prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — En organisation där utveckling enbart är liktydig med befordran lill en högre nivå i en bestående hierarki, tillvaratar inte personalens fulla kreativitet och utvecklingsförmåga. I en sådan organisation förändras inle arbetet. Strukturen avarbetsuppgifter består, det är bara personer som byter ar- Prop. 1990/91:140 betsuppgifter och befattningar. Alternativetär i stället en organisation med färre beslutsnivåer där utvecklingsmöjligheteroch mångkunnighet prioriteras öch grupporgani-serat arbete främjas. Grupporienteratarbete ger större möjligheler till samverkan och möjligheter atl blanda olikaåldrar, erfarenheter och kompetens så att man inom gruppen kan lära sig meröch föra över yrkeskunskaper till varandra. I elt innehållsrikt arbele gesmöjlighet till lärande i själva arbetssituationen. Ett sådant lärande läggergrunden för ett brett och gediget yrkeskunnande. Men det kommer också attbehövas specialisering och arbetsdelning. Därav följer dock inte attsjälvbestämmandel i arbelel, tillgången till information, delaktigheten iplanering, beslutsfattandet öch ansvarstagandet måste fördelas ojämt. En godarbetsorganisation ökar personalens förmåga och beredskap att vid behov utföraandra arbetsuppgifter. Del kan också leda till atl fördelningen av arbetsuppgifteroch befogenheter successivt ändras. Ansvar kan flyttas neråt i organisationensom på så vis också kan bli plattare, med färre beslutsnivåer. Kvinnornahar kraftigt ökat sitt deltagande i arbetslivet. De finns dock inom betydligtfärre områden på arbetsmarknaden än männen. Kvinnor anställs ofta i monotonaarbeten och arbeten som orsakar förslitning vilket återspeglas i högre tal förbelastningssjukdomar hos kvinnor. Det är framför alll viktigl att förändra ochutveckla dessa enkla och monotona arbeten där kvinnor dominerar. Arbetsmiljönmåste anpassas så att förutsättningarna för kvinnorna, som utgör nästanhälften av arbetskraften, beaktas. Det kan t.ex. gälla utformningen avarbetsverktyg och arbetsplatser och möjligheten till flexibilitet i arbetstid. Ungdomarskrav på arbete öch arbetsförhållanden inrymmer förväntningar på arbetsvillkorsom ofta stämmer dåligt överens med vad industriarbeten eller styrda ochrutinbetonade service- och vårdarbeten kan erbjuda. Klyftan är stor mellan åena sidan de egna målen och planerna samt anspråken på fysisk och psykiskfrihet och å andra sidan en styrd och tillrättalagd arbetsprocess. Det kanöckså finnas skillnader i vuxnas och ungdomars hela livssituation ochvärderingsbild som gör det svårt för ungdomarna att hitta sin plats iarbetslivet. Iskolans arbete betonas ifrågasättande och kritisk analys, samarbete ochsjälvständigt tänkande. Det skapar en attityd öch ett arbetssätt, som passardåligt i ett arbetsliv med auktoritära beslutsvägar och värderingar. Ett arbeteskall inte bara vara tryggt och säkert, utan också utvecklande ochsjälvständigt. Hurföretag och förvaltningar klarar att möta de krav som bl. a. ungdomarnaställer på ett arbete, blir avgörande för deras rekryteringsmöjlighe-ter i enframtid som kommer att präglas av minskande ungdomskullar och en allt högremedelålder bland de förvärvsarbetande. Det goda arbetet som mål för arbetsgivarna Arbetsgivarnamåste prioritera en god arbetsmiljö som anpassas till män niskors olika förutsättningar. Arbetsmiljöarbelet behöver finna nya, mer 25 systematiska former öchintegreras med verksamheten i övrigt. 