prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — järnväg och i luften.Sverige deltar i EUREKA-projek-tet och Drive för attgöra det svenska vägtrafiksystemet mer effektivt, miljövänligt och trafiksäkertsamt för att skapa förutsättningar för införande av ett elektroniskt bilavgiftssystem.Vidare utreds ett eventuellt framtida deltagande i ett nytt planeratforskningsprogram för järnvägs- och flygtrafik. Skäl till regeringensförslag: Växandeproblem i och nya krav på vägtrafiken är en god jordmån för tillämpningen av nyteknik i vägtrafiksystemet. I synnerhet gäller det informationsteknologin.Dessa frågor har således både trafikpolitiska och industripoiitiska aspekter.Ett nytt synsätt på vägtrafiken håller på att växa fram, kännetecknat av enambition att på ett förnuftigt sätt utnyttja bilens transportfördelar och attmiljöanpassa vägtrafiksystemet. En sådan utveckling förutsätter tekniskförnyelse av och institutionella förändringar i vägtrafiksystemet, vilket ocksåleder till att möjligheter att avgiftsbelägga viss trafik skapas. Utvecklingen av ny teknikinom transportområdet är enligt regeringens uppfattning en fråga för fordons-och bränsleindustrin. Ett omfattande arbete pågår såväl i som utomlands.Det är statens uppgift att ange långsiktiga mål och kravnivåer. Ett givet transportarbetepå väg kan med utnyttjande av modern teknik med mindre investeringar ivägsystemet och mindre belastningar på miljön. Inom ramen förEUREKA-initiativet startade den europeiska bilindustrin programmetPrometheus (Programme for a European Traffic with Highest Efficiency andUnprecedented Safety). Syftet är att utveckla system för säkrare, renare ocheffektivare vägtrafik med hjälp av informationsteknologi. och beräknas pågå . medverkarpå bred front i , t. ex. deltar , AB , ,, universitet, högskolor och forskningsinstitut. För den inledandetre-årsperioden är den svenska budgeten på nära 100 milj.kr. varav staten genomIT4-program-met inedverkar med 40 milj. kr. InomEGs ramprogram för FoU 19871991 finns programmet Drive (Dedicated RoadInfrastructure for Vehicle in Europé) som har kommit att samordnas medPrometheus. Drive har sin tyngdpunkt på infrastruktur/trafiksystem ochPrometheus på fordon och tillhörande utrustning. Drive, som startade /89har en årsomsättning av ca 300 milj.kr., varav 150 milj. kr. från dengemensamma EG-budgeten. tre-årsperiodenutgör det svenska statliga bidraget nära 30 milj.kr. Drive planeras få enfortsättning i EGs tredje ramprogram för FoU 19901994. Prometheusoch Drive kompletterar varandra och i vissa applikationer förutsätter devarandras existens. uppdrogregeringen åt transportforskningsberedningen (TFB) att samordna de svenskastatliga insatserna inom ramen för det europeiska FoU-samarbetet påvägtrafikområdet. Uppdraget innefattar dels utformningen av en långsiktigstrategi för svenskt statligt deltagande i och , delsfastställandet av former for skapandet av ett svenskt försöksområde fördemonstration och utprovning av ny teknik inom ramen för de berörda projekten. TFB har hösten 1990inlämnat en lägesbeskrivning till regeringen. Inom ramen för det svenskaFörsöksområde kommer , trafiksäkerhetsverket och TFB isamverkan med industrin att pröva tilllämpningen av ny teknologi. Bl.a. avsesett nytt elektroniskt betalsystem utvecklas. Likartade diskussioner,som beskrivits inom vägtrafikområdet, skall startas beträffande teknik förjärnvägstrafik. Sålunda har EGs Transportdi-rektorat inbjudit bl.a. Sverigetill diskussioner om deltagande i ett nytt planerat forskningsprogram (EURET).Budgetunderlaget är av naturiiga skäl ännu begränsat. En bedömning är attinsatser här kan bli av samma storleksordning som på vägtrafiksidan. SJoch avser att delta. Även flygtrafikområdet börbli föremål för överväganden. Det gäller särskilt teknik för flygtrafikledning.Inbjudan från EGs transportdirektorat betr. EURET innefattar även insatser påflygområdet. Underlaget är ännu knapphändigt. Såväl luftfartsverket somsjöfartsverket avser att