prop · GE03166 · 1990-12-31 00:00:00 — Fördet första bör enligt den kompletterande regeln avgift som har erlagts förpensionsförsäkring före inte tas med i beskattningsunderlaget.För det andra bör avsättningar till stiftelser som gjorts före nämnda datuminte tas med i beskattningsunderlaget. För att en avsättning skall anses gjordskall den ha fullbordats genom att medel har lämnats över till stiftelsensenast detta datum. Men även om ett tryggande inte fullbordats på något avdessa två sätt bör för det tredje sådana utgifter som avser tryggande inte tasmed i beskattningsunderlaget i den mån de avser pension som tjänats in före den16 om följande förutsättningar är uppfyllda. Utfästelse om pensionskall ha lämnats och beslut om tryggande skal! ha fattats före den 16 mars1991. Vidare skall beslutet ha följts av ett tryggande före tidpunkten föravlämnande av deklaration för beskattningsåret. Med tryggande avses betalningav pensionsförsäkring, avsättning till stiftelse innefattande överlämnande avmedel till stiftelsen och avsättning till konto Avsatt till pensioner. Omnågon av de angivna förutsättningarna inte är uppfyllda skall således helautgiften tas med i skatteunderlaget detta eller kommande beskattningsår. Ärsamtliga angivna förutsättningar uppfyllda får den del av utgiften som avserpensionsrätt som har tjänats in före undantas från beskattningmedan resterande del skall tas med i beskattningsunderlaget. Ävendenna regel kan vara svår att tolka för STP-försäkringen. Jag föreslår därföräven här en särskild bestämmelse. Eftersom premien baseras på lönesumman är detlämpligt att, i stället för att göra en fördelning på grundval av intjänandetidav pensionsförmåner, göra en fördelning med hänsyn till den andel avbeskattningsårets lönesumma som tjänats in före . Ivissa fall kan en kostnad, dvs. en pluspost i avräkningsschemat, vara relateradtill en avdragspost. Som exempel kan nämnas en arbetsgivare som beslutar attändra tryggandeform från avsättning fill konto Avsatt till pensioner till köpav tjänstepensionsförsäkring. Om en kostnad för köp av tjänstepensionsförsäkringär att hänföra till tiden före skall också motsvarandeavdragspost hänföras till . Ett stadgande av denna innebörd bör förtydlighetens skull tas med i ikraftträdandebestämmelserna. I prop 1990/91:54 ladessom nämnts inte fram något förslag om särskild löneskatt på pensionskostnader (se s. 159 ff.). Avsikten var att frågan skulle beredas ytterligare och leda till ett genomförande fr.o.m. . För att få en alternativ finansiering av skattereformen lades i stället fram ett förslag om att den allmänna löneavgiften skulle höjas från 0,34 1,. beslutade i enlighet med förslaget (SFS 1990:1454). Mitt förslag nu innebär en tidigareläggning av tillämpningen av den särskilda lö neskatten på pensionskostnader och därmed en finansiering utöver vad som förutsattes vid beräkningen av skattereformens budgeteffekter i prop. 1989/90:110. Jag föreslår därför att den allmänna löneavgiften skall sänkas till - den 31 de- 53 cember1992 med hänsyn till att såväl löneskatt som den förhöjda allmänna löneavgiftentas ut för tiden fram till . Mitt förslag: Fastställandet av underlaget för densärskilda löneskatten på pensionskostnader skall ingå i den årliga taxeringen.Skatten skall uppbäras enligt reglerna i uppbördslagen. Det särskilda avräkningsförfarandetför landstingskommuner och kommuner skall dock inte tillämpas. För staten skall särskilda regler gälla för fastställandeoch uppbörd av skatten. Förhandsbeskedskall få lämnas angående särskild löneskatt på pensionskostnader. