prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Den lägre löneökningstakten leder således till ca 40 000 fler sysselsatto1992. och sysselsättning i timmar 1990/91:100 Bil. 2,7 3,6 -0,8 -0,6 -0,9 0,3 -1,1 -1,4 0,3 -0,2 0,3 -0,9 -0,8 -2,0 -2,5 0,5 -1,0 -1,5 0,5 -2,0 -2,5 0,5 -0,5 -1,8 Privata tjänster Produktion Sysselsättning Produktivitet 3,9 6,5 -2,5 -0,4 0,1 -0,1 0,2 2,3 2,4 -0,1 -0,3 -0,4 0,2 -0,7 -0,8 0,2 0,4 -0,5 0,9 Källor: och . Antolet arbetode timmar steg med 0,1990.Produktionen ökade , vilket innebar en mycket låg produktivitetstillväxt.Ar 1991 väntos antolet arbetode timmar minska med närmare 0,, till följd avatt produktionen sjunker. Den svaga produktivitetsutvecklingen fortsätter därmed.Ar 1992 kan utvecklingen vända. Produktionen beräknas stiga med ,som sysselsättningen i stort sett är oförändrad. Om utgångspunkten istället är den högre löneökningstakten beräknas både produktion ochsysselsättning utvecklas svagare. Timsysselsättningen sjunker med 0,1991och med 0,1992. Produktionen minskar med 0,1991 medan en svag uppgång med0,noteras 1992. Därmed utvecklas produktiviteten likartot i de bådalönealtemativen. Eftersom nedgången blir större i antol timmar än ipersoner sjunker medelarbetstiden något 1991. Det är ett resultot av ett antolmotverkande faktorer. Konjunkturläget innebär att utbudsökningen till följd avskattereformens marginalskattesänkning begränsas av den lägre efterfrågan påarbetskraft. Neddragande verkar också utvidgningen av den lagstodgade semesternför vissa grapper . I samma riktning verkar det ökade antoletpermitteringar med korttidsvecka. Motsatt effekt får omläggningen avsjukförsäkringen och samordningen av arbetsskadeför- säkringen.1992 väntos medelarbetstiden kvarstå relativt oförändrad vilket Prop.1990/91:100 medför att sysselsättning i antol och i timmar utvecklas likartot. 5.2 Utbud av arbetskraft Denstorka efterfrågeuppgången har resulterat i ett kraftigt ökatutbud av arbetskraft. Utbudsökningen 1990, med 50 000 fler deltogande iarbetskraften, var av ungefär samma omfettning som de två närmast föregåendeåren. Mer än hälften av uppgången, , beror på befolkningsmässiga fektorer,medan resterande del förklaras av arbetskraftsdel togandet. Befolkningen i arbetsför ålder, , ökade medi genomsnitt 40 000 personer enligt . Större delen av ökningen kan hänförastill nettoinvandringen. beräknas den uppgå till ca 40 000 personertotolt, varav i arbetsför ålder. 1991 och 1992 väntos invandringenligga på en hög nivå, ca 30 000 respektive 25 000 personer. En stor del avinvandringen består av flyktingar som bidrar till en ökad arbetskraft förstefter . Att befolkningen steg i åldrar med högtarbetskraftsdeltogande och minskade i åldrar med lågt deltogande bidrog ocksåtill arbetskraftens tillväxt. Tabell5:3 Relativa arbetskraftstal för olika åldersgrupper Årsmedeltal1989 och förändring i procentenheter -0,2 -2,6 -0,2 -2,2 -1,1 -0,6 -1,3 -1,1 -0,2 -1,0 -1,8 -1,5 -0,1 -0,5 -0,2 -0,6 Källor: (), , . Arbetskraftsdel togandet i åldrama stegmed . Bland ungdomaraa i åldera har deltogandettenderat att sjunka under loppet av året, efter att ha stigit de två föregåendeåren. I genomsnitt uppgick deltogandet till 68,att jämföra med 69,1989.Det är främst bland unga kvinnor som nedgången är märkbar. Under 1991 och 1992väntos deltogandet bland ungdomar fortsätto att minska. 