prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — sådan upptagning dokumentariskt värde, må den bevaras i arkiv som avses i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupplagningar. I lar företag som avses i 22 § första slyckel räll all iutsändning äierge verk, får förelagel också ta upp verkei på en anordning genomvilken del kan återges, om della sker (ör all säkerslällaframtida bevisning om utsändningens innehåU eller 2.för audel behövs för au en stadig myndighel skad kunna fullgöra sina uppgifter närdet gäller au i efterhand ulöva tillsyn över ulsändningsverksamheten. Upptagning som avses i försia siyckei får utnyttjas endast för be-visäiidaniål, om ej annat följer av 22 c S. Har sådan upptagning som avses i försia siyckeidokumentariskt värde, får den bevaras i arkiv som avses i lagen (1978:487) ont pUkie.xeniplarav skrifter och ljud- och bildupplagningar. Upptagningsom avses i försia stycket får utnyttjas endasl för ändamål som anges där, omej annal följer av 22 c §. Denna lagträder i kraft den I99L Den skall lillämpas även på verk som har kommittill fiire ikiaftträdaiiilei. Vad som föreskrivs om ver k gäller ock.såframföranden som avses i 45 S, ' liilDnl (;enoni l')7«:4«K. Lag om ändring i lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker Prop.1990/91:149 Bilaga 3 Härigenom föreskrivs all 2 § lagen (1978:763) med vissabestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med hänsynlill de häl.sorisker .sorn är förbundna med bruk av alkohol skall särskild mållfullheliakttagas vid marknadsföring av alkoholdryck. Därvid gäller särskill allreklam- eller annan marknadsföringsåtgärd ej får förelagas som är- [låträngandeeller upp.sökande eller som uppmanar till bruk av alkohol. Meilhänsyn lill de häl.sorisker som är förbundna med bruk av alkohol skallsärskild mållfullhel iakttas vid marknadsföring av alkoholdryck. Därvid gällersärskill alt reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd inie får företas som ärpåträngande eller uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol. Vidmarknadsföring av alkoholdryckfår itue användas kommersieU annons i ljudradio-eller lelevisionsprogram. Vill marknailsföringav spritdryck, vin eller starköl får- ej användas kommersiell annons iperiodisk skrift eller annan skrift på vilken tryckfrihetsförordningen ärTillämplig och som med avseende på ordningen för dess utgivning är jämförbarmed |)eriodisk skrift. Detta gäller dock ej i fråga om skrifl som Trllhandahållsendasl på försäljningsställe för sådan dryck. Denna lag träder i kraft den Ijuli 1991, 12 Förslag lill Prop, 1990/91:149 L;ig om ändring i lagen (1978:764) med vissa bestäminelserom marknadsföring av tobaksvaror Härigenom föreskrivs atl 2 S lagen (1978:764) med vis.sabestämmelser orn marknadsföring av tobaksvaror skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med hänsyn TrIl de hälsorisker Med hänsyn till de hälsorisker som är förbundna med bruk av to- som är förbundna med brukav lo bak skall särskild mållfullhel iakl- bak skall särskild måttfullhet iaki- lagas vill marknadsföring av tobak- las vid marknadsföring av lobak svara. Därvid gäller .särskilt alt svara. Därvid gäller särskilt att reklam- eller annan mark- reklam- eller annan marknadsfö- nailslör ingsåtgärd ej får förelagas ringsålgärd inle får företas som är som är påträngande eller uppsö- på trängande eller uppsökande el- kandc eller som uppmanar lill ler som uppmanar lill bruk av lo- bruk av lobak. Vid marknadsföring av lobaksvara får inle användaskommersiell annons i ljudradio- eller televisionsprogram. Denna lag träder i kraft U 1990/91. Bilaga 4 Uldrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: fd. regeringsrådet , justitierådetFredrik Ster-zcl, regeringsrådet . T-'nTrgt prolokoll vid regering.s.sarnn-ianlräde den 7februari 1991 har regeringen på hemställan av slalsrådel beslutatinhämla lagrådels yttrande över förslag lill 1.lagom annonseri televisionen, 2.lag om ändringi radiolagen (1966:755), 3.lagom