prop · GE03150 · 1990-12-31 00:00:00 — I kapitel 14 finnsen utförlig diskussion om de faktorer som påverkar bytesbalansens komponenter. Den offentliga sektornsfinansiella sparande har ökat under hela 1980-telet och kulminerade närdet motsvarade 5,av BNP. Den offentliga sektoras finansiella stellning underförste hälften av 1990-telet har beräknats under antagandet att några nyaåteganden inte görs, men attde beslut som fettets ftillföljs. Utgiftskvoten var 61,1990 och Prop.1990/91:150 beräknas uppgå till 59,1995, medan skattekvoten förändrasfrån Bilaga 1:1.1 56,till 53,. Som har redovisats fömtsätterkalkyleraa dessutom en god produktivitetsutveckling i den offentliga sektora. Tabell12.11 Finansiellt sparande 1990-1995. 13,9 46,2 -8,3 42,7 -4,0 -24,4 42,5 11,1 -34,3 38,9 16,1 -4,8 24,8 35,3 -8,1 -85,1 -3,1 -82,0 -86,1 -2,9 -83,2 -76,6 6,2 -82,8 -66,9 9,1 -76,0 -76,4 -87,4 -90,0 14,0 -104,0 -33,3 -43,4 -47,4 -46,1 -42,7 -38,0 Anm.: P.g.a. avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Avtebell 12.11 framgår att den offentliga sektoms finansiella sparande försämrasunder , för att sedan åter förbättras mot mitten av 1990-teletoch 1995 uppgå till av BNP, vilket motsvarar nivå. Det ärstetens sparande sorri förbättras. Den kommunala sektoras sparande försämrasoch 1995 är inkomstema . lägre än utgiftema. I kapitel 16 finnsen utförlig diskussion av utvecklingen i den offentliga sektora. Tabell12.12 Finansiellt sparande 1990-1995. Procentuell andel av BNP i löpande priser 1,0 3,4 -0,6 -0,3 3,1 0,2 -1,6 2,8 0,7 -2,2 2,5 1,1 -0,3 2,3 0,1 1,4 2,1 -0,5 -6,4 -0,2 -6,1 -6,0 -0,2 -5,8 -5,1 0,4 -5,6 -4,3 0,6 -4,9 -4,7 0,7 -5,4 -5,2 0,8 -6,1 -2,5 -3,0 -3,2 -3,0 -2,6 -2,2 Anm.: P.g.a. avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Denprivata sektorns finansiella sparande förbättras . Under deförste åren minskar underskottet i företagssektorns finansiella sparande ochberäknas 1993 motsvara 4,av BNP. När investeringama ter fart ökar företegennormalt sin upplåning och därmed försämras deras finansiella sparande. Det ärockså det mönster som avtecknar sig i denna kalkyl. beräknasföretegssektoms finansiella underskott uppgå till av BNP. Hushållens fiiktorinkomster, dvs. inkomster från löner ochkapitel, beräknas i löpande priser öka med i genomsnitt 4,fram till1995, se tebell 12.13. Eftersom konsumentpriseraa ökar med 4,mellan1990 och 1995 blir den reala ökningen endast 0,per år.Transfereringsinkomsteraa ökar realt med 1,. Av en totelnominell ökning med ca . utgörs nästan halva ökningen av ökadeinkomster från ATP-pensioneraa, som realt ökar med . Andratransfereringar som ökar snabbt är bambidragen och arbetsskadeförsäkringen. Ifeste priser ökar de med . Hushållensutgifter för direkte skatter ökar betydligt långsammare. I faste priser sjunkerutgiftema för skatter med 1,. De realt minskandeskatterna ger därmed ett väsentligt bidrag till ökningen av den realadisponibla inkomsten, som ökar med 1,. Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 Tabell 12.13 Hushållens inkomster, konsumtion ochsparande 1990-1995. Räntor och utdelningar, netto 708,8 316,0 -36,0 738,7 355,1 -35,5 763,3 376,2 -39,2 795,2 388,2 -38,2 834,9 403,1 -38,0 877,8 418,4 -37,5 -0,1 -2,1 : P.g.a. avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Diagram 12:5 Hushållens nettosparkvot 1970 - 1995.Huvudkalkylen Närman skall bedöma utvecklingen av den private konsumtionen under Prop.1990/91:150 är det avgörande vilket antegande man gör omBilaga 1:1.1 skattereformens effekter på hushållens sparande. Skattereformenökar hushållens räntekänslighet. Skatteavdraget för ränteutgifter sjunker från47% 1991 som avkastningen på ftillt beskattet sparandeökar. Det bör öka det finansiella sparandet. I huvudkalkylen uppgår hushållensfinansiella sparande till 0,av BNP 1995. Skattereformenoch det nya bostedsfinansieringssystemet ökar kostnaderaa för boende, vilketbör minska det reala sparandet. Det svenska pensionssystemet är också såutformat att hushållen inte behöver spara för sina framtida pensioner. Därmedsaknas det viktigaste långsiktiga sparmotivet för hushållen. Hushållensnettosparkvot förbättrades 1990, vilket medförde att dendisponibla inkomsten för förste gången motsvarade konsumtionen. Ihuvudkalkylen antes att sparkvoten ökar till 1,av den disponibla inkomsten1995, se diagram 12.5. Därmed kan den private konsumtionen i faste priser ökamed i genomsnitt 1,motsvarar hushållens nettosparande ca 0,6%av BNP. Produktivitetenhar ökat långsammare i hela OECD-området sedan mitten av 1970-telet. Det finnsmånga orsaker till dette. En övergripande förklaring är att produktionen alltmer har inriktets mot att förbättra kvaliteten, istellet för att höjakvantiteten. Det kan minska tillväxten i produktiviteten - som den redovisas istetistiken - eftersom det är svårt att mate kvalitetsförbättringar. Tänkbartär också att den tekniska utvecklingen ger ett mindre bidrag än tidigare tillproduktiviteten. Några förklaringar ter sin utgångspunkt i oljekrisen vidmitten av 1970-telet och dess följdeffekter för den ekonomiska tillväxten.Andra förklaringar betonar istellet att marknadema för varor och tjänster ocharbetsmarknaden fungerar sämre . Tabell12.14 Produktivitetstillväxten i 1960-1988. 1960-19681968-1973 1973-1979 1979-1986 1986-1988 Enannan fråga är om produktiviteten ökar långsanmiare i än i omvärlden. Ikapitel 13 jämförs bl.a. produktivitetsutvecklingen i industrin i medutvecklingen i elva . Resulteten tyder på att produktiviteten iSverige inte har ökat långsammare än genomsnittet för de sex rikaste av de elvaländema. man kommer till berormycket på vilken tidsperiod som studeras och Prop. 1990/91:150 vilka länder jämförs med. Detfinns goda argument för att produktiviteten åter kan öka snabbare under1990-telet. Vinsteraa i den konkurrensutsatte sektom har sjunkit kraftigt underde . Vid liknande tillfällen under 1970-telet och början av1980-telet medförde devalveringar att vinstema ganska snabbt återhämtede sig.Någon ny devalvering kommer emellertid inte att genomföras. Det ter därför längretid för vinstema att återhämte sig . Insikten om den förändradesituationen kan medföra att företegen mer aktivt än tidigare kommer att leteefter kostnadsbesparande rationaliseringar som höjer produktiviteten. Investeringamahar ökat snabbt under andra hälften av 1980-telet. Det bör ökaproduktivitetstillväxten, eftersom kapitelintensiteten stiger och effektivareteknik introduceras genom nya maskiner Under 1980-telet har omfattandeinvesteringar gjorts inom den s.k. informationsteknologin. Historiska studiertyder på att det kan te innan nya teknologier får fullt genomslag påden ekonomiska utvecklingen. Kanske får investeringama i nyinformationsteknologi full effekt på produktiviteten först senare under1990-telet. Underandra hälften av 1980-telet har liberaliseringen av handeln mellan länder fåttny fert. EG har bl.a. som mål att