prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Av utfallet för /90 framgåratt skogslänenerhöll av de arbetsmarknadspolitiska medlen, vilket skall jämföras med enandel av den yrkesverksamma befolkningen på . Förutom att fördelningen av dearbetsmarknadspolitiska resurserna i allmänhet styrs av kriterier som ävenstödjer de regionalpolitiska målen, har vissa arbetsmarknadspolitiska stöd, sommedflyttandebidraget, beredskapsarbetena, de otraditionella insatserna samtstarta-eget-bidraget, via sin utformning fått en mer uttalad regionalpolitiskprofil. 1 övrigt kan nämnas att ca en tredjedel av medlenför försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder, ,har finansierat projekt riktade till landsbygden, bl. a. projekt inomlandsbygdskampanjen. Dessutom bedrivs inom arbetsmarknadspolitikens ramar dets. Till projektet har 15 milj. kr. anslagits(prop. 1987/88:86 bil. 6, AU24, rskr. Medlen kan användas i kombinationmed andra tillgängliga medel för att skapa varaktiga anställningar förarbetslösa eller för personer som finns i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Riksdagensbeslut om regionalpolitiken innebar bl. a. betydande förändringarav det regionalpolitiska företagsstödet. Slopandet av ett antal stödformer samtytterligare delegering av ärenden och saraordning av stödverksaraheten tilllänsstyrelserna har förenklat verksamheten. De nya reglerna trädde i kraft denIjuli 1990 och min redogörelse för utfallet av hittillsvarande stödverksamhetavser därför tidigare stödforraer. Jag lämnar även en kort redogörelse förverksamheten med glesbygdsstöd. Underföregående budgetår lämnades, enligt äldre bestämmelser, stöd i samband mednyetableringar och expansion i form av lokaliseringsbidrag, lokaliseringslån,investeringsbidrag, offertstöd, regionalpolitiskt utvecklingskapital ochsysselsättningsstöd. Av följande sammanställning framgår beviljat stöd (exkl.sysselsättningsstöd), beräknad sysselsättningsökning samt subvention per nyttarbetstillfälle . Prop.1990/91:100 Bil. 1985/86 1986/87 Antalarbetsställen Beviljat stöd (milj.kr.) Lokaliseringsbidrag m. m.Lokaliseringslän varav kvinnor Subvention per nytl arbetstilllalle- (tkr) ' Inkl. investeringsbidrag, ofTertstöd ochregionalpolitiskt utveeklingskapital. - I beloppet ingår inle slöd till lokaler för uthyrning.Inte heller lokaliseringsbidrag på sammanlagt 314 milj. kr, som lämnats tillBoliden i syfte främst atl bevarasysselsättningen vid vissa av bolagets gruvor, Budgetårei 1989/90 var enligt minbedömning ännu ett framgångsrikt år för den regionalpolitiska stödverksamhetenvad gäller den beräknade sysselsättningseffekten - ca 4 500 nyaarbetstillfällen. Det är bland det högsta antalet som uppnåtts under de 25 årsom det regionalpolitiska stödet funnits. Härtill kommer att nettoeffekten avsysselsättningsstödet beräknas till 600 700 nya arbetstillfällen. Kvinnornasandel av sysselsättningsökningen ligger på . En kvoteringsregelsäger att av antalet nya arbetstillfällen skall förbehållas vartderakönet. På regeringens uppdrag har länsarbetsnäinnderna i stödområdena utarbetathandlingsplaner för att minska antalet dispenser. Under budgetåret beviljades 773företag slöd med sammanlagt i samband medinvesteringar på samraanlagt 3,4 railjar-der kronor. Av stödet utgjorde921railj,kr, bidrag och 146milj,kr, lån. Investeringsbeloppet motsvarade 7 8%av de totala industriinvesteringarna i landet. Stödinsatserna beräknas ge mer än300 nya arbetstillfällen vardera i åtta län. Största sysselsättningstillskottetberäknas för med 720 arbetstillfällen, därnäst följer Blekingelän med 639 och med 512. De sammanlagt högsta bidragen. lämnades till företag i . Av följande sammanställning framgårlänsvis beviljat stöd /90 fördelat på antalet arbetsställen,investeringskostnad, stödform och beräknad sysselsättningsökning. 