prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Härigenomföreskrivs att 3 och 4 §§ lagen (1990:609) om avräkningsskatt skall haföljande lydelse. Avräkningsskattutgör för landstingskommun per skattekrona avseende , 0,85kronor per skattekrona avseende , per skattekrona avseendeår 1993, per skattekrona avseende , perskattekrona avseende och följande ån Avräkningsskattutgör för landstingskommun per skattekrona avseende , 0,82kronor per skattekrona avseende , per skattekrona avseendeår 1993, per skattekrona avseende , perskattekrona avseende och följande ån Avräkningsskattutgör för kommun per skattekrona avseende , perskattekrona avseende , per skattekrona avseende år 1993, perskattekrona avseende , pjr skattekrona avseende och följande ån Förkommun som inte ingår i landstingskommun utgör avrälc-ningsskatten, i ställetför vad som föreskrivs i förste stycket, per skattekrona avseendeiir 1991, per skattekrona avseende , perskattekrona avseende , per skattekrona avseende iir 1994, 2,6Ö kronor perskattekrona avseende och följande år. Avräkningsskattutgör för kommun per skattekrona avseende , i,i7 kronor perskattekrona avseende ,1,per skattekrona avseende år 1993, perskattekrona avseende , per skattekrona avseende och följande ån Förkommun som inte ingår i landstingskommun utgör avräkningsskatten, i ställetför vad som föreskrivs i förste stycket, per skattekrona avseendeår 1991, per skattekrona avseende , perskattekrona avseende , per skattekrona avseende år 1994, per skattekrona avseende och följande ån Dennalag träder i kraft och tillämpas förste gången i fråga omavräkningsskatt för . Bilaga 9.3 Prop. 1990/91:100 Bil. Lag om ändring i lagen (1928:376) om skatt pålotterivinster Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1928:376) omskatt på lotterivinster' skall ha följande lydelse. Skattbetelas enligt denna lag till steten för vinst i svenskt lotteri. Skatten utgör av Skatten av vinstens värde ifråga om vinst vid vinstens värde. För andravinster vinstdragning i vinstsparande an- än vinst vid vinstdragning ivinst-ordordnat av bank eller sparkassa sparande anordnat av bank eller av vinstens vär- sparkassa skall skatt dock inte be-de i frågaom annan vinst. Skatt telas med högre belopp än att av skall dock inte betelasmed högre vinsten återstår etthundra kronon belopp än att av vinsten återståretthundra kronon Skattskall inte betelas för 1.vinst vid vadhållning genomtotelisator vid hästtävlingar eller vinst vid vinstdragning på här i riketutfärdade premieobligationer, 2. vinst i lotteri, när vinsten inte utgörs av pengar, 3. vinst i sådant spel som avses i lagen (1972:820) omskatt på spel, 4. vinst i pengar som utfellit på lott i lotteri somhar anordnats av sådan sammanslutning som avses i 11 § lotterilagen(1982:1011), 5. annan vinst i pengar som upp- 5. annan vinsti pengar som uppgår till högst etthundra kronon går till högst etthundra kronor och sominte utgör vinst vid vinstdragning i vinstsparande anordnat av bank ellersparkassa. Vid beräkning av skattebeloppet skall i vinstens värde inräknas denskatt som belöper på vinsten. Skattskall inte betelas för vinster som utfellit på lotter som inte sålts, eller förvinster som inte tegits ut av vinnaren. Dennalag träder i kraft . 'Lagen omtryckt 1984:152. Senaste lydelse av lagens rubrik1984:152. Senaste lydelse 1988:840. Bil- 9 Sid. 10 A.Finansdepartementet im.m. 10 99 527 000 II Ekonomiskaattachéer 3 680 000 1 000 071 000 Regional och lokal skatteförvaltning 3 325 774 OOO Ersättning till postverket m.fl. för bestyret 5 269 305 000 Inredning och utmstning m.m. 38 D. och kostnader förstatsskuldens förvaltning : 45 Förvaltningskostnader 70043 000 48 Kostnaderför upplåning och låneförvaltning 611 040 000 52 Garantiverksamhet 1 000 56 Uppdragsverksamhet 1 (XX) Vissa centrala myndigheter m.m. 1 054 523 000 1 078 795 000 83 F. Bidrag och ersättningar till kommunema Prop. 9 kommuneraa m.m. 20698 000 000 97Bidrag till kommuneraa medanledning av avskaffandet av den kommunalaföretegsbeskattmngen 