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. I promemorian föreslogs dock attskatten för kommuner och landstingskommuner skulle uppbäras genom avräkningmot fordran enligt lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns ochannan menighets utdebitering av skatt, m.m. Promemorian innehöll inget förslagom förhandsbesked. Remissinstanserna:Det är inte många remissinstanser som har berört frågan om förfarandet. RSVkonstaterar att många som inte är föremål för taxering kommer att bli detoch att tidpunkten för ikraftträdandet medför vissa hanteringsproblem. RSVefterlyser vidare en samordning av uppbörden av den särskilda löneskatten påpensionskostnader med uppbörden av fastighetsskatten när det gäller skatt somskall betalas av landstingskommuner och kommuner. Skälen förmitt förslag: Den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om särskildlöneskatt tas ut i samma ordning som socialavgifterna, alltså i form avarbetsgivaravgifter och egenavgifter. Uppbördenav arbetsgivaravgifter är samordnad med uppbörden av avdragen preliminärA-skatt. Avgifterna och skatten skall redovisas i en särskilduppbördsdeklaration. Redovisning och inbetalning av arbetsgivaravgifter ochA-skatt skall ske senast den 18 efter det att skatteavdraget gjordeseller lönen betalades ut (54§ 1 mom. uppbördslagen (1953:272), UBL, 4§ lagen(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, ). Förkommuner och landstingskommuner sker inbetalningen av socialavgifter ochavdragen preliminär A-skatt genom avräkning mot fordran enligt 4§ lagen medsärskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.(52 § UBL och 9§ USAL). Landstingskommun och kommun lämnar uppbördsdeklarationsenast den 12 efter den månad då skatteavdraget gjordes eller lönenutgavs (54 § UBL). Till grundför beräkningen av underlaget för egenavgifter ligger taxeringen till statliginkomstskatt. Vid inkomsttaxeringen medges avdrag för de faktiskt påförda egenavgifternaoch för belopp som har avsatts för att täcka de på beskattningsåret belöpande egenavgifterna, medanföregående års av- Prop. sättning återförs fill beskattning. En arbetsgivares kostnad för tryggande avpensionsutfästelser redovisas ofta inte löpande . För arbetsgivaresom gör avsättning till konto Avsatt till pensioner eller tillpensionsstiftelse blir underlaget för den särskilda löneskatten påpensionskostnader ofta känt först vid bokslutstillfället. Uppbörd kan därförinte ske under inkomståret på samma sätt som för arbetsgivaravgifter ochavdragen preliminär A-skatt utan först efter beskattningsårets utgång. Enmöjlighet är att uppbörden av den särskilda löneskatten på pensionskostnadergrundas på en särskild uppbördsdeklaration efter beskattningsårets slut, kanskei samband med den allmänna självdeklarationen. En sådan ordning innebär emellerfidett helt nytt förfarande vid sidan av de befintliga systemen. Den särskilda löneskatten på pensionskostnader har en klaranknytningspunkt till de skatter för vilka underlaget fastställs enligtbestämmelserna i taxeringslagen (1990:324), TL, genom att underlaget förskatten i många fall kan bestämmas först vid beskattningsårets utgång. Enlämplig lösning är därför att fastställandet av skatteunderlaget för densärskilda löneskatten på pensionskostnader ingår i den årliga taxeringen ochatt skatten uppbärs enligt reglerna i UBL. Motsvarande förfarande gäller viduttag av särskild löneskatt för bl.a. passiv näringsverksamhet. För en sådanordning talar också att underskott som uppkommer vid beräkning av underlag försärskild löneskatt på pensionsutfästelse får dras av det nästkommandebeskattningsåret. En fastställelse av ett negativt underlag skulle inte på ettenkelt sätt kunna inordnas i systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter. Vidinkomsttaxeringen gäller emellertid att underskott i en förvärvskälla beslutassom en del av inkomsttaxeringen för det beskattningsår som förvärvskällanresulterar i ett underskott. Ett negativt underlag för särskild löneskatt påpensionskostnader bör behandlas på motsvarande sätt. Som RSV påpekat bör inbetalningen av den särskildalöneskatten på pensionskostnader för kommuner och landstingskommuner samordnasmed