prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — Destatliga myndigheterna bör koncentrera sitt arbete på att ge statsmakternaunderlag för sin styrning genom att följa upp och utvärdera de kommunalaverksamheterna mot de mål som statsmakterna har satt upp. Ettexempel på detta är det nya styrsystemet för skolan. Det innebär att det nya uppgifter huvudsakligen skall vara utveckling av skolan och uppföljning och utvärdering av skolverksamheten. Den tidigare regio nala förvaltningen avvecklas. 1 stället får en särskild fältorgani- 3 sation, och skolverketbestämmer själv var i landet personerna i fältorga- Prop. 1990/91:150nisationen skall placeras. Rollfördelningen mellan staten och kommunernaklargörs. Verksamheten på lokal nivå stärks medan den regionala mellannivånminskar kraftigt. Inomsocialstyrelsen har regionala tillsynsenheter för hälso- och sjukvården ochtandvården inrättats. Genom decentraliseringen av tillsynsfunktionen skapas ennärhet till den verksamhet som skall följas och en klarare internrollfördelning inom . centrala verksamhet kannu i ökad grad koncentreras till uppföljning och utvärdering. Socialstyrelsensuppgifter på beredskapsområdet bör i fortsättningen omfatta övergripandeplanering och tillsyn i frågor av riksintresse. Primär-och landstingskommunersvarar enligt totalförsvarets ansvarsprinciper för övriga frågor. De har ocksåett ansvar för att de nationella målen uppfylls. roll blir attfölja upp och utvärdera verksamheterna i förhållande till de mål förtotalförsvaret som statsmakterna har satt upp. Genomatt skapa en sammanhållen och samordnad regional statlig förvaltningunderlättas dialogen mellan stat och kommun och det statligasamordningsansvaret läggs så nära kommunerna som möjligt. Länsslyrelserna fårockså ett ökat ansvar för uppföljning och utvärdering av offentlig verksamhetpå lokal nivå. Bättresamordning för gemensamma mål Ansvarsfördelningenmellan myndigheter bör vara så klar och tydlig som möjligt. bör vissaverksamheter samordnas ochsamverkan mellan myndigheter utvecklas. Beslut omsamordning bör främst vägledas av önskemålet att föra samman verksamheter medgemensamma politiska mål. Ivissa fall bör myndigheter slås ihop och bilda en ny myndighet inom sammaverksamhetsområde. Ett sådant exempel är bildandet av en ny näringspolitiskmyndighel vars organisation anpassas till de nya näringspolitiska målen. Dennya myndigheten avses bli inrättad . , statensindustriverk och styrelsen för tekninsk utveckling läggs ned. Somett exempel på att närliggande verksamheter sammanförs kan nämnas denlanlbrukskemiska laboratorieverksamheten som föreslås föras över frånlantbruksstyrelsen till i samband med att en nycentral jordbruksmyndighet inrättas. Förslagkommer att lämnas till om att ett nytt folkhälsoinstitut inrättas somskall vara det nationella samordningsorganet för folkhälsofrågor i vidbemärkelse. Institutet föreslås överta och vidareutveckla det tvärsektoriellafolkhälsoarbetet som utförs av bl.a. . Syftet är att få enklarare rollfördelning mellan de olika sektorsorganen och att de olikamyndighetsinsatserna kan samordnas i gemensamma program och därigenom effektiviseras. Samverkan,som grundas mer på ekonomiska och kompetensmässiga skäl, än på att berördamyndigheter har gemensamma verksamhetsmål, bör i större utsträckning änhittills kunna åstadkommas genom att berörda enheter genom frivilligaavtal kommer överens om lämpliga samverkans- Prop. Regeringen föreslog i förra årets budgetproposition (prop. 1989/90:100bil. 2 s. 25-27) att föreskrifterom myndigheters rätt att ta ut ersättning för vissa varoroch tjänster skulle få ges ut. bl.a. ge en sådan ökadmöjlighet till samverkan. riktlinjer som redovisadesav regeringen (l989/90:FiU20, rskr 204). kommer att senare dennadag föreslå regeringen att besluta om sådana Efterfråganoch konkurrens får större betydelse Denoffentliga sektorns verksamheter utsätts sällan för konkurrens. Ikonkurrensutsatt verksamhet finns effektivare spärrar mot kostnadsökningar