prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Det finns uppskattningarsom pekar på att det finns mellan 20000 och 60000 ämnen som är i kommersielltbmk i ett industriland. Av dessa svarar ca 1000 ämnen för av allkemikalieanvändning - de utgör s.k. högvolymkemikalier. Detär svårt att beräkna hur många nya ämnen som når ut på marknaden ivärlden. Uppskattningsvis rör det sig om mellan 500 och 1000 ämnen. Bristenpå kunskap om vilka ämnen som är eller kan misstänkas vara hälso- och miljöfarligaär ett problem. har t.ex. ca 2 800 ämnen konstaterats kunna medförakontaktallergier. för vad som skall klassas- och märkas - som miljöfarligt håller på att utvecklas. Inom görs engenomgång av de s.k. högvolymkemikaliema, dvs. de mest använda kemikaUema.Resultatet har blivit en gemensam OECD-lista med ca 1400 kemiska ämnen, somtillverkas i i två eller flera länder. har fattatbeslut om att undersöka ca 150 ämnen - sådana som man nästan helt saknaruppgifter om, trots den omfattande användningen. För dessa ämnen skaU bådegmndläggande egenskaper samt miljö- och hälsoeffekter redovisas. På svensktinitiativ arbetar också med att identifiera ämnen som behöver avvecklaseller begränsas i sin användning. Fem ämnen (metylenklorid, kvicksilver,kadmium, bly och bromerade flamskyddsmedel) har valts ut. De flesta kemikalier importeras Utvecklingeninom kemikalieområdet karakteriseras av en mycket hög tillväxttakt jämfört medandra industribranschej. Kemibranschen producerar främst produkter som ingårsom insatsvaror antingen i andra kemiindustrier eller i andra branscher. Värdetav kemikaheproduktionen enbart inom svensk industri uppgick till ca 40miljarder kr. Av detta svarar organiska och oorganiska baskemikalier för 11miljarder, plaster inkl. halvfabrikat för 10 miljarder och läkemedel för 7miljarder kr. Ungefär hälften av den svenska produktionen av kemikalier användsinom landet, resten exporteras. Sverigeimporterar merparten av de kemiska produkter som vi använder. Till detta skaockså läggas de varor som importeras och som innehåller eller har behandlatsmed kemiska produkter. Industrinanvänder av antalet registrerade kemiska produkter, resten används ihushålls- och jordbmkssektom. Den totala nettoförbmkningen av kemikalier mom industrioch jordbmk värderades 1988 till ca . Kapitd7 Varuproduktion, kemikalier, avfall Inombranscher som tillverkar färg, hm, kemisk-tekniska produkter, metaller ochtvättmedel kommer sannolikt viss kemikalieanvändning att minska till följd aven fortsatt övergång till vattenbaserade system och produkter. Klorförbmkningenantas minska inom massaindustrin, framför allt genom processtekniskaförändringar. På ett liknande sätt har kemikalieanvändningen inom jordbmketminskat och förväntas fortsätta minska. delsgenom det pågående halveringsprogrammet för bekämpningsmedel, dels som eneffekt av att jordbmket som näring minskar. Inom ettflertal branscher förutspås däremot totalt sett ökade kemikalieinsatser. Dithör livsmedel, massa och papper, läkemedel, lim, verkstad, vattenrening samtbyggverksamhet. I övriga branscher förväntas kemikalieinsatsema bli i stortsett oförändrade. Bild7.11 Kemiska produkter i . Antal produkter med kvantitet > E in OJ C >- u = 0 ■= in O] C iO Q. CO Kemiska produkter som 1 988 användes i i över1 ton, fördelade på produktgrupper. Källa: Kemi, SCB. Antalet kemiska ämnenoch produkter i Detfinns meUan 50000 och 60000 kemiska produkter i det svenska produktregistret.Drygt 5 500 ämnen som ingår i dessa produkter finns särskilt angivna iregistret. Totalt ingår uppskattningsvis mellan 10000 och 20 000 kemiska ämneni produktema. Registret innehåller, utöver vissa råvaror, huvudsakligen ämnensom av företagen bedöms ha hälsofarlig inverkan. Ca 2 800 företag somtillverkar eller importerar kemiska produkter är registrerade iproduktregistret. Av dessa har drygt 1800 företag någon hälsofarlig produkt isitt sortiment. Kemikaliekontrollenssyfte är att minska riskema för skada på människor och miljö av kemiska