1990/91: 140 avarbetslivet innebär bl. a. att man alltmer går ifrån långt driven specialiseringöch sönderdelning av arbeten i en stelt hierarkisk arbetsorganisation. Begreppsom flexibilitet, närhet till kunden, helhetslösningar med skräddarsyddatjänster och produkter ösv. är istället vägledande. Man står inför uppgiften att forma strategier där bl.a. nyatankar om ledarskap, företagskultur, relationer mellan företagsledning ochanställda är viktiga inslag. Förarbetsgivarna är det viktigt att satsa på arbetsmiljön och utveckling avpersonalen. Den utveckling som skett under 1980-lalet både när det gällersjuktalet och del stora antalet förtidspensioneringar har medförl storaproblem, både för samhället och för enskilda arbelsgivare, förutom det lidandedet medför för dem söm drabbas. De bakomliggande orsakerna kan till stor delhänföras till arbetslivet. Därför ger offensiva satsningar möjligheter att påsikt minska kostnaderna för sjukfrånvaro, överanställningar,personalrekrytering och introduktion. Arbetet måste inriktas inle bara på detraditionella frågorna kring den fysiska arbetsmiljön, utan också på frågorkring arbetsorganisation etc. För arbetstagare som ändå drabbas av ohälsa ellerolycksfall måste det finnas en snabbt och väl fungeranderehabiliteringsverksamhet. Arbetsgivarnahar blivit medvetna om de koslnader som en dålig arbetsmiljö medför ochbetydelsen av atl bättre ta till vara de enskilda arbetstagarnas engagemangoch kreativitet i arbetet. Genom denna insikt har också arbetsmiljöns betydelseför produktivitet och konkurrenskraft blivit tydligare. Det gäller inte enbartatt minska de direkta orsakerna till ohälsa och olycksfall ulan också att skapaförutsättningar för att de enskilda människornas resurser kan tas till vara påett bra sätt. Arbetslivets förändring har till stor del präglats avmekanisering, automatisering och datorisering. Produktiviteten ökade genompersonalrationaliseringar. Resultatet blev en långt driven arbetsuppdelning sömofta gett arbeten med få öch ensidiga arbetsmoment. Om arbetsgivarna nu inteanpassar arbetets organisation öch ledning efter arbetstagarnas förväntningar,behov öch förutsättningar är det risk för en fortsatt lågproduktivitetsutveckling . Arbetsmarknadensparter har ett grundläggande ansvar för arbetsmiljö arbetet. Samverkan ligger i arbetsgivarens intresse eftersom ett lyckat förändringsarbete förutsätter arbetstagarnas engagemang och aktiva med verkan. Genom avtal kan lagens bestämmelser utvecklas, preciseras öch anpassas till förhållandena inom olika branscher öch verksamheter. Par terna kan, i det praktiska arbetsmiljöarbetet, smidigt göra de anpassningar som krävs för att aktivt driva fram förändringsarbelel i ett arbetsliv i snabb utveckling. Del är viktigt alt parternas samverkan får genomslag ända ul på arbetsställenivå, dvs. atl man stöder det lokala arbetet och följer upp att avtalens intentioner blir uppfyllda och inte bara stannar i formuleringar i centrala avtal m. m. Svårigheterna i del lokala arbetet kan bero på bristande resurser, gammal teknologi, föråldrad arbetsorganisation m. m. För att bryta upp sådana förhållanden behövs del kunskap, medvetenhet och krafl. Det är därför viktigl att parterna också 26 driverutbildnings- och utvecklingsarbete samt forskning och utveckling Prop.1990/91:140 inom olika områden. Arbetsgivarenhar huvudansvaret för arbetsmiljön inom den verksamhet han bedriver. Behovetav insatser från statens och samhällets sida samt vikten av attarbetsmiljöarbetet sker i samverkan med arbetslagarna och deras fackligaorganisationer får inte skymma detta grundläggande förhållande. En tydlig ansvarsfördelningär viktig. Oklara ansvarsförhållanden ökar risken för passivitet. Den enskilde,som behöver stöd, kan uppleva att han bollas mellan olika instanser utan atthan ges någon riktig hjälp. Det kan ge en känsla av maktlöshet, kanske rent av vanmakt.För att få ny kraft i arbetsmiljö- och rehabiliteringsarbetet är det viktigtatt arbetsgivarens ansvar görs tydligt. En sådan tydlig ansvarsfördelning ökarockså arbetstagarnas möjligheter-att aktivt medverka och att på lokal nivåfinna nya former för arbetet. Detär viktigt all företag och förvaltningar internt utvecklar styrmedel öchincitament som skyndar på de förändringspröcesser som leder till ett arbetslivdär arbetet inte är riskfyllt eller ohälsosamt utan innehållsrikt, utvecklandeoch meningsfullt och ger de anställda inflytande och kontroll över det egnaarbetet. Även samhällets styrmedel bör, t.ex. genom