879 172 000 21 577 172 000 Bidrag till vissa interaationella byråer och Bidrag till vissa handikappade ägare av Kostnader för vissa nämnder Totaltför flnansdepartementet 28 776 557 000 102 övriga frägor inom område AB Tipstjänsts ersättningar till idrotten 107Bilaga 9.1 Förslag till lagom ändring i lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift 108Bilaga 9.2 Förslag till lagom ändring i lagen (1990:609) om avräkningsskatt 109Bilaga 9.3 Förslag till lag omändring i lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster gotab 97410, 1991 Regeringens proposition 1990/91:100 Bilaga 10 (Åttonde huvudtiteln) 1 1990/91. Bilaga 10till budgetpropositionen 1991 1990/91:100Bil. Tillutbildningsdepartementets verksamhetsområde hör skolväsendet, den grundläggandehögskoleutbildningen, forskningen och forskarutbildningen, vuxenutbildningen,folkbildningen, studiestödet, kulturverksamheten samt massmedierna. På .skolområdet pågår ett intensivt arbete med attförändra skolan från en regelstyrd till en målstyrd skola. Ett steg i denriktningen är de beslut som fattat med anledning avpropositionen om ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18, UbU 4, rskr. Bl.a.kommer ett nytt stats-bidragssytem att inforas för det kommunala skolväsendetfr.o.m. Förslag redovisas avseende ett samordnat ansvar förbarnomsorg och skola samt om en flexibel skolstart. Vidare föreslås attundervisningen i hemspråk förläggs utanför timplanebunden tid men attkommunerna har ansvaret for undervisningen och har skyldighet att anordnahemspråksundervisning. Till fristående skolor föreslås ett utökatstatsbidrag. Sameskolstyrelsen föreslås få ett ökat inflytande över och ansvarför sameskolorna och produktionen av läromedel på samiska somresurserna ökas med 1,2 milj.kr. Till resurscentra vid specialskolorna föreslåsökade medel med 1,7 milj. kr. Vidare räknas kostnaderna för elevernas resor uppmed 2 milj.kr. Tillgången på lärare skall förbättras. Förinnevarande budgetår har 35 milj.kr. anslagits till ökad lärarutbildning. Förnästa budgetår föreslås ytterligare 55 milj. kr. a. användas till en utbyggd grundutbildning av lärare och till utbildningav personer som tjänstgör som lärare, men som saknar behörighet. Organisationen av den statliga.skoladministrationen utreds tor närvarande. En proposition om den framtida gymnasieskolanberäknas avlämnas . Avsikten är att den strukturförändring ochutbyggnad som föreslås i propositionen skall börja genomföras den 1 juli 1992och genomföras . 1 propositionen tas även upp frågor omvu.xenutbildnlng. Folkbildningen kommer att behandlas i enproposition som föreläggs . Ibudgetpropositionen 1990 redovisade regeringen ett treårsprogram för Prop.1990/91: 100 grundläggande utbildning inom högskolan. Detta program utgick frånatt Bil. 10 högskolans dimensionering och ekonomiska resurser i huvudsak skullevara oförändrade under budgetåren 1990/91-1992/93. anslöt sig i storttill de principer som redovisades. Detta program fullföljs . att den pågående reformeringen av ingenjörsutbildningen fortsätter. Regering och riksdag har beslutat omresurser för forskning och forskarutbildning /91 1992/93. Resurserna för verksamhet inom område kommerunder perioden att öka med sammanlagt ca 650 milj.kr. /92 uppgårökningarna till cirka 210 milj.kr. Stora insatser görs för att ytterligareförbättra studiefinansieringen inom forskarutbildningen. Över 30 milj.kr.avsätts för kostnader för omvandling av utbildningsbidrag för doktorander tilldoktorandtjänster. Ökningarna i övrigt avser bl.a. forskningsråden, dyrbarvetenskaplig utrustning, särskilda forskningsresurser inom högskolan ochinternationellt forskningssamarbete. Nya professurer tillkommer inom en radämnesområden. Häribiand kan nämnas professurer i ekonomi, sociologi ochallmänmedicin, samtliga med särskild inriktning på kvinnoforskning. Anslagentill forskning och forskarutbildning kommer /92 att uppgå tillsammanlagt . Inom studiestöd.sområdel föreslås bl.a. höjtstudiebidrag inom studiehjälpen