1 ett försämrat arbetsmarknadslägeförsvåras inträdet på arbetsmarknaden, vilket kan vara ett incitoment till attistället studera. Möjligheter att förvärvsarbeto vid sidan av studier avtorockså i takt med minskad efterfrågan på arbetskraft. Det totela arbetskraftsutbudet väntes stiga meddrygt 20 000 personer 1991 och 1992. I fellet med högre löneökningminskar efterfrågan påarbetskraft, vilket får till resultet att också utbudet blir något lägre 1992. 1990/91:100 Bil. 5.3 Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder oavbratet fellande arbetslöshetinleddes en uppgång . har arbetslösheten stigit.Säsongrensat ökade arbetslösheten från 1,under kvartelet till ca 1,9%4:e kvartelet. Den regionala skillnaden i arbetslöshet har minskat under dengångna högkonjunkturen, jämfört med närmast föregående högkonjunktur. EnligtAKU har arbetslösheten ännu inte stigit lika mycket i skogslänen som i övrigalandet. Konjunkturellt sett ligger dock skogslänen något efter övriga landet.Vid fortsatt stigande arbetslöshet är det troligt att arbetslösheten i dessalän ökar mer än genomsnittet, vilket är vanligt historiskt sett. Diagram 5:2 Arbetslösheten, prognos Procent, säsongrensade kvartalsdata 19761978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 Anm: Punkterna avser utvecklingen enligtalternativ 2. Källor: () och . Det är främst bland ungdomar i åldera somarbetslösheten har stigit. uppgick arbetslösheten till 4,mot 3,1989.Inom denna gmpp har arbetslösheten tidigare, i stort sett, minskatkontinuerligt . Nedgången har skett trots att antelet isysselsättningsskapande åtgärder har dragits ned . Under sammaperiod har också arbetslösheten bland de äldre () minskat. Även blanddem fanns en tendens till stigande arbetslöshet under loppet av 1990. Jämförtmed 1989 har en uppgång skett från 1,till 1,1990. Övriga tecken på en försvagad konjunktur är att delatent arbetssökande och de undersysselsatte av arbetsmarknadsskäl ökar. Dentidigare sterka nedgången av de latent arbetssökande, dvs. personer som velatoch kunnat arbete men inte aktivt sökt arbete och därför inte räknas somarbets- lösa,bromsades upp under loppet av 1989. noterades en Prop. 1990/91:100uppgång med 5 000 till närmare 40 000 personer. En stor del av de Bil. 1.1latent arbetssökande är ungdomar i åldem . Även bland deundersysselsatto har tidigare minskningar övergått till en uppgång 1990, då 20000 fler var undersysselsatto än . Deltidsarbetslösheten är särskiltutbredd inom den offentliga tjänstesektora och inom detoljhandeln. Tabell 5:4 Relativ arbetslöshet i olika åldrar Procentandel av arbetskraften i respektive åldersgrupp 4,3 5,5 2,0 2,8 4,1 5,3 1,8 2,5 3,1 3,4 1,2 1,6 4,4 2,9 1.1 1,4 Anm: Siffrorna har reviderats medhänsyn till omläggningen av Källor: , ,. Den svag» utvecklingen av sysselsättningen gör attarbetslösheten väntos fortsatte att stiga 1991 och 1992. I fellet med högrelöneutveckling försvagas industrins konkurrenskraft. Stora delar avtjänstesektora steg-nerar som kommuneraa inte, som i tidigarekonjunkturaedgångar, kan expandera i någon större utsträckning. Arbetslöshetenstiger då till 2,1991 och till 3,1992. Om en nedväxling av löneökningaraasker blir inte nedgången inom industrin lika sterk genom ett förbättratkonkurrensläge. uppvisar övriga näringsgrenar en mer positivutveckling. Arbetslösheten då på 2,respektive 2,. har arbetsmarknadspolitikenfocuserats mot an-passningsunderlättande åtgärder. Det innebär en prioriteringav utbildnings- och rehabiliteringsinsatser samt