prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Det är av centralbetydelse att naturvården förstärker metoderaa för prioriteringar ochinsatsbedömningar. Ett planmässigt naturvårdsarbete är en förutsättning fördetta. Naturvårdsarbetel börbedrivas enligt en modell där tre insatsnivåer kan identifieras. Dessa trenivåer bör styra prioriteringar, kostnadsfördelning och ansvar för arbetet. Denförsta nivån är den gmndläggande och långsiktigt viktigaste och kan betecknassom vardagslandskapet. Här ligger ansvar och kostnader främst på näringsutövareinom de olika samhällssektorer som nyttjar naturen i sina verksamheter. Enutökad hänsyn till naturvården krävs och en långsiktig målsättningär att så långt möjligt anpassa verksamheterna till de ekologiskaföratsättningaraa för att garantera arters och biotopers fortlevnad ochbevarandet av väsentliga ekologiska processer. Här är bestämmelser omnaturvårdshänsyn liksom konsekvensanalyser av bmk-ningsmetoder viktiga verktygi arbetet med att bevara den biologiska mångfalden. Den andra nivån omfattasav områden med högre naturvärden där speciella insatser för skydd och vårdbehövs för att uppfylla målsättningarna. Åtgärderaa på denna nivå kännetecknasav olika grader av skydd genom ekonomiska stödinsatser, exempelvis resurseravsatta för landskapsvårdande åtgärder, eller tillämpning av lagstiftning omett generellt art- eller biolopskydd. Ansvar och kostnader på denna nivå ärdelade mellan stat, kommun och berörda samhällsverksamheter. 1 avsnilt 16.5finns förslag till nya och skärpta bestämmelser i naturvårdslagen som läggerett större naturvårdsansvar på verksamheter som påverkar naturmiljön. Vidarebör förstärkta resurser för landskapsvårdande åtgärder anvisas i enlighet medriksdagens beslut (prop. 1989/90:146, JoU 25, rskr. Den tredje nivån utgörs avsärskilt värdefulla områden. Denna nivå omfattar bl.a. de naturtyper och artersom på gmnd av sin känslighet endast tål liten eller ingen mänsklig påverkanoch därför kräver ett mer eller mindre fullständigt skydd med stöd avnaturvårdslagen. Här inryms också behovet av skydd för naturtyper somreferensområden för den vetenskapliga naturvården och för bedömning avresultatet av det samlade naturvårdsarbetet. Ansvar och kostnader på denna nivååvilar främst staten och utövas genom de naturvårdande myndigheternatillsammans med kommunerna. Regeringen föreslår i del följande förstärktaresurser för vård av naturreservat och arbetet med hotade arter (se kapitel21). Prop, 1990/91:90 Regeringensförslag: Resurseraa för arbetet med hotade arter förstärks med sammanlagt 4milj, kr. förslag:Naturvårdsverket har i enlighet med miljöpropositionen 1988 redovisat ettsamlat handlingsprogram för hotade arter (informerar, 1990), I programmet föreslåsmålsättningar och riktlinjer för arbetet med hotade växt- och djurarter.Handlingsprogrammets målsättning inom ramen för det övergripande målet attbevara den biologiska mångfalden är alt alla i landet förekommande arter skallkunna fortleva i livskraftiga bestånd. Vidare framhålls att artbevarandemåletmåste vara integrerat i alla politiska beslut och i anslutning till styrmedelsom rör användningen av naturresurser, mark och vatten. Vidare börartbevarandet även i fortsättningen vara en angelägenhet för jordbmket,skogsbmket och fisket och inte ses som en separat naturvårdsfråga. Handlingsprogrammet visaratt det omfattande arbete som under senare Prop. 1990/91:90 år harbedrivits inom naturvården och inom de areella näringarna för alt bevara växt-och djurarter och deras livsmiljöer inle har gett önskat resultat. Handlingsprogrammetför hotade arter ingår som underlag för Nalur 90. Medanledning av motionerna 1989/90:796 och 970 har anfört (JoU 11,rskr. 108) att skyddet av hotade djur- och växtarter bör utformas så att detverkar förebyggande och att reglerna bör göras mer generella. Vidare anfördesatt flora- och faunavårdskommitteerna vid bör gesökade resurser för informationsspridning. Remissinstanserna:Överensstämmer med