delta. Anslagsfrågori anslutning till detta behandlas i kapitel 11. Regeringen anser detväsentligt att svensk forskning och industri ges möjligheter till ett fortsattdeltagande och fullföljande av sina engagemang i dessa Europa-projekt somsyftar till ett effektivt, miljövänligt och trafik-säkert vägtrafiksystem.Verksamheten avser också att skapa möjligheter till inhemsk produktutvecklingoch produktion. På utvaldateknikområden av stor betydelse för framtida industriell tillväxt sätterregeringen in åtgärder enligt tidigare beslut. De viktigaste därav förtjänarriksdagens uppmärksamhet. Skäl till regeringensbedömning: Svensk teknisk FoU ärfördelad över många områden. Vissa av dessa erbjuder särskilt goda möjlighetertill förnyelse och expansion inom industrin. Vi har tidigare konstaterat attbehovet av forskarutbildade delvis hängersamman med vilken sorts kompetens svenskt näringsliv behöver ha Prop.1990/91: 87 beträffande de nya s.k. basteknologierna. Även de förslag somregeringen redovisat om ökat svenskt deltagande i EG:s ramprogram berör dessanya och viktiga teknikområden. Vi vill informera om vissa på dessa områdenaktuella frågor. näringspolitiska propositionen (prop. 1989/90:88, s. 110 f) redogjordesför olika skrivelser, remissvar och utvärderingar beträffande områdetinformationsteknologi, IT. Föredraganden lovade att återkomma med förslag omuppdrag att utreda framtida statliga insatser inom IT-området. Regeringenvill nu för information redogöra för vad som hänt i dessa frågorefter riksdagsbehandlingen . strävan att försöka koncentrera utredningsarbetet har genomförts enförstudie i två etapper. Vidare har STU och IT-delegationen ombetts redovisasina bedömningar om behov av statliga insatser efter det särskildaIT-programmet har avslutats. Så har också skett och båda myndigheterna pekar utett flertal viktiga områden, som de anser behöver omfattande framtida statligainsatser. Det gäller såväl verksamheter som bör genomföras i internationelltsamarbete som rent nationella aktiviteter. Vidarekan nämnas att i skrivelse tillchefen för industridepartementet har inkommit med förslag till vidareutvecklingav den svenska mikroelektroniken och hemställt om statligt stöd i likhet meddet som utgått inom de nationella programmen. Propåer föreligger frånytterligare ett antal aktörer med anknytning till teknikområdet. Påbasis av förstudieresultaten och övrigt inkommet underlag avser regeringensnarast påbörja ett skyndsamt utredningsarbete då tidsfaktorn av alla berördaanses som kritisk. Det är vår ambition att kunna redovisaresultat med tillhörande förslag. Modernbioteknik är tvärteknisk och mångvetenskaplig. Den har vuxit fram som ettresultat av sentida genombrott inom den naturvetenskapliga grundforskningen.Biotekniken är redan ett viktigt redskap inom sektorer som läkemedelsindustrin,livsmedelsindustrin, miljövården och jordbruket. Sannolikt kommer bioteknikeni framtiden beröra alla delar av samhället. Biotekniken är en strategiskteknik som måste behärskas eller i varje fall bevakas av många företag somvärnar om sin marknadsposition och sina utvecklingsmöjligheter. Sverigesposition inom den bioteknikrelaterade universitetsforskningen är stark. Läkemedelsindustrin är liten men framgångsrik (exportvärdet var ). har en ledande position inom apparat- och instrumentutveckling för bioteknisk forskning och produktion. I Sve rige finns ett för europeiska förhållanden stort antal avknoppningsföretag med bioteknisk inriktning. De flesta prognoser antyder att marknaden för 61 biotekniska produkter kommeratt öka betydligt under de närmaste 10 Prop. 1990/91:87 20 åren. Trotsaktuella problem finns troligen goda möjligheter för svensk bioteknik att hävdasig på . Enviktig förutsättning för fortsatta framgångar inom biotekniken är forskningbl.a. inom grundläggande cellbiologi, molekylärbiologi och biokemi. Sverigehar framstående forskare inom dessa områden. Stora insatser har gjorts genomde senaste forskningspropositionerna för att tillvarata de möjligheter