prop · GE03117 · 1990-12-31 00:00:00 — Urvalet måste dock ske på saklig grund. De olika nämndernasuppgifter enligt den organisation som gäller blir då i första hand styrande förfullmäktiges handlande. Om del finns skäl för det, kan fullmäktige nöja sig medalt låla endasl en nämnd vars verksamhetsområde berörs bereda etl ärende ulöverslyrelsen som alltid skall få lillfälle all yttra sig. En del ärenden bör pågrund av sin karaktär beredas enbart av slyrelsen. Denämnder som sköter obligatoriska uppgifter som åligger kommunen respektivelandstinget enligt speciallagstiftningen bör endast undantagsvis kunnaförbigås. Detta gäller särskilt centrala nämnder med sådana uppgifter. som sköter en eller flera obligatoriska uppgifter kan lämnasutanför beredningen av ett ärende, om den del av kommunen som nämnden ansvararför inte är berörd av ärendet. I kommuner och landsting som har många lokalanämnder medger bestämmelsen i 26 § att fullmäktige väljer ut ett lämpligt anlalnämnder och låter dem yttra sig, även orn samtliga lokala nämnder är berörda,1. ex. i ett organisalionsären-de. Beredningensyftar till att ge fullmäktige ett tillförlitligt och allsidigt belyst underlagför besluten. Del ingår således alllid ell vissl mått av sakprövning i den.Detta markeras genom att nämnderna och fullmäktige-beredningarna förutsättsutforma förslag till beslul. Styrelsen ansvarar som sista instans för alt delfinns etl beslutsförslag i varje ärende. Delta föreskrivs i 28 §. Styrelsenhar den ledande rollen i beredningsprocessen. Beslulsförslaget från styrelsenär all betrakta som huvudförslaget i etl ärende. 1omfattande ärenden där flera yttranden och förslag föreligger och slyrelsen presenterar etl sammanfattande förslag lill beslut utgör detta alltid huvudförslaget. Om slyrelsen endast har yttrat sig i ett ärende som beretts av en annan nämnd eller av en fullmäktigeberedning, uppkommer frågan om vilket förslag som skall betraktas som huvudförslag i ärendet. Organisationen och uppgiftsfördelningen saml de särskilda berednings uppdrag som fullmäktige har lämnat får därvid vara vägledande. Fullmäk tige kan också i viss utsträckning reglera detta i arbetsordningen. Det som förekommer underöverläggningen i ärendet har också betydel- Prop. 1990/91:117 se förbedömningen. Av debatten kan framgå all styrelsens förslag eller etlhuvudförslag från en annan nämnd får ringa eller ingen anslutning och altförslaget uppenbarligen inte är aktuellt längre. I en sådan situation behöverordföranden vid beslutsfattandet inte ställa proposition på dessa förslag,förutsatt all ingen ledamol har yrkat bifall till del. Ett yrkande om bifalltill huvudförslaget anses annars alllid föreligga, även om någol sådant yrkandeinte har framställts. Det ingår i ordförandens uppgift att hantera dessaprocedurfrågor. Huvudregelnär all samtliga fullmäkligeärenden skall ha beretls, innan fullmäklige avgördem. Undaniagen från beredningskravet för valärenden och brådskande ärendenfinns kvar. Ii0.f finns en regel om atl beredning får underlåtas i ärenden som gällerändring av antalet ledamöter eller ersättare i en nämnd. Avsikten med dettaundanlag är all nyvalda fullmäktige skall kunna ändra sammansättningen av ennämnd före valet av ledar'nöler i nämnden. Den nya beslutande församlingenblir därmed inte skyldig atl låla elt sådanl ärende beredas av de nämnder somden tidigare församlingen utsett (jfr prop. 1975/76:187 s. 386). Om antaletledamöter eller ersättare i en nämnd skall ändras under löpande mandatperiod,måsle ell sådanl ärende dock beredas på vanligt säll. Nyvaldafullmäklige kan också ulan beredning beslula om alt ändra mandalliden för möjliggöra ell snabbare valgenomslag. I31 ,§ första stycket finns en regel om all revisionsberättelsen i normal-falletinle behöver beredas. Detta stämmer med nuvarande praxis (RÅ 1935 ref 4 1). Omrevisorerna framställt en anmärkning mol någon nämnds förvaltning eller motnågon enskild förtroendevald skall förklaringar inhämlas enligt en föreskrift i9 kap. 16 § första