genomföra en inre marknad med rättigheter förvaror, tjänster, kapitel och arbetskraft att röra sig fritt över de nationellagränsema. Konkurrensen mellan olika tillverkare blir då hårdare ochmöjlighetema att utnyttja stordriftsfördelar i produktionen ökar. Därmed börockså produktivitetstillväxten stimuleras. Under1980-telet har insikten ökat att samhället bör främja institutionella lösningarsom ger medborgarna motiv an göra ekonomiskt rationella val. Ett exempel ärförändringen av skattesystemet, som har gjort det lönsammare för de flesteinkomsttegare att öka sin arbetsinsats. Den här typen av förändringar kan fåmärkbara positiva effekter på produktiviteten. Enkalkyl med högre produktivitet Motbakgmnd av att det finns ett antel goda argument för en bättreproduktivitetsutveckling än under 1980-telet presenteras ett scenario med enväsentligt högre produktivitetstillväxt än i huvudkalkylen. För näringslivettotelt ökar produktiviteten efter 1991 med 1,i huvudkalkylen och 2,6%per år i denna kalkyl. 1 industrin ökar produktiviteten efter 1991 med 3,perår i huvudkalkylen och 4,i denna kalkyl. Densnabba försämringen av den svenska konkurrenskraften under speciellt åren 1988till 1990 berodde på att de höga löneökningama inte hade någon som helstmotsvarighet i produktivitetsförbättringar. Påså sätt kan man säga att kostnaden per producerad enhet drevs upp från två håll.Den nu nödvändiga kostnadsanpassningen kommer i huvudscenariet i alltväsentligt till stånd via låga nominella löneökningar I dettekompletterande scenario underlättes och försterks denna anpass- Prop.1990/91:150 ning av den sterka produktivitsutvecklingen. Tabell 12.15 Arbetskraftens produktivitet 1990-1995.Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Tabell 12.16 Försörjningsbalansen och vissa nyckeltal1990-1995, Kalkyl med högre produktivitetstillväxt -0,2 -0,3 -0,5 -1,8 -1,9 -0,7 -0,6 KPI (årsgenomsnitt) ' Förändring i procent av föregående års BNP. Procent av arbetskraften. ' Miljarder kr. ■* Procent av BNP. BNP-tillväxten i kalkylen blir i genomsnitt 2,. stiger BNP så pass kraftigt som med ca3,. De ökade tillväxtmöjligheter som den sterka produktiviteten generar kommer,via olika mekanismer, till uttryck på efterfrågesidan. Det relativakostnadsläget förbättras snabbare, vilket ger ökade möjligheter tillrelativprissänkningar på världsmarknaden. På så sätt kanmarknadsandelsförluster alertes på ett mer markant sätt, vilket ger en kraftigtökad export. Ett utrymme skapas ocksåför förbättrad lönsamhet. Efter den sterka Prop. 1990/91:150 press på vinstema,som de senaste årens stora kostnadsökningar gett Bilaga 1:1.1 upphov till, ären förbättrad lönsamhet nödvändig för att investeringama skall öka. I dettescenario skapas möjligheter för företegen att förbättra relativprisemasamtidigt som lönsamheten sterks och därmed uppnås en, i jämförelse medhuvudkalkylen, sterkare export och höjd investeringsaktivitet. TabeU12.17 Konsumtionen 1990-1995. Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 1990 1991 1992 1993 1994 1995 -0,3 Realdisponibel inkomst Nettosparkvot' Privat konsumtion Offentlig konsumtion Konsumtion 0,4 1,0 1,0 1,1 1,6 1,6 'Hushållens totala nettosparande i procent av disponibel inkomst. Precissom i huvudkalkylen medför en lägre ränte och högre vinster attbruttoinvesteringarna ter fart efter 1992. Investeringsuppgången blir dockkraftigare i dette fall, p.g.a. lönsamhetsförbättringen. Investeringama ökar medi genomsnitt efter 1992, jämfört med 3,i huvudkalkylen.Den totela investeringsnivån är därför högre 1995. Tabell12.18 Investeringar 1990-1995. Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 1990 1991 1992 1993 1994 1995 -1,8 -1,9 -0,4 Industrin Övrigt näringsliv Bostäder Offentlig sektor -4,5 -2,8 4,1 -4,0 -12,0 -0,5 -0,2 -10,5 -4,5 -2,0 1,5 9,0 6,5 0,0 1,5 Denhögre produktivitetstillväxten medför att industrins investeringar ökar meddrygt efter 1992, jämfört med i huvudkalkylen. Förövrigt näringsliv ökar investeringstillväxten efter 1992 från per åri huvudkalkylen till . Prisökningarnablir lägre både för produktion som avsätts på hemmamarknaden och produktionför export. På hemmamarknaden ökar konsumentprisema med ca 2,, jämförtmed ca 2,i huvudkalkylen. På exportmarknadema sänker företegen sinarelativpriser för bearbetede varor med 1,efter 1992, jämfört medknappt 0,i huvudkalkylen. Den totela exporten ökar därför med drygt 9 1990/91. 1 saml Nr 150. , vilket är ca 1procentenhet snabbare än i huvudkalkylen. 1990/91:150 Exportnettotförbättras med drygt 30 miljaider kr. , Bilaga 1:1.1jämfört med . Kalkyl med högre produktivitetstillväxt Årlig procentuell förändring. 9,5 -2,8 3,3 -1,3 5,0 -2,8 3,7 -0,8 -0,5 6,3 -1,4 6,0 -1,1 6,0 3,5 -1,1 -0,6 -2,3 I procent av förädlingsvärdet. Exportpris/världsmarknadspris för bearbetade varor. Förändring i procent av föregående års BNP. Under1992 och 1993 ökar hushållens reala disponibla inkomster endast marginelltjämfört med huvudkalkylen. Den försterkning som kommer till stånd under de årenberor främst på något lägre konsumentpriser. har ikalkylema en del av produktivitetsförbättringen också tegit sig uttryck ihögre nominella löneökningar. Därmed kan man säga attproduktivitetsförbättringen i förste skedet främst används till en förbättringav konkurrensläge och lönsamhet medan den i andra skedet också kommer hushållentill del. I viss mån leder de försterkte disponibelinkomstema till en ökadsparkvot. Ensnabb produktivitetsuppgång genererar tillväxtmöjligheter som i dette scenariokan mötes av en ökad efterfrågan. På lång sikt är dette naturligtvis ocksåfallet. På kort sikt kan dock resultetet bli en märkbart stigande arbetslöshetoch en mer begränsad ökning i tillväxten. kännetecknade inte minst dennorska utvecklingen under slutet av 1980-telet. Jämförtmed huvudkalkylen är arbetslösheten här något högre i början av perioden, menoförändrad . Det finns dock en risk för att denna skillnad skulle kunnabli betydligt kraftigare. På lång sikt bör emellertid en högre produktivitetbidra till lägre arbetslöshet. En löneutveckling i ekonomin som är förenlig medlångsiktigt bibehållen konkurrenskraft underlättes av en godproduktivitetstillväxt och därmed ökar möjlighetema att uppnå fiillsysselsättning. Tabell 12.20 Arbetsmarknaden . Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 1990/91:150 Bilaga 1:1.1 Sysselsättning, timmar Medelarbetstid Sysselsättning, personer Arbetsutbud, personer Arbetslöshet 0,6 -0,2 0,9 1,1 1,5 -1,0 -0,2 -0,8 0,2 2,6 -0,3 -0,1 0,2 0,1 2,9 0,5 0,3 0,2 0,5 1,2 0,3 0,9 0,6 2,9 1,3 0,3 1,0 0,7 2,6 ' Procent av arbetskraften. Bmttosparandethöjs i denna kalkyl med ytterligare en procentenhet och uppgår 1995 till 18,5%av BNP. Även bmttoinvesteringama förbättras något och motsvarar 20,av BNP1995. Sammanteget medför det att underskottet i bytesbalansen minskar med 8miljarder kr. är underskottet en halvprocentenhet lägre än i