prop · GE035 · 1990-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen tar sikte på t. ex. statsskuldväx lar och bankcertifikat där hela mellanskillnaden mellan anskaffningskost naden och det belopp som erhålls vid inlösen skall behandlas som ränta. Efter skattereformen kommer motsvarande att gälla alla marknadsnoterade fordringar i svenska kronor (29 § 2 mom.SIL). Men om den uppgiftsskyldige inte har kännedom om anskaffningspriset vet han inte hur stor del av utbe talt belopp som utgör ränta. 1 så fall skall, i stället för ränta, detsammanlagt utbetalda beloppet uppges i kontrolluppgiften. I dessa fall kan räntan inte särskiljas och preliminär skatt bör inte betalas. 5.5 Beräkningav preliminär skatt och jämkning Mittförslag: Skattetabellerna för preliminär A-skatt på inkomst av Qänst skallgrundas bl. a. på förutsättningen att den skattskyldige erhåller schablonavdragmed . dock högst av inkomsten. Ompreliminärskatteuttag på räntor och utdelningar skulle innebära ett överuttagav skatt kan skattemyndigheten besluta om jämkning eller särskildskatteberäkning. Jämkning skall i första hand avse annat än kapitalinkomster. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Kommittén har dock inte föreslagitatt schablonavdraget under inkomst av Qänst skall beaktas mer än till hälften iskattetabellerna för preliminär A-skatt. a. , VPC och Svenska bankJÖr-eningen har påpekat, attkaraktären av massärenden medför att kreditinstituten inte utan svårigheterskulle kunna hantera jämkningar. Bankorganisationerna föreslår att preliminärskatt skall utgå antingen fullt ut eller inte alls, dvs. jämkning till 0. Skälenför mitt förslag: Enligt 4 § 1 mom. UBL grundas skattetabellerna för preliminärskatt på lön på den förutsättningen att den enskilde erhåller schablonavdragunder inkomst av Qänst med halva det belopp som följer av 33 § 2 mom. KL, dvs.2000 kr. i stället för . Att schablonavdragetunder inkomst av Qänst inte beaktas fullt ut i skattetabellerna förpreliminär skatt på Qänsteinkomster beror på att i tabellerna heller inte harbeaktats de övriga inkomster, t. ex. räntor, utdelningar eller andrasidoinkomster som den skattskyldige kan ha (se prop. 1984/85:180 s. 119). Om,som jag föreslår, en ordning med preliminärskatteuttag på räntor ochutdelningar införs, skulle oförändrade förutsättningar för skatteuttaget påtjänsteinkomster för flertalet skattskyldiga medföra ett överuttag avpreliminär skatt. Jag föreslår därför att schablonavdraget skall beaktas fulltut. Om den enskilde haravdragsgilla utgiftsräntor innebär preliminärskatteuttag på inkomsträntor ettöveruttag av preliminär skatt. Detsamma gäller redan nu när avdrag förunderskott av kapital får göras och preliminär skatt på exempelvis löninnehållits direkt enligt tabell. 1 dessa fall kan den enskilde få jämkninggenom beslut av skattemyndigheten (45 § I mom. UBL). Att ha ett särskiltjämkningsförfarande för kapitalinkomster skulle, som jag ser det, inte innebäranågra nämnvärda fördelar utan nästan enbart ge upphov till onödigt merarbeteför kreditinstituten. Jämkningsbesluten bör därför så långt som möjligthanteras på samma sätt som , dvs. främst av arbetsgivarna. Jag delarsåledes RINK:s uppfattning att jämkning bör ske i första hand från annat änkapitalinkomster. 1 undantagsfall, nämligen om skatten på den enskildesinkomster av annat än kapital i förekommande fall jämte skogsvårdsavgift ochfastighetsskatt inte ger utrymme för skattereduktion som han kan antas bliberättigad till, dvs. till av hans kostnaderi inkomstslaget kapital, bör jämkningen få avse kapitalinkomsterna. I ettbeslut om jämkning bör skattemyndigheten då ange att preliminär skatt inteskall tas ut exempelvis på räntan på visst konto eller utdelningen på vissaaktier. Enligt mitt förslag skall preliminär A-skatt innehållas eller,efter beslut av skattemyndigheten, inte alls. Vid beräkning avpreliminär B-skatt bör likaledes hänsyn om möjligt tas till preliminär A-skattsom den enskilde har att betala på avkastning enligt de här föreslagna