ochineffektivitet. Därför bör inslagen av marknadsliknande förutsättningar ioffentlig verksamhet öka. Det innebär bl.a. att producent- ochbeställarrelationer bör utvecklas och att en ökande andel avgiftsfinansieringav tjänsterna bör ske. Inomflera områden kommer en högre grad av efterfrågestyrning att tillämpas. Ensärskild utredare ser på regeringens uppdrag över den stadigastatistikens styrning, finansiering och samordning (C 1990:68). Utredningen börleda till att den statliga statistiken i ökad omfattning efterfrågestyrs ochatt användarna ges ett ökat finansiellt ansvar. stabsmyndigheterna , statskontoret, slatensarbetsgivarverk och statens institut for personalutveckling m. fl. ses förnärvarande över. En särskild utredare (1990:04) skall på regeringens uppdraglämna förslag om den framtida stödverksamhetens inriktning, omfattning,organisation och finansiering. Stödverksamhetens anpassning till myndigheternasbehov är ofullständig och snedvridningar i konkurrensförhållandenauppkommer genom att vissa delar finansieras med anslag medan andra finansierasmed inkomster. En av utredningens utgångspunkter är därför att omfattningen avstödverksamheten bör bestämmas av efterfrågan. Rättmedicinalverketsom föreslås inrättas, får ökade möjligheter att upphandlaundersökningsresurser. Syftet är att skapa en effektiv och flexibelorganisation som kan anpassa sig till förändringar i efterfrågan påundersökningar. Byggnadsstyrelsensmonopol som lokalhållare för statsförvaltningen föreslås upphöra. Som en följdhärav kommer verkets lokalförsörjningsverksamhet att ombildas till enefterfrågestyrd servicemyndighet som kan säkerställa att myndigheterna ochregeringen tillförsäkras kompetens i lokalförsörjningsfrågor. Föratt skapa förutsättningar för en effektivare statlig fastighetsförvaltningföreslås att fastighetsförvaltningen eller delar av denna bolagiseras. Färreoch enklare regler Prop. Ettomfattande arbete med att förenkla de regler som styr den offentligaverksamheten pågår . En redovisning av erfarenheterna lämnades ibudgetpropositonen (prop. 1990/91:100 bil.2 avsnitt 5).Regel-reformeringsarbetet är en väsentlig del i arbetet med att ompröva ochförnya den offentliga sektorn. De förslag som lämnas till administrativaförändringar förutsätter i flera fall omfattande förändringar i regelsystemenför de verksamheter som berörs av förslagen. Allaregelsystem som kräver resurser måste granskas för att undersöka möjligheternatill omprövning och förenkling. Det gäller inte bara att minska den statligaadministrationen utan också att få regler som innebär förenklingar ochbesparingar för kommuner och enskilda m.fl. De mest byråkratiska ochkostnadsdrivande måste i första hand angripas och reformeras. Vissaregelsystem kan behöva reformeras i grunden. Särskilt angeläget är det att seöver regelsystem med en inbyggd, kostnadsdrivande och svårkontrolleradautomatik. Vadsom nu krävs är att förändringsarbetet intensifieras och kommer till stånd påen bred front. Regelreformeringsarbete med den här inriktningen pågår inomflera departements verksamhetsområden. Socialförsäkringsadministrationensinriktning och omfattning styrs i hög grad av de regelsystem som omger de olikaförmånerna. Bl.a. har ett systematiskt arbete påbörjats som syftar till attklargöra särkostnader för olika försäkringsgrenar och hur förmånernasutformning påverkar administrationskostnaderna. En rad störreregelförändringar är aktuella. De gäller bl.a. införandet av enarbetsgivarperiod och reformer för en aktiv rehabilitering. Riksdagensbeslut (prop. 1990/91: 34, BoU4, rskr.92) om en ny bostadsfinansiering innebärbetydande förändringar av länsbostadsnämndernas organisation, arbetsformer ochdimensionering. Beslutet innebär bl.a. ett slopande av nuvarande ordning rnedstatligt reglerade bostadslån, som beslutas av länsbostadsnämnderna. Riksdagensbeslut om en ny livsmedelspolitik (prop. 1989/90:146 JoU25, rskr.325) innebären avveckling av de interna marknadsregleringarna på