en förstärkning avplatsförmedlingen. De sysselsättningsskapande åtgärderaa har kraftigtreducerats. Jämfört med 1987 är nivån mer än halverad. Antelet |>ersoner iarbetsmarknadsutbildning ökade i omfettning under åren 1985-1988.Arbetsmarknadsutbildningen har därmed ökat i betydelse, relativt sett, trotsatt antelet i utbildning avtog något 1989 och 1990. Uppgången av anteletpersoner i program för arbetshandikappade har bromsats . I arbetslöshetsprognoseninbegrips den förstärkning av arbetsmarknadspolitiken som föreslås ibudgetpropositionen. Tabell5:5 personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder Tusental,genomsnitt pet år - ungdomslag'/ utbildning (AMU) ' Ungdomslagens avskaffandes den 1juli 1989 och ersattes med särskilda inskolningsplatser. Utbildning vid permitteringshot, flaskhalsutbildning m.m.Samhall, lönebidrag, () och offentligt skyddatarbete. Källa: (). 6 Löner och konsumentpriser 6.1 Löner Preliminärstotistik ger vid handen att löneraa i genomsnitt för hela ekonomin ökade medknappt 10 1/1990. Löneglidningen, som innefettor även lokalaavtalsuppgörelser, svarade för . Det är den högstelöneglidningen . Löneutfellet förklaras bl. a. av detöverhettede arbetsmarknadsläget och den snabba prisökningstakten.Produktivitetsutvecklingen var mycket svag 1990, vilket medförde att utrymmetför reala löneökningar blev obefintligt. Tabell6:1 Timlöner och arbetskraftskostnader Prop.1990/91:100 Bil. -0,1 Anm:Uppgifterna för samtliga löntagare baserar sig på lönesummestatistik. Uppgifternaför industriarbetare grundar sig på förtjänststatistik. Förtjänststatistikenhar i förekommande fall kompletterats med engångsbelopp, som ej ingår i SCB:sstatistik. Avtalskonstruktionen för industriarbetare 1987 omöjliggör enmeningsfull uppdelning på avtal och löneglidning. Källor: Statistiskacentralbyrån, och . Bland viktigaste konkurrentländer märksTyskland, och . Industriarbeterlönen i dessa länder ökade förra åretmed 6, 3 1/2 resp. knappt 5 1/, att jämföra med ca 9 1/i . FörOECD-området ökade timförtjänsten inom tillverkningsindustrin med knappt 6 %1990. Löneökningama i industrin har under en rad åröverstigit våra kon kurrenters, som relativa produktivitethar försämrats. Både dessa fektorer bidrar till att försvaga konkurrenskraften.Diagram 6:1 illustrerar timlönekostnaden, inkl. arbetsgivaravgifter, inomindustrin för och OECD-området. Lönekostnaden är uttryckt i svenskakronor. kan troligen koste på sig högre lönekostnader i nivå ängenomsnittet för industriländerna uten att vare sig konkurrenskraften ellerlönsamheten behöver vara otillräcklig. a. på att den svenskaproduktionstekniken är väl utvecklad och att löntegaraa har en Försämringen av konkurrenskraften som skett de senaste årenberor inte primärt på att de svenska lönekostnaderna i nivå överstigitkonkurrenteraas i sig, utan på att timkostnaden per producerad enhet har ökatför snabbt . Förmodligen är dock lönekostnadsdifferensenmot omvärlden så stor att konkurrenskraften skadas. Det räcker såledesinte med att de svenska lönekostnadsök-ningaraa kommer ner till vårakonkurrenters, utan lönestegringaraa måste sannolikt utvecklas långsammareunder en rad år. 1 termer av diagram 6:1 måste gapet mellan kostnadsnivåeraakrympas, men differensen behöver troligen inte reduceras fullständigt för attåterföra konkurrenskraften och lönsamheten till rimliga nivåer. Diagram6:1 Nominell timlönekostnad inom industrin 1990/91:100 Bil. "".... I 15 |j| 1980 19B1 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 Anm: De 13 är sammanvägda enligt varjelands betydelse som konkurrenttill på värdsmarknaden. Källor:Statistiska centralbyrån, , SAF samt . Löner, liksom priser, reagerar med en visseftersläpning i ett konjunkturförlopp. Konsekvensen blir att enkonjunkturaedgång initialt förstärks, genom ett ytterligare försämratkostnadsläge. En lönedämpning kan ske dels genom institutionella förändringar,dels via marknadskrafterna. 