prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — En del av nedgången beror dock på ändringar av stödetsutformning . Jag instämmer i AMS principiella bedömning avrekryteringsstödet. Åtgärdens andel av lönekostnaden bör ändras från alltid till högsl . Jag är däremot inte beredd att tillstyrka AMS förslag att stödet skall kunna utnyttjas generellt efter tre månaders arbetslöshet. Vad gäller AMS förslag att rekryteringsstöd bör införas som komplement till avtalade in skolningsplatser anser jag att det inte finns någon anledning till regeländ- 79 ringar, eftersom dennamöjlighet i princip redan existerar med nu gällande Prop. 1990/91: 100 regler. Jag har inte beräknat några särskilda medel förrekryteringsstödet. Jag har i stället tagit hänsyn till medelsbehovet föråtgärden vid beräkningen av medel för beredskapsarbeten m. m. (avsnitt 2.6). RRVhar genomfört en förvaltningsrevision av arbetsmarknadsverkets hantering av denfriare resursanvändning som införandet av medlen för otraditionella insatserhar inneburit. RRV konstaterar att det är svårigheter förknippade med att hatvå parallella system; dels åtgärder som styrs med regler och anslagsramar,dels de icke traditionella insatserna som innebär en friare resursanvändningstyrd genom mål och resultatkrav. Ett regelorienterat arbetssätt genomsyrarfortfarande arbetsförmedlingsorganisationen. Men RRV har även kunnat se attinförandet av medlen för otraditionella insatser har haft en positiv effekt påarbetsförmedlingens arbetssätt. Vid granskningen har framkommit att AMS inte harutarbetat någon övergripande strategi för användning och uppföljning av medlenför otraditionella insatser. Den interna informationen och implementeringeninom arbetsmarknadsverket har dessutom varit bristfällig. Vid fördelningen avmedel till olika aktiviteter har inte den beräknade sysselsättningseffektenvarit styrande. Den största andelen av medlen har gått till orts-och företagsförstärkan-de åtgärder medan endast en mindre del har gått tillfördjupat förmedlingsarbete och gruppaktiviteter. En stor del av medlen haranvänts för att täcka kostnader av förvaltningskaraktär. Den friare resursanvändning som varit möjlig genommedlen för otraditionella insatser har givit värdefulla erfarenheter och jagförutsätter att AMS tar hänsyn till RRV:s påpekanden i det fortsatta arbetet. Jag anser dock att behovet av dessa medel väsentligenminskar i och med den förenkling av anslagsstrukturen, som jag föreslår förnästkommande budgetår. Detta kommer att innebära ökade möjligheter för arbetsmarknadsverkettill flexibilitet och effektivare resursanvändning. Förutsättningarna förindividanpassning av de arbetsmarknadspolitiska insatserna kommer därmed attöka. Vissa resurser bör dock avsättas för att stimuleranytänkande och kreativitet. Jag beräknar behovet av dylika medel till 60milj.kr. varav regeringen bör disponera lOmilj.kr. Sistnämnda belopp ersätterde 15 milj.kr. som regeringen disponerar under innevarande budgetår förförsöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder. Försöksverksamhetenhar framförallt varit inriktad på projekt som syftar till att skapasysselsättning för kvinnor på landsbygden men även till ungdoms-,rehabiliterings- och flaskhalsprojekt. Dessa ej regelstyrda medel skall användas förförnyelse av arbetsmetoderna inom förmedlingsorganisationen och av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Inriktning på åtgärderna skall avse insatser utifrån den arbets- Prop.1990/91: 100 sökande individens behov. Endast en viss mindre del bör användas förprojektledning och kostnader av förvaltningskaraktär i samband med specifikaprojekt. Med den inriktning av medlen på insatser utifrån individernas behov,som jag föreslår, stödjer jag helt AMS förslag att medlen bör få användas förinsatser för att öka jämställdheten på arbetsmarknaden. Av de medel som disponeras av regeringen bör en delav reserverade medel få avse insatser för utvecklingen avarbetsmarknadspolitiken i Öst-och . 