ändring inärradiolagen (1982:459), 4.lagom ändring ilagen (1981:508) om radiotidningar, 5.lag om ändringi lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar, 6.lagom ändring irailioansvarighelslagen (1966:756), 7.lagom ändring ilagen (1982:460) om ansvarighet för närrailio, 8.lag om ändringi lagen (1982:521) om ansvarighet för radio- och ka.ssettiilningar, 9.lag om ändringi lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala ka-bel.sänilningar, 10.lag om ändringi lagen (1960:729) om upphovsrätt till Trllerära och konstnärliga verk, 11.lag om ändringi lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker, 12.lag om ändringi lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av lobaksvaror. Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrällsasses,sornTor . Förslagen föranleder följanile yllrande av lagrådel: I remissen föreslås lagändringar som avses göra dd lillålelalt ta in kommersiell reklam i sådana rundradioprogram i television, som eflerkoncession av regeringen radio.sänds utan salcllilmedverkan eller irådsänds,dvs. "marksänds" för all använda ell i remissen förekommande uttrycksom inte är definierat i radiolagen (l%6:755). Vidare skall i samma slags sänilningartillåtas vissa annonser som inte är kommersiell reklam, dock endast under föiulsäliningall program förelagd också sänder reklam mol vederlag, lör IjudiaiTio och egensändningar i kabelnät föreslås ingaändringar i fråga om reklam. Satellitsändningar, vare sig de tas emot direki avallmänheten eller kabeldistribueras av en mottagande operatör, berörs ejheller. Lagrådets granskning skall enligt 8 ka[). 18regeringsformen (RT) avse bl.a. frågan om ett remitterat lagförslag är .så uift)rmaiall lagen "kan antagas tillgiulose angivna syften". Vidare skallgranskningen avse hur förslagel förhåller sig till grundlagarna och rällsordningeni övrigl. sauppgifter aktualiserar för lagrådet etl behov av alt i elt lagstiftnings- Prop.1990/91:149 ärende som del förevarande fåen mera bestämil utgångspunkt för Bilaga 4 granskningen. Avsaknaden avett auktoritativt politiskt ställningstagande i de aktuella TV-frågorna har stundom varil besvärande. I remissen är del praktiskltagel enbart 'TV-reklamens möjligheleralt vara en inkomstkälla som bildar bakgrund till ställningstagandena på olika punkter. Med ulgångs|)unki iall del är del ekonomiska syftet som i försia ledet skall lillgodoses är det tydligt att lagstiftningen måsle vara såutformad all reklamsändningarna får ett värdeoch därmed blir efterfrågade. Restriktioner |)å reklamsändningarna i syfte alt slå vakl om andra iniressen försämraruppenbarligen inkomstmöjlighderna. Avvägningen mellan de intressen somrestriktionerna avser atl skydda och det ekonomiska intrcs.sct får förutsättas ha skell närde olika restriktionerna utformats. Del hinder .som gällandelag re.ser mot reklam i marksänd lelevisionär föreskriften i 6 S radiolagen om att rätten alt sända rundradioprogram skall utövas oparliskl. Delta hinder föreslås i remissenbli genombrutet genom alt föreskriften ietl tillägg till samma paragraf förklaras inle gällaannonser enligt den föreslagnalagen om annonser i lelevisionen. Remissens förslag geremellertid anledning lill avsevärt vidaresynpunkter på den radiorätisliga lagstiftningens struktur och inpassning i vårl rättssystem. Inle minst påkallas delav om yttrandefriheten och av det förslag till ytlrandefrihelsgrundlag som framlagts i prop. 1990/91:64. Införandel av möjlighei all sändareklam mol vederlag i televisionen förändrar ocksåförutsättningarna för programföretags verksamhet. Lagändringen kommer alt möjliggöra alt programföretag etableras utan atl det allmänna svarar föreller deltar i finansieringen. Därmed framträder radioprogram som medier för yttrandefriheten av principiellt samma slag somdet tryckta ordel och andra medier. Dock finns här den mycket vikliga skillnaden all programförelag inle fårsända sina program regeringenstillstånd, som med nuvarande ordning kan förbindas med villkor. Dessa