prop · GE0339 · 1990-12-31 00:00:00 — Det kommandeenergipolitiska beslutet måste slå sig över valperioderna för att ge goda planeringsfömtsättningarför industri, hushåll, kraftproducenter och myndigheter. Det är därför enligt regeringensuppfettning angeläget att omställningen av energisystemet kan genomföras i ettbrett och sfebilt parlamentariskt samförstånd. Enav de viktigaste fömtsättningama för den svenska ekonomins långsiktigautveckling är den ökade integrationen i . Förhandlingamamellan EFTA och EG om ett gemensamt europeiskt ekonomiskt samarbetsområdebefinner sig i ett intensivt skede. Målet är att nå en bred uppgörelse om frirörlighet för varor, tjänster, kapital och personer samt om angränsandesamarbetsområden som miljö, sociala aspekter och forskning. Sverigeeftersträvar en överenskommelse om åtgärder som syftar till att utjämna socialaoch regionala skillnader inom hela EFTA-EG-området. Det är väsentligt att förhandlingamabedrivs så att ett avtal kan träda i kraft , som EGetablerar den inre marknaden. Integrationenkonuner att få avsevärda följder både för den svenska ekonomin och för vårlagstiftning. Det svenska regelsystemet är på många punkter välförenligt med EGs regler, men ett betydande lagstiftningsarbete återstår. Viktigastur ekonomisk synvinkel är den kraftiga impuls till den ekonomiska utvecklingensom en nära anknytning till den västeuropeiska marknaden kommer att ge. Ettavtal mellan EFTA och EG kommer att få starkt positiva effekter på den svenskaekonomin. konkurrensen på både vam-och fkktormarknadema tvingar fram ett Prop. 1990/91:39 bättre utnyttjande avproduktionsmedlen. Konkurrensen kommer också att utöva ett starkt tryck påinhemska priser och kostnader. Densvenska vamproduktionen har vunnit sin konkurrenskraft genom att under lång tidhävda sig gentemot utländska konkurrenter, både på export- ochhemmamarknaderna. Tjänstesektom har däremot i stor utsträckning varit skyddad.Integrationen har fömtsättningar att leda till särskilt storaeffektivitetsvinster just i denna sektor. Enligt EG-kommis-sionens beräkningar koinmert.ex. integrationen av de finansiella marknaderna att kunna ge ett betydandebidrag till ekonomieraas tillväxt. Det finns anledning att räkna med liknandeeffekter för svenskt vidkommande. Enbred majoritet i riksdag är enig om att ett svenskt medlemskap inte ärett mål för de förhandlingar med EG som pågår. EG har också i olikasammanhang uttalat att någon utvidgning inte kan aktualiseras förrän efter1993, dvs. efter det att den inre marknaden är genomförd. Desnabba förändringaraa i som helhet kan emellertid öppna perspektiv förnya ekonomiska och andra samarbetsformer . Möjligheterna tillavspänning och de säkerhetspolitiska alliansformemas utveckling hör till de fektorersom i en samlad bedömning påverkar fömtsättningama för ett svenskt medlemskap iEG. Omvälvningeni har under loppet av väsentligt förändratperspektiven på det ekonomiska samarbetet inom . Centralplaneringen harinte bara lett till en svag välståndsutveckling i öst utan även till regleradeoch begränsade ekonomiska relationer såväl inom som överblockgränsen. På kommer frigörelsen i attleda till ökad konkurrens och produktivitet, vilket bidrar till högre välståndför i dess helhet. Idetfe längre perspektiv är det sannolikt att förändringama kommer att få storbetydelse för arbetsdelningen och specialiseringen i . De lägrearbetskraftskostnaderna i kommer att göra sig gällande,vilket skärper kraven pä strukturomvandling i väst. När reformeringen välkommit igång koinmer det också att krävas en mycket omfettande import av realkapital.Detta torde skapa möjligheter även för svenskt vidkommande. Utvecklingeni öppnar nya möjligheter för den svenska ekonomin. Enökad roll för östeuropeisk lågprisproduktion betyder billigare varor för konsumentema.Samtidigt skapar de stora omställningsbehoven marknader för svensk export. Hurstora dessa effekter blir är emellertid svårt att avgöra. De är beroende av hursnabbt och framgångsrikt de forna planekonomiemas