2.9 Bidragtill arbetslösa Jör atl starta egen verksamhet DenI inleddes en treårig försöksverksamhet i , sominnebär att inte bara arbetslösa utan även personer som riskerar arbetslöshetkan beviljas bidrag för att starta egen verksamhet. Dessutom kan bidragetbeviljas arbetstagare som har arbete och inte löper risk att bli arbetslösa, ide fall arbetsförmedlingen får återbesätta den plats som bidragstagaren lämnar,med en person som är anmäld arbetslös på förmedlingen. Fr.o.m. utvidgadesförsöksverksamheten till att även omfatta . Utvärderingen av försöksverksamheten i Norrbottenslän görs av högskolan i . 1 en preliminär delrapport konstateras bl.a.att bidraget är mycket värdefullt i startskedet men att är för korttid framför allt för företagare med konsultverksamhet. Ett förslag som framförsär att bidraget borde utbetalas under med successivavtrappning av bidragsbeloppets storlek. Många företagare anser att bidragetbör vara frikopplat från fackföreningstillhörighet och vara lika stort föralla. Uppföljningen av stödet ansågs också vara bristfällig. Jag anser att bidraget är ett bra och nödvändigtkomplement till övriga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Bidraget bör i avvaktan på utvärderingen av denpågående försöksverksamheten vara kvar hos arbetsmarknadsverket och ha sammaomfattning som . Jag beräknar behovet till 109 milj. kr. inkl. pris-och löneuppräkning. 2.10 InsatserJör Jlyktingar och Invandrare Antaletutomnordiska medborgare i har ökat kraftigt . Mellanåren 1985 och ökade antalet med 41 700 i hela befolkningen eller med 30%enligt . Arbetsförmedling och har lyckats ökaantalet i utbildning eller arbete placerade utomnordiska medborgare i högretakt än denna del av befolkningen har ökat. Antalet utomnordiska invandrare somplacerats i arbete eller utbildning har bara ökat med20%. 6 Rik.sdagen 1990/91. Antalet utomnordiska medborgare placerade i arbete ellerutbildning, helår Prop. 1990/91: 100 1987/88 1988/89 1989/90 Bil. 19 400 21 900 23 200 Under /90 har AMS disponerat 122milj.kr. till särskilda insatser för flyktingar och invandrare. Dessa medelhar inneburit vidgade möjligheter för arbetsförmedlingen att sätta in åtgärderutifrån den enskilde flyktingens eller invandrarens förutsättningar ocharbetsmarknadens behov. Ett effektivt hjälpmedel har varit s.k. förhöjtrekryteringsstöd. Trots detta har stödet använts i begränsad omfattning.Ungefär I 000 utländska medborgare har placerats i arbete med hjälp av stödet,vilket är en ökning med 800 mot året innan. Bristande flexibilitet inomsvenskundervisningen har angetts som ett avgörande hinder. Målet för /90 att 6000 flerflyktingar och invandrare skulle få arbete eller utbildning genom arbetsförmedlingenhar endast uppnåtts till hälften. Utomnordiska medborgare slussas i stor utsträckningin på arbetsmarknaden via arbetsmarknadspolitiska insatser, vilket beror påatt behovet av information och vägledning om förhållandena på svensk arbetsmarknadär större än för övriga sökande. Allt fler arbetsförmedlingar anvisarflyktingar till beredskapsarbete på halvtid kombinerat med grundläggandesvenskundervisning för invandrare. Detta har visat sig vara ett bra sätt förinvandrarna att få arbetslivserfarenhet och referenser från en svenskarbetsplats. Andelen utomnordiska medborgare iarbetsmarknadsutbildning har ökat och är . Äveninriktningen på utbildningarna har förändrats. Fler kurser har påbörjats därflyktingarnas och invandrarnas tidigare kompetens tas tillvara. Någralänsarbetsnämnder har lyckats träffa avtal med företag om s. k. jobbgaranti,dvs. företagen förbinder sig att anställa invandrare efter genomfördarbetsmarknadsutbildning. Utvecklingen av yrkesprövningen (YPl) har visat sigvara ett effektivt instrument. Under /90 har ca 200 personeryrkesprövats främst vid olika gymnasieskolor. De insatser som görs av arbetsf()rmedlare påflyktingförläggningar har haft stor betydelse. av de 10400 vuxnaflyktingarna som flyttade till en kommun flyttade till arbeteeller utbildning. Det har även visat sig tidsbesparande att redan påförtäggningen starta en vägledningsprocess