regeringens ställningtagande. Regeringensöverväganden: arbete med hotade arter utgör tillsammans medinventeringar av vissa naturtyper gmnden för en samlad bedömning av hurinsatserna i naturvårdsarbetet skall prioriteras och är av avgörande betydelseför att kunna följa upp resultatet av arbetet. Naturvårdsverkethar bedrivit försöksverksamhet med en dalabank för hotade arter isamarbete med . Databankensuppgift är att insamla, utvärdera, lagra och tillhandahålla aktuella kunskaperom de hotade artema och bedöma deras status och hotsituation samt att för etturval av arter utarbeta förslag till åtgärdsprogram. Resultaten fråndatabanken ligger till gmnd för det konkreta arbetet med bevarande av hotadearter, kunskapsförmedling, forskning, m.m. Databanken är viktig för Sverigesdeltagande i internationellt naturvårdsarbete bl. a. inom ramen för olikakonventioner. Resursernaför arbetet med hotade arter behöver förstärkas. Speciellt bör ett ökatengagemang i artdatabanken och ett centmm för hotade arter övervägas. Skyddetav hotade arter har behandlats av naturvårdslagsutredningen. Med anledninghärav förslår regeringen att det bör förtydligas attfridlys-ningsbestämmelseraa i 14 § naturvårdslagen även kan tillämpas när detinte föreligger ett akut utrotningshol (se avsnitt 16.5). I fråga om generellafridlysningsbestämmelser vill regeringen framhålla att alla däggdjur och fåglari landet är fridlysta genom jaktlagstiftningen. Vidare föreslår regeringen attett nytt skyddsinstitut införs i naturvårdslagen för biotoper som utgörlivsmiljöer för hotade djur- eller växtarter eller som annars är särskiltskyddsvärda. Detta skyddsinstitut bör på ett effektivt sätt kunna förbättraskyddet för de djur och växter vars fortlevnad är hotad i olika delar avlandet. Enligt regeringens bedömning skulle generella fridlysningsbestämmelserför de arter som inte omfattas av generella bestämmelser leda tillpraktiska problem. För att fridlysning inte skall framstå som omotiverad krävsi många fall en regional anpassning av bestämmelserna. Resurseraaför arbetet med hotade arter bör förstärkas med sammanlagt 4milj, /92 (se kapitel 21). Regeringensställningstagande: Säkerställandearbetet bör alltjämtkoncentreras till urskogar, våtmarker och vissa odlingslandskap. Naturvårdsverketsförslag i Natur 90: redovisar prioriteringar och insatsbehovför säkerställande av naturtyper med stöd av naturvårdslagen. Enligt verket börbl, a, urskogar, naturliga betes- och slåttermarker, ädellövskogar, sumpskogar,m,fl, naturtyper prioriteras i det fortsatta säkerställandearbetet. Merpreciserade arealberäkningar och kostnadskalkyler för säkerställandet harpresenterats för skogar. anger skyddsbehoven till ca 100000 haskogsbiotoper till en kostnad av ca 750milj, kr, upp till tioår. Naturvårdsverkethar för /92 angivit resursbehovet till 140milj, kr. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser ställer sig bakom målsättningarna försäkerställandearbetet. Skogsindustrierna har avsevärda invändningar mot bl. a,växande områdeskrav och kräver effektivare mekanismer för prioriteringar. Regeringensöverväganden: Som regeringen redogjort för kommer även fortsättningsvisskyddsvärd natur behöva säkerställas med stöd av naturvårdslagen, framför alltför att säkra överlevnaden för de djur- och växtarter som endast tål liteneller ingen mänsklig påverkan. Regeringenanser all för den närmaste treårsperioden bör säkerställandearbetet alltjämtprioritera urskogar, våtmarker och vissa odlingslandskap. börsom en del av arbetet med att la fram mätbara kvalitetsmål förnaturvårdsarbetet (se avsnitt 16.2) ta fram en förstapreliminär beräkning av investeringsbehoven för skydd av de viktigastenaturtyperna med stöd av naturvårdslagen. Detföreslagna generella biotopskyddet (se avsnitt 16,5) kan komma att innebäravissa krav på ersättning enligt regleraa i naturvårdslagen. Regeringen bedömerdock att kostnaderaa för ersättningar kommer att bli begränsade varför ingaytterligare resurser för detta torde krävas. Anslagetför inköp av naturreservat m.m, ökades /90 från 40 milj, tilllOOmilj. Mol bakgmnd av behovet att minska de statliga utgifterna, vilketvi har belyst i regeringens skrivelse om åtgärder för att stabilisera ekonominoch begränsa tillväxten av de offentliga utgifterna (skr. 1990/91:50), kommervi senare att föreslå att medlen för dessa ändamål tillfälligt minskas med20milj. för /92. Anslagsfrågornai denna del tas upp under kapitel 21. 