reglernapå samma sätt som hänsyn tas till preliminär A-skatt som den enskildekan ha att betala på artistersättning och sjukpenning. Mittförslag: Skatten skall innehållas och betalas in av den som är skyldig attlämna kontrolluppgift om räntan eller utdelningen. Inbetalning skall ske tillskattemyndigheten senast den 18 i uppbördsmånaden efter den månad då avdragetverkställdes. Beloppet skall redovisas i en särskild uppbördsdeklaration. Densom utan skälig anledning underiåtit att göra avdrag för skatt trots att hanvarit skyldig att göra det kan göras ansvarig för beloppet på samma sätt somarbetsgivare kan göras ansvarig för arbetstagares skatt. Vidare kan han dömastill böter. Om den som gjortskatteavdrag underiåteratt betala in skatten i rätt tid skall restavgift ochtilläggsavgift kunna tas ut. RINK:s förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: FUD och näringslivetsskattedelegation menar att företagen i stället borde befrias frånmyndighetsuppgiften uppbörd och att en utredning om uppbördssystemet bordetillsättas. Skälen för mitt förslag:Den nya ordningen med preliminär skatt på räntor och utdelningar börsjälvfallet göras lättillämpad och smidig. Man bör därför så långt som möjligtknyta an till nuvarande förfaranderegler. Skyldigheten att göra skatteavdragbör ligga hos den som redan är skyldig att lämna kontrolluppgift omavkastningen. Kontrolluppgiftsskyldiga är bl. a. banker, liknandekreditinstitut och den som i övrigt bedriver yrkesmässig inlåningsverksamhetsamt, i fråga om utdelning, exempelvis VPC. Någon vidgning av den kretsen ärenligt min mening inte befogad. Den som är kontrolluppgiftsskyldig bör alltsåockså vara skyldig att göra skatteavdrag. På kontrolluppgiften bör denne angemed vilket belopp skatt innehållits. Belopp som innehållitsgenom skatteavdrag bör inbetalas i den ordning som föreskrivs i UBL, vilketinnebär att den som utbetalat eller gottskrivit avkastning skall avgeuppbördsdeklaration efter den månad då skatteavdraget gjordes ochsamtidigt betala in beloppet till skattemyndigheten i det län där han ärregistrerad för inbetalning och redovisning av skatt. Är det institut eller detföretag som betalar ut eller gottskriver ränta interegistrerat, skall skatten betalas in i det län där institutet ellerföretaget . 1990/91:5 har sitt säte. Närdet gäller inbetalningstidpunkten framförde jag i lagrådsremissen att den bordevara en annan än den som gäller för redovisning av preliminär skatt på lön m. m.Jag föreslog den 25 efter den då skatten innehållits i stället förden 18 som gäller i fråga om annan preliminär skatt. Det kan emellertid inteanses nödvändigt att ha en sådan längre tidsfrist. Jag föreslår därför attsamma redovisningstidpunkt skall gälla för all innehållen preliminär skatt,nämligen den 18 efter den då skatten innehölls. SåsomRINK föreslagit bör den som utbetalat eller gottskrivit avkastning varaansvarig för skatt som han utan skälig anledning har underiåtit att innehållapå samma sätt som en arbetsgivare kan åläggas betalningsskyldighet förarbetstagares skatt. Som lagrådet har påpekat bör också reglerna om straff ochvite gälla vid underiåtenhet att innehålla skatt på räntor och utdelningar.Dessutom bör restavgift och tilläggsavgift kunna utgå om den som innehållitsådan preliminär skatt försummar att betala in den i vederbörlig ordning. Förden som inte är skattskyldig för avkastningen i bör enligt min meningpreliminär skatt inte innehållas. Vid remissbehandlingen har framförts att detkan uppstå problem att bedöma skattskyldigheten i samband med in- ochutflyttning. Motsvarande fråga uppkommer vid utbetalning av utdelning närdet gäller att avgöra huruvida kupongskatt skall tas ut eller ej. En sådanfråga väcks också när ställning skall tas till om skyldighet att lämnakontrolluppgift föreligger eller inte. 17 § kupongskattelagen (1970:624) sägs att den som begär registrering avaktieinnehav skall lämna skriftlig uppgift till VPC om huravida han ärskattskyldig i för utdelningen eller inte. Vidare sägs att