somfinns. Betydande insatser görs nu inom högskolesektorn. Stegetmellan forskning och tillämpning är inte sällan kort inom detta område. Vidsidan av de insatser som görs direkt av högskolan, forskningsråden och STUsvarar företagen för en betydande del av kostnaderna. Kompletterandeinsatser görs bl. a. av Nordisk Industrifond. Denindustriella biotekniksektorn genomgår en stark strukturomvandling såväl iSverige som internationellt. Området kommer att domineras av ett litet antalstora företag med stark FoU och stora marknadsföringsresurser. Genommarknadens fragmentering kommer det sannolikt även finnas plats förnischföretag. Dessa kommer vidare att vara viktiga som underieverantörer ellersom FoU-företag. Riksdagenhar fattat beslut om en ny arbetsform för forskning inom materialteknik i form av tvärvetenskapliga konsortier. Grundtanken är att pröva forskning inom materialteknik tvärs över etablerade disciplingrän ser vid högskolor och universitet. Elva konsortier, i huvudsak med geogra fisk tyngpunkt i en högskola, har valts ut. Ämnesområdena är internatio nellt viktiga och har relevans för ny industriell verksamhet och tillväxten inom etablerad industri. Densammanlagda ramen för den materialtekniska satsningen uppgår till 81 milj.kr.under en treårsperiod. Konsortierna har under det första budgetåret varderafått 1 milj. kr. för förberedande arbeten. Någon forskning i egentlig meninghar ännu inte kommit igång. Föratt främja den tekniska utvecklingen inom svenska verkstadsföretag, särskiltsådana som arbetar som underleverantörer, har regeringen inrättat en särskilddelegation som skall stöda utvecklingprojekt vid dessa företag. Syftet är attde skall öka sin tekniska förmåga och därmed förbättra sin nationella ochinternationella konkurrenskraft. Delegationenhar en sammanlagd ram om 150 milj.kr. Till störstadelen skall dessa projektmedel fördelas till produktutveckling, nyatillverkningsmetoder gärna med utnyttjande av informationsteknik, ökadkonstruktionskapacitet eller förbättrad materialkompetens, kvalitetssäkringoch teknikspridning. Deprojekt som prioriteras av delegationen är sådana som förväntas medföra god nytta och tillväxt för företagen . iföretag med utvecklad strategi och god marknadsmässig och strukturell Prop.1990/91:87 position prioriteras. 4.4.6Forskning för ett avfallssnålt samhälle Demiljöpolitiska målen innebär bl.a. en miljöanpassad industri- ochsamhällsutveckling. Industriell tillväxt och därmed sammanhängande produktionsökningfår inte äga rum på bekostnad av miljön. Isyfte att uppfylla de miljöpolitiska målen i detta avseende har riksdagenbeslutat om en satsning på miljövänlig produktutveckling och avfallshanteringinom ett program för forskning för ett avfallssnålt samhälle. Detta stöd uppgårtill 87 milj. kr. och hanteras av en särskild myndighet. Närdet gäller miljövänlig produktutveckling måste kunskapen om material ochbehandlingsmetoder förbättras så att produkterna inte påverkar miljön negativt,vare sig när de förbrukas eller är förbrukade, dvs. har blivit avfall. Denövergripande målsättningen när det gäller avfallshantering är att begränsaavfallets volym och innehåll av fariiga ämnen samt att behandlingen av detavfall som ändå uppkommer skall förbättras. Kollektivforskning är beteckning på sådan forskning som staten och industrin finansierargemensamt i programform. Den bedrivs ofta vid särskilda institut. Inormalfallet finansieras forskningsprogrammen till av staten och 60procent av industriintressentgruppen. Utvärdering av de enskilda programmensker normalt ungefär . Dettasystem har i tillämpats i närmare 50 års tid. Regeringen aviseradedärför i proposition 1989/90:90 om forskning att en översyn av hela systemetskulle göras. Detta arbete har inletts och beräknas vara genomfört till den1 . 