1 det förste fellet går anpassning av ekonominsmidigare, tillväxten ter fert relativt snabbt och uppgången i arbetslöshetenbegränsas. I det andra fellet blir processen mer utdragen, eftersom det behövsen kraftig avkylning av arbetsmarknaden för att dämpa löneökningaraa. Uppgångeni arbetslösheten blir större och tillväxten i ekonomin kommer igång senare än idet förste fellet. Ett stebiliseringsavtel väntes medföra en radikal nedväxlingav löneökningstekten. Lönedämpningen blir kraftigare och kommer tidigare än vadsom annars hade varit att vänto, vilket underlättor anpassningen i rådandekonjunkturcykel. Löneprognoseraa är gjorda enligttvå utvecklingsbanor. I altemativ 1 dämpas lönetjkningama snabbt tock varestobili- seringsavtolet.I det andra altemativet illustreras vad som händer om Prop. 1990/91:100 löneraaanpassas via marknadskrafteraa. Även i höglönebanan dämpas Bil. 1.1 emellertidtimlöneökningaraa tämligen snabbt, vilket har sin förklaring i flera viktigahändelser. Arbetslösheten och antolet varsel ökar snabbt ochöverhettningen på arbetsmarknaden avtor. Prisökningstokten i konsumentledetdämpas radikalt redan under slutet av försto kvartolet . Producentprisernahålls tillbaka till följd av konkurrensläget. Produktiviteten utvecklas svagtoch vinsteraa i industrin pressas till rekordlåga nivåer. Kommuner ochlandstings ekonomiska utrymme för att to på sig ökade kostnader begränsas avderas ekonomiska situation . Lönebikostnadema ökar till följd av breddatunderlag för arbetsgivaravgifter m.m. Sammantoget torde arbetsgivamaslöneökningsmotstånd stiga väsentligt . Skattereformen ger enpåtoglig köpkraftsförstärkning , vilket medför att löntogama redan vidmycket måttliga löneökningar får reallönehöjningar efter skatt. De lönedämpandekrafteraa torde bli än storkare 1992 än 1991. Det är unikt att alla dessafektorer samverkar i en och samma riktning. beräknas timlöneraa öka med i genomsnitt drygt3% till följd av överhäng av avtol och löneglidning. Förlängningen avsemestera för vissa gmpper motsvarar en ytterligarelönekostnadsökning på 0,för hela ekonomin. I låglönealteraativet beräknastimlönekostnaden öka 1991. Utrymmet för nya löneökningar, inklusive dehöjningar som uppstår när löntogare byter arbetsuppgifter eller arbetsplats,begränsas således till i genomsnitt. 1 altemativet med en långsammarelönedämpning beräknas timlöneraa öka 1991, vilket motsvarar ett utrymmeför nya löneökningar på . Stobiliseringsavtolet iimebär en fortsattnedväxling av lönestegringaraa nästo år. Timförtjänsten beräknas öka igenomsnitt. Även i höglönebanan feller löneökningstakten 1992 av skäl somberörts ovan. Lönekostnadsökningen beräknas till i genomsnitt. I jämförelsemed våra viktigaste konkurrentländer beräknas timlöneraa i låglönealteraativetutvecklas långsammare såväl 1991 som 1992. I altemativ 2 fömtses löneraa i åröka mer i än i OECD-området. Nästo år väntos emellertidlönekostnadsutvecklingen