fr.o.m. . Äveninackorderingstillägg och extra tillägg höjs liksom korttidsstudiestöd ochinternatbidrag. Budgetförslaget på kulturområdet innehåller iprincip inte några real-förstärkningar. Med hänsyn till det statsfinansiellaläget skjuts delar av den tredje och sista etappen i det pågåendetreårsprogrammet . Genom omprioriteringar inom kulturbudgetenskapas utrymme för en konstnärspolitisk reform. Inom medieområdet ökas insatserna för handikappade.Stödet till taltidningar förstärks med 1,5 milj. kr. Även bidraget tillSveriges för produktion av videogram för döva ges enrealförstärkning. Utgivningen av en klassikerserie för skolans behov förlängstill att gälla även nästa budgetår. Uppbyggnaden av finländska TV-sändningar iSverige fortsätter. En finländsk TV-kanal beräknas vid fullt utbyggdverksamhet vara tillgänglig för kabelnät på 24 orter. Förnästa budgetår förstärks stödet med ca 12 milj. kr. En parlamentariskt sammansatt beredning har tillkallatsinom radio-och TV-området. Förslag rörande reklam-TV och m.m.läggs fram i en särskild proposition . 1 en proposition ifebruari 1991 kommer frågor avseende filmavtal m. m. att tas upp. På investeringsområdet förs nya objekt upp iinvesteringsplanen: lokaler för nyetablering av lärarutbildningen i ,nybyggnad av ekologihus och MAXLABll i , nybyggnad för biomedicinsktcentrum i , nybyggnad för matematik och informationsteknologi i ,marint forskningscentrum i samt tillbyggnad för högskolan iKarlstad. /90 har ur behållningen av de särskilda lotterier 4 somanordnas till förmån för konst, teater och andra kulturändamål anvisats medelmed sammanlagt . Medlen har fördelats enligt följande: tillstatens kulturråd för fördelning till investeringar, . förinvesteringar inom teater-, dans- och musikområdet, tillinvesteringar inom konst-, musei- och utställningsområdet, 600000 till andra ändamål. Prop.1990/91:100 Bil.10 Belopp i milj. kr. Anvisat 1990/91 Förslag 1991/92 Det ofTenlliga skolväsendet' Kulturverksamhet m. m. Massmedier m. m. Lokalförsörjning m. m. ' /91 haren sammanslagning av anslag gjorts frånsåväl förutvarande littera B - Skolväsendet som littera C - Vuxenutbildning för attge en jämförelse med 1991/92. - Anslagen till folkbildning är upptagna med oförändradebelopp då en särskild proposition om folkbildningen kommer att föreläggasriksdagen . 1990/91:100 Bil.10 Kulturverksamhet m.m. \ \ Forskningoch ■ forskar utbildning 1 Anslagen till folkbildning är upptagna med oförändradebelopp 1 avvaktan på särskild proposition . 1990/91: lOO Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Föredragande:Statsrådet såvitt avser frågorna punkterna 1, 3, 4, 5, 6, 7 litteraA, D, E, G, H, 1; statsrådetPersson såvitt avser punkten 2, littera B, C och F. Anmälan till budgetpropositionen 1991 Minanmälan av detta avsnitt sker efter samråd med statsrådet . Ett centralt mål i svensk utbildnings- ochkulturpolitik är att främja jämlikhet och rättvisa. Alla skall ha rätt till enlikvärdig utbildning. Alla skall ha möjligheter att vara kulturellt aktiva ochatt berikas av kulturupplevelser. Det praktiska reformarbetet under efterkrigstidenhar utformats utifrån denna jämlikhetssyn. Huvuduppgiften har varit attundanröja de ekonomiska, sociala och geografiska hinder som begränsatindividens möjligheter att skatTa sig en önskad utbildning och att ta del avkulturlivet. Jag vill här ta upp några principiella resonemang som gäller hurväl utbildnings-och kulturpolitiken medverkat till att bryta traditionellaklassmönster. 1 följande inledningsavsnitt redovisas därefter vissa störrefrågor inom utbildnings- och kulturområdet som behandlas i åretsbudgetproposition. Svensk utbildnings- och kulturpolitik har undersenare år utvärderats i olika internationella undersökningar. 