4.5.1Europaharmonisering av obligatorisk provning och kontroll Detvästeuropeiska integrationsarbetet är av avgörande betydelse för utformningenav en framtida svensk ordning för provning och kontroll. Det svenska systemetför obligatorisk provning och kontroll bör successivt anpassas efter deprinciper som är under framväxt inom EG. Vissa riktlinjer för utseende avprovnings- och certifieringsorgan s.k. anmälda organ, i ett sådant system börredan nu läggas fast. Såväl ofTentliga som enskilda organ skall kunna utses.Organens kompetens skall bedömas av en statlig myndighet. Att statens mät-och provstyrelse bytt namn till styrelsen för teknisk ackreditering föranlederlagändring. Skäl för regeringensförslag: EGsdirektiv som utformats enligt den s. k. nya metoden innehåller endast allmänthållna krav för vad produkterna skall uppfylla i säkerhetshänseende. Tekniskaspecifikationer utformas sedan av de europeiska standardiseringsorganen.Standarderna behåller sin karaktär av frivilliga överenskommelser mentillerkänns den rättsverkan att de förutsätts uppfylla säkerhetskraven. Varjedirektiv innehåller också bestämmelser för hur en tillverkare/importör skallvisa att produkten uppfyller säkerhetskraven. Inom EG används numera ensärskild term för kontroll av att produkter uppfyller ställda krav, nämligenbedömning av överensstämmelse ("conformity as-sessment"). Inom EG har pågått ettintensivt arbete med att skapa en sammanhängande policy för provning ochcertifiering (bekräftelse av fristående organ att en produkt, tjänst m. m.överensstämmer med uppställda krav) med sikte på att avskaffa tekniskahandelshinder, som har sin grund i olikheter mellan staternas system för sådanverksamhet. En sådan policy finns nu i och med det prograin ("The globalapproach to conformity assessment", se prop. 1989/90:88. s.l220 som EGantog . Programmet syftar till att uppnå ömsesidigt godtagande avprovningar och certifieringar inom såväl det frivilliga som det obligatoriskaområdet. En strävan är att godtaganden skall vara grundade på förtroende förprovningsresultat och bevis om överensstämmelse. Det betyder bl. a. attkriterier skall finnas för provnings- och certifieringsorganens kompetens ochatt sådana organ skall kunna visa att de uppfyller kraven. Ett annat viktigtinslag i programmet är att system för ömsesidiga godtaganden bör vara öppna föralla kompetenta organ, både offentliga och enskilda. Idirektiven anges i vilken utsträckning som bedömningar skall göras av utomståendeorgan. De senare, benämnda anmälda organ ("notified bodi- es"),skall av medlemsstaterna anmälas till . Produkter Prop.1990/91: 87 somomfattas av direktiv skall av tillverkare/importör åsättas CE-märke, varmeddenna intygar att produkten uppfyller direktivets krav. ävengöras av tillverkare utanför EG. I den mån kontrollproceduren kräver medverkanav ett anmält organ, måste tillverkaren anlita ett sådant organ inomEG intill dess EG genom särskilt avtal erkänt sådana organ i land De pågående EES-förhandlingarna tar sikte på att organ inom EFTA-ländernaskall kunna bli erkända. Engrundläggande regel är vidare att det skall vara tillräckligt att kontrolleraen produkt i ett land för att vinna tillträde till hela EG-marknaden. Vissakompletterande beslut om riktlinjer bl. a. för användning CE-märket förberedsinom EG, men i huvudsak vet vi nu hur den europeiska framtida ordningen pådetta område kommer se ut. Detbör också nämnas att i EG:s system läggs stor vikt vid att medlemsstaternautövar en aktiv kontroll av att de produkter som förekommer på marknadenuppfyller direktivens krav. Vidare tillmäter man produktsäkerhets- ochproduktansvarighetslagstiftningen en väsentlig funktion för att nå målet att endastsäkra produkter skall förekomma. IEG-systemet skall all tredjepartsbedömning utföras av anmälda organ.Huvudsakligen avses certifieringsorgan, men i vissa direktiv förutsätts ocksåatt provningsorgan anmäls för obligatorisk provning. Det är medlemsstaten somgentemot övriga länder ansvarar för att de anmälda organen uppfyller de kravsom ställs på dem. I varje direktiv finns angivet de minimikriterier somorganen skall uppfylla. Kraven varierar något mellan olika direktiv. Enkompletterande regel säger