prop · GE03138 · 1990-12-31 00:00:00 — Verket har inte någon annanmening men vill framhålla att det nu aktuella förslaget - såvitt verket förstår- inte innebär några förändringar i fråga om ersättningsbara åtgärder ellerhygienistemas möjligheter 4 1990/91. att arbeta självständigt.För tandvårdsförsäkringen saknar därför förslaget Prop. 1990/91:138 intresse. Riksrevisionsverket:RRV ansluter sig till utredarens uppfattning att fömtsättningama bör prövas förökad delegering av arbetsuppgifter inom tandvården. Landstingsförbundet:Det stelbenta och begränsade delegeringssystem som formellt gäller försvirmerenligt utredningens förslag. Förbundet ser det som mycket tillfredsställandeatt delegeringsreglerna med dessa förändringar ger föratsättningar att bättreoch flexiblare kunna tillvarata tandvårdspersonalens kompetens, kunskaper ochprofessionella utveckling i tandvårdsarbetet. Östergötlandsläns landsting: Motiven för ställningstagande är i huvudsak två.För det första anser det riktigt att behörighetsregleringen förtandvårdspersonal anpassas till den ordning som gäller övrig hälso- ochsjukvårdspersonal. För det andra finner att den snabbt fortgåendeförbättringen av befolkningens tandhälsa pekar mot än mer självständigaarbetsuppgifter för tandhygienisterna . Sett mot den bakgranden ärdet motiverat att upplösa den fonnellt starka bindningen till tandläkama sområder . Det faktum att tandhygienisterna i relativt stor omfattning vändersig direkt till allmänheten i sin yrkesutövning understryker motiven för attlegitimera grappen tandhygienister. Landstingetdelar helt utredningens uppfattning att fömtsättningama bör prövas för ökad delegeringav arbetsuppgifter inom tandvården. Delegeringsmöjlighetema inom övrig hälso-och sjukvård bör därvid användas som förebild. Jönköpingsläns landsting: I kapitlet föreslår utredningen att 8 § lagen (1984:542) ombehörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvård m.m. upphör. Motbakgrand av utredningens redogörelse för förhållandena inom övrig hälso- ochsjukvård tillstyrker förvaltningsutskottet förslaget. Detta medför då somutredningen påpekar att föreskrift SOSFS 1986:24 inte längrehar laglig grand. vill i detta sammanhang peka på despeciella förhållanden som råder inom tandvården. 50 av landets tandvård drivsi privat regi. I tandvården saknas sjukvårdens tradition på samarbete mellanflera legitimerade yrkesgrapper. Dessa faktorer måste beaktas i det fortsattaarbetet med delegeringsmöjlighetema i tandvården. Gotlandskommun: har inget att erinra mot utredningensförfattningsförslag. Slopandet av 8 § behörighetslagen medför att de generellaregler som gäller övrig hälso- och sjukvård även kommer att omfatta tandvården.Denna förändring välkomnas. Gotlandskommun instämmer i utredningens åsikt att tandvårdens delege-ringsbestämmelserbör fås att överensstämma med dem inom den övriga hälso- och sjukvården (SOSFS1980:100). Med nu aktuella delegerings-regler inom tandvården fårfolktandvården välja mellan att bryta mot dessa delegeringsbestämmelser elleratt misshushålla med den assisterande personalens kapacitet och reellakompetens. landsting:Undertecknad instämmer i och tillstyrker det Prop. 1990/91:138 förslag som T-ÖVA lämnat. Malmökommun: Sjukvårdsstyrelsen får i anledning härav förklara sig tillstyrka bifalltill utredningens förslag. landsting: Vi ansluter oss helt till T-ÖVAs förslag. Därmed ansluter vioss också till uppfattningen att 16 § förordningen (1984:545) om behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. måste upphöra. Kopparbergsläns landsting: har i sin 1985 antagna tandvårdsplanavseende tiden fram gjort bedömningar om utvecklingen avtandvården, som tyder på att en successiv strakturförändring inomtandvårdspersonalen är nödvändig för att anpassa personalsammansättningen tillhälsoutvecklingen i befolkningen och därmed vårdbehovet. Bedömningen i planengår i korthet ut på att en större del av tandvården skulle kunna utföras avtandhygienistkompetent personal, medan