1 huvudsak måsteresultaten av dessa granskningar sägas ha fallit väl ut för svensk del. Densvenska skolan bedöms hålla en hög och jämn kunskapsstandard. Den sammanhållnagrundskolan med en för alla elever gemensam läroplan framstår somefterföljansvärd och har även införts i flera länder. Utbyggnaden avgymnasieskolans yrkeslinjer och de goda möjligheterna till återkommandeutbildning är andra inslag i det svenska skolväsendet som rönt positivuppmärksamhet. Den högre utbildningen och forskningen hävdar sig väl vid eninternationell jämförelse. För kulturområdets del konstaterades i enEuroparådsrapport att när det gäller deltagandel i kulturlivet nåttlängre än de flesta andra länder. Svensk utbildnings- och kulturpolitik får i dessainternationella bedömningar således ett gott betyg. Som en vanlig förklaringtill att utbildnings- och kulturpolitiken lyckats anges ofta dess generellakaraktär, som gynnat medborgerligt engagemang och ansvarstagande. Utbildningsoch kulturpolitiken har därigenom inte bara handlat om att skapa godamöjligheter för individuell förkovranoch upplevelser. Den har också betraktats som ett Prop. 1990/91: 100 medel att reformera samhället i riktning mot jämlikhet och demokrati. Pä en punkt konstateras dock både i svenska ochutländska studier att utbildnings- och kulturpolitiken inte varit såframgångsrik som önskat; den har endast i begränsad grad medverkat till attbryta traditionella studievai och kulturmönster. Detta förhållande har i vissmån dolts genom att den snabba kvantitativa utbyggnaden av utbildningsväsendetoch kulturverksamheterna vidgat kretsen personer som fått del avreformerna. På utbildningsområdet har det - sett - skett en kraftig höjning av den genomsnittliga utbildningsnivån,som i sig bidragit till social utjämning. 1 fick denstora majoriteten ungdomar bara en sjuårig utbildning, medan endast ett fåtalfortsatte till . Spännvidden mellan ungdomarnas utbildning harsedan dess dramatiskt minskat. erhåller av alla ungdomar enutbildning . Utbildningsförsprånget för de ungdomar som fortsätterpå högskolan har därmed minskat betydligt. har utbildningens betydelse förklasskiktningen i samhället gradvis avtagit. Samhälle och arbetsmarknaddifferentierades tidigare i stor utsträckning efter utbildningens nivå. 1 dagär utbildningens längd troligen mindre avgörande: utbildningens inriktning,kvalitet och möjligheter till påbyggnad torde spela en större roll förframtida inkomster och arbetsvillkor. Denna positiva utveckling förefaller dock haavstannat. Aktuella uppgifter om rekryteringen till den högre utbildningentyder på att den sociala snedrekryteringen till högskolan de senaste årtiondenatilltagit. En studie som genomfört visar att andelenstuderande från arbetarhem under 1970- och 1980- talet har varit oförändradeller inom vissa utbildningsområden t.o.m. minskat. Andelen nybörjare vidhögskolan från akademikerhem har ökat. Forskare och utbildningsexpertcr är osäkra om hurdenna utveckling skall tolkas. En förklaring är att den kvantitativaexpansionen av utbildningen nu spelat ut sin roll som socialt utjämnande kraft.Valet till högre utbildning bestäms därmed i högre grad av faktorer som detegna hemmets studietraditioner och av den studiestimulans som barn och ungdomarfår i grund- och gymnasieskolan. Sannolikt har detta antagande fog för sig, menvilken betydelse det har för de studerandes utbildningsval jämfört med andrafaktorer är i många avseenden oklart. Jag anser det är angeläget att få tillstånd en bättre belysning av orsakerna till den sociala snedrekryteringen. Jagavser därför att föreslå regeringen att bemyndiga mig att tillkallaen utredning med uppgift att kartlägga dess omfattning och orsaker.Utredningens analys skall ligga till grund för den fortsatta reformeringen avungdomsskolan och högskolan. Av tidigare studier vet vi att den socialasnedrekryteringen grundläggs . Den sociala selektionen i högskolan bestäms i hög grad av de studieval som eleverna gör i och i gymnasieskolan. Snedrek ryteringen förstärks sedan ytterligare vid övergången från gymnasieskolan 8 Insatserför att bryta den sociala snedrekryteringen måste Prop. 1990/91: 100 därlörta sikte på att föränd ra elevernas studieattityder inom grundskola och Bil. När det gäller att förändra traditionellastudieval, bör