1990/91:100 Bil.14 Investeringskostnad(milj.kr.) 14 65 43 30 49 65 92 85 114 127 43.3 3,0 0,1 6.8 4,3 4,6 103.3 174,9 74.6 37,3 398,3 172,7 130,5 177,3 150,1 291,0 314,7 541,5775,6 7,8 0,2 0,02 0,6 0,5 0,8 23,2 68,0 28 48 387 401 117 280 315 393 423 512 720 ' Lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag, ofTertstöd ochregionalpolitiskt utvecklingskapital. Av följande sammanställning framgårfördelningen på olika stödområden av antalet arbetsställen,investeringskostnader, beviljat stöd, beräknad sysselsättningsökning ochsubvention per nytt arbetstillfälle. (milj.kr.) (milj.kr.) tillfälle (tkr)- 'Lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag. ofTertstöd och regionalpolitisktutvecklingskapital. - I beloppet ingår inte stöd lill lokaler för uthyrningeller stöd till . Den bransch som erhållit mest stöd är verkstadsindustrininom vilken 301 företag erhöll stöd. Det innebär att drygt vart tredjestödföretag finns inom denna bransch. Av beviljade bidrag har under budgetåretca beviljats för investeringar inom verkstadsindustrin. Stödet till tjänsteföretag har ökat ytteriigare. /90 har 130 företag, som bedriver uppdragsverksamhet beviljatsstöd. Det gällde främst tjänsteföretag med verksamheten riktad lill industrin. bedrivs inom industridepartementet ochstatens indu- verk ett arbete medatt försöka förmå tjänsteföretag att förlägga verk- Prop. 1990/91: 100 samhettill stödområdet eller stödjepunkter i nära anknytning till detta. 14Samrådsarbetet har främst inriktats mot de största tjänsteföretagen iStockholmsregionen. Kontakter har tagits med ett stort antal företag, banker,försäkringsbolag, finansbolag, data- och mediaföretag ra. Kontakterna harhittills (t.o.m. ) resulterat i beslut om stöd med sammanlagt ca300milj.kr. Sammantaget beräknas att närmare 3000 arbetstillfällen har börjatoch successivt kommer att avlänkas från tillregionalpolitiskt prioriterade områden genom fattade beslut. Beslut om regionalpolitiskt stöd fattades /90 av länsstyrelser, utvecklingsfonder, statens industriverkeller regeringen. Länsstyrelser och utvecklingsfonder svarade liksom tidigareår för en stor andel av alla beslut, . Länens andel av det totaltbeviljade stödbeloppet uppgick till 464milj.kr. /89var andelen lägre, . Av de olika stödformerna svaradelokaliseringsstödet liksom tidigare för den största andelen beslut pålänsnivån, . Beloppsmässigt har beviljat lokaliseringsbidrag ökatkraftigt eller med 32 milj. kr. till 318 milj. kr. Beloppet förlokaliseringslån har minskat. Antalet beslut om investeringsbidrag uppgick tillknappt 100. Beloppsmässigt har beviljat stöd i form av investeringsbidrag ocksåminskat något. Länsstyrelserna i , , ,, och har beslutat om stöd i över 50ärenden vardera. Antalet beslut om regionalpolitiskt utvecklingskapitalhar fördubblats i förhållande till och uppgick till 41. Detbeviljade stödbeloppet ökade till 23 milj. kr. Antalet nyetablerade företag som erhöll stöd /90 uppgick till 120. Ungefär vart sjätte företag som fick stöd varnyetablerat. Stödet till nyetablerade företag uppgick totalt till 137 milj. kr.Det motsvarar i genomsnitt 1,1 milj.kr. per nyetablerat företag. En fördelning av stödet under /90 påföretagsstorlek visar att av företagen hade mindre än 20 anställda. har ökat successivt för att under de senaste fem budgetårenuppgå till . Sysselsättningsstöd lämnades enligt tidigaregällande regler per kalenderår i taget under högst . För attfå stöd måste företagen öka sysselsättningen och bibehålla den nyasysselsättningsnivån . Stöd lämnas endast i stödområdena. Av följande sammanställning framgår beviljatsysselsättningsstöd för åren 19851989 fördelat på antalet arbetsställen, årsarbetskrafteroch beviljat belopp. 1990/91:100 - Bil. 