skriftliganmälan utan dröjsmål skall göras om förhållande som har betydelse förbedömning av frågan om skattskyldighet till kupongskatt ändras samt attkupongskatt skall innehållas om det ej av tillgänglig uppgift framgår att den utdelningsberättigadeinte är skattskyldig till kupongskatt. Enligt3 kap. 28 § LSK skall den, som tar emot bl. a. utdelning från svensktaktiebolag som inte är avstämningsbolag eller ränta på obligation som betaltsut mot att kupong eller kvitto lämnats, lämna särskild uppgift på blankettenligt fastställt formulär till den som betalar ut utdelningen eller räntan. Påblanketten skall bl. a. personnummmer och hemvist anges. Motivet härför är attutbetalaren skall kunna fullgöra kontrolluppgiftsskyldigheten och avgöra omkupongskatt skall innehållas eller ej (14 § kupongskattelagen). Denu nämnda bestämmelserna medför att den som betalar ut utdelning fårtillräckliga uppgifter för att kunna bedöma kontrolluppgifts- och skattskyldigheten. Jaghar i detta sammanhang (avsnitt 4.3) föreslagit att kontrolluppgifter om räntaskall lämnas även om den skattskyldige inte är bosatt i . Någon särskildskyldighet att uppge skatterättsligt hemvist behövs således inte för att bankeroch andra som betalar ut ränta rätt skall kunna fullgöra sinkontrolluppgiftsskyldighet. Däremotkan det sättas i fråga om inte en sådan uppgift behövs för att 110 den som betalar ut eller gottskriverränta skall kunna avgöra om skatt skall innehållas eller ej. Enligt min meningbör man normalt kunna avvara ett särskilt uppgiftsinhämtande i den här delen. Presumtionenbör vara att räntan är skattepliktig här i landet. Den kontrollupgiftsskyldigebör därför självfallet kunna utgå ifrån att åtminstone den som har svenskadress är skattskyldig för avkastningen i . Om avkastningen betalas tilleller gottskrivs någon i utlandet bör viss utredning ha gjorts för attskatteavdrag skall få underiåtas. Om mottagaren på heder och samvete intygaratt han inte är skattskyldig i bör ränteutbetalaren anses ha skäliganledning att underlåta att verkställa skatteavdrag. Om osäkerhet råder finnsockså möjlighet att få besked av skattemyndigheten enligt 44 § UBL. Enligt min mening behövsdet alltså inte någon bestämmelse om obligatorisk uppgiftsskyldighet vadgäller skatterättsligt hemvist i dessa fall. Jag har tidigareföreslagit att, om har avstått från rätten att beskatta räntor ellerutdelning i ett dubbelbeskattningsvtal, preliminär skatt inte heller skallinnehållas. Jag kan inte föratse några nämnvärda svårigheter att utreda dettaför den hos vilken utländska värdepapper förvaras i depå. 5.7 Preliminär B-skatt för /92 Mitt förslag:Under /92 skall uttaget av preliminär B-skatt från en fysiskperson sänkas från till av den slutliga skatt som har påförts åretföre inkomståret. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande huvudregel i 13 § UBL skall preliminär B-skatttas ut med belopp motsvarande av den slutliga skatt som har påförts denskattskyldige året före inkomståret. Om den slutliga skatten understiger denursprungligen debiterade B-skatten skall dock preliminär B-skatt tas ut med110%. Reglerna gäller för såväl juridiska som fysiska personer. Skattereformen beräknasmedföra ett i det närmaste oförändrat skatteuttag vid beskattningen avaktiebolag och andra juridiska personer. Under övergångsåren, dvs. de år då en avskattningav tidigare skattemässiga reserveringar skall ske, blir bilden delvis en annan.Här är det lämpligt att skilja mellan icke-finansiella och övriga företag, därden största enskilda grappen utgörs av banker och liknande finansiellainstitutioner. För de icke-finansiellaföretagen medför de nya reglerna om begränsningen av möjligheten tillnedskrivning av lagerreserver m. m. som gäller redan vid taxering enhöjning av inkomster (prop. 1989/90:50). Dessa ligger till grund förberäkningen av uttaget av preliminär skatt för /92 och höjersålunda den preliminära skatten. Förslaget om återföring av obeskattadereserver medför emellertid också en ökning av den motsvarande slutliga skattenpå