villkor avser inte baratekniska och administrativa förhållanden ulan gällerockså programinnehållet. Till formen för ilenna reglering av programinnehålletåterkommer lagrådet i det följande. I deua sammanhang vill lagrådel också med eftertryck framhålla all den radiorätisliga lagsliftningen numera präglasav svåröverskådlighet och svåriillgänglighel.Della är en nästan ofrånkomligföljd av all etl från början enkellregelsystem tid efler annan byggts påmed regler för nya silualioner. Påbyggnaden i det föreliggandelagärendet med ytterligare en lag omannonser i lelevisionen förbättrar inle läget i systematiskt hän.seende. Etl iögonfallande drag i den nuvarandeordningen är de dubbla koncessionssyslem somradiolagen innehåller. Sålunda gälleretl tillsiåndstvång för innehav eller användning av radiosändare(§ 2 ), Med della lillgoiloses bl. a.intresset av fördelning och ordning i utnyttjandetav tillgängliga frekvenser för olika ändamål. Tillståndsprövningen ankommer på regeringen eller myndighel som regeringen besiämmer (leleverkel). saknar ioch för sig i förevarande sammanhang. Vikligl ärdäremol del tillsiåndstvång enligt 5 § som gäller sändning av rundradioprogram, dvs. ljudradio- ochtelevisionsprogram Prop. 1990/91:149 avsedda för allmänhelen. Tillståndsprövningen här ankommer pårege- Bilaga 4 ringen utan delegationsrätt.Eftersom del inle är fråga om "föreskrifter som ulan avseende på yttrandes innehållnärmare reglerar vissl sätt att sprida eller mottaga yttranden" (2 kap.13 § iredje stycket RF) blir lill-slåndstvånget allanse som en begränsning av yiirandefrihelen. Därmed måsteRF':s regler om fiirutsällningarna för begränsningarav denna iakttas. De reglerna innefattar vittgående restriktioner som anges i 2 kap, 12 och 13 §§. I detta sammanhang tar lagrådel upp kravel pålagform för begränsningar. Frågan kan slällas om nu tillämpadordning, lill vilken remissens förslag om ändring i radiolagen ansluler, verkligen är förenlig med RF:skrav på lag och har stöd i den ytlrandefrihelsgrundlag som föreslagits . Sålunda hänvisar 6 a S radiolagen beträffande de villkor, med vilka en koncession alt .sända radioprogram kan förenas, lill avtal mellan regeringen och programförelaget. Sådanavillkor är, som nämnts, enfigt såväl den nu gällandesom den föreslagna lagtexten ingalunda avenbart teknisk och administrativ natur ulan kan innefatta - och gör del ocksåi gällande avtal med de existerande programfreiagen- en reglering av innehållel i rundradiopiogrammen. Del bör upi)märk.sammas all, föruiomde nu föreslagna allmänna reglerna förreklam, endasl opartiskhets- och saklighetskraven samt skyldigheten all hävda demokratiska värden är lagstadgade, övriga villkor, som alliså kan las in i avtal, anges i lagen enbart genom vadsom får uppfällas som en uppräkningav ämnen; se den föreslagna 6aS. Någraav ilessa ämnen har angivits allmänl, som exempelvis alt "sända ett mångsidigtprogramulbud", vilken rubrik avses läckavad som i nu gällande avtal med varje programbolagulgör Ivå omfattande paragrafer med uppräkningarav specifika verksamhetsmål resp. ämnen förprogrammen (remissen avsnitt 3.9.4). Andra ärotydliga till sin sakliga innebörd och lånar sig såledeslill olika uUolkningar. gäller exempelvisdet nu föreslagna, atl programföreiagei kan förpliktas"la hänsyn lill ljudradions och lelevisionenssärskilda genomslagskraft när det gällerprogrammens ämnen och utformning saml tiden för sändning avprogrammen". Dd allmänna har meddelta syslem åstadkommit inskränkningar i yltranilefiihelen i den koncessionerade programverksamheien.Resullalet har nåtts genom avtal och inie i form avlag som RF kräver. Avtalsformen sanktionerasemellertid av lagen som också anger ivilka hänseenden avialel får reglera programinnehållet. Vid bedömningen av frågan om ordningen ärgodtagbar från grundlagssynpunkl bör ocksåbeakias au avtalsformen inte framslårsom ett instrumenl för en överenskommelse mellan likvärdigaparier i ell läge när del allmänna ensamt tillhandahåller de ekonomiska resurserna för programverksamheien. Realiteten får nog sägasvara alt avtalet uttrycker del allmännasdirektiv för verksamheten. Med den rådandeordningen skall jämföras RF:s krav på lagform för yttrandefriheisinskränkningar, till yttermera visso utbyggt med en särskild möjlighetalt fördröja behandlingen av lagförslag ombegränsning av ytlianilcfrihelen. 