anpassning till marknaden går,men också av hur svensk industri kan hävda sin konkurrenskraft och anpassa sigtill de nya förhållandena. Självaöveigången till marknadsekonomi koinmer dock att bli smärt- Redan under 1989inleddes omfettande hjälpinsatser från OECD- Prop. Denna hjälpavsåg i försfe hand och Ungera men utsträcktes under 1990även till , , Ibudgetpropositionen 1990/91 föreslog regeringen ett treårigt program förinsatser i . uppgår till en miljard kr.Medlen skall i försfe hand gå till kimskapsöver- föringoch insatser för miljön och skall utformas så att insatsen stöder strävanden till demokratisering och ekonomiska reformer. kommerockså att lämna bidrag till utvecklingen i genommedlemsskapet i den nya Europeiska banken för åtemppbyggnad ochutveckling, vars gmndkapifel kommer att uppgå till 10 miljarder Detotala bmttoinvesteringama i har ökat med . Dennakraftiga tillväxt i bmttoinvesteringama nådde sin kulmen 1989 dåinvesteringarna ökade med 9 1/. beräknas ökningstakten dämpas till 3 %.Utvecklingen av de sfeUiga affärsverkens investeringar går dock åt motsatthåll. Bakgrunden till den dämpade investeringsutvecklingen är att vinstmarginalemai näringslivet nu pressas. Det beror i huvudsak på den pågående konjunkturförsvagningen,orsakad främst av de höga löneökningama, men också på den svagaproduktivitetsutvecklingen. Avgörandeför investeringaraas långsiktiga utveckling är den förväntade lönsamheten. allt mer interaationaliserad ekonomi är det lönsamheten för investeringar iSverige i jämförelse med avkastningen på investeringar i andra länder som harbetydelse. I längden kan inte lönsamheten i det svenska näringslivet vara lägreän i omvärlden. Det huvudscenario för utvecklingen som skisserasi långtidsutredningen - och som innebär en genomsnittlig årlig tillväxt pådrygt - fömtsätter att näringslivets investeringar relativt snabbtåterhämtar sig och att den höga investeringsvolymen från 1980-talets slutbibehålls. En nedgång med i de samlade investeringaraa kan nu fömtsesför 1991. Iruiustrins investeringar beräknas minska med avsevärt mer. Även 1992bedöms investeringstillväxten i industrin vara svag eller negativ. Ökadeirifrastrukturinvesteringar utgör en viktig del i den tillväxtfrämjandepolitiken. Regeringen har tagit initiativ till eU betydande arbete för att kartläggabehoven på området och initiera åtgärder. Omfettandeinvesteringar har gjorts för att bygga ut och moderaisera telekommunikationssystemet.I de övergripande mål som fastställdes för trafikpolitiken att en effektiv konkurrens mellan trafikutövare och transportsystemskall förenas med en ökad samverkan mellan olika transportmedel och trafikslag.En ny järavägspolitik lades fest. Den innebar att statens järavägar (SJ)delades upp i ett affärsverk -SJ - med ansvar för tågtrafiken och en myndighet- - med ansvar för infrastmkturen. För SJ fastställdes en rekonstruktionsplanmed sikte på att verket skall uppnå en vinst på 500 milj.kr. Sammantaget innebar dettrafikpolitiska beslutet ett resurstillskott till Prop. vägar-, järavägar ochkollektivtrafik på ca . budgetåren 1988/89 och1989/90. om anslag till jämvägar,vägar och kollektivtrafik ökade dessa anslag med närmare 1,7 miljarderkr. Regeringentillkallade tre förhandlare - en för Stockholms-, en förGöteborgs- och en för - med uppdrag att med berörda parterutarbeta överenskommelser som skall syfta till att genom åtgärder i det samladetrafiksystemet i dessa regioner, förbättra deras miljösituation och skapa bättrefömtsättningar för deras utveckling. Överenskommelsema skall i första hand omfettaperioden fram 2(X)0 och skall redovisas . Detär regeringens bedömning att omfettande investeringar och moderaiseringarsnabbt kommer att bli nödvändiga; det gäller inte minst kollektivtrafikenskvalitet och kapacitet. Regeringen avser att förelägga förslag omfinansiella insatser för att möjliggöra sådana åtgärder. Finansieringen börutformas så att storslädemas problem löses med storstädemas egna resurser ochinte belastar övriga delar