stycket. Tillsammans med revisionsberättelsen utgörförklaringarna underlaget för fullmäktiges slällningsla-gande till fråganhuruvida ansvarsfrihet skall beviljas. De allmänna reglerna i 26 28 §§gäller således inte för handläggningen av revisionsberättelsen och inhämtandeav förklaringar med anledning av revisionsanmärkningar. Omrevisorerna bara framslälll erinringar mol en nämnds torvalining, behöver inteförklaringar inhämlas från nämnden. Fullmäktige kan dock beslämma all så skallske. Inget hindrar alt nämnden på eget inilialiv redovisar sin syn på en sådankrilik genom en skrivelse till fullmäklige. .\v31 § andra stycket framgår ell annal undanlag från berednings-tvånget. Detgäller för ärenden i vilka fullmäktige utnytijar sin möjlighet enligt 4 kap. 10§ all entlediga en förtroendevald på den grunden alt ansvarsfrihet vägrats. Förärenden som avser entledigande på grund av brott gäller beredningskravel påvanligt sätt. I avsnitt 4.4.4 behandlas också handläggningen av ärenden somavser entledigande av förtroendevalda. I32§ finns ytterligare ett undantag från beredningslvångel. Det gäller ärenden som är brådskande. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 2 kap. 21 § andra stycket KL. Någon ändring i sak har inte gjorts. För alt etl 185 ärende skall få avgörasutan föregående beredning krävs således fortfarande att samtliga närvarandeledamöler är ense om beslutet i ärendet. Det är inte tillräckligt atlledamöterna är överens om alt ta upp ärendet lill handläggning. Om ell ärendeinle har kungjorts, fordras ett enhälligt beslut om alt ta upp ärendet för attärendet skall få handläggas. Det framgår av 40 § andra stycket. I33 § finns det regler om beredningen av motioner och möjligheten all avskrivamotioner från vidare handläggning, vilka svarar mot dem i 2 kap. 17 § KL. Någonändring i sak har inte gjorts. De nuvarande reglerna i 2kap. 18 § KL om opinionsundersökningar och folkomröstningar som elt inslag iberedningsprocessen har med vissa smärre språkliga justeringar förts över lill34 §. En nyhet är dock all ett landsting inte längre behöver tillstånd avkommunfullmäktige för alt få anlita valnämnden vid genomförandet av sådanaförfaranden. 36 § Ett ärende skall bordläggas, om del begärs av minsl en tredje del av de närvarande ledamöterna. Förbordläggning i fråga om val eller tidigare bordlagt ärende krävs dock enkelmajoritet. 37 § Etlbordlagt ärende skall behandlas på fullmäktiges nästa sammanträde, om fullmäktige inte beslutar något annat. Paragraferna motsvarar 2kap. 20 § KL. I 36 § första stycketfinns en regel till skydd för minoriteten. Den innebär atl minsl en iredjedelav de närvarande ledamölerna kan få elt ärende bordlagt. Regeln överensstämmermed den som finns i den nuvarande kommunallagen. Avsiklen är alt hindraöverrumplande manövrer från en majoritet i fullmäktige, som t.ex. kan utnyttjabestämmelsen om förkortad tid för kungörelse för atl snabbi få upp ett ärendetill behandling i fullmäktige. Genom alt en minoritet av ledamölerna kan fålill stånd en bordläggning kan de skaffa sig betänkelid inför avgörandet avärendet. I uttrycket bordläggningligger att uppskovet endast kan avse kortare lid (se prop. 1930:99 s. 126, RÅ1935 E 79 och prop. 1975/76:187 s. 395). Normall bordläggs elt ärende tillfullmäktiges nästkommande sammanlräde. 1 uttrycket ligger också atl ärendetskall tas upp till behandling i oförändrat skick. Del "ligger påfullmäktiges bord". Behövs ytteriigare beslutsunderlag skall ärendet återremitteras.Etl ärende kan därför inle "bordläggas för ytterligare utredning".För beslut om återremiss krävs enkel majoritet. I 37§ föreskrivs alt ettärende som bordlagts skall tas upp på fullmäktiges nästa sammanträde, omfullmäktige inle beslutar något annat. Ordförandens hittillsvarande rätl ochskyldighel all beslämma lill vilken dag ett ärende skjuls upp har slopats. Landstingsfullmäktigesammanträder med längre intervaller än kom- Oftapågår elt landstingsmöte i mer än . Bestämmelsen om alt ett ärende sombordlagts skall las upp