16.3.4 Vård ochförvaltning av naturvårdsobjekt Regeringensförslag: Resurserna för vård och förvaltning av naturreservat m. m. förstärksmed 26 milj. kr. Naturvårdsverketsförslag i Natur 90: Överensstämmer i stort med regeringens ställningstagande.Naturvårdsverket beräknar resursbehovet till sammanlagt I19milj. kr, /92, Remissinstanserna:De flesta remissinstanser ställer sig bakom behovel av ökade resurser för vårdoch förvaltning av naturreservat m, m. Regeringensöverväganden: Ett breddat finansieringssätt för vård och förvaltning avnaturreservat m. m. kan komma att bli ett viktigt komplement till det statligaengagemanget. Regeringen vill framhålla att det är önskvärt att stöd till vårdav naturreservat och andra skyddsvärda områden från företag och allmänhet iolika former bör utvecklas av de länsstyrelser som har möjligheter ochkunskaper. Arbetetmed att effektivisera och förenkla vårdarbetet skall fortsätta i enlighel medde riktlinjer som beslutades med anledning av miljöpolitiskaproposition. Resursernaför vård och förvaltning av naturvårdsobjekt förstärktes för /91med 7 milj. kr. Ytterligare förstärkning av resurserna är dock nödvändig pågrund av ökad areal skyddad mark och ökade vårdkostnader. Resurserna för vårdoch förvaltning av naturvårdsobjekt bör förslärkas med 26 milj. kr. /92 (se kapitel 21). Regeringensförslag: För slutförande av projektet restaurering anvisas 48milj. Naturvårdsverketsförslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Regeringens överväganden:Projektet restaurering är angeläget då sjön ulgör en avSveriges och främsta fågellokaler och även är upptagen som ett avobjekten på lista över våtmarker av internationell betydelse under dens.k. förklarade regeringen all del nyarestaureringsalternativ som presenterats av , utanvallar och med en lägre vattenståndshöjning, ärtillåtligt enligt vattenlagen. Ibeslutet överlämnade regeringen ål alt beslämma särskildavillkor för företaget. dom med igångsättningstillstånd kanförväntas . Reslerande medel av dentotala kostnaden för projektet, 48 milj. kr., bör anvisas som ett engångsreservationsanslag för /92. Resultatet av projektet bör redovisastill regeringen då det slutförts (se kapitel 21). Regeringensförslag: Resurserna för landskapsvårdande åtgärder förstärks för budgetåret1991/92 med sammanlagt lOOmilj. i enlighet med beslut våren1990. Regeringensöverväganden: I regeringens proposition (1989/90:146) om en nylivsmedelspolitik anges att syftena med reformen är bl.a. att få en bättremiljö, ett mer varierat odlingslandskap, en ökad genetisk mångfald och etl bevarandeav landskapels kulturvärden. Miljömålen i den nya livsmedelspolitiken är allslå vakt om ett rikt och varierat odlingslandskap och att minimera jordbrukelsmiljöbelastning på gmnd av växlnäringsläckage och användning avbekämpningsmedel. Jordbruket skall således beakta behovet av en god miljö ochen långsiktig hushållning med naturresurserna. Enbetydande del av växtarter och majoriteten av de hotade arterna ärknutna till det gamla odlingslandskapet. Därför är kontinuitet i markanvändningenen fömtsättning för att de naturvärden som är knutna till det gamlaodlingslandskapet kan bevaras. Även kuhurmiljövården kräver kontinuitet och envidmakthållen bebyggelsestmktur på landsbygden med fortgående användning avmark, byggnader och anläggningar. Dennya livsmedelspolitiken bör leda till ett mer extensivt nyttjande av åkermarkenoch lämna ell slörre utrymme för bevarande av områden värdefulla för natur- ochkulturmiljövården. För att möta följderna för landskapet av en