huvudkalkylen. Detkan verka förvånande att bytesbalansens saldo inte förbättras ytterligare i detmer gynnsamma scenariet. En förklaring är att den högre produktivitetenstimulerar investeringar och export, båda med en hög importandel. En annanförklaring är att den snabba exportökningen -som innebär att de svenskamarknadsandelama ökar - fömtsätter att de svenska relativprisema sjunker någotsnabbare än i huvudkalkylen. Därmed ökar priset på den svenska exporten något långsammare.Handelsbalansen förbättras därför inte lika snabbt som man skulle förvänte sig. Tabell12.21 FinansieUt sparande 1990-1995. Kalkyl med högre produktivitetstillväxt 13,9 46,2 -8,3 42,7 -4,0 27,1 -26,9 -34,7 38,7 16,7 -2,8 31,2 36,3 -8,4 -85,1 -3,1 -82,0 -86,1 -2,9 -83,2 -74,5 -80,7 -66,0 9,7 -75,7 -75,2 -87,9 -88,8 16,0 -104,8 (Andel av BNP) -33,3 -2,5 -43,4 -3,0 -47,4 -3,2 -45,3 -2,9 -38,8 -2,4 -29,7 -1,7 Anm: P.g.a. avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Detfinansiella sparandets utveckling i de inhemska sektorema redovisas i tebell12.21. Det är främst den offentliga sektoms finansiella sparande som förbättrasnär tillväxten ökar. Stetens sparande stiger med ytterligare 6 miljarder kr.1995, eftersom skatteunderlaget ökar vid en högre tillväxt. Kommuneraasfinansiella sparande försämras marginellt, medan de övriga sektoremas sparandeökar med en halv till en miljard Trots ett större skatteunderiag ökar inte kommuneraas Prop. 1990/91:150inkomster nämnvärt . Det beror på att deras inkomster Bilaga1:1.1 resp. år baseras på skatteunderlaget . Den goda tillväxtenunder 1994 och 1995 hinner därför inte påverka kommunemas inkomster under denstuderade perioden. 13 Konkurrenskraften i svensk industri P'"°p-1990/91:150 Bilaga1:1.1 I kapitlet behandlas utvecklingen av den svenska industrins konkurrenskraftfrån början av 1970-telet . Med konkurrenskraft avses här löne-,produktivitets- och vinstutvecklingen i jämfört med våra viktigastekonkurrentländer. Andra mer svårfångade komponenter ikonkurrenskraftsbegreppet, som t.ex. produktkvalitet, service, snabba ochpålitliga leveranser, diskuteras däremot inte. Mankan fråga sig om det är möjligt för högteknologiska länder som , att haen lika snabb utveckling av t.ex industriproduktiviteten som länder med en iutgångsläget låg teknisk nivå. De i analysen ingående ländema delas därför in itvå gmpper beroende på teknisk och ekonomisk utveckling i början av 1970-talet.De båda ländergmppema jämförs dels med varandra dels med . I kapitletgörs också ett försök att analysera konkurrenskraftens nivå i jämförelse medomvärlden. Timlönekostnaderaa(inklusive sociala avgifter) inom industrin, räknat i nationella valutor, harända ökat snabbare i än i våra konkurrentländer. Skillnadenvar emellertid relativt måttlig fram till början av 1980-telet - i genomsnittca . växte skillnaden till perår, och den har varit särskilt stor . Diagram 13.1visar utvecklingen av de svenska timlönekostnaderaa satte i relation tillmotsvarande utveckling i 11 . De utländska lönekostnaderaa äromräknade i svenska kronor och hopvägda med vikter som återspeglar länderaasbetydelse som konkurrenter till svensk export. Den snabbare löneökningstakten iSverige var en av anledningaraa till de växelkursförändringar, som genomfördesunder mitten av 1970-telet. Diagrammet visar, att dessa växelkursförändringarmer än väl återstellde de relativa lönekostnadema till läget före den s.k.kostnadskrisen . Destora devalveringama 