prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Avbestämmelsen framgår vad som är syftet med miljökonsekvensbeskrivningen, attmöjliggöra en samlad bedömning av en planerad anläggnings, verksamhets elleråtgärds inverkan på miljön och hälsan samt hushållningen med naturresurser.Avsikten är att en miljökonsekvensbeskrivning skall ge ett bättrebeslutsunderlag ur miljösynpunkt och att upprättandet av den skall ingå som enintegrerad del redan från inledningen av den beslutsprocess som avses ledafram till att exempelvis en viss anläggning byggs eller en åtgärd vidtas. Detär inte lämpligt att i lagtexten exakt ange vad en miljökonsekvensbeskrivningskall innehålla. Detta får bestämmas genom de föreskrifter som skall utfärdasoch med hänsyn till den verksamhet eller åtgärd som avses samt det geografiskaområde som berörs. Givetvis skall kraven på den enskilde inte ställas högre ännödvändigt. En myndighet bör alltid sträva efter att utnyttja redan vunnenkunskap, t. ex. från tidigare liknande ärenden. Medinverkan på miljön avses den inverkan som blir på den omgivande miljön såsom marken, vattnet, luften och landskapet. Därmed avses även inverkan på djur och växter liksom kulturvärden i byggd och odlad miljö. Med inverkan på hälsan avses människans hälsa och säkerhet. Vad som avses med inverkan på hushållningen med naturresurser framgår av lagens 2 och 3 kap. Enligt 1 kap. 1 § NRL skall marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt användas så att en från ekologisk, social och samhällseko nomisk synpunkt långsiktigt god hushållning främjas. NRLs resursbegrepp innefattar våra mark- och vattenresurser, den natur- och kulturmiljö och de kulturvärden som formats av människan (prop. 1985/86:3, s.l50- 152). Att beskriva inverkan påvad som anges i paragrafen innebär som regel Prop. 1990/91:90 även attalteraativ till den åsyftade anläggningen eller åtgärden skall anges ochkonsekvenseraa av dessa. Då bör även anges vad alteraativet att ingen åtgärdvidtas får för konsekvenser, I den allmänna motiveringen (avsnitt 8.3.3) harytterligare exemplifierats vad som bör ingå i en miljökonsekvensbeskrivning. Enmiljökonsekvensbeskrivning skall bekostas av den som ansvarar för verksamheteneller som skall vidta åtgärden i fråga. Det innebär att den som ansöker omtillstånd för en anläggning, verksamhet eller åtgärd ansvarar för att enmiljökonsekvensbeskrivning upprättas och även får stå för kostnaden. Sökandenskall även stå för kostnader som kan följa på de verkställighetsföreskriftersom skall utfärdas. 19.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:46) om ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. Ändringeninnebär att till naturresurslagen har anknutits även lagen (1983:293) ominrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn. 19.3 Förslaget till lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) Dennya 13a § samt ändringen i 14§ har kommenterats i den allmänna motiveringen(avsnitt 12,2). Ändringeninnebär att andra punkten iförsta stycket har ändrats så att en ansökan om tillstånd skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning som möjliggör en samlad bedömning av en planerad anläggnings, verksamhets eller åtgärds inverkan på miljön, hälsan och hushållningen med naturre surser. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Med en verksamhets inverkan avses till att börja med sådant som arten, styrkan och räckvidden av de störaingar som verksamheten kan medföra, I detta avseende görs ingen ändring av det som även tidigare gällt enligt denna punkt. Dämtöver skall emellertid även konsekvenser i övrigt av vikt för miljön, hälsan och hushållningen med naturresurser som verksamheten kan antas medföra redovisas. Därmed avses även vad verksamheten kom mer att generera utöver direkt omgivningspåverkan, t. ex. ytterligare bil trafik i det område där verksamheten skall etableras. Den nya bestämmel sen går alltså utöver den tidigare föreskriften i punkt 2 att en ansökan skall 458 innehållaen beskrivning av de miljöeffekter som verksamheten kan med- Prop,1990/91:90 föra, 1 den allmänna motiveringen, avsnitt 8,3.3, har angettsytterligare exempel på vad miljökonsekvensbeskrivningen bör innehålla, 19.4 Förslaget till lag om ändring i vattenlagen(1983:291) 1paragrafens första punkt har gjorts ett tillägg som innebär att en ansökan i ettansökningsmål skall innehålla även en miljökonsekvensbeskrivning. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådels förslag. Miljökonsekvensbeskrivningenskall möjliggöra en samlad bedömning av företagets inverkan på miljön, hälsanoch hushållningen med naturresurser. Detta innebär att krav på en meraomfattande och samlad bedömning av konsekvensema för miljön, hälsan ochnaturresurshushållningen införs. Vad miljökonsekvensbeskrivningen skallinnehålla framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 8.3.3. 19.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn Farledslagenreglerar inrättande och utvidgningar av allmänna hamnar och allmänna farleder.Denna typ av anläggningar och åtgärder innebär i vissa fall stora ingrepp imiljön som kan föranleda behov av prövning hos regeringen enligt 4 kap. 2 §NRL. Enligt paragrafen skall vid prövning av ärenden enligt farledslagennaturresurslagen tillämpas. 19.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:439) om energiplanering Ändringeninnebär att till den energiplan som skall finnas enligt lagen om kommunalenergiplanering skall höra en miljökonsekvensbeskrivning. I den allmännamotiveringen, avsnitt 8,3,2,13, har närmare redogjorts för vad den börinnehålla. 19.7 Förslaget till lag om förhandsgranskning avbiologiska bekämpningsmedel 1paragrafen definieras vad som menas med biologiskt bekämpningsmedel. Därmed avses levande organismer i form av mikroorganismer, vims, nematoder och insekter som särskilt framställts i bekämpningssyfte. De organismer som används som bekämpningsmedel kan spridas antingen i form av en för ändamålet särskilt framställd beredning eller, som är fallet 459 ex, insekter, i sin naturiiga form. Bekämpningsmedlet skall bestå av Prop. Lagen omfattar därför inte döda organismer. beredningmed döda organismer faller i stället inom ramen för lagen (1985:426)om kemiska produkter eftersom det då är fråga om en kemisk Lagengäller oavsett om organismerna är gentekniskt modifierade eller ej. För attlagen skall vara tillämplig skall alltså levande organismer användas för detändamål som anges i paragrafen. Ändamålsregeln har en motsvarighet i förordningen(1985:836) om bekämpningsmedel med den skillnaden att här görs åtskillnadmellan viras och bakterier, eftersom ett virus, enligt vad statensbakteriologiska laboratorium, SBL, har anfört, definitionsmässigl inte är enmikroorganism. Biologiskabekämpningsmedel är enligt paragrafen underkastade förhandsgranskning. Ettbiologiskt bekämpningsmedel får sålunda saluhållas eller användas endast om detär godkänt. Varje handelsprodukt som marknadsförs som biologisktbekämpningsmedel skall vara godkänd även om den verksamma beståndsdelen ingår iett redan godkänt medel. Föratt godkännande skall meddelas måste det finnas ett klart bekämpningsbehovinom det avsedda användningsområdet. skall alltid göra ennoggrann avvägning mellan risk och nytta. En ansökan om godkännande kan avslåsav dels den anledningen att medlet bedöms som olämpligt eller mindre lämpligtdärför att det kan förorsaka oacceptabla eller eljest oönskade olägenheter frånhälso- eller miljösynpunkt, dels därför att det inte föreligger något behov avbekämpningsmedlet i fråga, dvs. bekämpningsmedlet bedöms som onödigt. Delsistnämnda skälet för avslag får dock inte användas så att enkonkurrensbegränsning uppstår, dvs. med åberopande av att det finns likvärdigabiologiska bekämpningsmedel på marknaden, ulan det är uteslutande hänsynentill hälsan och miljön som skall ligga till grund för prövningsmyndighetensbedömning. Självfallet kan också en framställning om godkännande avslås, omdet kan antas att medlet i fråga inle kommer all