och preliminär planering avinträdet på arbetsmarknaden. Trots vissa förbättrade placeringsresultat hararbetskraftsdeltagandet bland utomnordiska medborgare stadigt sjunkit under1980-talet. Andeli arbetskraften (%) Regeringenhar givit högskolan i i uppdrag att beskriva invandrar- Prop. 1990/91:100 nas situation på arbetsmarknaden. Det har skett betydande förändringar i invandrarnasrelativa sysselsättningsläge . Under 1950-och 1960-talenhade invandrarna högre förvärvsintensitet än den svenska befolkningen.Arbetslöshetstalen låg på ungefär samma nivå för invandrare och svenskar.Nyanlända invandrare kom snabbt in på arbetsmarknaden. Många invandrargrupper som anlänt under 1980-talethar däremot en påfallande svag anknytning till arbetsmarknaden. Det kan vara förklarligt att det tar en viss tidför nyanlända flyktingar att komma ut på arbetsmarknaden. Men det är knappastacceptabelt att de invandrare som anlände till i början av 1980-taletfortfarande efter ett årtionde, som utmärkts av en ihållande högkonjunktur, haren svag anknytning till arbetsmarknaden. Regeringen har tagit initiativ till fortsattforskning för att få orsakerna till det sjunkande arbetskraftsdeltagandet ochden ökande arbetslösheten bland invandrare belysta. AMS anser att en av de främsta orsakerna till attmålet, att placera 6000 fler utländska medborgare i arbete eller utbildning,inte har uppnåtts är att en del länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar intehar avdelat tillräckligt med personal för att få genomslag för prioriteringenav målgruppen. Det har också tagit tid att få igång användningen av desärskilda åtgärdsmedlen för invandrare och flyktingar liksom aktiva förmedlingsinsatserredan under den grundläggande svenskundervisningen för invandrare. 1 en del fall har målsättningen att snabbt minskaantalet boende på de statliga flyktingförläggningarna inte sammanfallit medförmedlingens strävan att placera flyktingar i arbete eller utbildning påorter med efterfrågan på arbetskraft. Sådana målkonflikter bör dock kunnaundvikas genom den gemensamma överenskommelse som och träffade i maj1990 och som innebär en tydligare markering av arbetslinjen. Mot bakgrund av högskolans rapport och AMSredovisning finns det all anledning att nu ägna mer uppmärksamhet åtinvandrarnas situation på arbetsmarknaden. Uppskattningsvis kommer årtigen ca40000-50000 flyktingar och nära anhöriga till flyktingar och invandrare attbosätta sig i . Den förväntade tillströmningen liksomde låga arbetskraftstalen och den höga arbetslösheten bland vissa utländska medborgarekräver en utökad och intensiv arbetsinsats från förmedlingens sida i samarbetemed kommunernas socialförvaltningar och anordnare av grundläggandesvenskundervisning för invandrare. Denna samverkan bör ske i de former somangetts i och med beslut om ett samordnatflyktingmottagande (prop. 1989/90: 105, SfU21, rskr. Målet att fler utländska medborgare skall placerasi arbete eller utbildning kvarstår trots en försämring av läget påarbetsmarknaden. har under de senaste årenpåbörjat ett utveck lingsarbete för att anpassa metoder och åtgärder till invandrarnas behov. Detta arbete bör intensifieras och erfarenheter snabbare än spridas och tillämpas i hela organisationen. Det är angeläget att utvecklingen av det ADB-baserade informationssystemet "Kunskapsbanken" fortsätter. Dennainformation kan verksamt bidra till ett effektivare resursutnytt- Prop.1990/91: 100 jande. Resultaten från de genomförda yrkesprövningarna visar t.ex.att Bil. 12 antalet kursveckor kan minskas väsentligt, då varje invandrarekan ges exakt den kompletterande yrkesutbildning som är nödvändig för att få enfast förankring på den svenska arbetsmarknaden. När det schabloniserade ersättningssystemet tillkommunerna för flyktingmottagningen träder i kraft 1991är det av största vikt att arbetsförmedlingen har handlingsberedskap för attbåde personellt och på åtgärdssidan kunna svara upp mot de krav som ett utökatsamarbete med kommunen kommer att ställa. Den prioritering av flyktingar