1981 och 1982 medförde en mycket kraftig nedpressning avdet relativa löneläget. Trots den snabbare svenska lönekostnadsutvecklingen inationella valutor låg det relativa löneläget alltjämt ca 9%under nivån 1981 och i än högre grad under nivån 1973. Härtill bidrog också,att en effektiv depreciering av kronkursen skedde i samband med det kraftigadollarfellet . Därmed begränsades skillnaden mellan de svenska ochutländska timlöne-kostnaderaas utveckling till . Idiagram 13.1 visas också utvecklingen av arbetskraftskostnader per produceradenhet i jämfört med våra viktigaste konkurrentländer. Skillnaden mellande båda kurvoma återspeglar skillnader i produktivitetsutvecklingen mellanSverige och våra konkurrentländer. Bilden blir då mindre gynnsam för Sverigesdel. Av diagrammet framgår att devalveringama 1976 och 1977 inte räckte för attåterstella konkurrenskraften - i början av 1980-telet var de relativaarbetskraftskostnaderna perproducerad enhet alltjämt högre än . Devalveringama 1981och 1982 medförde en kraftig nedpressning av den relativa nivån. Under åren1983-1990 har arbetskraftskostnadema per producerad enhet stigit med igenomsnitt 2,mer i än utomlands, men den relativa nivån låg1990 trots dette års nivå. Problemen för delaccentuerades markant , då de svenskaarbetskraftskostnaderna per producerad enhet steg med inemot mer än iomvärlden. Diagram13:1 Relativ timlönekostnad och relativ arbetskraftskostnad per produceradenhet. Index 1973 = 100 1990/91:150 Bilaga1:1.1 , SCB, , Kl. Produktivitetsutvecklingeninom den svenska industrin var väsentligt sämreän i utlandet, vilket framgår av diagram 13.2. sammanhängde framför alltmed den s.k. överbryggningspolitiken i mitten av 1970-telet. Man försökte dåmed olika medel få företegen att hålla sysselsättningen uppe i avvaktan påbättre konjunkturer. Efter devalveringama 1976 och 1977 förbättradesproduktivitetsutvecklingen i , både jämfört med den tidigare periodenoch relativt omvärlden. uppgick den genomsnittliga årligaproduktivitetstillväxten såväl i som i de 11 studerade OECD-länderaatill omkring 3,. och framför allt 1990 blev emellertidproduktivitetsutvecklingen inom den svenska industrin åter svagare - denrelativa produktiviteten försämrades sammanteget med . Produktivitetsutvecklingenför industrin kan beräknas med hjälp av två olika källmaterial: SCB:sindustristetistik eller nationalräkenskaperaa. Utmärkande förnationalräkenskaperaa är att de är helteckande och att de geren sammanhängande konsistent bild av hela den svenska ekonomin. När det gälleren variabel som produktivitetsutvecklingen uppster emellertid problemet att manför produktionsvolymen (teljaren i produktivitetsmåttet) och sysselsättningen(nämnaren) använder olika primärstetistiskt underlag. Den osäkerhet som alltidfinns i ett stetistiskt material kommer då att vara av olika slag i teljare ochnämnare, vilket gör kvoten särskilt osäker. Bäst är om de stetistiska felen kanförmodas gå i samma riktning i teljare och nämnare. är fallet förindustri-stetistikens del, där produktion och sysselsättning insamlas i ettsammanhang i en enkät till industriföretegens arbetsstellen. Attindustristetistiken inte har fullständig täckning och att täckningen rentev kantänkas ha försämrats är av mindre betydelse när det gäller enkvotberäkning. Diagram13:2 Produktivitet inom industrin Index 1973 = 100 1990/91:150 Bilaga1:1.1 ,-'-" y ■ ■;:i--. ... ." / 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 Källor: Monthly UborReview, SCB, , Kl. Deproduktivitetstel som här redovisas baseras därför på industristetistiken. Detkan nämnas att den långsiktiga produktivitetstillväxten enligt dettekällmaterial blir sterkare än den produktivitetstillväxt som kan framräknas medhjälp av nationalräkenskapema. Skillnaden blir särskilt markant perioden1984-1989, då den uppgår till i genomsnitt. 