mer kvalificerade diagnostiska ochterapeutiska uppgifter skulle koncentreras till ett minskande antal tandläkare. Iett längre tidsperspektiv bedömes således den utveckling som pågått från börjanav , med en successiv överflyttning av arbetsuppgifter tilltandsköterskor och tandhygienister, att fortsätta även framåt i tiden. Iplanen har också diskuterats möjlighetema till att höja även tandsköterskomatill tandhygienistemas kompetensnivå och använda hygienisterna i kombineradeassisterande och kvalificerade självständiga arbetsuppgifter för att bibehålla lagarbetstraditionen,öka den samlade kompetensen kring patienten och förbättra flexibiliteten iorganisationen. Debedömningar som gjort i planen är väl i samklang medförslagen i utredningen. Förvaltningsutskottetinstämmeriuppfattningenattdetdelegeringsförbud som i praktikenråder, föratom för i författning specificerade uppgfiter, ersätts av regler,som blir enhetliga med de principer som gäller i bestämmelsema för hälso- ochsjukvården. Ävenunder detta avsnitt vill slutligen förvaltningsutskottet peka på önskvärdhetenav att delegeringsreglema bringas i överensstämmelse med de principer somgäller inom den allmänna hälso- och sjukvården. Västerbottensläns landsting: Enligt gällande behörighetslag har visserligen tandläkareensamrätt att utöva yrket men i praktiken förekommer en omfattande delegeringtill övrig tandvårdspersonal, l.a. har den framgångsrikt genomfördaförebyggande tandvården organiserats och genomförts av tandsköterskor med vissvidareutbildning. I många fall har de självständigt kallat bam- och ungdomartill s.k. profylaxkontroller med samtidig polering av tänder och behandling medförebyggande ämnen. Föratt öka tandvårdskapaciteten och bättre hushålla med tandvårdens resurserstartades en vidareutbildning av tandsköterskor till tandhygienister - enpersonalgrapp i första hand avsedd för att bistå specialisttandläkare men ävenallmäntandläkare, när det gäller att förebygga tandköttsinflammationer ochtandlossning. I takt med förbättringen av tand- hälsan har tandsköterskansoch tandhygienistens arbetsområde ytterligare Prop. 1990/91:138 kunnat utvidgas. Tandvårdenhar framgångsrikt via förebyggande åtgärder minskat behovet av reparativtandvård. I takt med forskningens landvinningar kommer denna utveckling attfortsätta men även ändra föratsättningama för tandvårdspersonalen.Tandhygienister t.ex., som specialutbildats för att ta hand om patienter medtandlossning och inflammationer i tandköttet, kan trots utökad delegering från tandläkamassida bli undersysselsatta på gmnd av de senaste årens förbättring av tandhälsaninom detta begränsade område. Föratt uppnå största möjliga flexibilitet och ökad effektivitet inom tandvårdenbör utbildningen av tandvårdspersonal breddas och delegeringsmöjlighetemautökas. TjänstemännensCentralorganisationxTanåhyemsteToch tandsköterskor har genom delegering av arbetsuppgifter en hårdare bindningtill tandläkaren som chef och arbetsledare än vad som gäller inom övrig hälso-ochsjukvård. Delegering av arbetsuppgifter till assisterande personal sker förnärvarande i begränsad omfattning genom föreskrifter från socialstyrelsen.Utredningen anser att det finns anledning att överväga om inte delegeringsmöjlighetemainom tandvården borde kunna utvidgas. TCOdelar utredningens uppfattning och vill här markera behovet av ökad delegationtill den assisterande tandvårdspersonalen. TCO föreslår att fåri uppdrag att skyndsamt lägga fram förslag till ökade delegationsmöjligheteroch vill poängtera att den assisterande personalen utför arbetsuppgifterav självständig och kvalificerad natur som också sammanfaller med tandläkamas. Sverigestandläkarförbund:Dessa två paragrafer är specifika för tandvården och gällerej för hälso- och sjukvården i övrigt. Det kan därmed sägas vara helt ienlighet med utredningens direktiv att föreslå att de skall upphöra att gälla. uppfattning är dock förhållandena inom tandvården sådana att man ivissa tillfållen bör ha legala lösningar som avviker från hälso- och sjukvårdeni övrigt. 