och invandrare somsker i riktlinjerna för arbetsmarknadsverket måste på ett bättre sätt änhittills få genomslag i hela förmedlingsorganisationen och komma till uttryck iplanerna för utnyttjandet av ordinarie resurser. Jag förmodar att en bidragande orsak till framförallt flyktingarnas svårigheter att få förankring på arbetsmarknaden beror påokunnighet, attityder och fördomar hos både blivande arbetskamrater ocharbetsgivare. Det är angeläget att parterna här tar sitt informationsansvar.Dessutom behöver all personal inom arbetsmarknadsverket få möjlighet tillutbildning i invandrarkunskap och träning i att bemöta negativa attityder tillinvandrare i arbetslivet. För nästa budgetår beräknarjag 140 milj.kr. "skilda insatser för flyktingar och invandrare. Antaletungdomar i åldern 18 sysselsatta inom ramen för den s. k.ungdomsgarantin har minskat från 26000 i ungdomslag /86 till 4250 i ungdomslag/inskolningsplatser /90. AMS har i rapporten "Utvärdering av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna för 1819-åringar, perioden 30juni 1990", redovisat en utvärdering av det nya åtgärdssystemet sominfördes . Detta innefattar intensifierade förmedlingsinsatsermed jobb-sökar-aktiviteter mot den reguljära arbetsmarknaden samt vid behovinskolningsplatser enligt avtal alternativt s. k. särskildainskolningsplatser. Enligt AMS har de flesta förmedlingar kunnaterbjuda samtliga eller flertalet arbetssökande ungdomar i åldern 1819 årjobb-sökar-aktiviteter. Insaterna har gett gott resultat. Fler ungdomar harfått reguljärt arbete och detta snabbare än om insatserna inte hade gjorts. Av AMS rapport framgår att den 1juli 1989 har drygt 4000 ungdomar, ungefär lika andel pojkarsom flickor, börjat på avtalad inskolningsplats. Av dessa hade någon formav gymnasial utbildning. Hos enskilda arbetsgivare var pojkarna i viss majoritet,medan flickorna inte oväntat besatte flertalet () av platserna i stat,kommun och landsting. Enligt AMS rapport fick av ungdomarna arbete påden reguljära arbetsmarknaden efter arbete på avtalad inskolningsplats. Av dessa fick arbete hos den arbetsgivare där de tidigare haft inskolningsplats. Dettavisaratt målet för åtgärderna uppnås för en stor andel av ungdomar- Prop.1990/91: 100 na. För att ytterligare påskynda och underlätta och därigenom ökaung- Bil. 12 domarnas övergång till reguljärt arbete är det enligt minmening viktigt att förmedlingarna kontinuerligt följer upp de ungdomar, somanvisats arbete på avtalade inskolningsplatser. Nära 4 500 ungdomar, varav flickor och 42%pojkar, anvisades till särskild inskolningsplats . Avdessa hade arbetshandikapp. Totalt av de ungdomar som lämnadeungdomslag/särskild inskolningsplats /90 fick arbete. Nära 10%fortsatte till utbildning, eller beredskapsarbete medannära blev arbetslösa. Av de arbetshandikappade ungdomarna fick arbetevarav med lönebidrag. Färre än av övriga ungdomar, , blevarbetslösa medan en större andel av dem gick till ny åtgärd. Beträffande de handikappade ungdomarna harlänsarbetsnämnderna enstämmigt omvittnat att speciellt de särskildainskolningsplatserna har stor betydelse. 1 synnerhet ungdomar med grava fysiskahandikapp skulle utan dessa platser inte ges möjlighet till kontakt medarbetslivet. Samma gäller för intellektuellt handikappade ungdomar som behöveren lång tids introduktion i arbetslivet. Vidare bedömer länsarbetsnämnderna att flickornahar en svårare situation än pojkarna vid övergången från skola till arbetsliv,främst beroende på utbildningsval. Flickorna har oftare tillfälliga arbeten,kortare deltidsarbeten och högre deltidsarbetslöshet. Jag kan utifrån AMS utvärdering av det nyaåtgärdssystemet för 18 19-åringar konstatera att ungdomarna snabbare och iökad omfattning har fått reguljärt arbete genom den intensifieradeplatsförmedlingen med bl. a. jobb-sökar-aktiviteter. framgår av AMS rapport att svårighetenatt få fram avtalade inskolningsplatser varit betydande. Mycket arbete har fåttläggas ned på att få fram dessa platser. Tillgången har varit otillräckligsåväl inom den privata