grund av den del av uppskovsbeloppet som tas till beskattning taxeringsåret1992. Ökningen av den preliminära skatten kan beräknas motsvara ökningen avden Denuvarande B-skattereglerna bör därför inte ändras i denna del. Företag medavvikelser från genomsnittet har givetvis möjlighet att lämna in en preliminärsjälvdeklaration. För övriga företag, bl. a.banker, skulle däremot en preliminärdebitering enligt nuvarande huvudregelnormalt ge ett för lågt uttag av B-skatt med hänsyn till det ökadeskatteuttaget. De olika företagen i den här gruppen kan emellertid antasuppvisa mycket varierande förhållanden. Vidare är gruppen förhållandevis liten,den omfattar endast ca 2000 företag, och de enskilda företagen kan i regelidentifieras på förhand. Det finns därför inte skäl att nu ändra lagstiftningeni den här delen. I stället bör dessa företag anmanas att ge in preliminärsjälvdeklaration. Jag räknar med att RSV verkar för att så sker. Av vad som sagts nuframgåratt det inte finns skäl att ändra reglema om uttag av preliminär skattfrån juridiska personer. När det gäller fysiska personer är förhållandet ettannat. Enligt lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver skall ettuppskovsbelopp beslutas vid taxering. Fysiska personer som bedrivernäringsverksamhet har dock en ovillkorlig rätt att skjuta upp första årets återföringtill taxering. Det kan förväntas att det stora flertalet väljer attskjuta upp återföringen till taxering. Detta innebär att det normaltblir fråga om ett extra skatteuttag först för . Med hänsynhärtill och till att skattereformen i övrigt medför en inte obetydlig sänkningav skatteuttaget för den genomsnittlige enskilde näringsidkaren börpreliminärskatteuttaget för denna grupp av skattskyldiga minskas. Jag bedömeratt den preliminära skatten under /92 bättre kommer attansluta till den slutliga skatten om uttaget av preliminär skatt begränsas till110% av den slutliga skatten för inkomståret . Jag har därvidockså vägt in att preliminär skatt, enligt vad jag nu har föreslagit, normaltockså skall betalas på räntor och utdelningar. Eftersom min bedömning ärförenad med ett visst mått av osäkerhet bör de nya reglerna gälla endast /92. Det kan finnas anledning att senare återkomma i fråga omsenare uppbördsår. 5.8 Deklarationsskyldighet m. m. Mitt förslag:Deklarationsskyldighet skall inte föreligga för den som bara har ränte- eller utdelningsinkomsterför vilka preliminär skatt betalas. RlNK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar inte haft några invändningar i denna del. Skälen för mitt förslag:Den som inte har andra inkomster än avkastning av kapital och heller inte harnågra utgiftsräntor eller av annat skäl är deklarationsskyldig kommer med mitthär framlagda förslag att betala rätt inkomstskatt helt automatiskt. Enligt minmening är det en stor fördel om denna person också slipper avgesjälvdeklaration. Beslut om taxering bör i sådant fall kunna fattasenbart på grundval av kontrolluppgifter. Den enskilde kommer därefter att fåunderrättelse om taxeringen med upplysning om hur han kan begära omprövning aveller överklaga beslutet. Inte heller slutskattesedel behöver utfärdas i dessafall om underrättelsen om taxeringsbeslutet innehåller uppgift även omdebitering och tillgodoräknad preliminär skatt. Jag anser dessutom attnågon särskild skattsedel eller särskilt skattekort för preliminär skatt påavkastning'inte behövs. Skatteavdrag skall ju göras oberoende av om mottagarenhar en A- eller B-skattesedel. Någon särskild skattetabell behövs inte hellereftersom skatten är proportionell och skall utgå från första kronan. Betaldpreliminär skatt bör framgå av slutskattesedeln, om sådan lämnas. Mitt förslag:Preliminär skatt skall betalas för räntor och utdelningar som gottskrivs ellerutbetalas fr. o. m. . RlNK:sförslag: Detsamma som mitt. m.fl. har anfört att bankerna och fondkommissionärerna behöverminst på sig efter det att RSV har tillhandahållit anvisningar för dennya ordningen för att utveckla en total systemlösning. Bestämmelserna ompreliminär skatt kan således enligt bankorganisationerna börja tillämpastidigast . 