man enligt min mening även uppmärksamma, att det handlar omförändringar som måste gå åt två håll. En viktig uppgift är att bryta desociala barriärer som hindrar ungdomar från arbetarhem att söka sig till högrestudier. En lika viktig uppgift är att bryta de sociala barriärer som hindrarungdomar från socialgrupp ett att söka sig till yrkesutbildningar som ges igymnasieskolan. Den planerade utbyggnaden av gymnasieskolansyrkeslinjer tillgodoser detta dubbla perspektiv. Målet är att åstadkomma ettfullt utbyggt treårigt gymnasium tor alla . Reformeninnebär dels att yrkeslinjerna uppvärderas och ges en bredare kompetens, delsatt alla gymnasieutbildningar ger allmän behörighet för högskolestudier.Sammantaget bör detta bidra till ett jämnare socialt urval till högskolan. Det förtjänar att påpekas att vid sidan av densociala snedrekryteringen finns också en könsmässig snedrekrytering till olikaformer av utbildning. En stor del av utbildningslinjerna inom de tekniskaområdena resp. inom vård och omsorg domineras nästan helt av det ena könet. Denämnda förändringarna av den gymnasiala utbildningen som planeras, bör kunnaleda även till en mindre sned könsfördelning på de olika utbildningsvägarna. När det gäller kulturpolitiken är situationen imånga avseenden likartad den som gäller på utbildningsområdet. Den senastefemtonårsperioden har inneburit en utbyggnad av de regionalakulturinstitutionerna, en konsolidering av konstnärspolitiken och en utbyggnadav branschstöden på kulturområdet. Det har blivit allt tydligare att enenbart geografisk eller ekonomisk tillgänglighet inte bryter klassmönstren närdet gäller kulturvanorna. Statistik om kulturvanor är svårare att samla in ochtolka än utbildningsstatistik. Tillgängliga siffror tyder på att kulturvanornaär relaterade till såväl klass som ålder och livscykelsituation. De visarockså att ekonomiska faktorer inte är avgörande, varken den enskildes ekonomieller kostnaderna för olika aktiviteter. Den viktigaste faktorn förefaller varautbildnings- och i vidare mening bildningstradition. Skillnaderna i kulturvanor är förhållandevis små sålänge barnen går i skolan. Efter skolåldern ökar skillnaderna, men de är mindrei dag än . De som får möjlighet att utveckla ett aktivt kulturintresseunder sin uppväxt får impulser för resten av livet. En av de mer framgångsrikametoderna för att ge alla en chans att ta del av och själva pröva olikakulturella uttrycksmedel är satsningen på kultur i skolan. Genom det nyabidragssystemet för skolan ökar såväl ansvaret som möjligheterna för kommunernaatt lokalt utforma kulturverksamheterna så att alla barn kan delta. I det kulturprogram för barn och ungdom som tagitsfram gemensamt av , och civildepartmentet re dovisas erfarenheterna från kulturverksamhet bland barn och ungdomar . Där konstateras att rapporterna från barnomsorg, sko- 9 lor, ungdomsgårdar ochföreningsliv ofta visar hur just kulturverksamhe- Prop. 1990/91: 100 ternakan engagera dem som annars drar sig undan. Kulturens olika Bil. 10uttryckssätt kan fungera som en metod att utforska världen, medmänniskorna ochden egna personen. Konsten är också ett annat sätt att uppfatta och uttryckaverkligheten och har genom sin ofta upproriska karaktär möjlighet att nå ävende bam som känner sig på kant med tillvaron. För att sprida kunskap dels om framgångsrikaarbetsmetoder, dels om de olika stödformer som finns för barn- ochungdomskultur har engagerat sig i en landsomfattandeinformationskampanj. En viktig resurs i det sammanhanget är den kommunalamusikskolan, som på många orter i samarbete med skolan lyckats vidgadeltagandet till nya grupper. När det gäller de vuxnas kulturvanor finns detuppgifter som tyder på sjunkande besökssiffror för teatrar och museer. troligen mer än väl av ökande siffror för olika amatörverksamheter somt.ex. körsång, folkdans och musik, amatörteater, hembygdsforskning och kulturmiljöengagemang. Efter förslag budgetproposition ökadesresurserna till olika organisationer som är av central betydelse