differentieradearbetsgivaravgifter, utformas så att produktion med bra arbeten premieras medande arbeten som vållar skador får ta en större del av kostnaderna för skadorna.Sjuklönen är ett steg i den riktningen. Eltarbete med att få till stånd ett utvidgat och mer strukturerat samarbetemellan EFTA och EG pågår. En ram för ett s. k. kah vara klar undervåren. Ett sådant kommer att underlätta företagens verksamhet övergränserna. Avtalet skall bl. a. skapa fri rörlighet för varor, tjänster,kapital och personer inom hela . Det goda arbetet som mål för samhället Demokratibygger på principen att alla människor har lika värde. Alla medborgare skall harätt att på lika villkor delta i utformningen av samhället. De skall kunnapåverka sina egna levnadsvillkor öckså i arbetslivet. Ett demokratiskt samhälleförutsätter atl öckså arbetslivet är demokratiskt och rättvist. Ettdemokratiskt samhälle blir aldrig statiskt och "färdigt". I ettsamhälle där människor har verkliga möjligheter att påverka utvecklingen kommersamhället att förändras och förnyas, så att det svarar möt människors behov ochönskningar. Det gäller utvecklingen av utbildning, hälso-och sjukvård, omsorg,arbetsliv etc, som på ett allt bättre sätt måste kunna svara mot de berättigadekraven från medborgarna. Attförbättra folkhälsan och skapa jämlika möjligheter till ett hälsosamt och långtliv för alla är ett viktigt mål. För att förbättra folkhälsan generellt ochsamtidigt minska klasskillnaderna i hälsa står det klart att reformering avarbetslivet och förbättringar av arbetsmiljön är bland de viktigast faktorerna.Arbetsmiljöaspekterna bör därför få en större tyngd i folkhälsoarbetet. Enförbättrad folkhälsa ökar välfärden. Den innebär också alt kostna- 27 derna förarbetsmarknadspolitiska åtgärder, social- och sjukförsäkring Prop.1990/91:140 sjunker så att resurserkan frigöras för angelägna reformer och mer aktiva Envälfärdspolitik som vill främja aktivt forebyggande arbets- niiljöarbete öch enarbetslinje med aktiv rehabilitering förutsätter att det inom primärvården finnstillräckliga resurser för en snabb medicinsk rehabilitering som ofta ären förutsättning för mer yrkesinriktade åtgärder. Denfulla sysselsättningen är en grundpelare i regeringens politik. Den är bl.a. enviktig förutsättning för arbetslivets förnyelse. I ett samhälle där det finnsarbeten för alla har arbetstagarna möjlighet att säga nej till torftiga arbetenoch dåliga arbetsmiljöer. Förnyelsearbetetmåste genomföras på ett sådant sätt att arbetstagarna kan känna trygghet ocksåvid förändring. En förutsättning är att de känner sig delaktiga i förändringsarbetetoch har inflytande överförändringsprocessen. Detta ställer krav påarbetsmarknadens parter och särskilt på arbetsgivarna att arbeta långsiktigtoch målinriktat och i nära samverkan med dem som är berörda på arbetsplatsen. Enaktiv medverkan i förnyelsearbetet innebär också ökade krav på arbetstagarnaskunskaper och kompetens. En viktig förutsättning för att arbetslivet skallkunna förnyas är att de anställda ges möjlighet att lära, utvecklas och breddasin kompetens. Det innebär också att det måste finnas resurser för aktivaarbetsmarknadspolitiska insatser för alt hjälpa dem som blir arbetslösa tillett nytt arbete. Yrkeskunnandeoch yrkesroller måste utvecklas. Det behövs en politik som främjar en bredkompetensutveckling. Grundutbildningen måste ge en fast kunskapsgrund som ocksåomfattar grundläggande arbetsmiljökunskaper och därmed skaparutvecklingsmöjligheter för förändringar i arbetslivet. Fort- ochvidareutbildning är ett viktigt samverkansområde för utbildnings- ocharbetsmarknadspolitiken. Inom näringsliv och offentlig sektor är det viktigtatt man tar lill vara möjligheterna att genom personalutbildning öka densamlade kompetensen, bredda kunnandet, öka konkurrenskraften ochflexibiliteten och på så vis minska sårbarheten. Vad kan vi göra nu? Tidenär nu mogen för en genomgripande reformering av arbetsmiljö- ochrehabiliteringsarbetet. Underlag för denna reform