bidra till en framgångsrikbekämpning av skadegörare. Ettgodkännande gäller enligt andra stycket i högst . Den som innehar ettgodkännande kan ansöka om fortsatt godkännande före periodens slut.Omprövningen skall göras i den omfattning som ärendet kräver och med särskillbeaktande av om den befintliga dokumentationen behöver kompletteras. Ettgodkännande får förenas med villkor. Ett sådant villkor kan vara atttillverkaren utarbetar ett kontrollprogram som följer upp erfarenheter av användningenav medlet, Avförsta stycket följer att det är tillverkaren som skall göra ansökan. Som framgår av den allmänna motiveringen är avsikten att prövningen skall göras av kemikalieinspektionen. Enligt andra stycket fårregeringen eller den myndighet som regeringen . 1990/91:90 bestämmermeddela föreskrifter om de uppgifter som skall lämnas i samband med en ansökanom godkännande. Här avses såväl förhållanden som rör tillverkaren och hansverksamhet i den utsträckning det kan vara av värde all veta vid en prövning avdet aktuella medlet som närmare krav på vetenskaplig dokumentation av medlet ifråga. Av ansökan skall också framgå det avsedda användningsområdet. Paragrafenanger förutsättningaraa för att återkalla ett godkännande, Återkallelse pågmnd av ändrade förhållanden kan ske t, ex, om det efter godkännandetframkommer effekter som inte var kända vid tillfallet för godkännande.Återkallelse kan också ske på den gmnden att väsentligt mindre farliga men iövrigt jämförbara medel har godkänts. Iett beslut om återkallelse skall anges hur beslutet skall gälla gentemot demsom tillverkar, saluhåller eller använder bekämpningsmedlet. Densom innehar ett godkännande kan enligt andra stycket anmäla att godkännandetskall upphöra att gälla. Ett sålunda återkallat godkännande upphör att gällavid utgången av året närmast då en sådan anmälan kom in tillprövningsmyndigheten. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omundantag från kravet på godkännande. Om del föreligger särskilda skäl i detenskilda fallet får regeringen eller myndigheten meddela undanlag från kravetpå godkännande. Som ett sådant särskilt skäl kan räknas användning förforskningsändamål eller annat vetenskapligt syfte. Om föreskrift eller beslutmeddelas om undantag från kravet på godkännande kan som anges i andrastycket,i stället anmälningsplikt införas, innan medlet får saluhållas eller användas.Anmälningsplikt kan t, ex, komma i fråga för ett bekämpningsmedel som bedömskunna användas ulan nämnvärd risk, Genomparagrafen ställs aktsamhetskrav på den som tillverkar, saluhåller eller använder biologiska bekämpningsmedel. Paragrafen får sitt konkreta innehåll genom de föreskrifter som kemikalieinspektionen avses utfärda om försiktighetsmått. Sådana föreskrifter kan omfatta regler om utform ning av lokaler och andra säkerhetsåtgärder vid framställning och salu hållande liksom märkning och annan produktinformation. Även föreskrif ter om vad som skall galla vid spridning och den särskilt anordnade utrustning som kan behövas för att begränsa spridningen kan utfärdas med stöd av denna paragraf Föreskrifterna kan också omfatta förfarandet med biologiska rester av olika slag som uppkommer i samband med framställ ningen. Paragrafen innehålleringen motsvarighet till den i 5 § lagen om kemiska Prop. 1990/91:90 produkterinförda substitutionsprincipen. Detta förklaras av att den nu ifrågavarandelagen är begränsad till produkter som har varit föremål för en särskildförhandsgranskning. Det är alltså kemikalieinspektionen som vid sin prövningoch fortlöpande verksamhet enligt 2 och 4 §§ skall göra en sådan bedömning sommotsvarar substitutionsprincipen enligt lagen om kemiska produkter. Utformningenav tillsynsbestämmelsema överensstämmer helt med vad som föreskrivs i lagen(1985:426) om kemiska produkter. Paragrafeninnebär ett bemyndigande att ta ut avgift för myndighets verksamhet enligt lagen.Som framgått av den allmänna motiveringen är avsikten att avgift skalltas ut på samma grander som gäller kemiska