'Ytteriigare beslut kommer att fattas . Som jag tidigare nämnt beräknas nettoeffekten avsysselsättningsstödet till 600-700 arbetstillfällen under /90.Föregående budgetår beräknades motsvarande antal till ca I 200. Samraanfattningsvis har det regionalpolitiskaföretagsstödet enligt min bedömning varit av stor betydelse under de senasteåren för möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen i regionalpolitisktutsatta orter och regioner. Genom dessa arbetstillfällen har också resurser iform av underutnyttjad arbetskraft och samhällelig infrastruktur kunnat tastill vara på ett sätt som inneburit ekonomisk för hela landet. Det ankommer på regeringen att besluta omhandläggnings- och beslutsordningen för regionalpolitiskt företagsstöd. I ettavseende har dock vid olika tillfällen tagit ställning. Det gällerstorleken på en investering i samband raed vilken beslut omlokaliseringsbidrag skall kunna fattas av . Detta belopp har ävenbetydelse för fördelningen av medel raellan länsstyrelserna och centrala organ. har präglats av en starkt ökaddecentralisering av beslutsfattandet inom regionalpolitiken. Länsstyrelsernahar successivt tillförts kraftigt ökade resurser för regionalautvecklingsinsatser, och det högsta beloppet för storleken på en investeringtill vilken beslutar om stöd har successivt höjts. Den 1 juli1990 höjdes beloppet från 12 till I5milj.kr. Vid bestämmandet av detta belopp måste en avvägningske raellan olika faktorer. För en fortsatt delegering talar bl.a. attbeslutsprocessen förenklas för fler ärenden. Häremot står exempelvisnödvändigheten av att vid bedömningen av hur stort stöd som skall lämnas tillett företag ta hänsyn till konkurrensvillkoren och stödets påverkan på företagi andra län. Sistnämnda avvägning kan vara svår att göra på länsnivån. har länsstyrelsernas anslag förregionala utvecklingsinsatser ökats kraftigt. Någon motsvarande ökning har dockinte skett av det centrala anslag som statens industriverk och regeringendisponerar för lokaliseringsbidrag m. m. Jag har därför funnit det lämpligt atthöja länsstyrelsernas beslutanderätt när det gäller storleken på eninvestering till 20 milj. kr. och kommer senare att föreslå regeringenatt frånden genomföra en sådan ändring. Jag föreslår att regeringeninhämtar godkännande av denna höjning. Glesbygdsinsatsernautgör en betydelsefull del av den samlade regionalpo litiken och bör även fortsättningsvis inriktas på att ta till vara glesbygdens 25 Glesbygdsstöd lämnades under bud- Prop. 1990/91:100 /90 med 242milj.kr., vilket var ca lOmilj.kr. mer änföregå- Bil. 14 ende budgetår. Två tredjedelar eller 160railj.kr. avglesbygdsstödet användes för att delfinansiera företagsinvesteringar iglesbygd. Det var ca I 600 småföretag som erhöll denna form av stöd.Sysselsättningseffekten härav har beräknats till drygt 1 200 personer. Glesbygdsstöd i form av stöd till kommersiellservice lämnades under förra budgetåret med 33 milj. kr., vilket är ungefärsamma volym som . Huvuddelen av medlen lämnades sominvesteringsstöd till ca 150 glesbygdsbutiker. Till de numera upphävda stödformerna stöd tillintensifierade kommunala sysselsättningsinsatser (IKS) och stöd tillsamhällelig service lämnades bidrag med 31 resp. 20milj. Eftersom glesbygdsstödet har visat sig vara etteffektivt och flexibelt system för att stärka sysselsättning och service iglesbygd, och stödet förenklats och förbättrats föreslårjag nu ingaändringar i bestämmelserna för detta. Glesbygdsdelegationen ombildades den Ijanuari 1991till myndighet med utökad och delvis ny verksamhet och har lokaliserats tillÖstersund. Den nya myndigheten härtill uppgift att stödja utvecklingen av ochlämna förslag till förbättringar med avseende på glesbygds- ochlandsbygdsbefolkningens levnadsiorhållanden i olika delar av landet.Tyngdpunkten på åtgärderna skall ligga i skogslänens inre delar samt iskärgårdsområdena. Delegationen skall bl.a. bedriva utredningsverksamhet,verka för central sektorssamordning, lämna information och råd iglesbygdsfrågor samt initiera och medverka i projekt av pilotkaraktär avbetydelse för glesbygdens utveckling. Vidare skall den genomföra centraluppföljning och utvärdering av glesbygdsinsatser. Ettomfattande internationellt regionalpolitiskt samarbete bedrivs. Det nordiska regionalpolltiska samarbetet omfattargränsregionalt samarbete, gemensamma stödordningar, utrednings- ochutvecklingsarbete, regionalpolitisk forskning samt informations- ocherfarenhetsutbyte. behandlade vid sin session 