att organ som uppfyller de europeiska standarderna(EN 45000-serien) för kvalitetskrav på provningslaboratorier ochcertifieringsorgan alltid skall förutsätts möta direktivens krav.Medlemsstaterna skall med dokumentation kunna styrka att de organ som anmälsuppfyller kraven. För ackrediterade organ (organ som med särskild bedömningbefunnits uppfylla tillämpliga krav i EN 45000-serien) krävs inte annandokumentation än ackrediteringsbeslutet. Åtgärderi avseende provning och kontroll Denu beskrivna systemen utgör s. k. EG-acquis, dvs de utgör en del av nu gällanderättsordning inom EG. Det innebär att vid ett framtida närmaresamarbete med EG måste anpassa det svenska systemet för obli- . gatoriskprovning och kontroll till de principer som gäller inom EG. Tidsperspektivet äratt sådana förändringar behöver vara genomförda till . Detär uppenbart att det svenska riksprovplatssystemet på väsentliga punkter inte står i överensstämmelse med det system som är under framväxt i . Huvudprincipen i riksprovplatssystemet är att obliga torisk provning skall utföras vid en riksprovplats varefter det ankommer på den föreskrivande myndigheten att genom godkännande grundat på 65 5 1990/91. provningsresultaten, taställning till om produkten uppfyller de föreskriv- Prop. 1990/91: 87 nakraven. Riksprovplatsen har normalt en monopolställning och med staten somdominerande ägare. Det statliga ägandet skall utgöra garanti för att verksamhetenbedrivs opartiskt, kompetent och effektivt. Ävenom en svensk anpassning till europaprinciperna inte behöver vara helt genomfördföre , så föreligger ett behov av att redan nu lägga fast vissavägledande riktlinjer, särskilt i fråga om vilka principer som skall tillämpasi vid utseende av anmälda organ och hur frågorna skall handläggas ochsamordnas. PrinciperJör utseende av svenska anmälda organ Ienlighet med de principer som har lagts fast inom EG bör det svenska systemetvara öppet för alla kompetenta organ. Det innebär att såväl statligamyndigheter som enskilda organ vilka uppfyller kompetenskraven bör kunnapåräkna att bli anmälda och därmed kunna konkurrera om uppdragen. Vår bedömningär att en sådan öppenhet bör bidraga till ökad effektivitet hos aktörerna. Enförutsättning för en sådan ordning är dock att de medverkande organenskompetens och trovärdighet har blivit objektivt prövade och vidimerade. Dettakrävs för att erhålla såväl nationellt som internationellt förtroende förorganen. Detär därför viktigt att lägga fast klara och tydliga regler för vilka kriteriersom de svenska organen skall uppfylla för att kunna bli anmälda. De standarderför provnings- och certifieringsorgan (EN 45 000-serien) som utarbetats iEuropa har fått en vidsträckt tillämpning och kan antas komma att blinormerande på detta område. Vi förordar därför att de svenska organ som redannu vill vidta åtgärder för att kunna bli anmälda inriktar sig på att uppfyllade tillämpliga europastandarderna. Det är staten som ansvararför att de svenska organ som anmäls uppfyl ler de ställda kraven. Inledningsvis bör regeringen besluta om anmälning ar. Vilket underiag som skall krävas och hur detta skall vidimeras får fastläggas mer i detalj efter hand som motsvarande principer utvecklas inom EG. Styrelsen för teknisk ackreditering har såsom nationellt ackredi- teringsorgan byggt upp kompetens när det gäller insyning och tillsyn av organ utifrån de kriterier som anges i EN 45000-seriens standarder. Upp giften att bedöma de organ som önskar bli anmälda bör därför anförtros åt styrelsen för teknisk ackreditering. Såvitt gäller enskilda organ torde det ligga närmast till hands att låta detta ske i form av ackreditering. När det är fråga om vidimering av en verksamhet inom en myndighet skall inte denna behöva utmynna i ett formellt ackrediteringsbeslut, även om be dömningen naturligtvis skall göras enligt samma grunder. Även i det senare fallet bör myndigheten utge ersättning till ackrediteringsstyrelsen, på liknande grund som vid ackreditering. Avgifterna