finns i olika utredningar somgenomförts . Arbetsmiljörisker skall i första hand mötasmed tidiga och förebyggande insatser. Arbetsmiljöarbelet måste inriktas på atthindra att människor drabbas av skador och ohälsa i arbetslivet och underlättaför de drabbade att komma tillbaka till ett lämpligt arbete. Jagkommer bl.a. att föreslå en rad ändringar i arbetsmiljölagen med utgångspunkt från de förslag som arbetsmiljökommissionen har lagt fram. Syftet är att lyfta fram de arbetsorganisatoriska frågorna och de psykosoci ala arbetsmiljöfaktorerna. Den enskilde måste på elt nytt sätt placeras i centrum och få möjligheter öch förutsättningar att aktivt delta i utform ningen av sitt eget arbete. Arbetsgivarens ansvar för ett systematiskt ar- 28 Skyddskommittéernas och skyddsombu- Prop. 1990/91:140 densuppgifter renodlas. Jagkommer också att föreslå aktiva åtgärder för att människor som skadats ellerdrabbats av sjukdom snabbare skall kunna återvända till arbetet eller ett iövrigt aktivt liv. Del innebär att arbetslinjen i socialförsäkringssektornstärks ytterligare. Som ett led i denna politik är det viktigt att utvecklamöjligheterna för skadade eller sjuka arbetstagare att snabbt komma tillbakatill sin arbetsplats. Jag kommer att föreslå att arbetsgivaransvaret för attorganisera och bedriva ett aktivt rehabiliteringsarbete på arbetsplatserna slåsfast och att ansvaret för arbelsmiljöanpassning utvidgas. Företagshälsovårdenär en viktig expertresurs vars insatser behövs både i det förebyggandearbetsmiljöarbetet, vid arbelsmiljöanpassning och i rehabilileringsverksamheten.Det nuvarande bidragssystemet har fungerat och det är nu dags atti vissa delar revidera det. Syftet är att ytterligare stimulera utbyggnaden avföretagshälsovården. Främst är det nu de små företagens anställda som saknartillgång till företagshälsovård. Enligtarbetsmiljölagen ligger huvudansvaret på arbetsgivaren men det finns ocksåandra skyddsansvariga. En ambition har varit att inte splittra ansvaret påalltför många. En fråga som särskilt har uppmärksammats är att en hel delrisker både vid uppförandet och vid det senare utnyttjandet av en byggnad elleranläggning skulle kunna förebyggas genom att arbetsmiljöhänsyn beaktas redanpå projekteringsstadiet. Jag kommer därför att föreslå ett kompletterandeansvar vid projektering. Byggbranschen är en bransch med många arbetsskador,ofta med allvarliga följder. Sådant som skulle kunna förebyggas är t.ex.belastningsskador på grund av olämplig utformning av byggprodukter eller förtrånga utrymmen vid rördragning samt olika risker för dem som skall utföraservicearbeten eller ha sin arbetsplats i den färdiga byggnaden. Enratificering av ILOs konvention (nr 167) öm säkerhet och hälsa vid byggnads-och anläggningsarbete förutsätter också att vissa ändringar görs i de svenskabestämmelserna. Medhänsyn bl.a. lill den internationella utvecklingen och till det särskildabehov som finns inom olika produktområden behöver produktköntrollreglerna iarbetsmiljölagen revideras. Det är viktigt att få in köntroll på ett tidigtstadium vid tillkomsten av både tekniska anordningar och farliga ämnen. Därförhar ett ändamålsenligt utformat leverantörsansvar en viktig plats iarbetsmiljölagstiftningen. Det har visat sig vara angeläget att se överarbetarskyddsstyrelsens bemyndiganden att meddela föreskrifter. Praxis efterarbetsmiljölagens ikraftträdande har ändrats när det gäller synen på vad sombör regleras genom verkställighetsföreskrifter. Arbelsmiljölagen bör anpassasefter nämnda praxis. Närdet gäller det internationella samarbetet inom arbetsmiljöområdet är en gemensam nordisk hållning viktig. För att bl. a. främja en sådan hållning har de nordiska regeringarna antagit en nordisk arbetsmiljökonvention. När det gäller närmandet mellan EFTA och EG är det från svensk sida av avgörande betydelse att den s.k. sociala dimensio nen beaktas vid förverkligandet av de fyra friheterna som omfattar rörlig het av varor, tjänster, kapital och