som den offentliga sektorn. Jag vill därför erinra om att företrädare förarbetsmarknadens parter inom den offentliga sektorn inom , liksom isina remissvar, i beredningsarbetet med proposition 1988/89: 109 om nyinriktning av ar-betsmarknadspolititiska åtgärder för unga, förklarat sigberedda att träffa avtal liknande dem som träffats inom delar av näringslivet.Detta har också skett och min bedömning är därmed att de har påtagit sig ettansvar för att ett tillräckligt antal inskolningsplatser finns att tillgå förde ungdomar som inte kan erbjudas arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Det är också enligt min mening viktigt, att detinom det privata näringslivet sluts kompletterande avtal, till den centralaöverenskommelsen som träffades . Detta är en förutsättningför att ett tillräckligt antal inskolningsplatser kommer att finnas inom allabranscher. Jag förutsätter att arbetsgivarna tar sitt ansvarför de arbetslösa ung domarna genom att anställa dem på avtalade inskolningsplatser, om re guljärt arbete ej finns att tillgå, och därmed bidrar till att underlätta deras etablering på arbetsmarknaden. AMS föreslåratt kommunerna efter medgivande avlänsarbetsnämnden Prop. 1990/91: 100 får låta ungdomar med dokumenteradehandikapp, som arbetar på särskil- Bil. 12 da inskolningsplatser hos kommunen,utföra arbetsuppgifter åt enskild arbetsgivare. Jag delar AMS uppfattning attbl.a. ungdomar med socialmedicinska handikapp kan ha nytta av att komma iarbete vid småföretag. I skola arbete utredningens betänkande (SOU1989:113) Ungdomars kompetens föreslås att ungdomar, som omfattas avomsorgslagen, direkt efter avslutad särskild skolplikt, således när de fyller17 år, får omfattas av arbetsförmedlingens åtgärdsansvar. Jag delar utredningens uppfattning attarbetsmarknadpolitiska åtgärder skall kunna erbjudas de ungdomar som harfullgjort den särskilda skolplikten. Det är en förutsättning för att arbeteskall kunna vara ett reellt alternativ för dessa ungdomar, om de vill inriktasig på arbete och utesluter utbildning som ett i tiden näraliggandevalalternativ. Jag föreslår att utvecklingsstörda ungdomar skallha rätt till särskild inskolningsplats i och med att skolplikten för dem upphörvid utgången av vårterminen det kalenderår de fyller . Den övreåldersgränsen är för dessa liksom för de ungdomar som fått sin skolgångfördröjd på grund av varaktigt fysiskt handikapp. Dessa förslag till ändrade regler föranlederändring i lagen (1989:425) om särskilda inskolningsplatser hos offentligarbetsgivare. Ett förslag till lag om ändring i lagen har upprältats inomarbetsmarknadsdepartementet. Förslaget bör fogas till protokollet i dettaärende som underbilaga 12.1. Lagändringen bör träda i kraft . Förnästa budgetår beräknarjag ett ökat behov av rekvirerade särskilda inskolningsplatserfrån nuvarande 2 500 till 3 500. Behovsökningen är en eftekt av att målgruppenungdomar, som arbetar på en sådan plats hos kommunen och som får utföraarbetsuppgifter åt enskild arbetsgivare, föreslås vidgas. För de avtaladeinskolningsplatserna beräknarjag behovet till 5 000, dvs. 1000 färre än underinnevarande budgetår. Kostnaderna beräknarjag till 894 milj.kr. Härav bör 260milj.kr. finansieras genom reserverade medel vid ingången av nästa budgetår. Statsbidragentill arbetslöshetsföräkringen betalas inte av anslagsmedel utan medarbetsgivaravgifter och finansieringsavgifter från arbetslöshetskassorna. Jagvill ändå här redovisa min bedömning av verksamheten och kostnaderna. Kostnadenför arbetslöshetsunderstöden har ökat kraftigt . De senastebudgetåren har kontantstödets andel av den totala kostnaden förarbetsmarknadspolitiken varit . Detta är en markant ökning jämfört medmitten av . Arbetslöshetsförsäkringensbetydelse som stödform har ökat kraftigt som det kontantaarbetsmarknadsstödet (KAS) har fått en allt mer marginell betydelse. Enförklaring till den minskade ersättningsvolymen för KAS hänger bl.a. sammanmed införandet av ungdomsgarantin, som innebar att en viktig målgrupp för KASföll bort. Beträffande