understiga konkurrenteraas. Fömtom timförtjänsten påverkas också de totolalönekostnadema av arbetsgivaravgifteraa. Lagstodgade och avtoladearbetsgivaravgifter inkl. breddad avgiftsbas drog upp timkostnaden med ca 1 %1990. Vissa avtolade arbetsgivaravgifter omperiodiceras tillefterföljande år, uton att löneutrymmet påverkas. Skattereformen medför attbasen för arbetsgivaravgifter m.m. breddas väsentligt , somarbetsmiljöavgiften försvinner. Sammantoget medför detto att kostnaden pertimme ökar med 1991 utöver löneökningaraa. Konsumentpriserna steg med 1990.Skattereformen och finanspolitiska åtgärder bidrog med 4 procentenheter.Oroligheteraa vid medförde kraftigt Prop. 1990/91:100 ökadepriser på råolja och andra oljeprodukter, vilket höjde konsument- Bil. 1.1prisnivån med drygt 1/. Extraordinära effekter utgjorde därmedsammantoget ca 4 1/. Om dessa engångseffekteravräknas från den totola prisuppgången erhålls en uppfettning om denunderliggande prisökningstakten . Inflationsförväntningarna i ekonomin baseras delvispå den gångna utvecklingen, som är missvisande till följd avframför allt skattereformens växling från direkt till indirekt beskattning.Förväntningarna, som påverkar såväl lönebildningen som ränteutvecklingen,förändras först varefter nya fömtsättningar framträder. Detto förklarar tillviss del både att inflationsförväntningar har en tendens att bli självuppfyllandeoch att prisutvecklingen följer konjunkturcykeln med viss eftersläpning. Enviktig fektor för prisutvecklingen framöver är hur snabbt förväntningama kommeratt anpassas nedåt med avseende på bl.a. det andra steget i skattereformen somockså höjer konsumentprisnivån. Ett problem med en välkänd och stobil index somkonsumentprisindex (KPI) är att den gäraa används som framskrivningsfektor iolika, ofta irrelevanto, sammanhang. KPI påverkas t. ex. av ekonomisk-politiskaåtgärder som inte berör företogens kostnader uton bara hushållen i ekonomin.Konsumentprisindex speglar dessutom endast prisutvecklingen förkonsumentnyttigheter. väntos en påtoglig nedväxling skeav prisökningstokten. Skälen till detto är flera. I alteraativet med lågalöner antos att ett trendbrott i inflationsförväntningaraa koinmer till ståndgenom att ekonomins aktörer snabbt tor hänsyn till de nya omständigheter somstobiliseringsavtolet utgör. Även i det andra alteraativet kommer prisutvecklingenemellertid att dämpas. Arbetskraftskostnaden utvecklas betydligt långsammare änunder på gmnd av att löneökningaraa dämpas och attproduktiviteten mot slutet av prognosf)erioden börjar växa. Såvida intepriseraa skulle anpassas i samma riktning kommer vinstmarginalema att ökakraftigare än vad konkurrens- och köpkraftsläget motiverar. Utsiktema för i årinnefettor en fortsatt sänkning av vinstmarginalema, som återhämtos under 1992.Den tillfälligt höjda mervärdesskatten försvinner nästo år och företogensfinansieringskostnader sjunker i samband med att räntenivån i landet väntesfella . Prisutvecklingen är emellertid tillviss del påverkad av engångshändelser. Skattereformens andra steg innebär bl. a. enfortsatt växling från direkt till indirekt beskattning. Omläggningen och dentillfälligt högre mervärdeskattesatsen för med sig att konsumentprisnivånunder försto kvartolet lyfts med knappt 3 1/. Därefter kommer priseraaemellertid att utvecklas betydligt långsammare. till och med december1991 beräknas priseraa gå upp i altemativ 1 och med drygt 3 1/ialteraativ 