Bemyndigandetinnebär också rätt att föreskriva om nedsättning och eftergift av avgift närdetta framstår som motiverat. Enligtandra stycket får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerinhämta de uppgifter som behövs för att bestämma avgiftens storlek. Sådanauppgifter kan behövas t. ex. om tillverkarens omsättning skall utgöra underlagför avgiftsberäkningen. Inte heller avgifter som bygger på ett sådant underlagfår beloppsmässigt överstiga myndighetens självkostnader. Ansvarsbestämmelseraai första stycket är utformade som blanketlstraff-bud. Inom det straffbaraområdet faller sålunda enligt punkt 1 att saluhålla eller använda ettbiologiskt bekämpningsmedel som inte är godkänt enligt 2 § och att bryta mol 6§ första stycket om försiktighetsmått, enligt punkt 2 åsidosättande av villkorför godkännandet enligt 2 § andra stycket, att som framgår av punkt 3åsidosätta föreskrift om försiktighetsmått som följer på 6 § andra stycket samtatt underlåta att uppfylla upplysningsplikten enligt 8 §, För normalbrott ärstraffskalan böter eller fängelse . Enligtandra stycket kan straffet i grova fall uppgå till fängelse. Vidbedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har vållat ellerkunnat vålla allvarlig ekologisk obalans eller annan varaktig störning. Somframgår av tredje stycket skall inte dömas till ansvar i ringa fall. Vid lagkonkurrens har regleraa i företräde enligt flärdestycket. Detfemte stycket ger uttryck för den allmänna principen att inte ingripa både med straff och vite mot samma förfarande. Paragrafenstraffsanktionerar ett oriktigt uppgiftslämnande enligt 3 § eller enligt 11 §andra stycket om uppgiften har lämnats med uppsåt eller av oaktsamhet och rörförhållande av betydelse. Lagenföreslås träda i kraft . fram tillikraftträdandet finns det möjligheter att ansöka om godkännande. Detta gällersåväl existerande medel som sådana som avses bli introducerade efterikraftträdandet. 19.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:426) omkemiska produkter 1andra stycket har införts ett bemyndigande för regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer att inhämta de uppgifter som behövs för att bestämmaavgiftens storlek. Bemyndigandet kan tillämpas när andra uppgifter behövs änsådana som kan inhämtas med stöd av 9 §. Ett exempel är att en avgift skallberäknas med hänsyn till omsättningens storlek för att uppnå en rättvisfördelning mellan berörda företag. Inte heller avgifter som bygger på ettsådant underlag får beloppsmässigt överstiga myndighetens självkostnader. 19.9 Förslaget till lag om ändring i renhållningslagen(1979:596) Iett nytt tredje stycke ges regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer bemyndigande att föreskriva att hushållsavfall och annat avfall fårinföras till eller utföras ur landet endast efter särskilt tillstånd. Ändringengörs i anledning av att skall ratificera Bäselkonventionen omgränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall.Konventionen omfattar även hushållsavfall och annat avfall som regleras irenhållningslagen. En närmare redogörelse för konventionens innehåll lämnas iden allmänna motiveringen, avsnitt 13.8.2. Tilläggettillförsta stycket innebär att avfallsavgifterna får differentieras på ett sätl som gynnar miljön. Motiven till lagändringen framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 13.7.2. 19.10 Förslagettill lag om ändring i lagen (1987:24) om Prop. 1990/91:90 parkeringsövervakning Paragrafenhar fått en ny redaktionell utformning. Såsom närmare har kommenterats i denallmänna motiveringen (avsnitt 15.2.6.11) har i paragrafens andra stycke 4förts in en möjlighet för kommuneraa att till parkeringsvakter förordna ocksåarbetstagare hos kommunala kollektivtrafikaktiebolag, som inom kommunenbedriver linjetrafik enligt yrkestrafiklagen (1988:263, omtryckt 1988:1499). Medett kommunalt trafikaktiebolag avses i detta sammanhang ett trafikaktiebolagsom är helägt av kommunen eller landstingskommunen, antingen direkt eller viaett eller