av landet. Finansieringen bör vidare vara sådan attden understöder den eftersträvade regionala utvecklingen och minskar överhettningsproblemeni storstadsområdena. näringspolitiska propositionen föreslog regeringen inrättandetav en infrastrukturfond. Syftet med fonden var att åstadkomma en snabbareutbyggnad av angelägen infrastruktur inom jämvägs- och kollektivtrafikområdenaän vad som är möjligt inom ramen för ordinarie anslag. ansåg attregeringen borde återkomma med bl.a. närmare precisering av användningen ochadministrationen av anslaget. Regeringen kommer att till vårriksdagen lämnaförslag om hur investeringama i infrastrukturen skall kunna stärkas ochutnyttjas till gagn för konkurrenskraften. Föratt undersöka möjlighetema till järavägsutbyggnad i har regeringentillsatt en särskild förhandlingsman. Vidare har regeringen gett iuppdrag att utarbeta ett förslag till finansiering av Arlandabanan.Förhandlingar genomförs med om fesfe förbindelser överÖresund. Besluts-och planeringssystemet för transportsektoms infrastmktur är i dagsektorindelat. En bättre samordning av investeringsplaneringen är nödvändig.Transportrådet kommer att lämna förslag om hur detfe skall kunnaske. Planeringen behöver genomföras på ett sätt som gör det möjligt attidentifiera och genomföra större sammanhållna projekt med utgångspunkt från atten viss transportsträcka läcks. En sådan planering bör också kunna ge fömtsättningarför att skapa ett ökat engagemang i projekten från andra intressenter än sfeten. Destora behoven på området reser frågan om hur en finansiering som är förenligmed den ekonomiska politikens krav skall kunna utformas. I den näringspolitiskapropositionen konsfeterade regeringen att resursbehovet för vägar, järavägaroch kollektivtrafik under 1990-felet vida överstigerde resurser som kan erhållas via Prop. statsbudgeten.Satsningar på infrastmktur ger emellertid positiva effekter förfler än dem som genomför investeringen. därför inte överlåtas heltåt privat finansiering, utan offentlig finansiering måsteockså komina ifråga. Den strama finanspolitiken fömtsätter dock att utrymme skapas försådana satsningar genom en omprövning av andra Åandra sidan kan enskilda objekt ha en sådan företagsekonomisk lönsamhet att detär rimligt att finna former för att låta näringslivet bidra tillinfrastrukturens utveckling. Regeringen har beslutat utreda formeraa föravgiftsfinansiering och näringslivsmedverkan på vägaraas och järavägamasområde. Deutredningsuppdrag som redovisats ovan ger underlag för regeringen att undervåren 1991 lämna en samlad redovisning av vad som kan åstadkommas under denärmaste åren och hur detta skall finansieras. Undersenare år har svenska företags investeringar i utlandet vuxit kraftigt,särskilt inom tjänstesektom. Någon motsvarande ökning av utländska företags investeringari har inte ägt mm. Denna utveckling är till viss del ett uttryck föratt svenska företag stärker sin position på den intemationella marknaden,vilket gagnar även den heimnabaserade verksamheten. Den högainvesteringsnivån är också en "engångsanpassning"till följd av avvecklingen av valutaregleringen i kombination med att brist påarbetskraft försvårat expansion inom landet. Mendet kan inte uteslutas att obalansen i investeringsflödena har förklaringar somär mer bekymmersamma. Den snabba kostnadsökningen är en sådan fektor. Det finnsockså betydande asymmetrier mellan de svenska och internationella regelverkenoch villkoren i övrigt vad gäller utländska etableringar och förvärv. Dessaasymmetrier medför risker för stora och bestående flöden . som påverkar var investeringama sker måste utformas så att demotverkar risken för att stora bytesbalansunderskott kombineras med betydandekapitalutflöden . Ingående investeringar i kandessutom utgöra ett värdefullt bidrag till industriell kunskapsuppbyggnad. Desvenska reglema avseende utlänningars köp och förvärv av svenska forefeg böranpassas till den internationella utvecklingen. Därigenom undanröjs ocksårisken för att den svenska