förändradmarkanvändning har beslutat om inrättande av etl stöd förlandskapsvårdande åtgärder. Regeringenhar även givit , och lantbruksstyrelsen iuppdrag att kontinuerligt följa och utvärdera miljöeffekterna av den nya livsmedelspolitiken.Bl.a. länsstyrelserna i har också uppmärksammat behovet av attanalysera reformens effekter för de sydsvenska skogs- och odlingslandskapet.Regeringen finner en sådan analys angelägen. Berörda länsstyrelser ochmyndigheter är i färd med all bilda en projektgrupp förändamålet. Slödelför landskapsvårdande åtgärder som beslutats av (prop. 1989/90:146,JoU 25, rskr. 327) anvisas över anslaget B 12. Landskapsvårdande åtgärder ochfördelas på budgetåren 1990/91 med lOOmilj. (anvisade medel), 1991/92 med200 milj. kr. och 1992/93 med 250 milj. kr. Regeringenföreslår att resurserna för landskapsvårdande åtgärder förstärks med lOOmilj.kr. i enlighet med beslut (se kapitel 21). Regeringens övervägar:den:Naturresurs- och naturvårdsfrågorna är av central betydelse i delinternationella arbetet. pågåri oförminskad och ökande takt i hela världen. Att tillämpa en Prop. 1990/91:90långsiktig hushållning med resurseraa och att bevara livet på jorden kräverdärför ett interaationellt samarbete både globalt och regionalt. Internationellanaturvårdsunionen (lUCN) tillsammans med FNs miljövårdsprogram () ochVärldsnaturfonden (WWF) har antagit en reviderad världsstrategi förnaturvård. om miljö och utveckling som skall hållas pågår. Pånaturvårdsområdet förhandlas om en global konvention om bevarande av denbiologiska mångfalden. Syftet med konventionen är framför allt att utveckla engemensam syn på miljö- och naturvårdsarbetet, förstärka det nationellanaturvårdsarbetet bland världens länder och effektivisera redan existerandearbete på naturvårdsområdet inom olika konventioner och interaationellaöverenskommelser. Enligtregeringens mening bör den viktigaste målsättningen i denna konvention vara attgenom praktiskt arbete konkretisera kopplingen mellan bevarande och nyttjandeav biologisk mångfald. Konventionen bör ha till syfte att stödja forskning pådetta område, att samla och sprida kunskaper och att verka för ett konkrethänsynstagande och en ekologisk anpassning av olika verksamheter som påverkarden biologiska mångfalden. Regeringen anser därför att konventionen bör ta sinutgångspunkt i nationella aktionsplaner för naturvård som på regelbunden basisredovisas till konventionens parter för granskning. Målsättningen är attavsluta förhandlingsarbetet , Europarådethar antagit en Europeisk naturvårdsstrategi utarbetad inom ramen förBerakonventionens arbete, har genom aktivt deltagit iutformningen av strategin. Den uppvisar därför stora likheter med det svenskaaktionsprogrammet för naturvård, Sverigehar genom att ansluta sig till ett antal konventioner på nalur-vårdsområdetförbundit sig att skydda djur- och växtarter och deras livsmiljöer, Sverigebedriver ett aktivt arbete inom dessa konventioner. Som exempel kan nämnaskonventionen om våtmarker av internationell betydelse i synnerhet somlivsmiljö för våtmarksfåglar (Ramsarkonventionen) där utökatdet antal områden som ingår som skyddsområden under konventionen. Den svenskaarealen omfattar nu fördelat på 30 områden. 16.5 Ändringari naturvårdslagen, m. m. Regeringensförslag i korthet: för biotoper införs. Regeringenfår föreskriva om förbud mot markavvattning i vissa delar av landet.Anmälningsplikt för skyddsdikning inom skogsbmket införs. Täkttillståndenligt naturvårdslagen får vägras den som inte har fullgjort sina skyldigheterenligt lidigare tillstånd. Säkerhet skall ställas innan tillstånd meddelas. Samrådsförfarandetenligt 20 § naturvårdslagen utvidgas. ges möjlighet att förbjudaoch anvisa lämpligare plats för ett arbetsföretag. Tillträdesförbudtill växtplatser kan meddelas genom beslut enligt naturvårdslagen. Enförtydligande bestämmelse avseende kulturmiljövården införs i naturvårdslagen. Beviljadstrandskyddsdispens enligt naturvårdslagen tidsbegränsas. En möjlighet tillundantag