livsmedelsområdet. Detta harlett till stora förändringar inom jordbruksnäringen, vilket ställer nya kravpå de statliga jordbruksmyndigheterna . fär ansvaret för att övervaka att den nya livsmedelspolitiken fårett enhetligt och snabbt genomslag i hela landet. avvecklas denuvarande myndigheterna lantbruksverket och jordbruksnämnderna. Efteromställningsperioden bortfaller flera arbetsuppgifter vid jordbruksverket. Regeringenhar föreslagit väsentliga förenklingar avjordförvärvslagstiftningen (prop. 1990/91:155) fr.o.m. den I juli 1991.Förändringarna innebär att ett avsevärt mindre antal jordförvärv kommer attbehöva prövas vilket leder till en väsentligt minskad administration. anpassastill ett öppet Prop. Denökade internationaliseringen kommer att påverka den statliga förvaltningen.Förhandlingarna om ett är i ett slutskede.Ett sådant avtal ställernya krav på förvaltningen. har bedömt det som sannolikt att enansökan om medlemskap i kan inlämnas redan under ■/ . Riksdagenhar också betonat vikten av att på olika områden belysa konsekvenserna av ettmedlemsskap (1990/91:UU8, rskr. Jag vill mot denna bakgrund ge min syn pådenna sak. Detfortsatta och allt mer intensifierade europeiska integrationsarbetet bedrivs påen mängd områden. Närmast kommer det att ställas krav på ökade berednings-,utrednings- och förhandlingsinsatser från ochförvaltningsmyndigheternas sida. Redan nu är ambitionen att i största möjligautsträckning harmonisera den svenska lagstiftningen med EG-rätten. Ett avuttrycken för detta är den ordning som tillämpas i fråga om nya tekniskaregler (SFS 1990:986). Vid en integration kommer delar av det svenskaregelsystemet att ändras med avseende på internationella överenskommelser ochdärtill hörande svensk intern normgivning. Detta ställer i ett förberedandeskede krav på ytterligare kompetens. Det nya regelsystemet skall sedan bliföremål för tillämpning, uppföljning, tillsyn och tolkning både nationellt ochi det internationella samarbetet. Slutligen kommer behovet av utbildning ochinformation att öka markant. Detgår redan nu att bedöma vilka uppgifter hos myndigheter och andra organ som isärskilt hög grad och på kommer att påverkas avintegrationsprocessen. Det är dock för tidigt att närmare precisera konsekvensernapå alla områden. Klart är dock att integrationsprocessen med sin tonvikt på defyra friheterna fri rörlighet för varor, tjänster, kapital. ; och personer och de angränsande politikområdena bl. a. inom socialpolitiken kommer att fåbetydande konsekvenser för ett flertal myndigheters verksamhet. Detsamma gällerde rättsliga och institutionella frågorna som integrationen föranleder. Detinnebär att delar av den statliga förvaltningen och dess struktur,organisation, planerings- och budgetcykel samt kompetens kommer att påverkas.Effekterna kan bli påtagliga för vissa myndigheter som kan komma att få en igrunden ändrad organisation och roll. Även myndigheters samverkan såväl medvarandra som med kommer att påverkas. Frågan omkommunikationen såväl inom som mellan ochregeringen kan också komma att aktualiseras: ; Dedelar av den statliga förvaltningen, inklusive , som aktivtkommer att medverka i integrationsarbetet bör ges sådana förutsättningar attintegrationsarbetet kan löpa på ett tillfredsställande sätt. Detbör framhållas att internationaliseringen kommer att ge upphov till bådeadministrativa besparingar på vissa områden och ökade insatser på andra.Omställningen av den statliga administrationen skall därför ske på ett sådantsätt att möjligheten till administrativa vinster tas tillvara somintegrationsarbetet kan genomföras i enlighet med intentioner. Förregeringskansliets del etablerades en samråds- och utredningsorga- nisation för EG-arbetet år1988. Denna organisation har gett åtskilliga Prop. 1990/91: 150erfarenheter av betydelse i sammanhanget. Internationaliseringenskonsekvenser fordrar dock mera ingående överväganden. Regeringen kommer undervåren att initiera ett utredningsarbete där uppgiften är att överväga