2. I diagram 6:2 syns nedväxlingen genom att kurvans lutning minskarpåtogligt. sker ytterligare en nedgång i konsumentprisökningama. Underloppet av nästo år väntos priseraa stiga med knappt 2 1/respektive knappt 31/i de olika alteraa- tiven.Den underliggande prisökningstakten, beräknad som konsumentprisutvecklingenunder loppet av året exkl. bidrag från oljepriser, skattereformen och andraindirekto skattesatsförändringar, feller med drygt 1 1/2 resp. 1 procentenhetper år i de olika alteraativen. I det försto altemativet beräknas denunderliggande konsumentprisutvecklingen öka lika mycket som iOECD-området, men 1992 väntos de svenska prisema utvecklas långsammare. Ialteraativet med högre löner stiger de underliggande priseraa snabbare iSverige än utomlands under såväl 1991 som 1992. 1990/91:100 Bil. Anm: Konsumentprisutvecklingen är icke säsongrensad.Källor: och . I tobell 6:2 åskådliggörs prognosen och de olikakomponentemas bidrag därtill. Importpriseraa väntos få en avsevärt mindredramatisk utveckling än 1990. Prognosen gmndas på ett oljeprisantogande påca per fet samt en dämpad prisutveckling för andra vamgmpper.Skatteväxlingen, som genomfördes , påverkar framför alltboendekostnadema men också tjänstekonsumtionen som fömt varit helt eller delvismomsbefriad, t.ex. resor och transporter, teletjänster och hårklippning.Hyroma väntas öka med 7,5 resp. 8,exklusive skattereformens effekter irespektive altemativ. I prognosen fmns också en hyresglidning som uppstår närgamla lägenheter ersätts av nya med högre hyra. De direkto kostnaderaa föregnahemsboende ökar marginellt mindre. Offentligt bestämda texor, bl.a. lokaltrafikresor och patientovgiften inom sjukvården, väntos bidra med mellan en halvoch en procentenhet till prisökningen . Förändringar iarbetskraftskostnadema och vinstmarginalema styr prognosema för de flesto andradelgmppema. Nästo år utvecklas i princip samtliga poster i ett lugnare tempo. Osäkerhetemai prognosen återfinns främst i importpriseraa med 4 1990/91. avseendepå utvecklingen vid . En snabb fredlig lösning Prop.1990/91:100 elleren utdragen militärkonflikt kan få oljepriserna att svänga påtogligt Bil.1.1 En oljeprisförändring med per fet fråndagens prisnivåer påverkar konsumentpriseraa med knappt 1/. Det andra stora frågetecknet gäller prisförväntningaraa. inflationsförväntningaraasnabbt växlas ned eller om löneraa skulle öka snabbare än vad som fömtsetts, försämras möjlighetema till lägre Årlig procentuell förändring och bidrag därtill 1989 1990 1991 1992 därav hänförs lill: Importpriser Bostäder Indirekta skatter Övriga inhemska kostnader 0,5 0,9 -1,0 -1,0 Underliggande KPI dec.-dec. KPI årsgenomsnitt D:o exkl. skattereform Anm: Skattereformens effekter baseras på enmervärdeskattesals om . Bidraget 1991 från indirekta skatter är den extraeffekt basbreddningen av mervärdeskatten leder till vid i mervärdeskattesats.Underliggande KPI dec.-dec. är KPI dec.-dec. exkl. bidrag från oljepriser,skattereform och övriga indirekta skattesatsförändringar. De 14 OECD-ländernaär sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till påvärdsmarknaden. Källor: , ,statens pris- och konkurrensverk samt . 