1990 ettförslag från ministerrådet om nytt regionalpolitiskt samarbetsprogram förperioden 1994. I programmet har särskild vikt lagts vid forsknings- ochutredningsverksamhet, erfarenhetsutbyte, samverkan mellan regioner, sektorsövergripandesamarbete samt analyser av nordisk regionalpolitik i ett europeisktperspektiv. Det nordiska ministerrådet har lagt fast principerför regionalpolitisk samverkan inom och mellan regioner. En översyn skall nu genomföras dels av den nuvarande verksamheten, dels för att finna nya och mer flexibla samarbetsformer kring teman av särskild regionalpolitisk betydelse. diska ämbetsmannakomraittén för regionalpolitik (NÄRP) kommer till- 26 sammansmed de nuvarande nio gränsregionala samarbetsområdena att gå Prop. 1990/91:100 igenom nuvarande verksamhet inom dessa områden. Ett förslag tillframti- Bil. 14 da inriktning av verksamheten skall läggas fram vid sessionen 1992. har ministerrådet gjort flera utredningaroch analyser om nordisk regionalpolitik i ett europeiskt perspektiv. Gemensammaförhållanden som präglar de nordiska länderna redovisas i Basprojektetssenaste årsrapport /91 "Regional utveckling i ". Blandannat jämförs inkomstskillnader, arbetslöshet, beroendet av primärnäringarna,befolkningsgleshet, flyttningsrörelser, födelseöverskott, m.m. mellan Nordenoch övriga . I två specialutredningar publicerade i "Regionalpolitik i EF og de nordiske lande" och "The Single EuropeanMärket and Regional Development: The EC Experience and the PotentialImplications for the Nordic Countries" behandlas möjliga konsekvenser ochgörs ett försök att värdera vilka regionala effekter den pågåendeintegrationsutvecklingen i kan få för de nordiska länderna. Det regionalpolitiska samarbetet inom ärfrämst inriktat på erfarenhetsutbyte samt utredningsprojekt och andraaktiviteter som ibland utmynnar i rekommendationer från organisationen. genomfördes ett seminarium i omtelekommunikationernas betydelse för att skapa förutsättningar för regionalutveckling. Ett tjugotal länder deltog och slutsatser m. m. från seminarietkommer alt redovisas i en . harvidare infrastrukturfrågor, frågor om ekonomiska frizoner, miljöfrågor,decentralisering och landsbygdsutveckling särskilt behandlats. Vidare harförslag lämnats om regionalpolitiskt samarbete med länder i . a. verksamhet i fråga omteknikspridning, regional utveckling i landsbygdsområden, regionalutvecklingspolitik i samt ett samarbetsprojekt med omregionala utvecklingsfrågor atl genomföras eller påbörjas. deltar också tillsammans med ,, , , och i ett saraarbetekring frågor om regional utveckling. Samarbetet organiseras och drivs avEuropean () knutet till . Samarbetet är inriktat på regionalpolitiska frågor som rör stöd tillföretag, infrastrukturfrågor, EGs regionalpolitik m.m. har utöverfrågor om stöd till företag även sektorssaraordningens regionalpolitiskabetydelse och den europeiska integrationens effekter på regionalpolitikenbehandlats. Frågor om de europeiska gemenskapernas (EGs)regional- och strukturpolitik och eventueUa konsekvenser för behandlasinom av en arbetsgrupp för närings- och regionalpolitik. EG räknar med att den ekonomiska tillväxten kommeratt bli ojämnt fördelad mellan medlemsländerna och i första hand gynna de centralt belägna regionerna. Trots det principiella avståndstagandet till alla former av konkurrenssnedvridande stöd är därför olika former av regionalpolitis ka åtgärder, även i form av direkta stöd till företag, accepterade. EGhar därför dels beslutat att kraftigt intensifiera sin egen Prop. 1990/91: 100 regionalpolitik via sina strukturfonder, t/t'/ omarbetatsina regler för vilka Bil. 14 regionalpolitiska stöd till företag deenskilda länderna tillåts lämna. Det svenska regionalpolitiska företagsstödet harnyligen omarbetats kraftigt och nya regler har trätt i kraft den I juli 1990.Vid utformningen av de nya reglerna har stor hänsyn tagits till hur deöverensstämmer med internationella överenskommelser t. ex. med EFTA-ländernaoch med hur regionalpolitiken är utformad inom EGs medlemsländer. 