personer. Internationalisering är bra och 29 eftersträvansvärd men denmåste ske på människans villkor, inte på kapi- Prop. 1990/91: 140 talels.Del är då viktigt att löntagarna ges rätt till insyn och inflytande även itransnatiönella koncerner. Allvarligkritik har riktats mot sankliönssyslemels möjligheter att förebygga olycksfalli arbetslivet. Den förebyggande verksamheten förutsätter ett effektivtsanktionssystem där det individuella ansvaret för var och en som verkar iarbetsmiljön är väsentligt. Arbetsmiljöbrott får inte behandlas så att de kanuppfattas som mindre allvarliga. Delnu akluella förnyelsearbetet inom arbetslivsområdet påbörjades genomproposition 1989/90:62 om insatser för aktiv rehabilitering ocharbetslivsfondens verksamhel, m. m. Som följd av beslut medanledning av propositionen (SFU 12, rskr. 185) reglerades bl. a. arbetslivsfondensverksamhet öch organisation. Fonden har börjat sin verksamhet och stöder bl. a.breda branschprogram för arbelsmiljöförbältrande åtgärder samt förrehabiliterings- och arbetsanpassningsinsatser. Genom fonden har en unik ochkraftfull möjlighet skapats att förbättra öch förnya arbetslivet samt få tillstånd ett aktivt rehabiliteringsarbete. En skärpt förebyggandearbetsmiljöpolitik och en starkare arbetslinje inom socialförsäkringssektornär inte enbart motiverande av välfärdspölitiska skäl. En sådan politik ökarockså arbetsutbudet och påskyndar strukturomvandlingen. Genomfondens resurser och de förslag till lagändringar m. m., som jag lägger fram,släller samhället nya medel lill förfogande för atl på etl avgörande sättstärka och styra upp arbetsmiljöarbetet, förbättra arbetslivet och ökaproduktiviteten. Arbetsgivarna har ett stort ansvar för all fullfölja arbeteti samverkan med arbetstagarna och deras organisationer. Genom avtal, praktisktillämpning öch aktiv samverkan, både på central öch lokal nivå, kanlagstiftningens intentioner förverkligas. Arbetsmiljökommissiönensprincipförslag om ett system med differentierade avgifter ger utgångspunkterför ett fortsatt utredningsarbete. Syftet är att skapa ett ekonomiskt styrmedelsom ger arbetsgivaren incitament att förbättra både det förebyggande öch delrehabiliterande arbetet. Chefen för föreslår att elt sådantsystem utreds vidare. Jaganser all det är av stör betydelse atl kommissionens principförslag utredsvidare. Det finns dock vissa restriktioner söm utredningsarbetet särskilt börbeakta. En sådan restriktion är all systemet inte får leda till ökad ulslagningoch uleslängning av arbetskraft. En annan viktig fråga är att systemet måsteutformas så alt det tar hänsyn till att olika typer av verksamhet arbetar medolika förutsättningar. För att systemet skall stimulera till insatser ochinvesteringar i bättre arbetsmiljö öch rehabilitering, måste avgiften för eltförelag eller en förvaltning fastställas med hänsyn till verksamhetens karaktäroch möjligheter. Insatser och förbättringsarbete måste löna sig även i företagmed ett svårl utgångsläge. De idet följande presenterade förslagen skall därför ses som ell ytterliga re steg på vägen mol del goda arbelel med god arbetsmiljö öch rikt och utvecklande arbetsinnehåll. Dålig arbetsmiljö och bristande efterlevnad av arbetsmiljöregler får inle ge ekonomiska fördelar i förhållande lill konkur rerande förelag som bedriver ell ambitiöst arbetsmiljöarbele. 3.1 En ny ändamålsbestämmelse i arbetsmiljölagen Mittförslag: En ny ändamålsbestämmelse införs i arbetsmiljölagen. I den angeslagens ändamål: att säkerställa en arbetsmiljö som inte utsätterarbetstagare för ohälsa eller olycksfall öch som är tillfredsställande medhänsyn till arbetels natur och den sociala och tekniska utvecklingen isamhället, och att främja att arbetsgivare och arbetstagaresamverkar för att gemensamt kunna åstadkomma en god arbetsmiljö. Kommissionensförslag: Överensstämmer i sak med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinslanserna har inga invändningar mot förslagel. Skälentill mitt förslag: Arbetsmiljölagen saknar