prop · GE0387 · 1990-12-31 00:00:00 — I den regionalpolitiska propositionen (prop 1989/90:76) aviserades attregeringen från fall till fall är beredd att lämna stöd till forskningsbascradföretagsutveckling i regionalpolitiskt angelägna högskole- och universitetsorter. De svenska teknikparkemassamarbetsorganisation har i en skrivelse till industridepartementetbl. a. framhållit att forskningsbaserade företag ofta har karaktären avnischföretag med produkter för en världsmarknad. Vad som också karaktäriserardessa företag är, enligt skrivelsen, att de sällan utvecklas till riktigt storaföretag utan ofta blir halvstora självständiga företag eller att de integrerasi ett större industriföretag. I skrivelsen föreslås kraftigt ökade resurserför att främja utvecklingen av företagandet i anslutning till högskolorna. Från tillväxtsynpunkt ärdet angeläget att underlätta uppkomsten och tillväxten av forskningsbaseradesmåföretag. Dessa företag utvecklas vanligen kring en teknik som framkommit iforskningsprojekt. Den marknadsanpassning som krävs kan underlättas genomkvalificerad rådgivning och andra serviceinsatser. Deras behov av riskkapitalär betydande i igångsättningsfasen men också när de kommer till det stadietatt de behöver internationaliseras för att fortsätta att växa. För att förbättramöjligheterna att bistå denna typ av företag föreslår regeringen attutvecklingsfondema i län med universitet och större högskolor får utökaderesurser. Totalt bör ytterligare 10 milj.kr. fördelas mellan berörda fonder.Anslagsfrågor med anledning av detta förslag behandlas i kapitel 11. och Umeåkommun har i skrivelse till regeringen förslagit att SIND och STU ges i uppdragatt utarbeta en modell för näringslivsutveckling baserad på bioteknik. De nuföreslagna åtgärderna för att underlätta utvecklingen av forskningsbaseradeföretag innefattar i princip den typ av insatser som föreslås i nämndaskrivelse. Det kan dock finnas anledning att genom försöksverksamhet, bl. a. iUmeå, ytterligare utveckla de planerade åtgärderna vad gäller inriktning ochutformning. 8.6 Förändring av lagen om utländska förvärv av svenskaföretag m.m. Den svenskaföretagsförvärvslagstiftningen bör anpassas till så snart sommöjligt. Skäl till regeringensbedömning: Ipropositionen 1989/90:88 (s. 159- 168) om vissa näringspolitiska frågor lämnaderegeringen en utförlig redovisning av frågor om internationella investeringar.Internationellt samarbete på detta område redovisades liksom frågorna ominformation och förhandlingsmöjligheter för de anställda i multinationellaföretag. Vidare lämnades redovisningar av de svenska företagens investeringarutomlands liksom de utländska företagsinvesteringarna i . Vidare redovisadesdepartementspromemorian "Ändrade regler om utländskaföretagsförvärv" och remissutfallet på denna. lämnadesförslag om en förändring av lagen (1982:617) om utländska Prop. 1990/91:87förvärv av svenska företag m.m., den s.k. företagsförvärvslagen. Regeringenanförde i propositionen att regeringen delade den uppfattning som framförts ipromemorian att kontrollagstiftningen bör anpassas till den internationellautvecklingen och göras förenlig med internationella överenskommelser påområdet. Vidare framförde regeringen att en närmare utformning av de ändradereglerna bör vänta till dess mer konkreta resultat föreligger av deförestående EES-förhandlingarna. EES-förhandlingamaär ännu ej avslutade. Förhandlingarna syftar till etl avtal som kan träda ikraft den . Man kan konstatera att det under förhandlingarnavisat sig att undantag från EGs regler som skulle ge bestående utrymme för densvenska företagsförvärvslagen i nuvarande utformning inte kommer att blimöjliga. Både EG och den fäster stort avseende vid principenom likabehandling inom ett framtida EES-område. Regeringen anser därvid att ensådan likabehandlingsprincip är viktig för att svenska företag som investerarutomlands skall kunna konkurrera på lika villkor som andra företag. Regeringenvill i sammanhanget erinra om att i beslut (UU1990/91:8, rskr 74) uttalat att bör eftersträva att bli medlem i denEuropeiska gemenskapen med bibehållen neutralitetspolitik. Somregeringen tidigare angett kan utländska investeringar i medförafördelar som ökad tillförsel av kunnande om teknik och marknader. De svenskastorföretagen har som bas som deras internationaliseringinnebär en långsiktig förskjutning av verksamheten i svensk industri mot utlandet.Internationaliseringen skapar förutsättningar för ökad produktivitet ochtillväxt. För att dra nytta av de fördelar en ökad internationalisering ger ärdet naturligt att eftersträva en ökning av utländska investeringar i Sverige.Ett ökat inflöde av utländska direktinvesteringar har dessutom positiv effektpå bytesbalans. Samtidigtväxer EG-strävandena i . Svenska företag gör betydande företagsförvärv iandra länder. Det vore mol denna bakgrund en klar fördel om redan nukan ge en signal om alt vi önskar ökade utländska investeringar i . Etlökat samarbete genom ett eller ell EG-medlemskap kräver dessutom attformella hinder för utländska företagsförvärv i avlägsnas heltbortsett från de begränsningar som internationella överenskommelser, t.ex. EG:sregler, medger. Enanpassning av företagsförvärvslagen bör därför . Detta börgöras i enlighet med på området. Dessa innebär att begränsningarmöjligheterna att förvärva förelag endast får finnas för att säkerställa allmänordning, allmän säkerhet och folkhälsa. Dessutom kan ett medlemsland vidtasådana åtgärder som det anser nödvändiga för att skydda väsentligasäkerhetsintressen som är förbundna med produktion och handel med krigsmaterieli snäv bemärkelse. Regeringenavser att lägga fram lagförslag i denna fråga och då redovisa huranpassningen lagtekniskt skall gå till. Vidarevill vi understryka att internationaliseringen av näringslivet följs noga bl.a. genom en förbättrad statistik på della område. Idelta sammanhang bör erinras om att det inom 225 15 1990/91. planeras att utarbeta endepartementspromemoria på gmndval av ägarut-redningens förslag med förslag ifråga om de anställdas insyn och inflytande i samband med företagsförvärv. 1 sammanhanget vill viockså erinra om vad som sagts i avsnitt 7 om behovet av skärptakonkurrensregler när det gäller bl. a. förelagsfusioner och om de frågor om rörnäringstillstånd. 8.7 Främjande av utländska investeringar De insatser somnyligen påbörjats för att främja de utländska investeringarna i Sverigeförstärks med 7 milj. kr. Skäl till regeringensförslag: Riksdagengodkände på gmndval av förra årets näringspolitiska proposition (prop.1989/90:88, NU30. 326) en försöksverksamhet med investeringsfrämjandeaktiviteter i med 5 milj.kr. har fått iuppdrag att i samarbete med industridepartementet, utarbeta ett treårigtprogram för åtgärderna i . Dessa kommer att utföras i samarbete medambassad och handelssekretarekontor i . En kartläggning av branscher ochområden av speciellt intresse för svenska förhållanden har redan påbörjats. Kontakthar tagit med japanska ministerier, myndigheter och industriorganisationer somen förberedelse för de förestående investeringsaktiviteterna. Vidare har enreferensgmpp bildats på departementet för att följa de inledda åtgärderna.Gmppen består av företrädare för näringslivet och fackliga organisationer. Japanska företag har under1980-talet i hög grad expanderat genom direktinvesteringar i och Europa.Ett viktigt skäl till de japanska investeringarna har varit att komma närmaremarknaderna. Etablerandet av produktionsanläggningar i och har ocksåvarit ett sätt att minska de handelspolitiska spänningarna mellan å enasidan och EG och å den andra. I har de japanska investeringarnaunder senare år i stor utsträckning riktats mot . Ett ökat inslagav FoU-samarbete kan också iakttas. De japanska investeringarna i harunder perioden varit obetydliga. De investeringsfrämjandeaktiviteterna i bör ses som en försöksverksamhet på ett område inomvilket inte några planerade aktiviteter skett. För att nå acceptabeltresultat krävs såväl ökad information om