5vengc.y/a/ki/j>'ienw(/or«/Mg:Utredningenharuppfylltkommittédirek-tivensanmodan att få till stånd en så enhetlig reglering som möjligt när det gäller hälso-och sjukvårdspersonal. Vidarelöser utredningens förslag formella oklarheter i nuvarande regelsystem. Skullekraven på behörighet att utöva tandhygienistyrket slopas, måste den vårdsökandeallmänheten och den enskilda tandhygienistens arbetsgivare garanteras atttandhygienisten kan ge den förebyggande vård av god kvalitet som tandvårdslagenföreskriver. Legitimationshandlingen kan då anses som en av staten utfärdadgaranti för att innehavaren besitter de kunskaper som erfordras, för att kunnafullgöra tandhygieniska åtgärder av erforderligt god kvalitet och dessutom ärlämplig för yrket. Ettupphävande av 8 § och 16 § icke åtföljt av legitimation för tandhygienisterskulle vara en kraftig tillbakagång för vår yrkeskår. skulle som en följd avdetta kunna kalla sig för tandhygienister utan att Prop. 1990/91:138 ha kompetens för yrket. Dettaskulle få negativa effekter på tandhygienistens anseende och framför alltkommer rekryteringen till våra tandhygienistutbildningar att minska. STHFkan endast acceptera att 8 § och 16 § upphävs under föratsättning att grappentandhygienister legitimeras. Svenskatandsköterskeförbundet:SK.TF instämmer i T-ÖVAs synpunkter, att det inte finnsanledning förmoda annat än att det i praktiken inte är någon skillnad mellantandvården och hälso- och sjukvården, då den nyanställde tilldelasarbetsuppgifter som faller inom området för vederbörandes formella kompetens. Detyttersta syftet med kungörelse (1989:100) med allmänna råd om delegeringav arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvården, var att i största möjligautsträckning kurma ta till vara det samlade, totala kunnande som finns hospersonalen, men även förläna hälso-och sjukvården ett tillförlitligt delegeringssystem. SKTFnoterar att som allmän princip gäller, att ingen ska tilldelas andra uppgifterän sådana som vederbörande med hänsyn till sin utbildning och erfarenhet kan påett tillfredsställande och säkert sätt utföra. Tandhygienisteroch tandsköterskor har en hårdare formell bindning till tandläkaren som chefoch arbetsledare än vad som gäller i förhållandet mellan läkare och andra yrkesgrapperinom den övriga hälso- och sjukvården. anser detta förhållandeotillfredsställande. Delegering av arbetsuppgifter till den assisterandetandvårdspersonalen kan ske endast i mycket begränsadomfattning genom föreskrifterna i SOSFS 1986:24. Utredningen anser att detfinns anledning överväga om inte delegeringsmöjlighetema inom tandvården bordekunna utvidgas. SKTFvill här markera behovet av ökad delegation till den assisterande tandvårdspersonalen.SKTF föreslår att får i uppdrag att skyndsamt lägga framförslag till ökade delegationsmöjligheter och vill poängtera att gruppen i dagutför arbetsuppgifter av självständig och kvalificerad natur som också sammanfallermed tandläkamas. Kammarrätteni : Ett viktigt syfte med legitimation inom hälso-och sjukvården äratt ge allmänheten en garanti för att den som är legitimerad besittertillräcklig kompetens och duglighet i viss befattning. Legitimationen utgör medandra ord ett bevis om att innehavaren uppfyller de krav som har uppställts påden som utöver yrket i fråga. Förnärvarande är av tandhygienistema verksamma inom den privatatandvården. De har att på egen hand efter remiss från tandläkare utöva vissakvalificerade arbeten i patienters mun. Av redovisningen i betänkandet (s 120 f)framgår att tandhygienistema härvid har sådana självständiga arbetsuppgifter avsärskild betydelsee för patientemas liv och hälsa vilka bör utgöra en fömtsättningför krav på legitimation. kommer att det förnärvarande inom undersöks om fömt- Prop. sättningar finns för att tandhygienistemaskall få självständigt svara för Bilaga 2 Med hänsyn till utredningens förslag att krav på legitimationskall uppställas för