på nästa sammanträde kan innebära en längre tidsförskjutning än som är acceptabelt i det enskilda fallet. Fullmäktige kan dockbesluta att ärendet skall handläggas redan under nästa sammanträdesdag. Etlsådant beslut fattas med enkel majoritet, även om själva bordläggningenbestämts av en minoritet. Om yrkanden ställs om både bordläggning ochåterremiss, ankommer del på fullmäktige alt beslula om i vilken ordning manskall la ställning till de båda formella yrkandena. Omett ärende som bordlagts är brådskande, har fullmäktige flera möjligheter altsnabbt få upp ärendet till sakbehandling. Fullmäklige kan förlänga etlsammanlräde eller beslula om fortsatt sammanträde eller sätta ut ett extrasammanlräde. Bestämmelsernaom bordläggning bör inle hindra att fullmäktige avbryter överläggningen i ettärende och skjuter upp den till en senare lidpunkt under ett sammanträde. Delkan av olika praktiska skäl vara lämpligt att göra så ulan att ärendetbordläggs. Man kan vilja kalla in en ulomslående sakkunnig för alt fåupplysningar innan ärendet avgörs. ärende som fullmäklige har börjathandlägga kan visa sig vara beroende av ell annat ärende som är uppsatt underen senare punkt på dagordningen. Om någon ledamot yrkar på bordläggning i ensådan situation, måsle dock della formella yrkande behandlas på vanligt sätt. Offenlligheloch ordning vid sammanträdena 38 § Fullmäktiges sammanträden är offentliga. Fullmäktigefår dock besluta all överläggningen i ett vissl ärende skall hållas inomstängda dörrar. Ersättarna får närvara vid en sådan överläggning, även när deinte tjänstgör. 39 § Ordföranden leder fullmäktiges sammanträden och ansvarar för ordningen vid sammanträdena. Ordföranden fårvisa ut den som uppträder störande och inte efter tillsägelse rättar sig. Dessabåda paragrafer har sina motsvarigheter i 2 kap. 28 § första stycket samt 2kap. 21 § första stycket första meningen och 28 § andra stycket KL. De kompletterandebestämmelser som behövs kan tas in i arbetsordningen för fullmäktige. De fårdock inle utformas så, all de begränsar den grundlagsfästa yttrandefriheten. 1 rättsfallet RÅ 1982 2:15har regeringsrätlen funnit atl bestämmelser i en arbetsordning för kommunfullmäktige,som innefattade räll för fullmäktiges ordförande alt under vissa förhållandenta ifrån en talare ordet, stred mol 2 kap. 12 § första stycket regeringsformen.De ansågs begränsa yttrandefriheten och upphävdes därför. Regeringsrätlen fannuppenbarligen att de gjorde det möjligt för ordföranden att ingripa mot entalare på grund av innehållet i etl yttrande (jfr även RÅ 1981 2:1). Bestämmelsersom innebär en rätl för ordföranden att ingripa mot ett Prop. 1990/91: 117handlande som strider mot god ordning, på annat sätt än genom innehållet i vadsom yttras, kan inte ses som begränsningar i yttrandefriheten. I prop.1975/76:187 uttalade för'edraganden (s. 422) atl del låg i sakens natur atlordföranden kan ta ifrån en ledamol ordet, om ledamoten uppträder på ett sättsom strider mot god ordning. Särskilda ordningsföreskrifter om delta behövsdärför inle i lagen. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 2 kap. 28 § andrastycket KL om atl ordföranden får upplösa ett sammanträde när det uppstår sådanoordning all den inte går att avstyra, har inte tagils med i den nya lagen.Handlandet i sådana undanlagssilualioner kan regleras i arbetsordningen. Saknasbestämmelser i denna får det ändå anses falla inom ordförandens ordningsmaktatt ajournera sammanträdet för att få lid alt återställa ordningen eller somyttersta åtgärd upplösa sammanträdel. 40 § Ordföranden skall se till att bara sådanaärenden avgörs som har kungjorts enligt föreskrifterna i 8 - 11 §§. Ett brådskande ärende får dock avgöras ulan hinder avnämnda föreskrifter, om samtliga närvarande ledamöler beslutar det. Att brådskande ärenden i vissa fall får avgöras utanberedning framgår av 32 §. 41 § När överläggningen har avslutats, läggerordföranden fram förslag till beslul. Förslagen skall utformas så, atl de kan besvaras med jaeller nej. Ordföranden redovisar därefter sin uppfattning om vad somhar beslutats och befäster beslutet med klubbslag, om inle omröslning begärs. 