ämnenoch produkter. Enligt lagen om kemiska produkter är det företagen som har huvudansvaretför de produkter de importerar, tillverkar eller levererar. Detta innebär bl.a.att företagen är skyldiga att utreda kemikaliemas egenskaper och informera omskaderisker och om förebyggande åtgärder. Företagen skall också, enligt lagen,byta ut farliga ämnen och produkter mot mindre farliga när det är möjligt, dens.k. Lagen är generell, dvs. omfattar samtligaverksamheter där kemikalier hanteras. Förbekämpningsmedel gäller speciella regler som innebär att de måste godkännas avkemikalieinspektionen innan de får importeras, säljas eller användas. Kunskapenför att bedöma om kemiska ämnen år farliga för den yttre miljön är, som nämntstidigare, begränsad. Inom har gemensamma kriterier utarbetats för attbestämmma miljöfarlighet. Motsvarande arbete pågår också inom EG. Kriteriemautgår från olika ämnens giftighet för vattenlevande organismer, biokemisknedbrytbarhet i vatten samt förmåga att ackumuleras i biologiska material. TOldetta kommer också allmänna bedömningar av kemiska föreningar som är miljöfarliga,men som inte faller under något av de övriga kriteriema. Dit hör bl.a. CFC-föreningar(t.ex. freon, se Kapitel2, s. 16). Föratt öka kunskapema om hur och var olika kemikalier används har kemikalieinspektionen1987 inlett det s.k. överblicksprojektet. Det skall ge en översiktlig beskrivningav förekomst och användning av kemiska ämnen och produkter i . I detta ingårflödesstudier, som skall följa kemiska ämnen "från vaggan tillgraven". Flödesstudier visar vilka användningar av ett visst ämne som kanleda till stora utsläpps-och avfallsproblem samt ger underiag för att bedömamöjlighetema att byta ut ämnet mot mindre skadliga altemativ. Kemikalieinspektionen harutfört flödesstudier för 1,1,1-trikloretan, koltetraklorid, metylenklorid,trikloretylen, perkloretylen, styren och flamskyddsmedel (omfattande ca 15olika kemiska ämnen). Därtill kommer flödesstudier för några metaller och förmjukmedel tUl plaster som ftalater, klorparaffiner m.fl. Inomkemikalieområdet märks produkter som innebär fara t.ex. med en dödskalle förgiftiga ämnen, kors för hälsoskadliga produkter och en eldsflamma förbrandfara. Ett motsvarande system, med en märkning som vamar för produkter somär särskilt skadliga för miljön, håller på att utvecklas. Ett gemensamtnordiskt förslag till klassificering och märkning av miljöfarliga kemiskaprodukter har tagits fram med hjälp av kriterierna för miljöfarlighet. Detfinns också en mängd olika märken som skall hjälpa konsumentema att välja devaror som inte skadar - eller är minst skad- Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall liga- för miljön. Dessa har vuxit fram både på ideell och kommersiell väg. Denordiska ländema införde ett samordnat system för den här typen avpositiv miljömärkning med gemensamma kriterier och en gemensam symbol - en vitsvan. Dennordiska miljömärkningen med den vita svanen är frivillig och leds i aven särskild miljömärkningsstyrelse med företrädare för konsumenter,miljöintressen och näringsliv. Arbetet befinner sig i ettuppbyggnadsskede. Det nordiska samordningsorganet har beslutat omutveckling av kriterier för positiv miljömärkning av ca femton produktgrupper,bl.a. tvättmedel och pappersprodukter. Miljömärkningsstyrelsen i Sverigeansvarar för nio av dem. De första märkta produktema väntas finnas . Minskad användning av skadliga ämnen Iflera länder arbetar man med att ta fram listor över miljöfarliga ellerpotentiellt miljöfarliga ämnen som underlag för en effektivarekemikaliekontroll. I har listor gjorts över ämnen ochkemiska föreningar som inte längre bör användas eller vars användning behöverbegränsas kraftigt. T.ex. har kemikalieinspektionen pekat ut 40 ämnen som ärskadliga för miljön. Kemikalieinspektionenoch har valt ut 13 ämnen eller ämnesgmpper, vars användningbör upphöra eller begränsas. De är: metylenklorid, trikloretylen,perkloretylen, bly och blyföreningar, tennorganiska föreningar, kadmium