lagstiftningen kan åberopas som grund fördiskriminering av svenska företag utlomlands. Sysselsättningeninom byggsektorn har ökat kontinuerligt . Denna bransch svararnu för ca 6 1/av den totala sysselsättningen i landet. Byggnadsinvesteringamautgör drygt hälften av de totala bmttoinvesteringama. Den markantakonjunkturaedgången inom industrin har inte haft någon motsvarighet i byggsektora.Mot bakgmnd av den överhettning som präglat byggsektora har ettantal åtgärder vidtagits för att begränsa den totala efterfrågan på byggandeoch bereda utrymme för nyproduktion av bostäder. En viss avmattningav näringslivets byggverksamhet har ägt mm. Bristen på arbetskraft, som varitpåtaglig inom deima sektor, har avtagit något. Det finns emellertid ingenanledning att genomföra några generella Prop. 1990/91:39 lättnader ide regler som gäller. IStockholms län med undantag av och kommuner utgår eninvesteringsskatt på för annat byggande än bostäder och industrier. Detfinns anledning att vidga detta imdantag till att gälla även fr.o.m.den 1 januari 1991. En sådan ändring kommer därför att föreslåsriksdagen. överhettningstendensemapå arbetsmarknaden har mattats av imder loppet av 1990. Antalet kvarståendelediga platser, som är en indikator på hur bristen på arbetskraft utvecklas,har sjunkit. Arbetslösheten har ökat, men är alltjämt mycket låg. I vissa delarav landet, främst inom storstadsområdena, är överhettningstendensema fortferandepåfegliga. Det står emellertid klart att efterfrågan på art)etskraft nu dämpasinom såväl näringslivet som den offentliga sektora. Arbetsmarknadspolitikenär en viktig del av den ekonomiska politiken i stort. En ekonomisk politik somär inrikfed på att dämpa inflationen och stimulera produktiviteten ochtillväxten kräver en väl fungerande arbetsmarknad. Arbetsmarknadspolitikenstraditionella uppgift är att mildra målkonflikten mellan inflation och arbetslöshet.Det sker genom att arbetsmarknadspolitiken, men även arbetslivspolitiken,påverkar arbetskraftsutbudet, utnyttjandet av arbetskraften och anpassningen påarbetsmarkanden. Inomarbetslivspolitiken kommer åtgärder att vidtas för att förbättra arbetsförhållandenaoch arbetsmiljön för de anställda. En förändrad arl)etsorganisation och ettvidgat arbetsinnehåll gör att arl>etsfegaraas resurser tas till vara på ettbättre sätt. Detfe innebär också att utslagning-en från arbetslivet minskar. Engod arbetsmiljö med mindre sjukfrånvaro och färre arbetsskador ökar inte baraproduktiviteten på arbetsplatsen utan stärker också individens välfärd ochbidrar därmed till en ökad välfärd i samhället. Arbetsmarknadspolitikenhar imder i ökad utsträckning inriktats på att underlättanäringslivets expansion och tillväxten i ekonomin. Ansträngningaraa har avsettatt ytterligare öka flexibiliteten på arbetsmarknaden för att på så sättmotverka den tilltagande bristen på arbetskraft. Ytterligare insatser har ocksågjorts för att förbättra arbetsmiljön, forayaarbetslivet och minska utslagningen från arbetsmarknaden. Arbetslinjen harbetonats kraftigt. Tyngdpunkteni de arbetsniarknadspolitiska åtgärderna har förskjutits firån efterfrågepåverkandetill förmedlande och utbudsstimulerande åtgärder. Insatseraa har i ökadutsträckning inriktats på att öka arbetskraftsutbudet, höja arbetskraftenskompetens och förbättra den yrkesmässiga rörligheten på arbetsmarknaden. Detbetyder att platsförmedling, arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktadrehabilitering fått ökad vikt. Deutbudsstimulerande åtgärdema har också vidtagits för att motverka inflationsdrivandebrist på arbetskraft och för att höja produktiviteten. Skattereformen är i dettasammanhang mycket viktig. Åtgärder som Prop. 1990/91:39 flexibel semester,rörlighetsstimulanser, snabbare "utslussning" av flyktingar, kraftigtökade insatser för rehabilitering, effektivare sjukförsäkring, slopande avförtidspension av arbetsmarknadsskäl, lönebidrag för förtidspensionärer ochradikalt minskade marginaleffekter för ålderspensionärer som väljer att arbetaextra