fömtsättningarna för etablering iSverige som ett planenligt och uthålligt arbete med direkt bearbetning avutvalda målgmpper. Utländska investeringarkan verka vitaliserande på inhemsk industri genom tillförsel av kapital,teknikutbyte och nytt industrielh tänkande. , , ochTyskland är de som har den lägsta andelen ingående investeringar iförhållande till de utgående; andelen ligger på eller dämnder. Denförändring av förvärvslagsstiftningen som redovisades och det förhållandetatt meddelat sin ambition att söka medlemskap i påverkarfömtsättningarna att attrahera utländska investerare i positiv riktning. Dessaåtgärder bör enligt regeringens mening följas upp genom en förstärkning av denaktivitet som påbörjats för att främja utländska investeringar i Sverige.Resurserna för verksamheten bör därför enligt regeringens mening ökas med 7milj kr. till 8,5 milj. kr. för /92. Medel av anslaget böravsättas för uppföljning och utvärdering av projektet bl. a. för att geunderiag för övervägande av breddning av verksamheten till att gälla andraländer. Dessutom bör en fortlöpande analys genomföras för att ytterligareklargöra förutsättningarna för att ska få del av den förnyelse avnäringslivet som utländska investeringar kan medföra. 8.8 Åtgärder för tillväxt och regional balans Regionalpolitikenbör även framledes medverka till att främja den ekonomiska tillväxten bl. a.genom att samhällets resurser tas tillvara på ett effektivt sätt och attstmkturomvandlingen underlättas. Regionalpolitisktföretagsstöd skall kunna lämnas för att utlokalisera ytterligare verksamheterinom den privata tjänste- och servicesektorn från . Skälen till regeringensbedömning och förslag Åtgärderför ekonomisk tillväxt måste också ses i ett geografiskt perspektiv.Förutsättningarna för näringslivets utveckling varierar mellan olika delar avlandet. Det innebär att utformningen av tillväxtfrämjande åtgärder i vissafall måste anpassas till de varierande förutsättningarna. Detta gällerexempelvis inom utbildnings-, kommunikations- och jordbrukssektorn. Genom särskildaregionalpolitiska insatser i prioriterade områden kan härutöver outnyttjaderesurser aktiveras och tas i anspråk på ett sätt som bidrar till ökad tillväxti landet. Regionalpolitikenbehandlades senast av med anledning av regeringensproposition om regionalpolitik för 90-talet (prop. 1989/90; 76, AU 13,rskr.346). De mål som då lades fast innebär att politiken skall inriktas på attge människor tillgång till arbete, service och god miljö oavsett var de bor ilandet. Den skall vidare främja en rättvis fördelning av välfärden mellanmänniskor i olika delar av landet, en balanserad befolkningsutveckling så atten betydande valfrihet i boendet kan åstadkommas, samt att produktionen kan skerationellt, varigenom ekonomisk tillväxt kan uppnås. Detregionalpolitiska beslutet innebär också att ansvaret för att uppfylla deregionalpolitiska målen även framledes ligger inom alla sektorer som Prop.1990/91:87 har verksamhet av betydelse för den regionala utvecklingen. Ikonsekvens härmed har de förslag till åtgärder som lämnas i denna propositionockså utformats med hänsyn till kraven på en balanserad regional tillväxt. Demedel som anvisas över de regionalpolitiskaanslagen medverkar till ekonomisk tillväxt på flera sätt. Detregionalpolitiska företagsstödet beräknas hamedverkat till tillkomsten av 15000 nya arbetstillfällen vid drygt 2 000företag. Detta i områden där arbetskraftsresurserna är underutnyttjade. Deinvesteringar som i samband härmed skett i byggnader och maskiner, ca 11miljarder kr. bidrar också till förnyelse av landets produktionsapparat.Vidare har det regionalpolitiska stödet successivt utvecklats till att i alltstörre utsträckning också omfatta stöd till investeringar i patent, licenser,marknadsföring, produktutveckling, utbildning och liknande. Omkring1 600 av de nya arbetstillfällena hänför sig till den privata tjänste- och servicesektornoch är till stor del en direkt avlänkning av expansion från den överhettadeStockholmsregionen