13.2 Jämförelser mellan sex "rika" länder ochfem "fattiga" länder De12 (inklusive ), som ingår i jämförelsematerialet, befannsig i början av den här studerade perioden på mycket olika stedier av tekniskoch ekonomisk utveckling. Man kan fråga sig. om det är möjligt förSverige att ha en lika snabb utveckling av t.ex Prop. 1990/91:150industriproduktiviteten som länder med en i utgångsläget lägre teknisk Bilaga 1:1.1 nivå. Sådana länder borde uppvisa såväl en högreproduktivitetstillväxt som en snabbare löneökningstakt. Det kan därför vara avintresse att dela upp de i analysen ingående ländema från denna utgångspunkt. Enjämförelse av BNP per capite mätt i s.k. köpkraflspariteter visar, att BNP percapite i det rikaste landet () var inemot större än i detiåttigaste landet (). var alltjämt det rikaste landet, medanBelgien då hade hamnat på bottenplatsen. Spännvidden hade emellertid krympttill . befann sig på tredje plats och beladevi fjärde platsen, med en BNP per capite för båda åren på av . Härhar den enkla ansatsen valts, att i en gmpp sammanföra de sex rikasteländema (exkl. ) och jämföra dessa med de övriga fem ländema. I den"rika" gmppen ingår , , f d. , ,och . I den "fattiga" gmppen ingår ,, , och . När motsvarande indelning görs ,hanmar , och istället i gmppen av "rika" länder,medan , och hamnar i gmppen av"fettiga" länder. Slutligenskall nämnas att de fem fettiga ländema (bland de elva här ingående) från år 1973till 1987 ökat sin vikt som konkurrenter till svensk export av bearbetede varorfrån till . Det är framför allt och i viss utsträckningäven Itelien som blivit betydelsefulla konkurrenter. Det är sålunda avstor vikt för att kunna hävda sin konkurrenskraft även mot dennaländergmpp. Idiagram 13.3 visas den relativa timlönekostnadsutvecklingen mellan de sex rikaoch de fem övriga ländema, baserat på förhållandena och räknat i gemensamvalute. Som man kan vänte sig, har de sex rikare ländema i huvudsak haft en långsammare timlöne-kostnadsutveckling än de fem övrigaländema. var skillnadema i ökningstakt mätt i nationella valutoravsevärt större, då de fem fettiga landeraa deprecierade sinavalutor mot de sex rika ländema. Särskilt stor var denna effekt 1982 i sambandmed den kraftiga försterkningen av dollarkursen dette år. harskillnadema i lönekostnadsutveckling, mätt i nationella valutor, varit avsevärtmindre och efter 1985 relativt obetydliga. Sänkningen av de sex rika ländemasrelativa kostnadsläge har i huvudsak åstodkommits genom det kraftigadollarfall, som inleddes . timkostnader har således stigit mer mot de sex rika ländema än mot de fem övriga. Skillnadenökade markant 1986, vilket sammanhänger med att kronan i samband meddollarfellet effektivt deprecierades med mot de fem fettigaländema, medan den i genomsnitt förblev oförändrad mot de sex rika. Diagram13:3 Relativa timlönekostnader. 120 1 10 j-100 O:::-''- ■ 1 6/5 .'.-................... .,/.'.'. 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 Prop.1990/91:150 Bilaga 1:1.1 Anm: S/6 0ECD=Sverige/6 S/50ECD=Sverige/5 6/5 =6OECD-länder/5 .