åtgärderför att den svenska förvaltningen skall få de rätta förutsättningarna för sinauppgifter i det framtida integrationsarbetet. Denökade internationaliseringen, förhandlingarna om ett samt ettnärmande till EG påverkar redan stora delar av den statliga administrationen.Bl. a. bör vissa myndigheter som arbetar med näringslivsfrågor ses över. Statsmakternasbeslut med anledning av regeringens proposition om statlig personalpolitik(prop. 1984/85:219, AU 1985/86:6, rskr. 48; UbU 1985/86:5, rskr. 50) innehållerde grundläggande principerna för personalpolitiken inom statsförvaltningen.Med stöd härav har utvecklingen gått från en centralt reglerad personalpolitiktill dagens situation med starkt decentraliserade arbetsgivarbefogenheter där varjemyndighet utformar och ansvarar för sin egen löne- och personalpolitik utifrånmyndighetens egna förutsättningar och behov. Förnyelsenoch utvecklingen av den offentliga sektorn kräver i många fall en ändradkompetens och ett annat yrkeskunnande hos de anställda. Den ökade satsningenunder senare år på kompetensutveckling för anställda hos staten skall ses motden bakgrunden. Det är särskilt viktigt med kompetensutvecklingsinsatser föranställda vars arbetsinnehåll förändras i samband med utveckling av verksamhet,organisation och teknik. Trotssatsningarna på kompetensutveckling kan det i samband med strukturförändringaruppstå övertalighetssituationer. Flera av strukturförändringarna inom ramenför detta treåriga program, kommer att leda till övertalighet. Om de som ärövertaliga verkligen blir arbetslösa efter uppsägningstidens utgång hängerbl.a. samman med hur väl trygghetssystemet fungerar och hur arbetsgivarnahanterar avvecklingsfrågorna. Trygghetsmåletär att så långt som möjligt tillse att ingen statsanställd skall behöva bliarbetslös. För detta ändamål finns det statliga trygghetssystemet. Regeringenhar redovisat innebörden av det statliga trygghetsavtal som gäller från den Iapril 1990 budgetproposition (prop. 1989/90:100bil. 45-49,AU18, rskr. 213, seäven prop. 1990/91:100 bil. 2 s. 14 och 15). I olikaramavtal om löner för statstjänstemän m.fl. (RÄLS) har de centrala parternahittills avsatt sammanlagt ca 496 milj.kr. till en partsgemensamtrygghetsstiftelse med uppgift bl.a. att hjälpa uppsagda med personligt stöd isyfte att skapa förutsättningar för nytt arbete på orten. Detstatliga trygghetssystemet torde vara det mest utbyggda trygghetssystemet påarbetsmarknaden. Trygghetssystemet pekar ut arbetsgivarens ansvar och detgaranterar både tid och resurser för att lösa övertaligheten i de enskilda fallen. Enligtmin mening finns det därmed förutsättningar för Prop. 1990/91: 150 attgenomföra nödvändiga strukturrationaliseringar inom staten. Ansvaretför att genomföra strukturförändringar vilar på myndigheten ochmyndighetsledningen. Regeringen har i budgetpropositionen 1991 (bil. 15 s. 26)understrukit vikten av att intensifierar sitt arbetemed att utveckla och ge stöd åt myndigheterna vid strukturförändringar. Regeringensuppgift är att ange mål och riktlinjer för förändringsarbetet. Av propositioneroch regeringens beslut bör det klart framgå vilka områden eller uppgifter somberörs av en strukturförändring och vad en ny eller förändrad verksamhet kommeratt innebära i fråga om uppgifter, resurser och struktur. Därmed underiättasockså berörda myndigheters bedömning av personalkonsekvenserna. Hurledningsfrågorna hanteras har en avgörande betydelse vid strukturförändringar.När en ny myndighet bildas, bör regeringen utse myndighetschefen så snart sommöjligt. En ny myndighetschef kan tillfälligt förordnas i ett departement.Regeringen kan också välja att tillsätta en organisationskommitté med uppgiftatt bilda en ny myndighet. Ordförande i organisationskommittén bör vara den nyamyndighetens blivande chef Vidnedläggning av en myndighet eller avveckling av en verksamhet är det särskiltviktigt att det finns en ansvarig ledningsfunktion som fullgör både uppdragetatt avveckla återstående verksamhet