yrkesgmppen i fråga. med en sådan ordning blirockså att joumalföringsskyldighet därmed Socialstyrelsen:T-ÖVA har vid analys av tandhygienistens verksamhet funnit att tandhygienisteni dag utiör kvalificerade arbetsuppgifter under stor självständighet och attderas arbete måste bedömas våra sådant att de i sin yrkesutövning har ettsärskilt ansvar för patientens säkerhet. T-ÖVA anser att tandhygienisten i sinverksamhet fyller de kriterier för legitimation som 1981 årsbehörighetskommitté uppställde. Socialstyrelsenansluter sig till derma bedömning. I detta sammanhang får styrelsen erinra omde uttalanden som gjordes i propositionen till den nya tandvårdslagen om enstarkare satsning på förebyggande åtgärder och om de i propositionen framförda tankamapå att en hushållning av tand-vårdsresursema skulle kunna ske påett sådant sätt att de regelbundna tandvårdsbesöken i viss utsträckning gjordeshos annan än tandläkare. Ensådan utveckling skulle medföra ökade insatser av tandhygienist med krav påstörre självständighet och ökat patientansvar. Motbakgmnd av denna utveckling och i linje med de tankar som framförts i nämndaproposition finner styrelsen det därför logiskt att införa legitimation förtandhygienister. Tilllegitimationen är knutna vissa rättsverkningar. Den mest ingripande är attlegitimationen under vissa i lag angivna förutsättningar kan återkallas.Vidare följer med den automatiskt en skyldighet att föra journal enligt den nyapatientjoumallagen som trädde i kraft . Genom derättsverkningar som sålunda är knutna till en legitimation anser sig styrelsenfå ökade möjligheter att ingripa vid missförhållanden. Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd: Enligt mening finns det inomsjukvården annan icke legitimerad personal som i praktiken arbetarsjälvständigt och vars misstag kan få betydligt allvarligare följder. Detgäller bl.a. sjukhusfysiker och viss laboratoriepersonal. i sådantsammanhang kan det knappast anses som en av de mest angelägen uppgiftema attinföra legitimation för tandhygienister. Det viktigaste skälet för att införalegitimation är enligt nämndens mening att en legitimerad person kandeslegitimeras, om vissa föratsättningar är uppfyllda. Det bör dock samtidigtbeaktas att frågor där deslegitimering kan aktualiseras beträffandearbetstagaren även kan behandlas enligt det regelsystem som gäller inomarbetsrätten. Ansvarsnämndenvill emellertid inte ur de synpunkter nämnden har att beakta motsätta sig attlegitimation för tandhygienister införs. Det skulle knappast medföra någon ökadarbetsbelastning för nänmden. Universitets-och högskoleämbetet: Mot bakgrand av de synpunkter som framförts av majoritetenav remissinstansema tillstyrker UHÄ utredningens förslag om legitimation förtandhygienister. vikten av att utbildningentill tandhygienist ges sådana ekonomiska förat- Prop. 1990/91:138 sättningaratt den kan förlängas och i övrigt ge den kompetens som är Bilaga 2eftersträvansvärd för en legitimation. : NO har inga invändningar mot att yrkesutövare somskaffat sig särskild kompetens inom sitt område också får markera detta utåt pålämpligt sätt. NO är dock principiellt tveksam till benämningar som "legitimerad","auktoriserad" och liknande, eftersom dessa benämningar kan geintryck av att det enbart är den som är legitimerad/auktoriserad som ärbehörig att utöva yrket i fråga. Näringsutövningen för andra som i och för sigär fullt kompetenta att utöva yrket men som kanske inte uppfyller de formellakraven för att bli legitimerade/auktoriserade kan härigenom försvåras. Inom hälso-och sjukvårdsområdet förekommer emellertid legitimering av en rad yrkesgrapper(sjuksköterskor, psykologer, optiker m.fl.) utan att detta, såvitt NO kännertill, påverkat etableringsmöjlighetema inom respektive yrke på ett negativt sätt.Enligt propositionen till behörighetslag (prop. 1983/84:179) skallbevis om legitimation förbehållas sådana gmpper av yrkesutövare, somsjälvständigt utför kvalificerade arbetsuppgifter med ett särskilt ansvar