42§ Omomröstning begärs, skall den ske öppet utom i ärenden som avser val elleranslällning av personal. 43§ Om inlenågot annal är föreskrivet, bestäms utgången genom enkel majoritet. 44§ Vid likaröstetal har ordföranden utslagsröst. 1 ärenden som avser val eller anslällning av personalfattas beslutet dock genom lottning. 45 § Ordföranden skall vägra all lägga fram ettförslag till beslut, om ordföranden anser all förslaget innebär all ett nytt ärende väcks. Ordföranden får vägra alt lägga fram ell förslag tillbeslut, om ordföranden anser att förslaget skulle leda lill ell beslut somstrider mot lag eller annan författning. Fullmäktige får dock besluta attförslaget ändå skall läggas fram. Av paragraferna motsvarar40 § del av 2 kap. 21 § första stycket KL och Prop. 1990/91: 117 41 44 §§bestämmelserna i 2 kap. 22 § KL, medan 45 § saknar motsvarighet i nuvarandelag. Fullmäktigefår råda över hur omröstningar skall genomföras, l.ex. att de skall ske efterupprop och all voleringsapparat får användas. Regelni 2 kap. 22 § andra stycket KL om att utgången bestäms vid omröstning genomenkel majoritet har behållits och finns i 43 §. I valärenden där mer än enperson skall utses och den proportionella metoden inte används bestäms utgångengenom relativ majoritet. De personer som fått flest röster av dem somföreslagils blir valda (RÅ 1982 2:64). Av42§ framgår bl.a. alt ärenden som gäller anställning av personal skall avgörasgenom sluten omröslning. I de flesla kommuner är det inle fullmäktiges uppgiftatt besluta i sådana ärenden. En sådan ordning kan dock undantagsvis förekomma,t.ex. i vissa mindre kommuner beträffande anställning av vissa chefer. Därförfinns omröstningsregeln för ärenden som avser anställning av personal. Regelnhar störst betydelse för nämnderna. Genom en hänvisning i 6 kap. 28 § ärregeln tillämplig vid nämndernas beslutsfattande. Dennuvarande kommunallagen innehåller inga uttryckliga regler om att ordförandenfår vägra all ställa proposition, dvs. all han får vägra alt lägga fram eltförslag till beslut. Däremot har sådana regler tagits in i den av utarbetade normalarbelsordningen för kommunfullmäktige. Dessafrågor har principiellt intresse. Regler i ämnet har därför tagits in i 45 §. Regelni 40 § första stycket om atl ordföranden skall se lill alt ärenden bara avgörsom föreskrifterna om kungörande och beredning har iakttagits, innefattar enuppmaning till ordföranden att vägra alt lägga fram ett förslag till beslul, omdessa föreskrifter inte har iakttagils. En sådan proposilionsvägran frånordföranden är ovillkorlig och kan inle underställas fullmäktiges prövning. I45 § första stycket regleras det fallet alt etl yrkande går ulöver del förslagsom fullmäklige behandlar och alt del i stället skall betraktas som etl nyttärende. Ettannat fall är att ordföranden anser att etl yrkande är olagligt i någolavseende. Hans vägran bör dock alltid på yrkande av någon ledamot kunnaunderställas fullmäktige. regleras i 45 § iredje stycket. Manmåste förutsätta att ordförandens vägran atl lägga fram ell förslag lill beslulbara sker i uppenbara fall. Sorn elt moment i beredningen av ärendena ingår atlpröva lagligheten av etl kommande beslut. Ordförandens möjligheter alt prövalaglighelsfrågan är begränsade. Det är därför viktigt att hans vägran alt läggafram ett förslag kan underställas fullmäktiges prövning. Det är främst enuppgift för förvaltningsdomstolarna att pröva beslutens laglighel. 1990/91: 117 46 §Under de förutsättningar som anges i 47 § skall följande val vara proportionella; 1.val av ledamöler och ersättarei nämnder och beredningar, 2.val av revisorer ochrevisorsersättare som avses i 9 kap. 1 och 2 §§, och 3.val av ledamöter ochsuppleanter i styrelsen för aktiebolag, ekonomiska föreningar eller stiftelsereller revisorer och revisorssuppleanter som skall granska en sådan styrelsesförvaltning. 