1 remissen anses all RF:s krav på lag lörbegränsningarna av yiirandefrihelen - atlfråga är om sådana ifrågasäiis inte iremissen, se bl.a, av- snitt3,9,4 - är uppfyllt genom alt radiolagen hänvisar lill avtalsformen Prop. 1990/91:149 och angerde ämnen som får regleras avtalsvägen. Som stöd för ilenna Bilaga 4 uppfaltning kan anföras all den rådande ordningen godtagils av riksdagenvid två tillfällen efler Tillkomsten av RF:s nuvarande regler, nämligen vid ändringav radiolagen 1978 (prop. 1977/78:91, KrU 24, KU 2 y) och i samband medbehandling av frågor om verksamhet (prop.1985/86:99, KrU 21, KU 14 y). Yurande inhämtadesinte från lagråild, I lagsliftningsärendd1978 refererade konstitutionsutskottel i sill yttrande till kulturutskottettill etl uttalande i propositionen all om yllrandefrihel "får... anses kräva atl möjlighelerna förregeringen all i avtal med programförelaginföra föreskrift om skyldighet atl sändaberikiigande och genmäle saml vissa meddelanden lill allmänheten ges stödi lag, liksom en erinran alt avtalet kan innehålla föreskrifter lill skydd för enskilds privatliv och förbud mot kommersiell reklam och mol program sombekostas av annan än piogramförelagel". Konslitulionsulskollel förklarade sig i silt yttrande ansluta sig lill |)ropo-silionensförslag i det nämnda avseendel; utskottet kommenterade inte ståndpunkten. Del må anmärkas alt dd genom ändring i radiolagen kom till klan uttryck all sändandei av rundradioprogram var - med generell räckvidd - underkastat lillståndsplikt. Radiolagens dillillsvarande lydel.seföreskrev ensamrättför del aktiebolag (tidigare "företag") som regeringen bestämde. Vid riksdagsbehandlingen av proposition, som inte berörde radiolagen, uttalade konslilulionsulskoliet atl (jropositioneninle innehöll några vikliga ändringsförslag i förhållanile till vad .som då gällde. Utskollelhänvisade tiil att arbete pågick med en yiirandefrihetsgrund-lag. I förslaget till ytlrandefrihelsgrundlagmedges i 3 kap. 2 § koncessionstvång genom vantig lag i fråga om rältatl sända radioprogram på annat sättän genom tråd. Reglerna moliveras med behovet av fördelning av tillgängliga radiofrekvenser. Den föreslagnalagtexten nämner lika lilel som omyiirandefrihelen möjligheten atl begränsa denna genom avtal. Det kan anmärkas all eftersom den föreslagna grundlagen inte medger koncessionslvång för irådsändningbortfaller i fråga om sådan sändning möjlighelen att slällaavtal som villkor för sändningsräli. Ävenden reglering av kommersiell reklam och sändningav sponsrade program som yttrandefriheisgrundlagen medger skall enligt 1 kap.12 S ske i lags form. Avlalsregleringen av yttrandefriheten i |)rogramfördags sändningarhärrör från liden före radiolagens koncessionssyslem och tillkomsten avRF med dess utbyggda skydd föryttrandefriheten. Ordningen med lagfö-reskrifterom avlalsreglering av yiirandefrihelen har godtagits av efter RF.stillkomst. Lagrådel finner del emellertid inle berättigat all anse atl en konstitutionell praxis etableratshärigenom. Yiirandefrihetsbegränsningar genom avtal, vare sig de medges i lag ellerej, saknar slöd i RF. bör ocksåbeakias all del kan bli akiuellt all koncessions-systemet skall tillämpas påprogramföretag som finansiellt är oberoende av det allmänna och att sådanasystem ger vida styrningsmöjTrgheier, när grunderna förtillslåndsgivningen inle är rällsliglfastlagda. Filtgodtagande av avialsordningen får vidare en prejudicerandever- Prop. 1990/91:149 kan med räckviddockså för mindre stabila förhållanden ände nu rå- Bilaga 4 dande. Av det anförda följer att lagrådetsläller sig synnerligen iveksami lill eltytterligare befästande av