flera helägda aktiebolag. Linjetrafikenligt yrkestrafiklagen är yrkesmässig trafik för personbefordran som ärtidtabellbunden och för vilken ersättningen bestäms särskilt för varjepassagerare för sig, under föratsättning att trafiken inte ingår som ett led iett sammanhängande arrangemang där huvudsyftet är ett annat än självatransporten. Det är trafikhuvudmännen som har rätt att driva linjetrafik ilänet. De närmare bestämmelserna om sådan trafik finns i lagen (1985:449), omrätt att driva viss linjetrafik i länet (ändrad senast 1988:1502).Trafikhuvudmannen behöver inte själv utföra trafiken utan får anlita någonannan för detta. Det är mycket vanligt att så sker och i den mån det är ettkommunalt trafikaktiebolag som anlitas kan arbetstagare hos detta förordnastill parkeringsvakter. En ytterligare fömtsättning är att aktiebolagenstrafikeringsuppdrag till någon del avser den kommun eller landstingskommun därförordnandet skall gälla. Dennya bestämmelsen innebär formellt sett att alla arbetstagare hos de berördatrafikföretagen kan komma i fråga för parkeringsvaktsförordnande. Som haranförts i den allmänna motiveringen bör emellertid av praktiska skäl främst dearbetstagare som har trafik- och arbetsledande uppgifter komma i fråga förparkeringsvaktsförordnande. 19.11 Förslaget till lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) Enligtparagrafens andra stycke får beslut enligt angivna bestämmelser i med vissaundantag inte meddelas i strid mot en detaljplan eller områdesbestämmelser.Genom ändringen blir bestämmelsen tillämplig även på föreskrifter enligt 18 d §om förbud mot markavvattning inom vissa områden. Genomdet nya första stycket klargörs att lagens skyddsformer kan tilläm pas även på områden i odlingslandskapet och andra kulturpräglade områ den i den mån skydd ej gäller enligt lagen (1988:950) om kulturminnen m, m. Bestämmelsen motsvarar 2a § i det remitterade lagförslaget, 464 Lagrådet har föreslagit enändring i förhållande till det remitterade Prop. 1990/91:90 lagförslaget ochdärvid framhållit att del finns ett behov av att bestämma naturvårdslagensräckvidd i förhållande till det skydd som lagen om kulturminnen m.m. avser atttillskapa och som är särskilt utformat med hänsyn till kulturobjektens särart.Lagtexten har fått den utformning som förordats av lagrådet. Enligt lagen omkulturminnen m.m. kan skydd för foraminnen, byggnadsminnen och kyrkligakulturminnen innefatta ett områdesskydd. Föreskrifteraa om byggnadsminnen i densistnämnda lagen kan också tillämpas på park, trädgård eller annan anläggningav kulturhistoriskt värde. För skydd av sådana anläggningar skall således NVLinle tilllämpas. Enligtden nya lydelsen av 18c § första stycket skall vid prövningen enligt NVL av ettmarkavvattningsföretag även skadliga effekter i form av vattenföroreningarbeaktas. Den föreslagna lydelsen av 3a § andra stycket är en följd av att vissamiljöskadliga effekter i form av vattenföroreningar således kommer att kunnabedömas inte bara enligt miljöskyddslagen utan även enligt NVL. 1 övrigtinnebär lagändringen ingen ändring i sak i förhållande till vad som gällerenligt 3 a § första stycket i den äldre lydelsen. 1paragrafens två första stycken har angetts att fridlysningsåtgärder kan vidtasi fall då fara föreligger för att en växt- eller djurart kan komma altförsvinna. En art kan bli fridlyst då risken för utrotning inte är akut.Bestämmelsen kan tillämpas då en art totalt sett är utrotningshotad inom sittutbredningsområde, t, ex, i , men det fortfarande finns enlivskraftig stam i , I ett sådant fall bör dock en föratsättning förfridlysning vara att någon form av indikation föreligger för att även artensförekomst i kommer all påverkas. Kompletterande bestämmelser omfridlysning finns i 14 § naturvårdsförordningen. Iparagrafens tredje stycke har införts en möjlighet för regeringen eller enmyndighet att meddela tillträdesförbud till ett visst område även för attskydda en växtart. Enligt den gällande lydelsen omfattar bestämmelsen baraskydd för djurlivet. Av 15§ naturvårdsförordningen framgår bl.a, vad etl förbudfår omfatta. Där anges också att ett tillträdesförbud i normalfallet inte skallgälla gentemot markägaren. Vidarehar det tredje stycket kompletterats med en möjlighet att meddela föreskriftersom inskränker rätten till fiske inom ett skyddat område liksom nu gällerbeträffande rätten till jakt. Som framgår av den allmänna motiveringen avsesmed fiske även fångst av bl. a. skaldjur, Iparagrafens två första stycken har även vissa redaktionella ändringar gjorts. 