och de åligganden för arbetsgivaren somföljer av trygghetsavtalet. Det kan ske genom att en avvecklingskommitté bildassom ansvarar för avvecklingen eller att någon annan myndighet utses attfullgöra detta arbetsgivaransvar. fall personal måste sägas upp på grund av arbetsbrist skall detta göras ienlighet med bl.a. lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS), lagen (1976:600)om offentlig anställning () och tillämpliga kollektivavtal. Grundernaför hanteringen av frågor om anställningsskydd finns redovisade ipropositionen om anställningsskydd i offentlig tjänst, m.m. (prop. 1974:174).Av denna proposition följer bl. a. att det inte finns några skillnader itillämpningen av LAS inom den statliga sektorn jämfört med den privata utom itvå viktiga avseenden. Den ena skillnaden gäller rätten för personal i ennedlagd myndighet att få anställning i en ny myndighet med i huvudsakmotsvarande arbetsuppgifter. Den andra skillnaden gäller företrädesrätten tillåteranställning. Inomden privata sektorn styrs dessa frågor enbart av LAS och de turordningsreglersom finns i lagen. Inom den statliga sektorn styrs i första hand samma frågorav regeringsformens krav på saklig grund vid varje tjänstetillsättning. Ävenföreträdesrätten till återanställning måste vägas mot övriga sakliga grunder,såsom förtjänst och skicklighet. På offentlig verksamhet ställs speciella krav,t.ex. på objektivitet och rättssäkerhet, som skiljer den från annan verksamhet.Detta kan väga tyngre än det arbetsmarknadspolitiska intresset att anställa enföreträdesberättigad. Föratt minimera risken för en konflikt mellan regeringsformens och LAS regler i de enskilda fallen, kommer regeringen att skapa förutsätt ningar för att en myndighets beslut om uppsägningar skall kunna grunda 9 sig på en sammanvägdbedömning av förändringens syfte och innebörd, de Prop. 1990/91: 150anställdas rättigheter enligt lag och avtal samt vad som är personalekono-misktmotiverat med hänsyn till kompetensbehovet i fortsatta eller nya verksamheter. 1de fall arbetsuppgifter överförs från en nedlagd myndighet till en nybildadinnebär detta bl.a. att regeringen bör besluta om särskilda förordningar, sommedger att personal, som i den nedlagda myndigheten innehade i huvudsakmotsvarande arbetsuppgifter, erbjuds anställning i den nya myndigheten.Personal som på detta sätt får ny anställning behöver inte sägas upp. Utvecklingav regeringens och arbetsformer Somframgår av årets budgetproposition omfattas även av dettreåriga programmet för omställning och minskning av den statligaadministrationen. Föratt regeringen och skall kunna fungera effektivt i ledningenoch samordningen av den statliga verksamheten måste kompetens, arbetsformeroch organisation kontinuerligt anpassas till de förändringar som sker i denstatliga verksamheten i övrigt. Det gäller bl.a. de åtgärder som vidtas för attställa om och minska den statliga förvaltningen samt för att möta den ökadeinternationaliseringen. Regeringskansliethar i likhet med stora delar av statsförvaltningen i övrigt,för flera områden på ett påtagligt sätt, omprövat och fömyat sin verksamhet.Antalet anställda i exklusive harminskat med drygt 200 personer. Särskilda program för en merändamålsenlig kompetensstruktur, personalförsörjning och personalutvecklinghar beslutats och genomförs . Vadgäller arbetsformer har flera åtgärder vidtagits. Blandannat har en sammanhållen och mer omfattande verksamhetsplaneringbedrivits. Arbetet med treårsbudgetering och resultatstyrning samt enförbättrad dialog mellan och myndigheterna har ocksåutvecklats. Internationaliseringen har bland annat inneburit att en särskildsamråds- och utredningsorganisation för EG-arbetet inrättades iregeringskansliet . Vidarehar regeringens arbetsformer utvecklats på ett betydelsefuUt sätt genombildandet av tre statsrådsgrupper med inriktning mot frågor om välfärds-,närings- samt utrikes- och säkerhetspolitik. Detta har särskilt underlättatbredare belysningar av frågor som spänner över