1 de förhandlingar som förs om ettavtal om ett vidgat ekonomiskt samarbete mellan EG och EFTA framförs frånnordisk sida som ett argument för den regionalpolitik som bedrivs bl. a. att degeografiska förutsättningarna för näringslivet är mycket olika mellan denordliga delarna av och vad avser t.ex. avstånd till marknader,befolkningstäthet, klimat m. m. Tillgångenpå billig energi har varit en viktig förutsättning för den svenska ekonominssnabba tillväxt . För delar av den svenska industrin är beroendetav energi raycket stort. En stabil energipolitik, som långsiktigt tryggarenergiförsörjningen, är viktig för sysselsättningen och välståndet.Energipolitiken måste också utformas med hänsyn till vad natur och miljö kanbära. Inom industridepartementet pågår arbetet med enenergipolilisk proposition, som avses att föreläggas . Skattereformen,som genomförs stegvis , omfattar även vissaförändringar av energibeskattningen. beslutade (prop.1989/90:50, SkU 10, rskr. 96) om inkomstskatten för m.m. Beslutetinnebar bl. a. att bensinskatten höjdes med per liter blyfri bensin och38 öre per liter blyad bensin den . Den I raars 1990 utvidgadesbasen för mervärdebeskattningen till att omfatta hela energiområdet utomflygbränslen. Värrae producerad i fjärrvärraeverk undantogs dock frånmervärdebeskattning . Punktskatten på el sänktes den I mars 1990generellt med , i vissa kommuner med ytterligare 4 öreper kilowattimme. Kilometerskatten för dieseldrivna personbilar höjdes ocksåden . De nuvarande energiskatterna på fossila bränslenhalverades den ari 1991 (prop. 1989/90: 111, SkU 31, rskr. beläggs dessa bränslen med en koldioxidskatt som motsvarar per kg utsläppt kol dioxid. För koldioxidskatten tiUämpas i avvaktan på internationella åtgär der samma regler som gäller för avdrag och nedsättning av allmän energi- 28 skatt.Utsläpp av svavel vid förbränning av olja, kol och torv beläggs med en Prop. 1990/91:100 skatt på 30kr. per kg svavel. Regeringen har tillkallat en särskild utredare somskall göra en översyn av nuvarande reglerom skattenedsättning för denenergiintensiva industrin och växthusnäringen (Dir. 1990:41). Utredaren skallredovisa sina överväganden i denna fråga . För utsläpp av kväveoxider skall från den 1 januari1992 betalas en avgift på . per kg (prop. 1989/90:141, JoU 24, rskr. 349).Avgiften gäller endast för stora förbränningsanläggningar för energiproduktionmed en effekt av minst 10 MW och en energiproduktion av minst 50 GWh . Desammantagna avgiftsintäkterna betalas tillbaka till de avgiftsskyldiga ochfördelas därvid med den nyttiggjorda energin i form av el eller värme somberäkningsgrund. Dentotala energianvändningen blev 438TWh. Den ökade enligt preliminäraberäkningar till 439TWh och beräknas komma att uppgå till 454TWh år1991. Den årliga genomsnittliga ökningen av den totala energianvändningen blir0,1991 om statistiken för de tre åren korrigeras tillnormala år i temperaturhänseende. Statens energiverks bedömning av energianvändningensutveckling och prognos för framgår av följande tabell. Total slutlig inhemsk energianvändning Utrikes sjöfart,förluster och energi för icke energiändamål 'Källa: statens energiverk prognos för energianvändningen iindustrin grundas på prelimininära bedömningar avproduktionsutvecklingen inom de enskilda branscherna. Totalt för industrinökade produktionen med jämfört med föregående år.Industriproduktionen bedöms minska . Någon förändringförväntas inte ske i industriproduktionen jämfört med . Industrins totala energianvändning beräknas vara istort sett oförändrad 1991. Användningen av eldningsoljor fortsätter att minska. Oljan svarade för av industrins energianvänd ning. AnväiKiningen av naturgas och el ökade däremot. Prognosen för transportsektornbaseras på preliminära bedömningar av Prop. 1990/91: 100 realinkomsternas ochindustriproduktionens utveckling samt prisprogno- Bil. 14 ser för bensin.Energianvändningen inom transportsektorn utgörs nästan uteslutande avoljeprodukter (). Den