30 1990/91. I sami Nr 90 Paragrafenhar ändrats redaktionellt genom att bestämmelseraa i tredje stycket om dispensfrån förbuden att vidta vissa åtgärder inom strandskyddsområde har flyttatstill en ny paragraf, 16 a §. Detnya tredje stycket i paragrafen motsvarar fjärde stycket i den tidigarelydelsen. I fråga om det nya flärde stycket har lagrådet anfört bl, a. "Enligt utredningens förslag skall ett generellt undantag göras för allkomplementbebyggelse på en tomtplats, som förläggs längre från stranden änhuvudbyggnaden i den befintliga bebyggelsen. Förslaget tillstyrktes avflertalet remissinstanser. i hade emellertidbetänkligheter med hänsyn till förhållanden inom exempelvis skärgårdsområdenmed små fiskestugor, där förslaget kunde medföra en kraftigt ökad exploatering.Uppsala kommun anförde liknande synpunkter. Med hänsyn härtill harlagrådsremissens förslag utformats som ett bemyndigande för regeringen ellermyndighet att föreskriva undantag från kravet på dispens. Förslaget ger vidhanden att undantagen avses bli angivna genom uppräkning i regerings- ellermyndighetsföreskrifter av områden som undantas från kravet på dispens. mening skulle ändamålet med den föreslagna regleringen kunna uppnåspå ett enklare och för allmänheten tydligare sätt, om uppräkningen i ställetfick avse de områden där kravet på dispens för komplementbebyggelseupprätthålls," Regeringenfinner att de invändningar som bl, a. i riktatmot förslaget om ett generellt undantag från kravet på dispens är välgmndade.Liknande bebyggelseförhållanden, som motiverar att kravet på dispens kvarstår,torde finnas även i andra delar av landet. Mot den bakgmnden gör regeringenbedömningen att de olägenheter som ett generellt undantag medför bäst botasgenom förslaget i remissen. Regeringen har därför inte följt lagrådetsförslag. 1 konsekvens härmed har regeringen inte heller följt lagrådets förslagtill utformning av övergångsbestämmelserna. Genomdet nya fjärde stycket bemyndigas således regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att föreskriva om generella undantag från strandskyddetbeträffande sådana byggnader, anläggningar och anordningar som utgör komplementtill befintlig bebyggelse på en tomtplats och som förläggs längre frånstranden än huvudbyggnaden. Bestämmelsen har kommenterats i den allmännamotiveringen (avsnitt 16,5,10) Detbör ankomma på länsstyrelseraa att efter samråd med kommunerna fatta beslut omde områden, inom vilka krav på dispens för uppförande av, komplementbyggnaderm. m. inte skall gälla. Särskilt inom högexploaterade skärgårdsområden kan detfinnas ett behov av att begränsa komplementbebyggelsen. Viss ledning när detgäller avgränsningen av områdena kan ges av den förteckning över områden avriksintresse för friluftslivet som finns i 3 kap, 2 § naturresurslagen. 16a§ Prop, 1990/91:90 Förstastycket i paragrafen motsvarar 16 § tredje stycket i den äldre lydelsen, Iallmänt språkbrak används ordet dispens som beteckning för ett undantag i ettsärskilt fall från strandskyddsbestämmelsema. Beteckningen har därför förts ini lagtexten, Iparagrafens andra stycke har en bestämmelse införts om lidsbegränsning avdispensbesluten. Bestämmelsen har en motsvarighet i 8 kap. 33 § plan- ochbygglagen, I enlighet med vad som föreslagits av lagrådet har det i lagtextenangetts att tidsfristerna skall räknas från den dag då beslutet vann lagakraft. Tidigarehar ett givet täkttillstånds fortsatta giltighet kunnat villkoras av attsäkerhet ställts.