en övergripande målangivelse.I lagens 2 kap. 1 § första styckel finns dock en bestämmelse om allarbetsmiljön skall vara tillfredsställande med hänsyn till arbetets nalur ochden sociala öch tekniska utvecklingen i samhället. harföreslagit att denna del av 2 kap. I § lyfts fram öch förs in som en del i enny ändamålsbestämmelse i arbetsmiljölagen. Denföreslagna nya paragrafen innebär inga materiella nyheter eller förändringar. första punkten sägs atl lagens ändamå) är atl säkerställa en arbetsmiljösom inte utsätter arbetstagare för ohälsa eller olycksfall och som ärtillfredsställande med hänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniskautvecklingen i samhället. Andra delen av denna punkt har, som nämnts, flyttatsöver från 2 kap. I §. Överflyttningen lill den nya ändamålsbestämmelseninnebär ingen materiell skillnad. Den måste bl.a. ses mot bakgrund av denutveckling av 2 kap. 1 § som jag kommer all föreslå när det gäller dearbetsorganisatoriska frågorna. I förarbetena lill arbetsmiljölagen var detframför allt sådana frågor söm behandlades i kommentaren till detta lagrum. Närnu tiden är mogen för atl i lagen utveckla kraven vad gäller arbetsorganisationoch psykosocial arbetsmiljö finner jag del naturligt att tilländamålsbestämmelsen lyfta fram det generella kravet all bedömningen avarbetsmiljön skall göras i belysning av den sociala och tekniska utvecklingen.Delta innebär ingen ändring i arbelsgivarens ansvar och skall därför inteheller förändra tillsynsmyndigheternas möjligheter atl slälla krav. 1sina allmänna överväganden finner arbetsmiljökommissionen att det är av störstavikl att det skapas drivkrafter till öch förutsättningar förförändringsprocesser. Rationaliseringar av särskilt utsatta arbetsuppgifter kanpå lång sikt ge strukturella förändringar av hela verksamheter som kan innebäraatt de sämsta arbetstillfällena försvinner. Av särskild vikt i arbetsmiljösammanhangär att man ser investeringar och kompetensutveckling för alla anslällda sömled i del förebyggande arbetet. missionens uppfattning ochanser all den sociala och tekniska utvecklingen inte är en begränsning utanbör styras och utnyttjas så att arbetslivet utvecklas och förnyas. Arbetarskyddsstyrelsenföreslår en del justeringar av lagtexten i förhållande till kommissionensförslag. Styrelsen menar alt all mänsklig verksamhet innebär viss risk förohälsa eller olycksfall. Avgörande måste vara vilken risknivå som är godtagbar.Den bör vara så låg som möjligt med hänsyn till den sociala och tekniskautvecklingen i samhället, vilkel framgår av lagtexten. Arbetarskyddsstyrelsenär också tveksam till begreppet "skadlig påverkan" som tidigare inlefinns i arbetsmiljölagen. En förebild kan ha varit begreppet "skadliginverkan" i lagen om arbetsskadeförsäkring. Jag delar arbetarskyddsstyrelsensuppfattning att det är olyckligt att använda begrepp som kan leda tilltolkningsproblem i arbetsmiljölagen. Innehållsmässigt tillför de behandladeuttrycken inget nytt till lagtexten. Därför föreslår jag att kommissionensförslag ändras i överensstämmelse med arbetarskyddsstyrelsens förslag. Den andra punkten lyfterfram lagens uppgift att främja atl arbetsgivare och arbetstagare samverkar föratt gemensamt kunna åstadkomma en göd arbetsmiljö. Formuleringen överensstämmermed utgångspunkten i de allmänna skyldigheterna i lagens 3 kap. 1 §. För alluppnå en varaktig och genomgripande förnyelse av arbetslivet måste de internaförändringsprocesserna få stöd. Från att i stor utsträckning ha uppfattats somfrågor för experter, myndigheter och andra utomstående aktörer, måstearbetsmiljöarbetet utgå från ett brett engagemang och aktivt dellagande avalla anställda och chefer på olika nivåer inom verksamhelen. Punkten avseralltså att lyfta fram både betydelsen av det lokala arbetsmiljöarbetet och attdet sker i samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. 3.2 Det goda arbetet Mittförslag: Arbetstagarens rätt till etl innehållsrikt och utvecklande arbetekonkretiseras.