flera samhällssektorer. Enviktig utgångspunkt i det fortsiatta utvecklingsarbetet är att intensifi era anpassning till genomförandet av en resultatoriente rad styrning i statsförvaltningen. Det innebär att kompetens måste byggas upp ytterligare och arbetsformerna förändras för att utveckla regeringskan sliets förmåga att betjäna regeringen i dess roller som beställare och ledningsorgan i förhållande till myndigheterna. Tyngdpunkten i regerings kansliets arbete bör ytterligare förskjutas mot att ställa tydligare krav på 10 verksamheterna, följa uppresultaten och se till att styrsystemen fungerar Prop. 1990/91:150effektivt. EG-integrationenkommer som har nämnts, att medföra att kraven på insatser frånregeringen och ökar. Bland annat kommer ett nytt normsystemmed internationella överenskommelser och tillhörande ändringar i intern svenskrätt att få stora återverkningar på arbetet i statsförvaltningen. skall fungera smidigt i ledningen och samordningen avden statliga verksamheten bör även ha en internationelltsett liten storlek. De ökade kraven bör därför ses tillsammans med andraåtgärder som minskar belastningen. Enresultatorienterad styrning innebär inte bara ökade krav på regeringskansliet.De nya styrformerna inbegriper också ett fortsatt arbete med avreglering påolika samhällsområden. Det arbetet bör medföra att det löpande arbetet meddetaljerade regelsystem märkbart skall kunna minska. Genom delegeringsarbetet ifråga om grapper av förvaUningsärenden till myndigheterna och överföring avvissa ärendegrapper från regeringen till domstolarna kan ocksåregeringskansliet frigöra resurser för att möta de nya kraven. Motdenna bakgrand bör det pågående förändringsarbetet när det gäller regeringensoch arbetsformer intensifieras. En översyn av arbetet inomregeringskansliet bör därför genomföras. Deåtgärder som redovisas i detta program kommer att leda till en effektiviseringav den statliga administrationen som direkta besparingar uppnås. Åtgärderav strukturell natur kommer att påverka statsutgifternas utveckling på såvälkort som lång sikt. Efter den treårsperiod som programmet omfattar beräknas enårlig nettobesparing på statsbudgeten ha uppnåtts om ca . Statsrådenföredrar de riktlinjer och förslag till åtgärder för omställning och minskningav den statliga administrationen /92 1993/94 som hör tillvederbörandes ansvarsområde. Anförandena redovisas i underprotokollen förresp. hemställer att regeringen i propositionen med förslag till slutligreglering av statsbudgeten för /92, m. (kompletteringspropositionen) även förelägger vad han och de övrigaföredragandena nu har anfört för de åtgärder och de ändamål som de harhemställt om. Förslagenbör behandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att i kompletteringspropositionen förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som de har hemställt om. Regeringen beslutar vidare att de anföranden som tokollen skall bifogas propositionen Bilaga II; 1 Utdraglu- protokoll vid regeringssammanträde Anmälan till proposition med förslag till slutligreglering av statsbudgeten för /92, m.m. såvitt avseromställning och minskning av administrationen Justitiedepartementetsträvar efter att ta till vara alla möjligheter att rationalisera ocheffektivisera verksamheten inom rättsväsendet utan att rättssäkerheten ellermedborgamas berättigade anspråk pä de rätts-värdande myndigheteraa åsidosätts.Både domstolsväsendet och åklagarväsendet ses över i detta syfteav tvä stora parlamentariska kommittéer, domstolsutredningen ochåklagar-utredningen -90. Organisationen inom kriminalvården och inriktningen avverksamheten inom detta område har utretts och omställningen inomkriminalvården pägär . Genomen övergäng till resultatorienterad styraing inom departementets område färstatsmakterna bättre redovisningar och bedömningar av uppnådda resultat. Enresultatinriktad styraing, med mindre inslag av detalj- och regelstyrning, gersamtidigt utrymme för betydande delegering till regional och lokal nivå.