förpatientemas säkerhet i vården. Särskild vikt bör enligt propositionen tillmätasförhållandet, att en yrkesgrapp i inte oväsentlig utsträckning vänder sigdirekt till allmänheten, t.ex. i egenskap av fria yrkesutövare. Enligt vad somframgår av betänkandet, har utredningen funnit att tandhygienisterna uppfyllerde krav statsmaktema ställt upp för att legitimation skall kunna komma i fråga.NO har mot denna bakgrand inget att erinra mot att även tandhygienisterlegitimeras. Statskontoret:Statskontoret har inget att erinra mot att tandhygienister erhållerlegitimation mot bakgmnd av att tandhygienister, enligt T-ÖVAs bedömning,självständigt utför kvalificerade arbetsuppgifter och har ett särskilt ansvarför patienternas särkerhet i vården samt i icke oväsentlig utsträckning vändersig direkt till allmänheten i egenskap av fria yrkesutövare. Legitimation gerenligt statskontorets uppfattning allmänheten en viss garanti för kompetens ochlämplighet hos yrkesutövaren. Riksrevisionsverket:Utredaren föreslår nu att ytterligare en yrkeskategori, tandhygienistema,skall legitimeras. Såvitt RRV kan finna har inte utredaren visat att förslagetmedverkar till en förbättrad patientsäkerhet. Den föreslagna legitimationenriskerar att bli en fomialitet. RRV avstyrker utredningsförslaget och menar attunder nuvarande betingelser strävan bör vara att begränsa snarare än att, somutredaren föreslår, utöka kretsen yrkeskategorier med legitimation. Skulleproblemen i sjukvården för patientemas liv och hälsa bedömas vara så stora attlegitimations-institutet vore nödvändigt torde däremot en reell kontroll, påindividplanet, av den sökandes lämplighet för yrket fordras. Att lägga ettsådant ansvar på skulle enligt RRV:s mening vara naturligtsamtidigt som betydande resursförstärkningar skulle krävas. Landstingsförbundet:I strävan efter att nå överensstämmelse med behörighetsbestämmelserna inom hälso-och sjukvården föreslår utredningen vissa förändringar i regelsystemet förassisterande tandvårdspersonal. Blandannat föreslår utredningen att tandhygienister skall erhålla legitima- Prop.1990/91:138 tion. , somprincipielltanserattlegitimationsinstitutetBilaga 2 skall förbehållas ett fåtal yrkesgmpper inom hälso- och sjukvården,kan instämma i förslaget. Tandhygienistema har viktiga, ansvarsfulla ochsjälvständiga arbetsuppgifter med ett direkt ansvar för den enskilde patientenssäkerhet. Många arbetar i privat verksamhet. Legitimation är ett välkäntbegrepp och uppfattas också av allmänheten som en viss garanti för kompetenshos yrkesutövaren. I ett framtida perspektiv, där förebyggande insatser inomtandvården kommer att få ett ännu större utrymme, kan tandhygienistema bli enän viktigare yrkesgmpp. Östergötlandsläns landsting: Se synpunkter från remissinstansen under föregående avsnitt. Jönköpingsläns landsting: tillstyrker legitimering avtandhygienister. Utskottet vill framhålla att utskottet fömtsätter att den legitimeradetandhygienisten även fortsättningsvis skall utföra sitt arbete på remiss fråntandläkare och i nära samarbete med denne. Gotlandskommun: Beträffande förslaget om legitimation av tandhygienister har Gotlandskommun inget att erinra. Förändringen, som mest förefaller att vara av formellart, torde inte medföra några praktiska konsekvenser för folktandvårdens arbeteeller ekonomi. Blekingeläns landsting: Tillstyrker utredningens förslag. Malmökommun: Tillstyrker utredningens förslag. : De skäl ochförklaringar som T-ÖVA lägger fram som motiv till att legitimation införs somkompetensbevis för tandhygienister samtycker vi till. Kopparbergsläns landsting: tillstyrker att legitimation skall gällasom behörighetsbevis. Med tanke på ovan redovisade bedömningar om denförväntade utvecklingen inom tandvården och det av T-ÖVA redovisade underlagetoch parallelliteten med sjuksköterskorna inom hälso- och sjukvården bedömesförslaget som rimligt. Västerbottensläns landsting: Legitimation, som samhällets garanti för den legitimeradeskunskapsnivå och