47 §Etl val skall vara proportionellt, om det begärs av minst det antal ledamöler som motsvarar den kvot som man får, om man dividerar antalet närvarande ledamöter med summan av det antal personer som valet avser plus 1. Om kvoten då blir ett decimaltal, skall den avrundas till närmast högre hela tal. Omförfarandel vid ell sådant val finns det särskilda föreskrifter. 48 §Om fullmäktiges val av ledamöter och ersättare i vissa statliga styrelser och andra organ finns del särskilda föreskrifter. Paragrafernamotsvarar i sak 2 kap. 23 § KL. Liksom kan proportionellt valsättanvändas vid val av vissa styrelseledamöter i företag. Del gäller dock inteideella föreningar och handelsbolag. 49§ Interpellationer skall avseämnen som hör lill fullmäktiges, en nämnds eller en fullmäkligeberedningshandläggning. De får dock inte avse ärenden som rör myndighelsutövning molnågon enskild. 50§ Interpellalionerna skall haell bestämt innehåll och vara försedda med inolivering. De bör ställas endasli angelägenheter av slörre inlresse för kommunen eller . 51§ Fullmäktige beslutar utanföregående överläggning om en interpellation får ställas. 52§ Interpellalioner får ställasav ledamöterna och riktas till ordföranden i en nämnd eller enfullmäktigeberedning saml lill de förtroendevalda i övrigt som fullmäktigebestämmer. får dock interpellalioner ställas bara till borgarråden. 53 §Fullmäklige får besluta att ordföranden i en nämnd får över låta besvarandet av en interpellation till en av fullmäktige utsedd ledamot i styrelsen för elt sådant företag som avses i 3 kap. 16 och 17§§. 54§ För atl inhämlaupplysningar får ledamölerna ställa frågor. Vad som sägs i 49 och 51 53 §§skall då tillämpas. 55§ En fråga skall ha eltbestämt innehåll. Denfår vara försedd med en kort inledande förklaring. 56 § När enfråga besvaras, får bara den som ställer frågan och den som svarar delta i överläggningen. Paragraferna motsvarar 2kap. 24 § KL. Ämnesområdet förinterpellationer och frågor är avgränsat på samma sätt som , dvs. lillämnen som faller inom kommunernas eller landstingens kompetens. Elt undantaggörs för ärenden som avser myndighelsutövning mol någon enskild, vilka intefår utgöra ämnen för interpellationer. De särskiljande dragenmellan interpellalioner och frågor framgår direkt av lagen. Delta ger stöd fören ytterligare reglering i arbetsordningen, vilken för övrigt är obligatorisk.Ordföranden kan vägra alt ställa proposition på alt en fråga får ställas, omfrågan är utformad som en interpellation. Detta får betydelse t.ex. när enledamot finner att han lämnat in en interpellation för sent enligtbestämmelserna i arbetsordningen och ändrar beteckningen på interpellalionenlill fråga för alt på så sätt få upp den till behandling. Fullmäktige kan dockpå yrkande av någon ledamot beslula att propositionen skall ställas. Den nuvarande regeln omatt fullmäktige får föreskriva alt ordföranden i styrelsen får överiämna eninterpellation till en annan ledamol behövs inte längre och har därför utgått.Med stöd av 53 § kan fullmäklige besläm- ma allordföranden får överiämna en inlerpellalion för all besvaras av en sådanledamot inom styrelsen för etl kommunall förelag som fullmäklige har ulselt.Detta gäller även för frågor. En nyhetär att det inle längre behövs föreskrifter av fullmäklige för att frågor skallfå ställas. 1 56 § hardel tagits in en regel om atl endast den som ställer en fråga och den somsvarar får delta i överläggningen. Detta är en skillnad i förhållande lill eninierpellalionsdeball där alla som så önskar kan della. På denna punkl finnsdet inte någol utrymme för all göra avvikelser i arbetsordningen. En fråga fåralltså inle omvandlas till en interpellation sedan den framställts. Enfrågedebatl får inte heller ulvidgas lill en inlerpellationsde-balt. 57§ Vidsammanträdena skall protokoll föras på ordförandens ansvar. 58§ Protokolletskall redovisa vilka ledamöter och ersättare som har tjänstgjort och vilkaärenden som fullmäktige har handlagt. 