till det regionalpolitiska stödområdet eller stödjepunkteri anslutning till detta. Under innevarande budgetår har stöd lämnats tillytteriigare ett antal större utlokalise-ringar. Härigenom beräknas sammanlagtnärmare 3000 nya arbetstillfällen tillkomma i dessa områden. Utflyttningenhar till stor del skett med hjälp av regionalpolitiskt företagsstöd.Företagsstödet är förbehållet konkurrensutsatta verksamheter sombedrivs på marknadsmässiga villkor. Ett ytterligare villkor är att deverksamheter som får stöd bedöms få tillfredsställande lönsamhet. Detfinns enligt vår mening ytterligare ett antal verksamheter som med fördelskulle kunna utlokaliseras från om stöd kan lämnas påliknande sätt. Exempel härpå är vissa ideella organisationer ochintresseorganisationer. Skillnaden mellan dessa och de verksamheter som kanfå stöd för utlokalisering är att de förstnämnda inte bedriver konkurrensutsattverksamhet på marknadsmässiga villkor och att de inte bedrivs med krav påföretagsekonomisk lönsamhet. För att påverka dessa verksamheter börfortsättningsvis regionalpolitiskt stöd kunna lämnas utan att dessa allmännavillkor som gäller för företagsstödet är uppfyllda. I övrigt bör dock gällasamma regler för dessa som de som tillämpas för stöd till utlokalisering avverksamhet som bedrivs av affärsverk, uppdragsmyndigheter eller privatatjänste- och serviceföretag. Utöverinsatser riktade direkt till företag för att stimulera förnyelse och tillväxt görs förstärkta insatser för att förbättra de gmnd läggande förutsättningarna för utveckling av näringslivet i de regionalpoli tiskt prioriterade regionerna. För stödområde 1 har sålunda av innevaran de budgetårs anslag avsatts 200 milj. kr. till särskilda regionalpolitiska infrastmkturågärder. Ett gemensamt förslag till program för sådana åtgär der har lämnats till regeringen av länsstyrelserna i de tre nordligas te länen. Följande programområden föreslås ingå i detta: Utbildning, forskning och utveckling, näringslivsfrämjande åtgärder och tekniksprid- 228 ning,kommunikationer, turism, serviceförsörjning, kultur samt särskilda Prop.1990/91: 87 insatser för kvinnor och ungdomar. Förslaget bereds för närvarandei . Programmets genomförande, som i huvudsak avsesverkställas av berörda länsstyrelser, beräknas löpa . Utöversistnämnda åtgärder, som har sin tyngdpunkt i de mest utsatta områdena, är detockså av olika skäl angeläget att förstärka länens centralorter eller andrastödjepunkter som svarar för viktiga funktioner för en större region. I ettnationellt perspektiv bör genom sådana åtgärder dessa orter kunna bli bättrelokaliseringsalternativ till bl.a. storstäderna och universitetsortema i södraSverige. Som exempel på regionalpolitiska insatser i sådana orter kan nämnaslokalisering av tjänsteförelag, förstärkning av mindre och medelstorahögskolor både vad gäller utbildning forskning och utveckling samtmedverkan till tillkomsten av forskningsbyar eller liknande miljöer. Tillväxtförutsätter en fortgående omvandling av näringslivet. kan förändringar iett enskilt företag få mycket stora konsekvenser på en lokal arbetsmarknad. Iandra fall kan förändringar i en viss bransch få svåra konsekvenser för enstörre region. Människor och regioner som berörs skall dock, enligt vadregering och riksdag uttalat, inte ensamma behöva ta eventuella negativakonsekvenser av sådana förändringar. För att underiätta en nödvändigstrukturomvandling har statsmakterna därför i flera fall beslutat omregionalpolitiskt stöd utanför stödområdena, inplaceringar av orter itillfälligt stödområde eller vid omfattande problem om särskilda program förortens eller regionens utveckling. Dessa program har dels bestått av åtgärderför att hjälpa de människor som berörts, dels av åtgärder som på olika sättlångsiktigt har förstärkt regionen . Även av denna anledning ärsåledes en fungerande regionalpolitik en viktig förutsättning för hela landetsekonomiska tillväxt. Iregeringens skrivelse 1990/91:50 om åtgärder för all stabilisera ekonomin ochbegränsa