arbetslöshetsförsäkringen har ett antalfaktorer bidragit till Prop. 1990/91: 100 den markanta kostnadsökningen,bl.a. ändrade utbetalningsvillkor, en Bil. 12 ökad anslutningsgrad tillkassorna, utnyttjandet av försäkringen för s.k. 58,3 åringar och en stigandeandel deltidsarbetslösa som uppbär kontantersättning. Det kan vidare konstateras att arbetslösheten blandarbetslöshetskassornas medlemmar har varit något högre än för befolkningentotalt. Arbetslösheten har dock sjunkit i ungefär samma takt som för denövriga befolkningen. Jag delar AMS syn att KAS fortsättningsvis skallfinansieras genom den s.k. arbetsmarknadsavgiften. Statsbidragen till deerkända arbetslöshetskassorna finansieras genom arbetsmarknadsavgiften medanKAS är helt anslagsfinansierat. De båda ersättningsformerna börfortsättningsvis finansieras på samma sätt, dvs. Jag har tidigare (avsnitt 2.4.5) redogjort för mittförslag att utbildningsbidrag avseende personer som uppfyller medlems- ocharbetsvillkoren i arbetslöshetsförsäkringslagen också skall finansieras viaarbetsmarknadsavgiften. Vidare har jag under samma avsnitt redogjort för mittförslag till en engångsvis särskild disposition av medel i den s. k.arbetsmarknadsfonden. Jag kan inte tillstyrka AMS förslag att viss del avarbetsmarknadsavgiften skall få användas för samverkansprojekt med de fackligaorganisationerna och att en samordning bör ske av KAS och arbetslöshetsförsäkringen.Beträffande KAS-administrationen erinrar jag om att den omorganiserades såsent som . Mitt förslag i fråga om finansieringen av KASföranleder ändring i 4 kap. 7§ lagen (1981:691) om socialavgifter. Jagåterkommer till den närmare utformningen av lagen under anslaget Cl.Arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen. Lagförslaget finns i underbilaga12.1. 1 slutet av tillkallade den dåvarandearbetsmarknadsministern en arbetsgrupp för att se över vissa delar av lagen(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Översynen skulle bl.a. omfatta deföreningsrättsliga bestämmelserna i lagen. Arbetsgruppen överlämnade iseptember 1990 sitt betänkande (Ds 1990:66) Översyn av de föreningsrättsligabestämmelserna i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Innan jag går in på mina beräkningar avmedelsbehovet under nästa budgetår vill jag erinra om att regeringen nyligenhar fastställt nivåerna på arbetslöshetsersättningarna för år 1991.Ersättningarna har därvid anpassats till löneutvecklingen för vuxna arbetareinom egentlig industri. Enligt regeringens beslut är den högsta dagpenningen iarbetslöshetsförsäkringen . KAS lämnas medhögst . Kostnaderna för statsbidragen tillarbetslöshetsförsäkringen bestäms hu vudsakligen av nivån på arbetslösheten bland arbetslöshetskassornas med lemmar och storleken på den genomsnittligt utbetalade dagpenningen. Jag bedömer att arbetslösheten bland medlemmarna i kassorna kommer att motsvara per medlen och år under nästa budgetår. Med denna arbetslöshet och en genomsnittligt utbetalad dagpenning på ca . samt ca 3,6 miljonermedlemmar i kassorna beräknarjag kostnaderna för Prop. 1990/91:100statsbidragen under /92 tiU 11 346 milj.kr. efter avdrag för Bil. Vidare beräknar jag antalet stöddagar med KAS /92 till 1,7 miljoner. Jag räknar då med att det genomsnittligtutbetalade stödbeloppet kommer att uppgå till ca . Den totala kostnadenför KAS blir härigenom 292,2 milj. kr. Statsbidragen till permitteringslöneersättningenbetalas helt med arbetsgivaravgifter. Permitteringar till föjd av arbetsbristhänger nära samman med konjunkturutvecklingen men rned hänsyn till utnyttjandethittills av denna stödform beräknarjag kostnaderna för statsbidrag tilloförändrat 50 milj. kr. Detta räcker till ca 115000 statsbidragsberättigadepermitterings-dagar. Jag har härvid räknat med oförändrat statsbidrag, dvs. per dag i normalfallet och . per dag vid väderpermittering. Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagenatt dels anta förslagen till 1. lag om tillfällig avvikelse från lagen(1981:691) om socialavgif ter (avsnitt 2.4.5),