59§ Protokolletskall för varje ärende redovisa 1.vilka förslagoch yrkanden som har lagts fram och inte tagils tillbaka, 2.i vilkenordning ordföranden har lagt fram förslag lill beslut, 3.genomfördaomröstningar och hur de har utfallit, 4.vilka beslutsom har fattats, 5.vilka ledamötersom har deltagit i besluten oeh hur de har röstal vid öppna omröstningar, samt 6.vilkareservationer som har anmälts mol besluten. 60§ 1 protokolletskall anges vilka interpellalioner och frågor som har ställts och vilkainterpellalioner och frågor som har besvarats. 61§ Elt protokollskall justeras senast efter sammanträdel på del sätt somfullmäklige har bestämt. 62§ Senast efter det all protokollet har justerats skall justeringen tillkännages påanslagstavlan. Av tillkännagivandet skall framgå var protokollet finnstillgängligt samt vilken dag det har anslagits. Tillkännagivandet får inte tasbort från anslagstavlan före utgången av den lid som gäller för överklagandeenligt 10 kap. 6 § första stycket. Bevis om anslagsdagen skall tecknas pä protokollet ellerutfärdas särskilt. Ilandslingen skall tillkännagivandet även införas i de tidningar som avses i 10§. I 5760§§,som motsvarar 2 kap. 25 § första stycket KL, finns det regler om vilka krav somställs på innehållet i fullmäktiges protokoll. hindrar att fullmäkligebestämmer atl protokollen skall innehålla mer information utöver de minimikravsom anges, t. ex. vilka ledamöter som yttrat sig i ett ärende och i vilkenordning detta skett eller vilka ersättare som varit närvarande utan alltjänstgöra. I 61 och 62 §§ finns detbestämmelser som svarar mot 2 kap. 25 § andra och tredje styckena KL. Reglerna om justeringen avprotokollet har förenklats och fullmäklige får slörre frihel än för närvarandealt bestämma om formerna för justeringen. Det blir obligatoriskt alt ta inregler om justeringen i arbetsordningen. Dessa kan avse l.ex. omedelbarjustering och antalet justerare utöver ordföranden som får anses självskriven. Denhittillsvarande möjligheten för fullmäktige alt justera protokollet på nästasammanträde har slopats. Delta har skett av effektivitetsskäl. Kommunfullmäktigesammanträder normalt inle oftare än en gång , medan landslingen iregel håller möten med ännu längre mellanrum. Det är inte lämpligt all dröjaför länge med alt justera fullmäktiges protokoll. Justeringen är enförutsättning för att de beslut som tas upp i ett protokoll skall fåverkställas. Anslaget av justeringen bildar utgångspunkt för klagotiden. Om manskjuter på justeringen, skjuter man också på verkställigheten ochlagakraftvinnandet. Fullmäktige kan givetvis också i fortsättningen justeraprotokollet vid etl sammanlräde, förutsatt atl sammanträdel hålls inomfjortondagarsperioden. Iundantagssituationer kan det bli nödvändigt att överlämna justeringen tillfullmäktige, t.ex. om justerarna i något väsentligt avseende inte kan enas ominnehållet i protokollet. Det kan också av andra skäl bli så atl tidsfristenför justeringen överskrids, t.ex. vid sjukdom eller dödsfall. Lagligheten hosde beslul som las upp i protokollet påverkas dock inte av alt justeringen skerför sent. Tidsregeln är såtillvida en kvalificerad ordningsföreskrift. Någotbehov av en särskild bestämmelse i lagen som uttryckligen tillåter en senarejustering i sådana fall finns därför inte. 63§ Fullmäklige skall i enarbetsordning meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för fullmäktigessammanträden och handläggningen av ärendena. 64§ Arbetsordningen skallalltid innehålla föreskrifter om 1.antalet ledamöter ifullmäktige, 2.när sammanträden skall hållas, 3.anmälan av hinder atl della isammanträden, 4.inkallande av ersättare ochderas tjänslgöring, 5.vem som skall föra ordet, tillsordförande utsetts, 6.rätlen att delta i fullmäktigesöverläggningar, 7.förfarandet vid omröstningar, 8.handläggningen av motioner,interpellationer och frågor, samt 9. formerna för justeringen av protokollen. Paragraferna motsvarardelvis 2 kap. 30 § KL. 13 1990/91. Bestämmelserna omfullmäktige i detta kapitel har förenklats och gjorts Prop. 1990/91:117tydligare.