tillväxten av de offentliga utgifterna redovisas ett flertal åtgärderför att begränsa utgiftstryckel i den offentliga sektorn. Det gäller både attminska utgifterna i nästa års budget och att minska expansionen iexisterande utgiftssystem. Detta måste bl.a. ske genom strukturella åtgärdersom både påverkar utgifternas utveckling. Ibilaga 2 till budgetpropositionen 1991 (1990/91:100) redovisar rege ringen allmänna utgångspunkter och riktlinjer för förnyelsen av den of fentliga sektorn. En av målsättningarna är att stärka konkurrenskraften hos verksamhetsbetingelserna för näringslivet. I bilagan anges också vissa riktlinjer för omställningen och minskningen av den statliga administra tionen. Utgångspunkten skall vara en sektors- eller verksamhetsanalys av vilken slutsatser skall kunna dras för den statliga administrationens om- 229 Viktiga utgångspunkter för en sådan Prop. 1990/91:87analys är den ökade internationaliseringen, strävan mot ökad avreglering ochdecentralisering. Genomen övergång till resultatorienterad styrning ställs nya krav på de centralamyndigheterna. En resultatinriktad intern styrning, med mindre inslag avplanering samt detalj- och regelstyrning, ger utrymme för enbetydande delegering till regional och lokal nivå. De centrala myndigheternasstorlek och uppgift måste anpassas till denna utveckling. Denstatliga detaljregleringen av de kommunala verksamheterna skall minska. Detinnebär att de statliga myndigheternas uppgifter måste utvecklas frånplanering och detaljreglering till uppföljning och utvärdering. Enannan viktig utgångspunkt i förändringsarbetet är att verka för en ökadsamverkan mellan olika myndigheter. Insatser från olika organ inom ett visst områdekan behöva samordnas. Aktuella områden är trafiksäkerheten, näringspolitikenoch miljön. På regional nivå innebär den nya länsförvaltningen möjligheter förbättrad samordning och en ökad effektivitet. Enhögre grad av efterfrågestyrning bör tillämpas i den statliga administrationen.Områden som berörs är lokalförsörjning, statistikproduktion,personalutbildning, medelsförvaltning etc. Under1980-talet har internationaliseringen kommit att påverka mångaverksamhetsområden. Delar av den statliga administrationen, bl.a. denäringspolitiska myndigheterna, måste nu mot denna bakgmnd ses över ochreformeras. Denoffentliga administrationen är intressant i ett näringspolitiskt sammanhangockså genom den upphandling och det informationsutbyte som sker mellanmyndigheter och näringsliv. Denoffentliga sektorn är en stor marknad för näringslivet. Men den offentligasektorn påverkar även näringslivets produkt- och tjänsteutveckling genomupphandlingen. Myndigheters krav på produkter och tjänster är ofta offentligaoch allmänt kända i upphandlingen. De visar leverantörerna att det finns enmarknad, och de stimulerar andra kunder att efterfråga liknandeprodukter och tjänster. Specielltpåtaglig är denna påverkan på näringslivets produkter och tjänster frånaffärsverken som har nationellt ansvar för infrastmkturen för tele, post,elkraft, järnväg, flygplatser, m.m. Som stora upphandlare påverkar de helagrunden för dessa leverantörers produkt- och tjänsteutveckling. och organisationerdeltar i ett omfattande informa tionsutbyte med enskilda myndigheter i den offentliga sektorn. Detta är mest framträdande när det gäller myndigheter som överstyrelsen för civil beredskap, , , bankinspektionen, patent- och re gistreringsverket, , arbetsmarknadsverket, samt statens pris- och konkurrensverk. har många statliga myndigheter arbetat på att effektivisera detta informations utbyte, både för egen del och för företagens del. Exempel på detta är skatteförvaltningen där företagens och bankernas kontrolluppgif ter regelmässigt lämnas på ADB-register och där skatteförvaltningen dis- 230 tribuerarpreliminärskatteuppgiftema med hjälp av datorer och telekom- Prop. 1990/91:87munikation. Stora informationsmängder överförs med hög säkerhet till mycketblygsamma arbetsinsatser från företagens sida. hållertullverket på