bör, liksom ackredi- teringsstyrelsens övriga avgifter i uppdragsverksamheten, fastställas i sam råd med . Vi vill i detta sammanhang särskilt framhålla vikten av att styrelsen för teknisk ackreditering bedriver sin verksamhet så effektivt som möjligt så att systemet inte belastas med högre kostnader än nödvändigt. För att faen likformigbedömning av dessa frågor över olika sektorer Prop. 1990/91:87 vilket ärväsentligt för att uppnå ett internationellt förtroende för de svenska organen förutser vi att frågor om anmälning av provnings- och certifieringsorgan börsamordnas inom . Defrågor som berörts angående förändringar av de svenska systemet för tekniskprovning och godkännanden samt anmälda organ har sådan betydelse att de börkomma till uttryck i lagstiftningen på området. Lagstiftningsärendet kommerberedas inom industridepartementet. När formerna för det framtida samarbetetmed EG har klarnat mer i detaljerna kommer ett lagförslag att presenteras förriksdagen. Effekterför svenska provnings- och certifieringsorgan Ettav huvudsyftena med det system för provning och certifiering som EG inför äratt en produkt inte skall behöva kontrolleras mer än i ett land. En följd avdetta blir att den totala volymen provning och certifering kommer reducerasstarkt. En svensk anslutning till EG:s ordning kommer därför få effekter för desvenska provnings- och certifieringsorganen. uppdrogindustriministern åt en utredningsman att bl a undersöka vilka effekter enEG-anpassning av det svenska regelverket skulle få för verksamheten vidsvenska provnings- och certiferingsorgan. Resultaten av undersökningen harredovisats i en utredningsrapport och provning i konsekvenser av Europa-harmoniseringen (1990:33). 1rapporten slås fast att ordningar med ömsesidiga erkännanden medför attprovning och certifiering av importerade produkter i stor utsträckning fallerbort. kan en viss ökning med avseende på exportprodukter förutses.Den sammantagna effekten varierar starkt från område till område beroende påbl a exportomfattning, industristruktur och vilka vidime-ringsprocedurer somanvisas i direktiven. En annan viktig faktor är de svenska organensinternationella konkurrenskraft vad gäller t ex priser, leveranstider ochkompetens. Regeringenhar efter hemställan beslutat att statens mät- ochprovstyrelse numera skall heta styrelsen för teknisk ackreditering. namn förekommer i lagen (1989:164) om kontroll genom tekniskprovning och om mätning krävs följdändringar i lagen. Inomindustridepartementet har upprättats förslag till sådan ändring. Denföreslagna ändringen är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skullesakna betydelse. 1den näringspolitiska propositionen (prop. 1989/90:88, NU30, rskr.326) gav regeringen sin syn påstatens roll i standardiseringen och visade genom 67 en ny finansieringsmodell,ökat bidrag och dehagande av nya intressenter i Prop. 1990/91:87standardiseringen på standardiseringens nya roll och ökade betydelse ieuropaharmoniseringen. I årets budgetproposition (prop 1990/91:100) i föreslagits få ökat bidrag med 8,9milj. till 41,1 milj.kr. Syftet är dels att förstärka näringslivetsmedverkan i standardiseringen och dels att ge bidrag till standardiseringsprojektinom ramen för statens särskilda ansvar när det gäller säkerhet, arbetsmiljö,konsumentskydd och miljöskydd. Deteuropeiska standardiseringsarbetet handlar om hur de framtida produkternapå den inre marknaden skall se ut. Deltagande i detta arbete är engrundläggande faktor för industrins tillväxt och konkurrenskraft. europeiska standardiseringen deltar genom standardiseringsorganenpå lika villkor som övriga EFTA- och . De europeiskastandardiseringsorganen har betydande svårigheter att hinna ta fram destandarder som krävs . Detta har bl.a. bidragit till attEG-kommissionen presenterat en s.k. om den europeiskastandardiseringens utveckling. Kommissionenbetonar där att standardisering nu blivit så viktig att fler än professionellastandardiserare och tekniska experter måste engageras.