från kravet på dispens införs för bl. a. komplementbyggnader tillbefintlig bebyggelse. Nationalparkerjämställs med naturreservat i fråga om möjligheten att föreskriva om inskränkningari enskildas rättigheter, bl.a. sådana som tillkommer samema. Särskildanaturvårdsvakter ulses för tillsyn över naturvårdsobjekl och terrängkörningen. Delegalionsmöjlighetertill kommun införs för ärenden enligt naturvårdslagen om nalurminnen och vissasamrådsärenden. Överklagandeav fridlysningsärenden saml ärenden om vilthägn och biotopskydd skall ske tillkammarrätten. Straffsatsenför grova brott mot naturvårdslagen höjs till fängelse. Utvidgademöjligheter införs att besluta om vite och rättelse vid överträdelser avreglerna om samrådsskyldighet. Ådellövskogslagenändras, så alt skogsbestånd i hela landet med lövskog skall ansessom ädellövskog om den innehåller minsl ädla lövträd. Naturvårdslagen(NLV) trädde i krafl . som lagen har funnitshar vikliga ändringar ägt ram när det gäller samhällets syn på miljö- ochnalurvårdspoliliken. Insikten har ökal om att en långsiktigt god hushållningmed marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt förutsätter att samhälletsinflytande över utnyttjandet av våra naturresurser stärks och attnaturvårdsintresset ges en slörre tyngd. Den traditionellanaturvården avsåg etl skydd av djur- och växtarter samt särskill värdefullanaturområden. Det har blivit alltmer uppenbart att det ofta finns ett starktsamband mellan en sådan naturvård och 25 1990/91. skyddet av den yttremiljön i stort. Exempelvis kan ett skydd av våtmarker Prop. 1990/91:90 varamotiverat inte bara för att bevara växter och djur utan också för alt motverkaförsurningsskador och övergödning av kringliggande vattenområden. Bevarandetav den biologiska mångfalden genom skyddet av djur-och växtarter har en mycketslor betydelse för framtida växtodling, medicinframställning samt för olikaindustriella verksamheter. Ensnabb utveckling inom de verksamheter som utnyttjar naturmiljön har delvisförändrat de fömtsättningar som fanns då NVL tillkom, Jordbmketsrationalisering har inneburit stora förändringar i odlingslandskapet. Detrationella och mekaniserade svenska skogsbruket har också medfört storaförändringar i naturmiljön. Dennautveckling har lett till att NVL har ändrats . Viktiga ändringarskedde , då bl.a. reglema om strandskyddet fick en generell omfattningoch skyddsformen naturvårdsområde infördes (prop 1974:166, JoU 52, rskr. 405).Bestämmelserna om täkttillstånd har skärpts såväl vid del tillfället som genomlagstiftning (prop, 1981/82:220, JoU 1982/83:4, rskr. Entillståndsplikt för markavvattningsföretag infördes (prop. 1985/86:159,JoU 21, rskr, 249), Tillkomsten av lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m, (naturresurs-lagen) samt (1987:10) harockså lett till betydelsefulla förändringar i NVL (prop, 1985/86:90, BoU1986/87:4, rskr, 126). I sammanhanget bör också nämnas de regler omnaturvårdshänsyn som införts i lagen om skötsel av jordbraksmark, skötsellagen,och i skogsvårdslagen. Trotsdessa ändringar behöver NVL utvecklas vidare. Det har bl.a. framförts, att deregler som gäller i fråga om naturvårdshänsyn vid arbetsföretag ärotillräckliga och att det finns behov av ytterligare samordning mellan NVL ochden nya naiurresurslagens bestämmelser. Naturvårdslagsutredningenhar haft till uppgift att utföra en samlad översyn av naturvårdslagen.Utredningen har lämnat förslag till etl stort antal ändringar i den lagen och iangränsande lagstiftning. Vidremissbehandlingen har flertalet av utredningens förslag fått ett positivtmottagande. Flera remissinstanser har dock invänt mot att utredningen harbegränsats till att avse en lagteknisk översyn. I några fall anser man att nyutredning bör tillsältas med uppgift att behandla naturvården i ett vidareperspektiv och lämna förslag till hur hänsynskraven skall utformas för att geuttryck för ett långsiktigt ekologiskt synsätt. Sådana mer övergripande frågorhar behandlats i kapitel 6 om miljölagstiftningen