att göra en motsvarande datorisering som till slut väntas leda tillatt ca 20 milj. blanketter från företagen ersätts med elektroniskadokument och även ger en avsevärt bättre service från tullen till företagen.För de utlandsinriktade företagen medför detta stora besparingar. Vi avser attmed kraft fortsätta att effektivisera detta informationsutbyte mellan företagoch myndigheter. Exemplenmed skatteförvaltningen och illustrerar även en annan effekt somfrämjar näringslivets tillväxt. I båda fallen har myndigheten och företagenkommit överens om en för alla gemensam mall för informationshanteringen. Dennamall är en gmnd för det automatiska flödet, men används också av företagen ideras externa kontakter. Tulldokumenten överförs t. ex. elektroniskt mellansäljare, köpare och speditör, vilket leder till sänkta kostnader för företagenoch bättre service. Innan tullen och näringslivet kom överens om dessa mallarvar sådana lösningar i näringslivet inte lönsamma. Regeringenavser att återkomma med ett samlat program för effektivisering av de statliga myndigheternai kompletteringspropositionen . Vi redovisar nu förslag angåendeinriktningen av förändringar som bör ske på det näringspolitiska området samtbeträffande och de regionala fiskenämnderna. Vi vill erinra omdet förslag till förändrad organisation av som redovisades i kapitel5. 9.2Effektivare myndighetsstruktur för teknik-, industrienergi- ochregionalpolitik Näringspolitikenhar mycket stor betydelse för att åstadkomma ekonomisk tillväxt. Storaförändringar har skett beträffande näringspolitikens inriktning. Regeringenföreslår därför att en ny central näringspolitisk myndighet inrättas. Den börpåbörja sin verksamhet den och vara lokaliserad i Stockholm.Statens energiverk (), statens industriverk (SIND) och styrelsen förteknisk utveckling (STU), som är de viktigaste näringspolitiskamyndighetema, bör läggas ner. Därigenomskapas en för de framtida näringspolitiska arbetsuppgifterna anpassadmyndighetsorganisation. Vidare bör samordningsvinster och effektiviseringuppnås. Regeringenkommer att tillsätta en särskild utredare med uppgift att lägga framförslag om organisation av och förbereda inrättandet av den nya myndigheten. Antalet anställdakan beräknas minska med ca en tredjedel jämfört med det antal anställda somSTEV, SIND och STU tillsammans har . Skäl till regeringensförslag: STEVär central förvaltningsmyndighet för frågor om energiförsörjning.Det åligger bl.a. att verka för en rationell och miljöanpassadtillförsel, omvandling, djstribution och användning av energi samt att bevakasäkerhetsfrågorna på energiområdet. skall bedriva planerings- ochutredningsverksamhet inom energiområdet. Verket svarar också för funktionenenergiförsörjning inom den civila delen av totalförsvaret, innefattande bl.a.ansvaret för de statliga oljeberedskapslagren. Verksamheten omfattarutredningar, forsknings- och utvecklingsverksamhet, elsäkerhet ochledningskoncessioner, beredskap samt åtgärder för effektivare energianvändning.STEV är chefsmyndighet for statens elektriska inspektion. disponerar medel frånett tiotal anslag, bl. a. anslaget H6. Energiforskning ur vilket STEVinnevarande budgetår disponerar ca 130 milj. kr. Till utredningar ochinformation m.m. har anvisats ca 15,2 milj. kr. Antalet anställda hos ärca 260. SIND bildades år 1973.SIND är central förvaltningsmyndighet för ärenden som rör industri och hantverksamt, , även för det regionalpolitiska stödet till näringslivet.Huvuduppgifter för SIND är dels att främja industrins omvandling och tillväxtgenom utredningsverksamhet, industripolitiskt stöd och företagsutvecklandeinsatser, dels att bidra till en balanserad regional utveckling genom bl. SINDutövar statens huvudmannaskap för de regionala Prop. 1990/91:87utvecklingsfonderna. Vidare handlägger SIND ärenden om utnyttjande avinvesteringsfonder och förnyelsefonder. Verksamhetenvid SIND är indelad i tre huvudprogram, nämligen Utredningsverksamhet,Bransch- och småföretagsutveckling samt Regional utveckling.