inbetalningen av fastighetsskatt. Denna debiteras och betalas enligt deallmänna reglerna i UBL och räknas inte av mot fordran enligt 4§ lagen medsärskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Staten bör inte omfattas av de nu föreslagna förfarandebestämmelserna.Jag anser att, i likhet med vad som gäller för arbetsgivaravgifter (1 § andrastycket USAL), fastställandet och uppbörden av skatt från staten i stället börregleras genom förordning. Jag avser att återkomma till regeringen med förslagtill en sådan förordning. Eftersom förfarandet för särskild löneskatt påpensionskostnader kommer att avvika från förfarandet för särskild löneskattenligt lagen om särskild löneskatt föreslår jag att den särskilda löneskattenpå pensionskostnader regleras i en egen lag, benämnd lag om särskild löneskattpå pensionskostnader Den särskilda löneskatten kommer då att regleras i tvålagar Jag föreslår att rubriken lag om särskild löneskatt skall ändras till lagom särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster Enligt lagen om särskild löneskatt tas skatten förenskilda näringsidkare 55 ut på samma sätt som egenavgifterDetta kunde i och för sig också gälla särskild löneskatt på avgift för egenpensionsförsäkring. För att få en enheflig lagstiftning för löneskatt påpensionskostnader föreslår jag emellerfid att även de enskilda näringsidkarnaskall omfattas av lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader. Prehminär B-skatt kandebiteras enligt schablon eller med ledning av preliminär taxering. Vanligensker debiteringen enligt schablon. Den schablonmässigt beräknade B-skattenkommer att påverkas av den särskilda löneskatten på pensionskostnader först . Jag föreslår inga särskilda regler i fråga om preliminär B-skatt. Fastställandet avunderlaget för särskild löneskatt på pensionskostnader skall enligt mittförslag ingå i den årliga taxeringen. Med hänsyn till den nya beskattningenskaraktär är det enligt min mening befogat att införa en möjlighet för deskattskyldiga att få förhandsbesked i frågor som rör skatten. Jag föreslårdärför att ett tillägg görs i lagen (1951:442) om förhandsbesked itaxeringsfrågor. 3 Avdrag för pensionsförsäkringspremier Mittförslag: Enskild näringsidkares avdrag för pensionsförsäkrings-premie som görsi förvärvskällan skall beräknas på ett underlag av inkomsten avnäringsverksamhet före avdraget, före avdrag för särskild löneskatt påpensionsförsäkringspremie och före avdrag för avsättning för egenavgifter. Enligtbegränsningsreglerna i punkt 6 av anvisningarna fill 46 § KL skall en enskildnäringsidkares avdrag för pensionsförsäkringspremie få uppgå till sammanlagthögst ett basbelopp och av inkomsten upp till 20 basbelopp och avinkomsten mellan 20 och 40 basbelopp. Den som har inkomst av anställning ochsaknar pensionsskydd i anställningen kan få avdrag med sammanlagt högst ettbasbelopp och av inkomsten upp till 20 basbelopp och av inkomsten mellan20 och 30 basbelopp. Den som har inkomst av tjänst med pensionsskydd ianställningen kan få avdrag med sammanlagt högst ett basbelopp och avinkomsten mellan 10 och 20 basbelopp. BegreppenA-inkomst och B-inkomst avskaffas. Skattemyndighetenfår i stället för RSV pröva ansökningar om dispens enligt punkt 6 tredjestycket av anvisningarna till 46 § KL. beslut fåröverklagas till RSV. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt. I promemorian föreslås dock att nivån föravdragsbegränsningen för egenföretagarna skall vara på inkomster upp till50 basbelopp. För skattskyldiga som har inkomst av anställning utanpensionsskydd i anställningen är gränsen för det maximala avdraget avinkomsten upp till 30 basbelopp. För skattskyldiga med både inkomst av tjänstoch inkomst av näringsverksamhet av- görden högsta av inkomsterna var det fasta basbeloppsavdraget skall göras - Prop. iförvärvskällan eller som allmänt avdrag. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker i allt väsentligtförslaget. Några remissinstanser, bl.a. , anser attmöjligheten för enskilda näringsidkare att göra pensionsavsättningar försämrasgenom förslaget. LRF anser att avdragsutrymmet bör vidgas för lägre inkomsteroch att inkomsttaket kan sänkas. En acceptabel avvägning erhålls om avdrag fårgöras av inkomsten upp fiU 30 basbelopp. , , ochSveriges anser att det inte är möjligt att avgöra om viUkorenför pensionstryggande blir likvärdiga för bolagssektorn och egenföretagarna. Bakgrundentill mitt förslag: För att en försäkring skall betraktas som en P-försäkringskall vissa villkor beträffande försäkringens karaktär vara uppfyllda. Dessavillkor utgör kvalitativa regler och återfinns i punkt 1 av anvisningarna till31 § KL. De kvalitativa reglerna har inte varit föremål för annat än redakfionellaändringar genom skattereformen (prop. 1989/90:110, SkU30, SFS 1990:650). Deskall heller inte ändras på grund av de förslag som läggs fram. Reglerna innebärkortfattat bl.a. att en P-försäkring inte får medföra rätt till andraförsäkringsbelopp än sådana som avser ålders-, invalid- ellerefterlevandepension. Försäkringstagare är den som tecknat försäkringen. Denförsäkrade är den på vars liv försäkringen har tagits, eller, i fråga ominvalidpension, den vars arbetsoförmåga försäkringen gäller. Försäkringstagarenoch den försäkrade skall normalt vara samma person. Undantag görs dåförsäkringen avser efterievandepension till barn i vissa fall, tjänstepensionsförsäkringeller, om för rättsärenden meddelat dispens, vissa dödsbon somförsäkringstagare. Genomandra villkor (de kvanfitativa reglerna) ges vissa beloppsgränser inom vilkaavdrag får göras. Dessa bestämmelser återfinns i punkt 6 av anvisningarna till46 § KL. Beloppsgränserna kan i huvudsak delas in i en huvudregel där avdragmedges med viss procent av inkomsten inom viss högsta ram och enalternativregel vilket är ett basbeloppsanknutet avdrag. Huvudregelnomfattar den som har A-inkomst, dvs. inkomst av aktiv näringsverksamhet,tjänst eller i vissa fall den som betalar sjömansskatt. För A-inkomst avnäringsverksamhet får avdraget beräknas till högst av den del av inkomstensom inte överstiger 20 basbelopp. På den del av inkomsten som överstiger 20men inte 30 basbelopp får avdraget beräknas till av inkomsten. Motsvarandebegränsning i avdragsrätten gäller också för den som har inkomst av anställningom pensionsrätt helt saknas i anställningen och under förutsättning att denskattskyldige inte ensam eller tillsammans med närstående har ett bestämmandeinflytande i företaget. En anställd som endast har rätt till folkpension ochATP anses i detta sammanhang helt sakna pensionsrätt i anställning. För den somhar inkomst av tjänst med pensionsrätt i anställningen får avdraget beräknastill högst av inkomsten till den del den tillsammans med ovan nämndaA-inkomst, dvs. inkomst av aktiv näringsverksamhet, inte överstiger 20basbelopp. Om en inkomsttagare har inkomst dels av tjänst, dels avnäringsverksamhet får avdrag ske med högsta möjliga belopp inom varje inkomstslag. Inkomstav näringsverk- Prop. samhet läggs i "botten". Enligt alternativregeln får avdraget beräknas till högstett basbelopp plus av A-inkomst av näringsverksamhet upp till ensammanlagd A-inkomst av tre basbelopp. Alternafivregeln kan användas även avden som endast har inkomst av tjänst. Avdraget utgör då högst ett basbelopp,utan något tillägg. Om en inkomsttagare har inkomst dels av tjänst, dels avaktiv näringsverksamhet beräknas avdraget enligt alternativregeln till ettbasbelopp samt av näringsinkomsten upp fill en sammanlagd A-inkomst av trebasbelopp. De nu beskrivna reglerna finns i anvisningspunktens andrastycke och anger det maximala belopp med vilket avdrag kan yrkas för olikatyper av inkomster. I styckets första mening finns en ytterligarebegränsningsregel av mer generell karaktär