och i avsnitten16,2 och 16,3. MiljödelegationenVästra har i sin slutrapport (SOU 1990:93) anslutit sig till flera av deförslag som utredningen har lagt fram. Ettförslag till komplettering av 1 § NVL har vid remissbehandlingen av utredningens betänkande framförts av bl, a, . Enligt ver ket bör den ekologiska gmndsyn som skall tillämpas i naturvårdsarbetet tydligare komma till uttryck i lagens inledande paragraf Den utveckling som har ägt ram sedan NVL tillkom har berörts. Synen på bevaran- defrågoraa har förändrats och insikten har vuxit sig allt starkare om behovet av hushållning med marken och vattnet som resurs för samhällets 386 långsiktiga utveckling.Framför alh har detta kommit till uttryck i naturresurslagen, I 1 § NVL angesbl, a, att naturen är en nationell tillgång som skall skyddas och vårdas.Vidare sägs att envar skall visa hänsyn och varsamhet i sitt umgänge mednaturen och att de åtgärder som behövs för att motverka eller begränsa skadaskall vidtas, om vid ett arbetsföretag eller eljest skada å naturen inte kanundvikas, 1 § NVL uttrycker som den nu är utformad väl en ekologisk gmndsyn.Det finns därför inte skäl att ändra beslämmelsen. Utredningen har ävenföreslagit all den bestämmelse om utredningsskyldighet som finns i 25 §naturvårdsförordningen flyttas till lagen för att ges större tyngd. Frågan harbehandlats i kapitel 8 om miljökonsekvens-beskrivningar. Den pågående genomgripandeöversynen av miljöskyddslagstiftningen, som har behandlats i kapitel 6, kommeratt få konsekvenser även på naturvårdslagstiftningens område. De förslag somregeringen lämnar i detta sammanhang skall därför endast ses som en etapp i denpågående översynen av lagstiftningen på miljöområdet. De förslag tilllagändringar på nalurvårdsområdet som lämnas i propositionen innebär ändårelativt omfattande ändringar i det gällande regelsystemet. På flera punkterforeslås nyheter som innebär en förstärkning av skyddet för naturmiljön molutarmning. Regeringen vill speciellt hänvisa till förslagen om ett särskilt biotopskyddoch det förstärkta skyddet för våtmarkerna. De nya reglerna bör avsevärtförbättra möjligheterna att effektivt fullfölja det pågående arbetet i enlighetmed de riktlinjer för naturvården som antagits av . Prop, 1990/91:90 16.5.2Skyddet för kulturpräglade miljöer Regeringensförslag: I NVL införs en förtydligande föreskrift om att även kulturprägladedelar av naturmiljön omfattas av lagens tillämpningsområde. Naturvårdslagsutredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Allaremissinstanser som yttrat sig i frågan är eniga om alt tillämpningsområdet förNVL även omfattar kulturpräglade miljöer. När det gäller behovet av ettförtydligande och valet av lagteknisk lösning är uppfattningarna delade. Regeringensöverväganden: Det svenska landskapet är i hög grad ett av människan formatlandskap, ett kulturlandskap. Det bör inte råda någon tvekan om att detkulturpräglade landskapet omfattas av NVLs skyddsregler. Redan vid lagenstillkomst underströks att naturvården har att lillgodose alla samhällslivelsbehov inom området, oavsett om de mbriceras som kulturella, vetenskapliga,estetiska eller sociala (prop. 1964:148 s, 37 O- Liknande uttalanden gjordes isamband med de ändringar i NVL som genomfördes (prop, 1974:166 s. 98), Naturvårdslagsutredningendelar den uppfattningen men anser ändå att Prop. 1990/91:90 det finns skäl förell förtydligande. Utredningen påpekar bl. a. att kulturmiljöfrågorna bliralltmer betydelsefulla inom naturvårdsarbetet, främst med hänsyn tillutvecklingen inom jordbruket. Regeringen finneratt det i NVL tydligare böruttryckas all kullurmiljöfrågorna skall beaktas vid tillämpningen av lagen. Denavgränsning som gjordes i motiven till proposition utformades bl.a.mol bakgmnd av tillämpningsområdet för den nu upphävda byggnadslagen, Isammanhanget kan hänvisas till de uttalanden som gjordes av chefen förutbildningsdepartementet i samband med tillkomsten av lagen (1988:950) omkulturminnen m,m. 1987/88:104 s. 130).