kan också sammantagna förväntas ha starkt positiva effekter påarbetskraftsutbudet. Åtgärdema kommer att öka de redan sysselsattasarbetsutbud, öka antalet sysselsatta (bl.a. bland sjukskrivna, förtids- ochålderspensionärer samt flyktingar) och frigöra arbetskraft från lågproduktivverksamhet. Föratt öka arbetskraftsutbudet och stimulera den ekonomiska tillväxten, men ocksåför att motverka arbetslöshet och utslagning på arbetsmarknaden, kommeråtgärder som kan förbättra arbetsmarknadens fiinktionssätt att fä en ökadstrategisk betydelse . Denökning av arbetslösheten som ägt mm har skett från enmycket låg nivå. Ökade medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är därförinte motiverade . En hög l>eredskap måste emellertid hållasför att kunna möta en snabb förändring av läget. Regeringen avser att inom kortföreslå vissa åtgärder för att öka effektiviteten i användningen avde medel som står till arbetsmarknadsverkets förfogande. Detta bör ske genomomdisponeringar av medlen för sysselsättningsskapande åtgärder till främstarbetsmarknadsutbildning. Åtskilligafriställningar bör kunna undvikas genom att utveckla de anställdas kompetens.Därigenom förbättras deras ställning inom företaget och på arbetsmarknadensamtidigt som företagets samlade kunnande förbättras. Bidraget till utbildningi företag vid risk för permittering eller uppsägning bör därför återinföras.Detta kan ske inom ramen för existerande resurser. 5.8 Utbildning och forskning Pålång sikt är forskning och utbildning avgörande för produktivitetstillväxten.För att kunna tillgodogöra sig ny teknologi och tekniska landvinningar samt föratt möjliggöra en specialisering i gentemot utlandet spelar kimskapsnivånen avgörande roll. Ett exempel är de stora infrastrukturinvesteringar som gjortspå telekommunikationemas område. För att dessa skall kunna nyttiggöras inäringslivet, och ge god avkastning, är det väsentligt att de framsteg somfortlöpande görs inom informationsteknologin tas tillvara inom bådenaturvetenskaplig och teknisk utbildning. Regeringenhar i den forskningspolitiska propositionen (1989/90:90) föreslagit åtgärderför att öka och förbättra den vetenskapliga produktionen inom olika områden.En viktig utgångspunkt i propositionen är att sfetens stöd till forskning ochutveckling i första hand skall avse grundforskning. Den grundläggandekunskapsbildningen är ett samhällsintresse som utan en betydande offentligfinansiering kommer att bli underdimensionerad. Näringslivets roll gällerframför allt den mer tillämpade forskningen och utvecklingsarbetet. En viktig del i regeringensforskningspolitik är en väl fimgerande och Prop. 1990/91:39 rätt avvägd forskamtbildning.Den har betydelse för såväl forskning inom olika områden som forhögskoleutbildningens kvalitet. Kvaliteteninom delar av sektorforskningen behöver höjas. Ett område som har högsteprioritet är miljöinrikfed forskning för att trygga industriell tillväxt och enekologiskt hållbar samhällsutveckling. Materialteknik är ett nyckelområde i dentekniska och industriella utvecklingen. Forskning inom detfe område skallstimuleras bl.a. genom tvärvetenskapliga konsortier omfettande flera högskolor. Detär av särskilt intresse att intemationell samverkan kan öppna nya vägar till enhögre kunskapsnivå och snabbare idéutveckling. En tyngdpunkt i regeringensforskningspolitik för 1990-felet är forskningssamarbetet med EG. Sverigehar i kvantitativa termer ett väl utbyggt utbildningssystem. Det finns dockbrister. Många ungdomar måste gå igenom en arbetsmarknadsutbildning kort efteratt de lämnat ungdomsskolan. Inte heller inom den högre utbildningen hardimensioneringen svarat mot samhällets behov. Analyser för långtidsutredningentalar om en brist på civilingenjörer under praktiskt taget helaefterkrigstiden. UHÄfick genom beslut och regeringens uppdrag att utredabehovet av högskoleutbildade fram . överlämnade UHÄsin slutrapport framtida dimensionering och sina förslagmed anledning av rapporten. I budgetpropositionen 1990 angav