tillgängliga statistiken förbensinanvändningen tyder på en minskning med jämfört med år1989. Denna minskning beror på det högre bensinpris som Kuwaitkrisen medförtoch de skattehöjningar som genomförts. För användningen av dieselolja väntasen minskning ha skett med . Flygbränsleanvändningenförväntas ha minskat med . Den sammanlagda användningen avoljeprodukter i sektorn (exkl. utrikes sjöfart) bedöms totalt sett ha minskatmed jämfört med medan en svag ökning är attvänta för . I sektorn bostäder, service, m.m.svarar energi för uppvärmning och varmvatten för av den totalaenergianvändningen och hushållsel och driftsel i lokaler för . Övrigservice, dvs. gatubelysning, el- och vattenverk m.ra. samt de areella näringarna,svarar för återstoden av sektorns energianvändning. har utvecklingeninneburit en påtaglig minskning av energiförbrukningen för uppvärmningsändamåltill följd av energihushållning och konvertering till el- och fjärrvärme. Undersenare år har åtgången av energi för uppvärmning fortsatt att minska, dock iavtagande takt. uppgick energianvändningen inom sektorn till 141TWh (temperaturkorrigerat ). Energianvändningen bedöms komma att uppgåtill (temperaturkorrigerat ) för . En orsak till ökningenär en snabb nybyggnadstakt för småhus, Herbostadhus och lokaler. En annan orsakär de behov av förbättrad ventilation som uppkommit i hus med dåligtinomhusklimat. Den temperaturkorrigeradeelvärmeanvändningen bedöms ha ökat till år 1990.Användningen av drift- och hushållsel förväntas ha ökat mellan åren1989 och 1990. Den totala temperaturkorrigerade elanvändningen i sektorn hardärmed ökat med . räknar med att det harbyggts upp lager av eldningsolja som en följd av förändringarna ienergibeskattningen och utvecklingen på den internationella oljemarknaden. Dentotala energiförbrukningen exkl. lageruppbyggnaden, förväntas ha ökat med 2%mellan åren 1989 och 1990 i sektorn bostäder, service, m.m. Temperatur- ochlagerkorrigerat beräknas den totala energianvändningen i sektorn ha ökat meddrygt . Arbetet med programmet för effektivare användning ochersättning av el pågår enligt de riktlinjer som godkände (prop. 1987/88:90, NU40, rskr.375). Elhushållningsprogrammet omfattar bl.a.stöd för teknikupphandling av eleffektiva och elersättande produkter, pro- Frågan om programmets fortsättning övervägs för när- Prop.1990/91:100 varandei samband med förberedelserna för den energipolitiska proposi- Bil. Frånår 1986 fram präglades den internationella oljemarknaden avgod tillgång på råolja samt relativt låga och stabila priser. Under nästan helaperioden låg råoljepriset raellan 15 och 20USD per fat. invasion av i början av augusti 1990fick omedelbara återverkningar på marknaden. Exporten av råolja ocholjeprodukter från de två länderna har praktiskt taget upphört. Bortfallet avråolja har till största delen kunnat kompenseras genom produktionsökningar påandra håll. Lagersituationen har också varit god. Krisen har dock lett till mycket kraftigaprishöjningar. Priset på råolja fördubblades . För vissaraffinerade produkter har ännu större prisökningar noterats. Såväl råolje- somproduktpriserna har fluktuerat starkt som en följd av bl.a.spekulationer om krisens fortsatta förlopp. oljeimport från och ärobetydlig och krisen har inte haft någon direkt inverkan på densvenska försörjningen. Den fortsatta utvecklingen följs noga, bl.a. genomdeltagandet i arbetet inom (lEA). harenligt det s.k. lEP-avtalet åtagit sig att hålla fredskrislager motsvarandeminst 90 dagars nettoimport och att vidta vissa åtgärder vid mer omfattandestörningar i de anslutna ländernas oljetillförsel. Förberedelser härför hargjorts. Oljans betydelse för den svenskaenergiförsörjningen fortsätter att minska. var användningen avoljeprodukter inom landet 16,4 milj. m' (ca ). Andelen av den totalaenergianvändningen var . var motsvarande tal 18,5 milj. moch48%. Särskilt användningen av eldningsoljor har minskat starkt. Användningen avmotorbensin har däremot ökat kontinuerligt och uppgår nu tillca 6 milj. m' .