1 annat fall måste RSV ges möjlighet attövergångsvis lämna dispens från de nya reglerna. Skälen för mitt förslag:De nya materiella regler som föranleder mitt här givna förslag ompreliminärskatteuttag på räntor och utdelningar avses träda i kraft den 1januari 1991. Skälen för förslaget - i första hand att undvika att enskyldighet att deklarera och själva verkställa inbetalning av skatt införs föralla dem som endast har inkomst i form av räntor och utdelningar talar mycketstarkt för att det nya systemet införs . När kreditinstituten gavsitt remissvar förutsåg de flera praktiska svårigheter och behov av åtskilligaundantag. Det visar sig nu att systemet blir enklare än vad de befarade. Vidarekan sägas att RSV kommer att vara berett att utfärda sina anvisningar utandröjsmål. För inlåningskonton gäller dessutom att räntan gottskrivsden om kontot inte avslutas . För bankerna kommer denstora preliminärskat-teuppbörden således först efter ikraftträdandet.Avslutande av konton har inte sairima omfattning utan preliminär skatt börkunna innehållas i det sammanhanget även om någon total systemlösning inteföreligger. Vid dessa förhållandenanser jag inte att det är nödvändigt att föreslå något senare ikraftträdande änden . 8 1990/91. 1 saml Nr 5 6 Betalning av premie för utländsk livförsäkring Prop. Mittförslag: Förbudet för den som är bosatt i mot att betala mer än 3000kr. i premie för en livförsäkring i utlandet upphävs. Skälenför mitt förslag: I 7§ lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet m.m.(betalningslagen) föreskrivs ett förbud för svenska juridiska personer ochfysiska personer som är bosatta i att betala mer än . ipremie för en livförsäkring till ett utländskt försäkringsbolag. Bestämmelseninnebär tidsföriängning av ett hinder som tidigare följde av valutaregleringen.Föriängningen motiverades av att man borde invänta resultatet av ett förslag omatt för svenska livförsäkringsföretag införa en avkastningsskatt påpensionsmedel. En sådan skatt skulle medföra en konkurrensnackdel för sparandei svenska livförsäkringsföretag i förhållande till försäkringssparande iutlandet om inte en särskild beskattning av till utländskaförsäkringsföretag infördes. 1 det sammanhanget (se prop. 1989/90:135 s. 51)sade jag att något påtagligt behov av förbudet inte skulle kvarstå omregeringens förslag om beskattning av till utländska försäkringsbolaggenomfördes. har antagit lagen (1990:662) om skatt på vissapremiebetalningar, som träder i kraft . Det nämnda förbudet ibetalningslagen bör därför upphävas. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill 1. lagomändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrollupp gifter, 2.lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 3.lag om ändring i taxeringslagen(1990:324), 4.lagom ändring iskatteregisterlagen (1980:343), 5.lagom ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 6.lag om uttag av preliminär B-skattfrån en fysisk person under /92, 7.lag om ändring i lagen (1990:750)ombetalningar till och från utlandet m.m., 8. lag om ändring i tullregisteriagen (1990:137). Lagrådet har granskat deunder 1 -3, 5 och 6 upptagna lagförslagen samt förslaget under 4 såvitt avser 7§ 18. De övriga förslagen är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörandeskulle sakna betydelse. 8 Författningskommentarer Prop. Lagrådetsyttrande har föranlett vissa ändringar LSK och UBL i förhållande till det tilllagrådet remitterade förslaget. Ändringarna kommenteras under resp. paragrafHärutöver skiljer sig förslaget från lagrådsremissens genom en delredaktionella ändringar. 