regeringen attdess ställningstaganden till de långsiktiga förslagen till högskolansdimensionering fick anstå tills vidare. anförde i sittbetänkande (1989/90:UbU18) att dimensioneringen är av stor betydelse för denframtida utvecklingen och att ytterligare analys bör göras i så god tid sommöjligt. Ipropositionen 1988/89:65 om Utformningen av högskolepolitiken redovisaderegeringen förslag om styming och planering av högskolans verksamhet. Ipropositionen föreslogs bl.a. öveigång till treårsbudgete-ring och ändringartill flexiblare anslags- och dimensioneringssystem. Inom högskolan pågår förnärvarande ett omfettande utvecklingsarbete för att besluten skall kunnagenomföras inför /94. Ipropositionen festslogs också som mål för högskoleutbildningens kvalitet attden skall vara hög och likvärdig. Med hög kvalitet avses i detfe sammanhang"av god internationell standard" och med likvärdig "sammautbildning skall ha samma höga kvalitet vid samtliga högskoleenheter".Uppföljning och utvärdering av kvaliteten i dessa avseenden blir en av deviktigaste uppgifteraa för UHÄ inför näsfe treårsproposition för högskolan1993. Detär angeläget att ompröva planeringssystemet och stymingen av högskolan liksomdimensioneringen av olika utbildningar mot bakgrund av samhällets behov i vidmening. I långtidsutredningen uppmärksammades frågan om kunskapsbildningensbetydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen på medellång sikt.Strukturomvandling och demografiska förändringar ställer nya krav påutbildningssystemets struktur och kvalitet. Regeringen har tidigare gettdirektiv till en utredare för att föreslå åtgärder i syfteatt höja den högre utbildningens kvalitet. 1990/91:39 Ytterligare steg koinmeratt tas för att anpassa forsknings- och utbildningssystemet till framtidakrav. Frågan om utbildningssystemets fiinktion och kvalitet kommer att spela enviktig roll för arbetsmarknadens och ekonomins långsiktiga utveckling. Iutredningsarbetet skall det svenska utbildningssystemet belysas ur ett intemationelltperspektiv. Dendemografiska utvecklingen i under 1990-taIet talar för att sparandetkommer att öka. De yrkesverksamma sparar mest, och deras andel av l)efolkningenväxer. Det är dock långtifrån säkert att en sparandeökning koinmer till stånd.I långtidsutredningen görs bedömningen att bmttosparandet kan komma att uppgåtill i genomsnitt av BNP. Det är ungefar i nivå med sparandet under1980-talet, men väsentligt lägre . kommer befolkningsutvecklingen att vara mindre gynnsam förhushållens sparande. Andelen pensionärer kommer att öka relativt kraftigtmellan och 2015, som andelen yrkesverksamma enligtlångtidsutredningen minskar och försörjningsbördan för dessa därmed växer,särskilt markant . Ominga andra förändringar sker kommer denna utveckling också att leda till att deoffentliga utgiftema växer och minskar utrymmet för offentligt sparande. remissvar till långtidsutredningen som behandlar sparandet görs bedömningenatt utredningen är väl optimistisk när det gäller det totala sparandetsutveckling. Det understryker behovet av att söka vägar för att stimulerasparandet i ekonomin. Hushållenssparkvot har fellit kraftigt. Den var redantidigare låg i ett intemationellt perspektiv. har sparkvotenförbättrats och en fortsatt uppgång är trolig även . Detär dock inte troligt att hushållens sparande kommer upp i samma nivå som iövriga industriländer. Hushållenssparande påverkas i hög grad av det offentliga välfärdssystemet. De offentligainsatseraa är offe motiverade av en önskan att utjämna levnadsvillkoren förolika medborgare. är dock motiven andra. En hög utbildningsnivå kan t.ex.förväntas bidra till en bättre ekonomisk utveckling som kommer alla i landettillgodo. Det offentliga stödet till utbildningens fmansiering är därförutformat sä att det stimulerar fler att fortbilda sig jämfört med om kostnaderaahelt och hållet varit den enskildes ensak. Samtidigtkan det offentliga engagemanget ofta härledas till hur behoven såg ut vid tidenför de nuvarande systemens konstruktion.