemställan Prop. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslaget till lag om återbetalning av mervärdeskatt tillutländska företagare. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanställning av remissyttranden över Prop-1990/91:72 utredningens om teknisk översyn av Bilaga i mervärdeskattelagen delbetänkande Återbetalning avmervärdeskatt till utländska företagare (1990:67) Yttrandehar lämnats av kommerskollegium, , kammarrätten i ,Föreningen , ,, , och Scandinavian Airiines System SAS. Remissinstansernahar i huvudsak tillstyrkt eller lämnat utredningens förslag utan erinran. Desärskilda synpunkter som har lämnats hänför sig i allmänhet till enskildadetaljer i förslaget. Riksskatteverketanser att frågor om återbetalning av mervärdeskatt enligt förslaget inte börprövas av utan av en skattemyndighet. börockså ges rätt att bestämma vilken skattemyndighet. Kammarrätteni anser att I § i utredningens lagförslag bör omformuleras för attdärmed uppnå ökad tydlighet. Föreningenauktoriserade revisorer anser att utredningens förslag att ansökan omåterbetalning skall åtföljas av faktura i original bör omprövas. Enligt FARtalar bl.a. internkontrollskäl för att i betryggande ordning vidimerade kopiorbör kunna godtas. anser att de beloppsgränser som finns i förslaget intefår avvika från de belopp som är gängse inom anser dessutom att reglemaenligt lagtexten skall gälla retroaktivt fr.o.m. . Sverigesadvokatsamjund har i princip en positiv inställning till utredningens förslag.Samfundet anser dock att den eftersträvade konkurrensneutraliteten skulleuppnås på ett bättre och enklare sätt om utländska företagare efter ansökanbeviljades frivilligt inträde som skattskyldiga i mervärdeskattesystemet.Ifrågavarande utländska företagare bör enligt samfundet omfattas av de reglersom gäller för sådana utländska företagare som är skattskyldiga tillmervärdeskatt här i landet trots att någon inkomstbeskattning inte skall ske.En sådan ordning skulle enligt samfundet eliminera behovet av särskildaförfaranderegler och åstadkomma en nödvändig samordning av administrationenavseende utländska företagare. Ifråga om utredningens förslag i övrigt anser samfundet att författnings texten bör förtydligas på vissa punkter. Enligt samfundet bör vidare inte alltför stora krav i bevishänseende ställas på den utländske företagaren. Samfundet anser också atträtten till återbetalning av konkurrensskäl bör Prop. 1990/91: 72 omfattabelopp motsvarande s.k. fiktiv skatt och att återbetalning bör Bilaga 1medges vid förskottsbetalningar. anser att i förslaget till lagtext börinföras en bestämmelse som innebär att återbetalning skall göras inom sexmånader efter det att en korrekt ansökan kommit in. Förbundet anser vidare atten redovisningskonsult bör kunna utses till ställföreträdare i de fall en sådankan erfordras. SAShar anfört att det föreslagna återbetalningssystemet är otillräckligt för atthantera den mervärdeskatt som kan komma att utgå vid utländska flygbolagsinförsel av luftfartyg till . Bilaga 2 Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådetBjörn . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till lag om återbetalning av mervärdeskatt till utländska företagare. Förslagethar inför lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Tryckeri, Stocktiolm 1990 21