7 Hushållens ekonomi och privat konsumtion pop- 1990/91:100 1.1 7.1 Hushållens disponibla inkomster Underde försto åren under 1980-tolet minskade hushållens realt disponibla inkomstertill följd av den allmänt svaga ekonomiska utvecklingen. haremellertid hushållen haft en positiv köpkraftsutveckling. beräknashushållens realinkomster ha stigit med 3,. Vid beräkningen av hushållensrealt disponibla inkomster används implicit prisindex för privat konsumtion(IPI). IPl innehåller, i motsats till konsumentprisindex (KPI), en vamkorg somavspeglar det aktuella årets konsumtionsmix. steg IPI knappt I procentenhetlångsammare än KPI. Det var huvudsakligen en följd av förändradvamsammansättning i den privato konsumtionen. Som exempel kan nänmas attbilinköpen (vars pris ökat snabbare än genomsnittet ) minskade med ca35% under det att den övriga konsumtionen steg med 1,. Till detma priseffektkom att kraftig stigande löneinkomster efter skatt drog upp de disponiblainkomstema. Den stotliga inkomstskatten sänktes förheltidsarbetonde. Bambidraget höjdes med . per bam och år. Förbättringenav föräldraförsäkringen fick ftill årseffekt 1990. Ett försto steg i skattereformen genomfördes förraåret och det nya skattesystemet träder i kraft . Reformen irmebär kraftigasänkningar av inkomstskatten i kombination med ökad indirekt beskattning.Särskilda fördelningspolitiska åtgärder vidtos genom höjningar avf)ensions-tillskott, barabidrag och bostodsbidrag. Förra årets skatteomläggningvar i stort sett neutral för hushållen. Skattereformen bidrar 1991 till enökning av hushållens disponibla inkomster med , efter de extraprisökningar som uppkommer till följd av finansieringen av inkomstskattesänkningen,se tobell 7:1. Det bör påpekas att dessa beräkningar av reformeffekteraa ärstotiska och beaktor inte reformens påverkan på t.ex. lönebildning och sysselsättning. Tabell 7:1 Skattereformens effekter på hushållensdisponibla inkomster Miljarder kronor Skattesänkning Transfereringar Disponibelinkomst Procentuellt bidrag Disponibel inkomst Prisökning Anm: Beräkningarna avser effekter jämfört med enindexreglering av föregående års skattesystem och vad gäller finansieringen avskattesänkningen, de poster som direkt drabbar hushållen./i'(7//a.Finan.sdepartementet I alteraativ 1 beräknas hushållens realt disponiblainkomster stiga med 1,1991 och med 2,1992. Att inkomstökningen idetto alteraativ blir lägre än skattereformens bidrag beror på sammverkan avflera faktorer. Vikande sysselsättning och sänkt sjukpenning drar nedinkomsterna. Därtill koinmer att jämförelsenivån höjs genom att återbetolningaraaav överskjutonde skatt var ovanligt stora . I alteraativet medsnabbare löneökningar blir realinkomstema ca 1/högre per årjämfört med alteraativ 1, se tobell 7:2. 1990/91:100 Bil. Tabell 7:2 Hushållssektoms disponibla inkomster, konsumtion och sparande Fö retagar i nkomster Räntor och utdelningar, netto Övriga inkomster, netto Direkta skatter, avgifter m.m. -24,3 598,1 62,2 -27,3 624,3 63,2 -28,2 -27,9 9,9 9,7 -5,8 Sparkvot, nivå i % -4,3 -0,8 Sparkvot, nivå i % Källor: , ochfinansdepartementet. Hushållens löneinkomster steg med drygt 12,1990.Av uppgången svarade sysselsättningen för ca 1,5 och retroaktiva löner förknappt . Med de fömtsättningar angående timlön och sysselsättningsom redovisats i tidigare kapitel beräknas de utbetolda löneraa öka med ca 4,5%1991 och med knappt 3,1992 i alteraativ 1. I det andra alternativet stigerlöneinkomsteraa med och med ca 4,1992. De retroaktivalöneutbetolningaraa verkar neddragande på ökningstokten av de utbetoldalöneraa eftersom jämförelsenivån höjs. Inkomstöverföringama från den offentliga sektoraberäknas öka med 1991.