avtalsordningen så som föreslås i remissen. Det står klart alt lagrådet skulle ha avslyrkl ordningen omförslag framförts att nu etablera den, särskilt mot bakgrund av den förstärkning avskyddet för yttrandefriheten som förslaget lill yttrandefrihetsgrundlag syftar lill. I sammanhanget vill lagrådel nämna att nu gällande rundradiokoncessioner enligt 5 § radiolagen inle meddelats genom regeringsbeslut ivanlig ordning ulan intagits i de avtal som vederbörande statsrådträffat med programföretagen med stödav regeringens bemyndigande. Eftersom meddelandet av koncession i eltadministrativt systemär ett offenlligrättsligt förvallningsbeslulskall det kunna kontrolleras och i förekommandefall överprövas i den orilning som gällerför såilana beslut. Atl avtala om en koncession är därför en egenartad och för vårt rättssystem främmande melod. I det remitterade förslagethar ingående redovisals hur anpassningen lilldet sidoorilnade regelsystemet för marknadsföring av varor och tjänster skall ske och hur uppkommande tillämpningsproblem kan bli lösta. Härvidberörs (avsnitl 3.10.2) radionämndens granskningsuppgifl och den svårighet nämndenställs inför när den skallbedöma en föreliggande frågamed utgångspunkt i marknadsräiisliga förhållanden. Detta ger lagrådel anledning nämnaalt molsvarande problem redan nu uppkommer när det i anmälan till radionämnden sällsi fräga all elt program innefattat broll,särskilt yttrandefrihetsbrolt. Auproblem av detta slag uppstårunderstryker behovel av en översyn avhela dd radioräilsliga systemels uppbyggnad. Den föreslagna regleringen ger ett spliltraioch provisoriskt intryck. Som lidigare konstaterats är utgångspunkten för den föreslagnasärregleringen av reklamenradiolagens krav på oparliskhel och den tolkningradionämnden gett detta krav i fråga om reklam. Med den utgångspunkten hade det varil naturligt au reglerareklamfrågorna i radiolagen som elt undanlagfrån opariiskhelskravet. Denuppdelning som skell av stoffet mellan lagen om annonser i televisionen ochradiolagen ger anledning lill erinringar. Enligi lagrådets mening hade det varit följdriktigt alt, om man stannat för att ha en särskildlag om annonser, koncentrera reglerna om annonserna lill denna och iradiolagen enbarl la in en hänvisning idet hänseendet. Med en sådan läsning synes ändringar i bl.a. 1 och 7 §§ radiolagen ha kunnal undvikas. Den lösning som föreslagits innebärockså att lagreglerna och deras motiv ihög grad förliiar sig påbegrepp och U)lkningar som utvecklals inom ena sillan marknadsrätien och marknadsdomslolen och andra sillan radioräiten och radionämnden.Del har blivit en vidlyftig, svårge- nomiränglig och i hög grad begrepps- och molivslyrd reglering.Del Prop. 1990/91:149 finns anledning att räkna med att det kommer atl uppslålolkningssvå- Bilaga 4 righcter och spänningar mellan principerna. Härtill kommer atl regleringen iolika delar avviker från den europeiska ,vilket torde komma all leda till nya spänningarnär (räll i kraft och börjartillämpas. Som exempel kan nämnasbehandlingen av sponsring. Ullrycket torde i rundrailiosammanhang rent språkligt inie innebäramer än all någon ulomstenile släller upp som finansiär exempelvisfiir ett |)ri)gr-am eller för eltevenemang som sänds. Uttrycket ges emellertid i denprakliska användningen regelmässigt, oftast underförstått, en mer specifik innebörd. 1 TV-konvenlionen anges atl sponsringen syftartill att främja sponsorns namn, varumärke eller anseende. Del står emellertid klart all sponsring enligi 'TV-konventionensdefinilion faller uianför reklambegreppel. Särskilda regler ges i art. 17 och 18 om sponsring, däribland en regel som innehåller all, om ell program eller en serie av program sponsrashelt eller delvis, så skall sponsorskapet tydligt framgå genom tillkännagivandepå lämpligt säll i början och/eller slulel av programmet (art. 17:1). Somframgår av remissen (avsnitl 3.9.2)ligger däremol lill grund för den föreslagnaregleringen i 6 § radiolagen föreställningen atltillkännagivande av sponsorns