för enfolkligt förankrad kultur i hela landet och utgör viktiga mötesplatser förartister, amatörer och olika publikgrupper. Det gäller främst Folkparkerna,Folkets Hus, bygdegårdarna och Våra gårdar samt de centralaamatörorganisationerna. Kulturverksamheten i folkrörelseregi utgår från ettfolkbildningsperspektiv som innebär att den engagerade och intresserade delarmed sig av sitt engagemang. På detta område finns också en gammal tradition avsamverkan mellan universitet och folkbildning. Studieförbunden fungeradetidigt som en förmedlande länk mellan forskaren och den intresseradeallmänheten. Amatörgruppen kunde för sin verksamhet inbjuda konstnärer,regissörer och musiker. Kontakterna mellan forskare, konstnärer ochfolkbildning har ökat . Förutsättningarna för sådana kontakterhar också förbättrats genom utbyggnaden av universitet, högskolor ochkulturinsitutioner i hela landet. På många håll har ett samarbete etableratsmellan dessa institutioner och amatörer på forsknings- eller kulturområdet. Deolika folkrörelseorganisationerna, som hembydsföreningar, konst- ochteaterföreningar, studieförbund och lokalhållande oiganisationer fungerar oftasom en för--medlande länk i dessa sammanhang. För att stimulera kontakter mellan konstnärer ochamatörer har fått resurser för att engagera yrkesverksammakonstnärer som vill ägna sig åt att utveckla arbetsmetoder för samverkan medamatörer. En liknande verksamhet med s. k. länskonstnärer har länge bedrivitsi . Genom forskningsproposition (1989/90:90 s.55 Q har fått ökade resurser för kulturpolitiskt forskningsarbete,framförallt när det gäller att få belyst de olika verksamheter som syftar tillatt vidga deltagandet och göra kulturvanorna mindre klassberoende. har i sin framlagda rapport deltagandet i kulturlivet, som behandlas i det följande, sammanfattat den bild dagens forskning ger av deltagandet i olika kulturverksamheter. Jag förutsätter att 10 denna delviskontroversiella rapport kommer att ge upphov till en bred Prop. 1990/91:100 diskussion och en ökad uppmärksamhet för kulturens klassfrågor. 2 Skolområdet samt folkbildningen Engenomgripande förändring av styrningen av och ansvaret för skolverksamhetenhar beslutats av (prop. 1990/91:18, UbU4, rskr. Som enkonsekvens av detta beslut kommer jag att förelägga regeringenett förslag till skollag, som omfattar de skolformer som inte kommer attbehandlas i samband med förslagen till förändringar inom gymnasieskolan ochvuxenutbildningen. Utbildningsministern har redan inledningsvis berörtutbildningen i gymnasieskolan och sambandet mellan den och den socialasnedrekryteringen till högre utbildning. Vid övergången från grundskola tillgymnasieskola har en social utjämning skett . Steg försteg har gymnasieutbildningen kommit att omfatta allt fler ungdomar. Andelenungdomar som söker gymnasieutbildning direkt från har ökat från 75%år . Dagens gymnasieskola grundar sig på en struktur ochen läroplan som etablerades när gymnasiet, och yrkesskolanfördes samman till en ny skolform, gymnasieskolan. har förslagtill förändringar arbetats fram, och försöks- och utvecklingsarbete harbedrivits för att ge ytterligare underlag för framtida ställningstaganden. Ettomfattande underlag föreligger . Som jag nu tidigare i skilda sammanhang aviserat,kommer jag att att föreslå regeringen en omfattandereformering av gymnasieskolan och därmed av den kommunala utbildningenför vuxna. Förslaget kommer att innebära att alla studievägar i gymnasieskolanblir treåriga. En ny struktur av färre och bredare studieprogram med radikaltutökade möjligheter för de studerandes individuella val kommer att presenteras.1 enlighet med de riktlinjer för planeringen av gymnasieutbildningen, somriksdagen tagit ställning till i samband med behandlingen av propositionen omansvaret för skolan, kommer kommunerna att få utökade möjligheter att beslutaom anordnande av utbildningen. På alla studievägar kommer det att finnas engemensam kärna av ämnen, en tyngdpunkt av karaktärsämnen och därtill ett fritttillval.