ochkad-miumföreningar, kvicksilver och kvicksilverföreningar, klorparaffiner,ftalater, nonylfenoletoxylater, kreosot, arsenik och bromerade flamskyddsmedel. Sverigehar ingen tillverkning av metylenklorid. Ca metylenklorid importerades1988 i form av råvara. merca som importerades i färdiga kemiska produkter. De viktigaste användningsområdenaär avfettning och fargborttagning inom metall- och verkstadsindustrin. Ävenrengöring inom elektronikindustrin är betydelsefull. Andra användningsområdenär som lösningsmedel i läkemedelsindustrin. Vid plasttillverkning användsmetylenklorid bl.a. vid tillverkning av skumplast (poly-metan) och somrengöringsmedel. Metylenkloridär flyktigt och sprids lätt samt är både direkt giftigt och cancerframkallande.Metylenklorids lättflyktighet medför att av den mängd som användsinom industrin avgår till luft. Resterande mängd tas om hand som miljöfarligtavfall eller exporteras för upparbetning. Endast en mindre del återfinns iavloppsvatten. Närdet gäller de stora användningsområdena avfettning och fargborttagning inomverkstadsindustrin finns altemativ teknik. För konsumentprodukter finns detockså alternativ. Inom läkemedelsindustrin kan det däremot vara svårare attfinna ersättningsmedel. Ävendet trikloretylen ("tri") som används i är importerat. 6 300ton används för avfettning och en del andra ändamål. Tri är giftigt,cancerframkallande och lättflyktigt. Ämnet bryts inte ner så lätt och ärgiftigt för vattenlevande organismer. De ämnen som bildas vid nedbrytningen ärockså miljöfarliga. I de flesta sammanhangfinns det alternativ - framför allt avfettning med alkaliska medel. Det ärockså möjligt att tekniskt begränsa utsläppen av trikloretylen genom attanvända slutna system som återvinner ämnet. I används ca , somtvättvätska i kemtvättar. Perkloretylen är också cancerframkallande ochlättflyktigt. Det mesta av det som används släpps ut tiU atmosfären. Totaft i världen förbmkasca . Ämnet är ganska stabilt ochgiftigt för vattenlevande organismer. Även perkloretylen bildar vidnedbrytningen miljöfarliga ämnen. Det pågår utveckling avaltemativa tvättvätskor, men dessa är ännu inte tillgängliga på marknaden. Detgår att minska utsläppen genom att använda slutna system med aktivt kol föråtervinning. Bly,ensamt eller i förening med andra ämnen, är alltjämt vanligt i en mängd oUkavaror och kemiska produkter. Den årliga blyanvändningen i uppgår tillca . Av detta används ca för tillverkning av ackumulatorer.Andra stora användningsområden av bly är plast-och glastillverkning,kabehnantling, i hagel-patroner och som tillsats i bensin. Vid blyförgiftningpåverkas det centrala nervsystemet och effekten blir nedsatt mtel-lektuell kapacitet.Hos bam påverkas beteendet vid blyhalter per blod. Det är i första hand denblyhaltiga bensinen som har medfört att befolkningen, framför aDt istorstädema, exponeras för bly. Till följd av lägre blyhalt i bensin ochinförandet av oblyad bensin har blyhalten i stock-hohnarnas blod minskat med30 % . (Se även s. 180, Kapitd 3, s. 50 och Kapitel 5, s. Användningenav organiska tennföreningar är mycket spridd. Ungefär används somstabilisatorer (tillsammans med andra tungmetaller) vid tillverkning avPVC-plast. Organiska tennföreningar används dessutom som bekämpningsmedel,t.ex. TabeU7.14 Användningsområden förmetylenklorid, perkloretylen och trikloretylen 1988 och 1989 (inom parentes). Förbrukad mängd (ton/år) 6 300 (5100) 380 (600) 1700 (1 400) Källa: SOU 1990:59. Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall bottenfärgerför båtar för att förhindra att alger växer fast. ISverige är organiska tennföreningar förbjudna i båtbottenfärger förbåtar som är kortare än . På oceangående fartyg används dessa färgerfortfarande. Organiskatennföreningar är i allmänhet mycket giftiga. De förgiftar vattenorganismer,vilket i själva verket också är deras uppgift t.ex. som bekämpningsmedel i båtbottenfärger.Spridningen från båtbottenfärger är diffus genom de många små utsläppen.Andra diönsa spridningskällor är tennimpregnerade snickerier, kylvattensystem,fogmassor och färger som konserverats med organiska tennföreningar. Densammanlagda kvicksilvertillförseln i olika produkter uppgick till ca 14ton. Den totala tillförseln var ca , varav merparten kom frånmahnbrytning. TabeU 7.15 Uppskattad användning av bly i /89 fördelat på verksamhetsområden. Övrig användning, metallisk bly varkvicksilverutsläppen tUl luft och vatten mycket stora. Då uppgick enbartpunktutsläppen till ca . hade de minskattill ca och är nere i . Enligt tidigare beräkningaruppges kvicksilvemtsläppen i till ca , men sommaren 1990publicerades uppgifter om att enbart dåvarande släppte utöver kvicksilver till luften. (Se även Kapitel 3, s.46) En balansräkning överkvicksilver i visar att den årliga tillförseln är betydligt större ändagens identifierade utsläpp. Huvuddelen lagras på tippar eller i varor och imaterial i övrigt. Användningen av kvicksilver är störst i batterier,apparater och mätinstrument samt inom tandvården. Termometrar, lysrör ochlampor är andra stora användningsområden . Kvicksilver kan omvandlastill metylkvicksilver som snabbt tas upp av olika organismer, men somutsöndras långsamt. Det gör att metylkvicksilvret ackumuleras i näringskedjorna.Kvicksilver kan skada det centrala nervsystemet. Det kan dessutom ge fosterskador.För säkerhets skull rekommenderar livsmedelsverket gravida kvinnor att avståfrån att äta insjöfisk under graviditeten (Se Kapitel 5, s.l23.) Den tekniska utvecklingenger allt fler alternativ till kvicksilverhaltiga produkter. Det finns alkaliskabatterier som är helt kvicksilverfria. Kvicksilverhaltiga febertermometrarkan ersättas av digitala. Lysrör och låg-energilampor kan däremot intetillverkas utan kvicksilver med känd teknik. ISverige tillverkas inga klorparaffiner. Ca importeras ochanvänds till flamskyddsmedel och som mjukgörare i PVC-plast, i fogmassor, lim,färg, verkstadsoljor m.m. Genom att ämnena är bådestabila och svåmedbrytbara är risken stor för miljöskador. Det har också visatsig att ämnena även vid låga halter är giftiga för kräftdjur. Det finns mindremiljöfarliga alternativ. På många områden sker nuockså en snabb utveckling. Användningen av klorparaffiner i verkstadsoljor hart.ex. Trenden är fortsatt minskning. Är1988 förbmkades i väriden nästan ftalater. De används framförallt som mjukgörare i plaster av olika slag. 1 användes ca 24000 tonftalater 1989. En del av den förbrukade mängden sprids i naturen. Processutsläppsker framför allt till luft. Ämnena kan transporteras långa sträckor i luftenoch nedfallen kan ske långt från utsläppsplatsen. Belastningen på miljön orsakasfrämst genom de stora utsläppen, men också genom att ämnena bryts ner förhållandevislångsamt. Kunskapen om miljöska-doma är otillräcklig men stora utsläpp, långnedbrytningstid och hög fettlöslighet ökar riskerna för miljöeffekter. Detfinns uppgifter om att ftalater ackumuleras hos vissa ryggradslösa djur. Nonylfenoletoxylateranvänds till industriell rengöring, biltvätt, rengöring på institutio- ner, etc. Totaltproduceras nonylfenoletoxylater i . Ungefär 10 (XX) ton exporteras. Omkring 3 000 - används i tvättmedel,vätmedel, emulgatorer och dispergeringsmedel. Nonylfenoletoxylater brytsganska lätt ned i miljön. En del av nedbrytningsprodukterna, däriblandnonylfenol, är giftiga för vattenlevande organismer. Närdet gäller rengöringsmedel för hus-hållsbmk och yrkesmässig användning, liksomrengöringsmedel för fordon, etc. finns det alternativ tillnonylfenoletoxylater. Dendominerande användningen av arsenik är i träskyddsmedel. uppgick användningenav arsenik och arsenikföreningar i till i storleksordningen 5 . Arsenik har allvarliga hälso- och miljöeffekter. Enligt enöverenskommelse vid skall utsläppen av arseniktOl minska med . Kreosotsom är en blandning av flera hundra ämnen används som träskyddsmedel mest förimpregnering av jämvägsslipers. Tabell7.16 Omsättning av kvicksilverhaltiga produkter 1987/88, kgkvicksilver . Avfall som lagras för återvinning Övrigt avfall Direkta utsläpp till luff och i vatten Lysrör, kvicksilverlampor 300 * 1 990 bedöms nettotillförseln av kvicksilver från batterier ha minskat till 2 000-2 500 kg. Källa:SNV Rapport 3764. Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall 1989 användes ca . Blandningen är cancerframkallande,ångorna är giftiga och ämnet starkt irriterande om det kommer i kontakt medhuden. Kreosot är mycket giftigt för vattenlevande organismer. Kadmiumför ytbehandling, i plaster och i färgämnen är förbjudet . Trots förbudet är kadmiumfortfarande ett allvarligt miljöproblem. Användningsområden är, som nämnts,laddningsbara nickelkadmiumbatterier. Kadmium ingår också som förorening ihandelsgödsel. Alternativ tillnickel-kadmiumbatterier håller på att utvecklas för många använd-nmgsområden,främst s.k. nickelhydridcel-ler. (Se även s. 180, Kapitel3, s. 49, och Kapitd5, s. Ingabromerade flamskyddsmedel tillverkas i . Importen uppskattades 1988vara . Exporten av bromerade flamskyddsmedel i varoruppgick till ca . Bromeradeflamskyddsmedel används huvudsakligen för konstmktionsplaster, lättplaster (isolermaterial)samt för kretskort. En del bromföreningar används till textilier för att ökabrandhärdigheten. Kunskapenom bromerade flamskydds-medels påverkan på miljö och hälsa är be- gränsad.Man misstänker dock att ämnena ackumuleras i biologiskt material och trots attanvändningen är så liten är de spridda i miljön. Ämnena liknar PCB i sinkemiska struktur. Halterna i miljön tycks ha ökat . Förkontroll av bekämpningsmedel gäller särskilda regler. TiU skillnad från övrigakemiska produkter skall nya bekämpningsmedel godkännas innan de fårimporteras, säljas eller användas. Vid godkännandet gör kemikalieinspektionenen risk-nyttovärdering. Om det finns mindre farliga medel för sammaanvändningsområde godkänns inte det farUgare. /91upphörde tillstånden för alla medel som är registrerade enligt äldrebestämmelser. Tillverkarna av bekämpningsmedel har ansökt om fömyat godkännandeför drygt 300 av dessa ca 400 medel. Kemikalieinspektionen tillämpar sammadokumentationskrav för dessa som för nya medel. Riksdagenbeslutade att användningen av bekämpningsmedel skall minska. Som ettförsta mål angavs en halvering av användningen . Förbudeller restriktioner har införts för olika bekämpningsmedel,som svarade för av användningen innan de förbjöds. Tabell7.17 Förändring av antalet godkändabekämpningsmedel. Godkända vid årets början -ca 136' Källa: Kemi, fördjupad anslagsframstäUan 1991/92-1993/94. mängdensålda bekämpningsmedel har fortsatt att minska . 1989 varden lägre än genomsnittet för 1981-1985. Ihuvudsak är det användningen av medel för ogräsbekämpning som har minskat.Ogräsbekämpningsmedlen svarar för övrigt för den stora volymen, av allanvändning. Lantbmksstyrelsen,kemikalieinspektionen och bedömer att målet om enhalverad användning av bekämpningsmedel har uppnåtts. (Se Bild 10.8) Riksdagenbeslutade att användningen av bekämpningsmedel ytterligare skall halverasfram till strax efter mitten av . Antalet godkända bekämpningsmedel har minskatkontinuerligt från 1985 till uppskattningsvis ca 400 vid 1990 års utgång.Eftersom ett hundratal nya ämnen har registrerats , innebärdetta att ca 400 ämnen helt har avregistrerats. Bekämpningsmedel som används ihushållen och i privata trädgårdar har minskat från ca 150 till 100 undersamma period. kommer även skeppsbottenfarger attförhandsgranskas på samma sätt som andra bekämpningsmedel. ingår ca 80produkter i denna gmpp. Den första organiserade renhålbingen i modem tidutvecklades med stöd av hälsovårdsstadgan. Renhållningenvar då förbehållen, städema och efter hand även köpingar. Mindre tätorter ochmunicipalsamhällen stod utanför. Det varförst vid den kommunala renhållningslagens tillkomst 1972 som kommunerna fickansvaret för insamling och behandling av allt hushållsavfall (och därmedjämförbart avfall). Det innebar i praktiken ett kommunaft"renhållningsmonopol", som sträckte sig långt ut i gles- Milj. ton/år Källa: SNV Rapport 3483. Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall bygderna.Renhållningslagen har sedan ändrats för att bättre passasåväl kommunemas som den enskildes intressen. Efterhandhar det kommunala ansvaret utökats till att dels omfatta insamling av miljöfarligtavfall från hushållen, dels insamling av källsorterat material tUlåtervinning. De förändringar av renhållningslagen som beslutade om imaj 1990 innebår att kommunema nu även kommer att få ett planeringsansvar förall avfallshantering. I ett första steg utökas dessutom ansvaret för hanteringenav en stor del av industriavfallet (s.k. icke branschspecifikt avfall) och pålängre sikt för allt avfall. Detkommunala ansvaret innebär inte att kommunen i egen regi måste sköta insam- Bild7.12 Avfallsmängden per person, 1932-1956. Avfallsmängd m perindivid/år Bild 7.13 Insamlat avfall i 1885-1931. Tillutfyllnad efter transport med fordon och pråm Fill utfyllnad efter transport med fordon ling och behandling. Dettakan läggas ut på privata entreprenörer - kommunala eller regionala bolag - menkommunema har ansvaret för planeringen och skall se till att någon utförarbetet. Dentidiga kommunala renhållningen organiserades i första hand i avsikt att tahand om städernas latrin, av vilket man tillverkade gödselmedlet pudrett, somsåldes till bön- Tabell7.19 Avfallsmängder i en kommun med 100 000 invånare,kommun 1986. Ätervinningsbort ton/år 2100 (inkl bilskrot) Askor (främst från värme och energiproduktion) Schaktmossor (varierar ) Flis uWunnet från avfallsupplaget Källa: Avfallsgmppen, . Bild7.14 Avfallsmängder i några . 800 600 400 200 Av kommunerna insamlat avfall per invånare i någraOECD-länder i slutet av 1980-talef I f ex.uppgiften från ingår både avfallhushållsavfall och avfall från kontor, etc. Källa: Environmental Indicators, 1991. Kapitel7 Varuproduktion, kemikalier, avfall dema i stadens omgivning.Först när latrinhanteringen fungerade började man att systematiskt samla inäven köksavfall. bestod köksavfall mest av organisktmaterial, och kunde därför säljas som svinmat eller gödselmedel. Efter första världskrigetblev mängdema "skräpsopor" i avfallet så påtagliga att det inte varlika enkelt att avsätta sopoma som gödsel eller svinmat. börjadevi få soptippar i modem mening. Efterhand har hushållsavfallet allt mer fåttden karaktär vi känner . har mängderna avfall (mätt i m-) perperson ökat. Vid de förstaavfaUsanalyserna, som genomfördes i , kunde man konstatera attnästan hälften av avfallet utgjordes av finkornigt, i huvudsak komposterbartmaterial samt aska från köksspisar och lägenhetemas uppvärmning. Denna del avavfallet utnyttjades länge för att tillverka kompost. Mängden hushållsavfall perperson ökade snabbt , dels på gmnd av höjdlevnadsstandard, dels på gmnd av den ökande mängden förpackningar - ettresultat av handelns stmkturförändring. dema hushållsavfall variti det närmaste , trots att återvinningen har ökat. En viss ökning avavfallsmängdema kan note- ' ras i de största städema. uppgår hushållsavfallet- "säckso-poma" - till i medeltal per person och år - föreåtervinning. Hälften av detta avfall utgörs av komposterbart material. Variationemamellan oUka hushåll och boendeformer är mycket stora, ett villahushåll harofta dubbelt så stora avfallsmängder som en familj som bor i lägenhet. Utöver mängden säcksoporuppkommer varierande mängder grovavfall. Dessa mängder är svåra att uppskattasom medeltal för hela landet, då de varierar stort; per person och år.Grovavfallet innehåller det mesta som inte ryms i en säck: grövre trädgårdsavfall,skrot, byggnadsavfall, gamla möbler, etc. Somindustriavfad räknas här endast sådant avfall som härrör fråntillverkningsindustrier. Allt annat avfall räknas som verksamhetsavfall. Detavfall, som kan härledas till vissa branscher, uppgår till sammanlagt drygt TabeU7.20 Återvinning av hushållsavfall. Efter återvinning i försöksområde i * plasterna finns hörtillsammans med "övrigt brännbart"