namn kan belraklassom reklam. Till följd härav ges radiolagen en utformning som inle uppfyller kraven ikonventionens arl, 17:1. I slället föreskriver 6 §radiolagen alt programföretaget/å/- lämna uppgiftom vem bidrag.sgivaren är. Brislen i konven-Tronsuppfyllelseavses tydligen botas genom atl del i 6a S radiolagen öppnas en möjlighetall i avial föreskriva om skyldighel för programföretagetatl lämna sådan uppgift. Enligt lagrådetsmeningar den föreslagna regleringen olillfredsslällande dels genom alt remissen avslår från all, i enverksamhet som karakteriseras av en växandeinlernalionali.sering, tillämpa konvenlionensnormer, dels genom alt den förlitar sig på atl dd därigenomuppkomna problemet genom avtal skall kunna fåen lösning som remissen för sin del inle mäklatanvisa. Lagrådet nolerar all radiolagsuireilningentillsattes med uppdrag au göra en översyn av radiolagen. Till följd av mellankommandc Trllägg.sdi-rektiv har uireilningen ännu inte fåtttillfälle att genomföra denna översyn.Den nuvarande radiolagsliftningen har i de delar som här är i fråga ursprungligen tillkommit i ell läge då det gällde att i vissa då för tiden mindre kontroversiella hänseenden styra en monopolverksamhet. I den nya silualionsom nu mer och mer framträder - med avancerade tekniska lösningar, internationalisering av verksamheten samlmed kommersiella och från staten helt fristende program-och dislributionsföretag - är det angelägetatt radiolagsliftningen ses överi syfle all fylla de nya krav som utvecklingen ställer, lin särskild anledning till en sådan översyn gersom redan antytts den yilrandefrihdsgrundlag som avses träda i kraft . Bland dessa krav märksde för all lagsliftning elemenlära på klar heloch överskådlighel. Del bör ocksä på ell bättre sällän nu framgå hur lagstiftningenom närrailio och lokala kabclsändningar samordnas med Prop. 1990/91:149radiolagen, i den mån dessa lagars bestämmelser inle inarbetas i en revi-Bilaga 4 lierad radiolag. Det kan andra å andra sidan ifrågasättas om inle ulveck-lingiiimotiverar att rundradio i vid mening bör behandlas skill från andra former av ladiokommunikalion.Med framväxten av frislående program- och dislributionsförelag msic också följaall kraven på dessa framgår på etl tydligare sätt än som varit motiverat närdet gällt . innebär bl.a. att de i 6 och 6 a SSantydda riktlinjerna för verk.samhden måste ges en betydligt utförligarepresentation. Vad här sagts innebär också atl lagsliftningen måsle bringas isamklang med den inlernationella utvecklingen och ges en genomtänkt ochstringent motivering. Vid denna översyn bör också regleringen av TV-reklamenoch närliggande företeelser som berörs i förevarande remiss förutsättningslöslomprövas. En speciell uppgift för översynen blir som framgått av detförut anförda all bäitre anpassa regelverket lill grundlagsreglerna om yiirandefrihelen.Begränsningar i denna skall ha lags form. Lagen om annonser i TV 1 och 2 §8 1 2 S definieras annons som ell televisionsprogram somsänds under annonslid. Definilionen är således uleslulande formell. I detallmänna språkbruket torde ordet annons ha en förhållandevis klar innebörd och bl.a.i tryckfrihetsförordningen används ilet utan någon begreppsbeslämning. Behovelav en definition i nu frevarande sammanhang synes inte särskill slarkt. Däremol synes den föreslagna formella definilionen leda lillkonfiiki med dd allmänna språkbrukels användning av ordet annons. Även tillkännagivandenutanför den särskilt markerade annonsiiden kan framstå som annonser i vanligbemärkelse, exempelvis i kursprogram uppgifter om lilleratur med prisangivelseoch beställningsadress, i kulturprogram uppgifter om utställningar ochevenemang, i konsumentupplysnings- och miljöprogram up[)gifter om produkteroch tjänster, i samhällsbevakande och religiösa program uppgifter om möten ochandra begivenheter de. Om, såsom lagrådet föreslår, definilionen av annons borlfalleri 2 S bör i slället lagens tillämpningsområde i I § anges omfatta annonser underannonstid.