myndighetemas tilltro torde vara det enda vägande motivet tillatt utöka denna gmpp även med tandhygienister. Dock är det nödvändigt attdetaljreglering avskaffas beträffande uppgifter en tandsköterska respekte entandhygienist får utföra liksom övrig samverkan med tandläkare. Omav utfärdade "Allmänna råd" om kompetenskrav förtandsköterskor och tandhygienister kan ge samma möjlighet till att motta delegeringoch självständigt utföra vissa tandvårdande arbetsuppgifter är detta attföredra framför legitimation. : Utredningen framhåller, efter redovisning avtandhygienistemas arbetsuppgifter och ställning i verksamheten, att åtskilligaav de arbetsuppgifter som åligger dem kräver ett kvalificerat kunnande, storskicklighet och noggrannhet, samt att många av dessa arbetsuppgifter ärgemensamma för tandläkare och tandhygienister. TCO instämmer i detta. Utredningenföreslår att en legitimering av tandhygienister införs, vilket tillstyrks avTCO. En legitimering av tandhygienister fömtsätter enligt TCO att de tidigare kravenpå utbildning till tandhygienist som uppfylldes Prop. 1990/91:138 genomgenomgången tandsköterskeutbildning även blir uppfyllda i den nya Bilaga 2 utbildningen. Enlegitimering av tandhygienistema skulle medföra en automatisk lösning på fråganom deras joumalföringsskyldighet, då sådan skyldighet enligt 9 § patienjoumallagen(1985:562) åligger samtliga legitimerade yrkesgrapper. : Det är ostridigt så att en stor andel av tandhygienisternaär verksamma inom privattandvården. De är dock ej självständigt verksamma, t.ex.som fria företagare. Tandhygienisten skall arbeta under en tandläkare som hardet odontologiska ledningsansvaret. Denne har att ställa diagnoser samtbestämma vilken behandling som skall utföras. Därefter utför tandhygienistenden behandling (del av behandling) som tandläkaren beslutat. När behandlingenär avslutad skall patienten kontrolleras av tandläkare. Detär vidare ställt utom tvivel att tandhygienister, liksom i stort sett alla yrkesgrapperinom vården, har ett ansvar för patientemas säkerhet i vården. Frågan är dockom ansvaret kan anses som stort. När behörighetsutredningen bedömde vilkayrken som skulle erhålla legitimation enligt detta kriterium var man mycketåterhållsam. Man kan nämna att t.ex. arbetsterapeuter eller sjukhusfysiker ejfick legitimation. Det är uppenbart att tandhygienistemas ansvar för säkerheteni vården vida understiger det ansvar som t.ex. sjukhusfysikerna har. Förbundetdelar ej utredningens uppfattning att tandhygienistema, med den arbetssituationoch de arbetsuppgifter de har , bör få legitimation. Dels är derasverksamhet inom såväl den privata som offenfliga våraden underställd tandläkama,dels är ansvaret för säkerheten i vården ej så stort att det i sig motiveraratt de erhåller legitimation. : Tandvårdslagens intentioner strävar mot en tandvård pålika villkor för hela befolkningen. Förebyggande åtgärder betonas.Tandhygienisten har en central roll inom dagens och framtidens tandvård. STHFanser det angeläget att tandhygienisten legitimeras, bl.a. för attlegitimationen fyller ett väsentligt informationsbehov om tandhygienistengentemot allmänheten. Vidare har fömtsättningama för tandhygienistverksamhetenunder åren förändrats. Legitimationen skärper dessutom kraven på den enskildatandhygienisten. STHFinstämmer till fiillo med de slutsatser som T-ÖVA utredningen gjort: "Vidanalys har T-ÖVA funnit att tandhygienistema utför kvalificeradearbetsuppgifter under stor självständighet. Arbetet är sådant atttandhygienisten i sin yreksutövning har ett särskilt ansvar för patientenssäkerhet. har tandhygienistema i inte ringa utsträckning direktkontaktmed den vårdsökande allmänheten för viss rådgivning m.m. T-ÖVA föreslår därföratt gmppen tandhygienister legitimeras". Tandhygienistföreningenanser vidare att legitimationen är en fömtsättning för att 8 § behörighetslagensamt 16 § behörighetsförordningen skall kunna avskaffas. kommunaltjätistemanruförbund:T-ÖVA-utredningen framhåller, Prop.