8.1 Lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter 2 kap. Begreppetsjälvdeklaration används inte längre som beteckning för en viss blankett.Uppgifter till ledning för egen taxering lämnas i form av självdeklarationoavsett om uppgifterna lämnas på huvudblanketten eller på bilaga. Blankettersom RSV utfärdar och som skall bifogas huvudblanketten är att anse somdeklarationsformulär. Paragrafeninnehåller de bestämmelser som fanns i det till lagrådet remitterade förslagetmed undantag för reglerna om deklarationsskyldighet för pensionärer, vilkaåterfinns i 6§ där de tidigare funnits. Lagtexten vinner enligt min mening iklarhet genom denna utbrytning. Förslageni första stycket punkterna 1 och 2 föranleds av att grundavdrag enligt 48 § 2mom. KL får göras endast från andra Qänsteintäkter än sådana som avses i 32 § 1mom. första stycket h och i KL och intäkt av aktiv näringsverksamhet och attgrundavdraget kopplats till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring för året före taxeringsåret. Den som endast harandraintäkterav Qänstän sådana som avses i 32 § I mom. första stycket h och i KL eller intäkter avaktiv näringsverksamhet är således inte skyldig att deklararera om intäkternaunderstiger grundavdraget. Frånsådana Qänsteinkomster som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i KL,inkomst av kapital och passiv näringsverksamhet får inte något grundavdraggöras. Deklarationsskyldighet inträder enligt punkt 3 i första stycket ombruttointäkterna överstiger . Har den skattskyldige endast haft intäkterav kapital av sådant slag som det skall dras preliminär skatt på är han intedeklarationsskyldig. Bestämmelsen innebär således att alla de, främstminderåriga, som inte tidigare varit skyldiga att deklarera eller betala skattmen i det nya systemet blir skattskyldiga för intäkter på banktillgodohavandeninte heller i fortsättningen skall behöva lämna självdeklaration (se avsnitt5.8). Nyapunkt 6 har ändrats med hänsyn till reglerna i lagen (1990:661) omavkastningsskatt på pensionsmedel. Det kan förekomma att underiag för sådanskatt skall bestämmas även för fysisk person. I andra stycket har etttillägg gjorts som avser att förtydliga att när frågan om deklarationsskyldighet bedöms skall hänsyn tas till sådan inkomst eller förmögenhet som enligt dubbelbeskattningsavtal skall vara helt eller delvis 115 undantagen frånbeskattning i . Sådan inkomst eller förmögenhet Prop. 1990/91:5skall således räknas med vid bedömningen. Tredjestycket har ändrats med anledning av att andre makens inkomster inte längrehar någon betydelse för beskattningen. Vid bedömningen av om makar är deklarationsskyldigaskall hänsyn därför inte tas till den andre makens inkomster utan endast tillden sammanlagda förmögenheten. Skattereformeninnebär att det extra avdraget för folkpensionärer avskaffas och ersätts medett särskilt grundavdrag. Bestämmelserna om deklarationsskyldighet haranpassats härtill. Det särskilda grundavdraget är inte beroende avförmögenheten. Någon förmögenhetsgräns erfordras därför inte. För 1992 och 1993års taxeringar gäller dock särskilda övergångsbestämmelser. Iförsta stycket punkt I har en ändring gjorts i anledning av förslagen i prop.1989/90:153 om att aktiefonder skall ersättas av värdepappersfonder. Förstastycket punkt 2 har ändrats med hänsyn till att en ideell förenings samtligaintäkter alltid hänförs till en förvärvskälla. Avförsta stycket punkt 5 framgår att juridisk person för vilken underlag föravkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedelskall fastställas är deklarationsskyldig. 1andra stycket har ett tillägg gjorts motsvarande det i 4 § andra stycket. Schablonbeskattningenav fastigheter föreslås avskaffad och ersatt av fastighetsskatt. Enförutsättning för att en skattskyldig skall få lämna förenkladsjälvdeklaration är att han inte innehar annan fastighet än sådan som utgörprivatbostadsfastighet. Vilka fastigheter som utgör privatbostad framgår av 5 §KL. Någon begränsning i antalet sådana fastigheter för att förenkladsjälvdeklaration skall få lämnas föreskrivs inte. Däremot måste denskattskyldige ha ägt fastigheten under hela beskattningsåret (se 11 § 6).Uppgiften skall endast läggas till grund för fastighetsskatt. Det är inteheller en förutsättning för att få lämna förenklad självdeklaration atttaxeringsvärde har bestämts för beskattningsåret.