Den anger att avdraget inte fåröverstiga den skattskyldiges A-inkomst för antingen beskattningsåret elleråret närmast . Med hänsyn till att bestämmelserna om avdrag för P-försäkringspremiei vissa situationer kan anses ge en alltför snävt filltagen avdragsrätt har RSVfått rätt att under vissa förutsättningar medge dispens från de nu angivnaavdragsbegränsningarna. Dispensreglerna finns i anvisningspunktens tredjestycke och kan sammanfattningsvis beskrivas på följande sätt. Dispens kanmedges skattskyldig med A-inkomst endast av tjänst och som i huvudsak saknarpensionsrätt i anställning med undantag för den som har ett bestämmandeinflytande i fåmansföretag. Vidare kan dispens medges skattskyldig som - själveller genom förmedling av juridisk person - har bedrivit näringsverksamhet ochhar upphört med driften i förvärvskällan utan att ha skaffat sig ettbetryggande pensionsskydd. Slutligen omfattas dödsbo som enligt punkt 1 tredjestycket av anvisningarna till 31 § KL har fått dispens för att sättas in somförsäkringstagare till P-försäkring. I fjärde stycket av punkt 6 av anvisningarna till 46 § KLanges att om en skattskyldig har betalat högre P-försäkringsavgifter än som äravdragsgilla enligt begränsningsreglerna i andra stycket får han utnyttja detöverskjutande beloppet vid taxeringen påföljande beskattningsår. Avdraget för P-försäkringspremierskall emellertid i första hand medges för avgifter som har erlagtsunder det senaste beskattningsåret. Först därefter medges avdrag för föregåendeårs avgifter eller del därav. Avdraget i sin helhet måste dock rymmas inomramen för avdragsgillt belopp . I femte stycket av anvisningspunkten finns ytterligare enbegränsningsregel. Denna innebär att avdrag för P-försäkringspremie intemedges med större belopp än skillnaden mellan sammanlagda beloppet av intäkterfrån olika förvärvskällor och övriga allmänna avdrag. Avdraget får alltså intemedföra underskott vid taxeringen. Den del av avgiften som inte har kunnatutnyttjas får dock dras av senast vid taxeringen för sjätte beskattningsåretefter det år då avgiften betalades. Inte heller i sådana fall får avdraget medföraunderskott. I prop.1989/90:110 föreslogs att egenföretagarnas betalningar för P-för- säkringspremier skulle kunna göras med avdragsrätt i inkomstslaget närings- 58 verksamhetinom ramen för de beloppsbegränsningar som anges beträffande Prop. P-försäkringspremiersom dras av som allmänt avdrag dvs. enligt de re- 1990/91:166 dovisadereglerna. En bestämmelse om att avdrag får göras i inkomstslaget näringsverksamhet infördes i punkt 21 av anvisningarna till 23 § KL (prop. 1989/90:110, SkU30,SFS 1990:650). Eneffekt av att avdrag för P-försäkringspremie tidigare medgavs som allmäntavdrag var att en egenföretagare för att kunna betala till sin egen pensioneringförst måste ta ut medel ur sin verksamhet. Det innebar att han betalade fullasociala avgifter på de medel han ville använda för att skaffa sig ettpensionsskydd jämställt med det som gäller enhgt allmän pensionsplan. Omföretagaren hade drivit verksamheten i bolagsform i stället och varit anställdi det egna bolaget hade betalning av försäkringspremie kunnat ske utansocialavgiftsuttag. Såsomändringen kom att utformas uppstår emellertid tekniska problem, bl.a. på grundav att det maximala avdraget är knutet fill inkomsten efter avdraget och efteravdrag för avsättning till egenavgifter 1 prop. 1990/91:54 om kvarvarandefrågor i reformeringen av inkomst- och företagsbeskattningen, m.m. har därföraviserats att vissa kompletteringar måste göras i bestämmelserna rörande egenföretagarnasavdrag för P-försäkringspremie. Isamband med granskningen av ett förslag till särskild löneskatt på pensionspremieruppmärksammade lagrådet lagändringen (jfr prop. 1990/91:54 s. 383). Lagrådetpekar på det förhållandet att det inte av punkt 21 av anvisningarna till 23 §KL entydigt kan utläsas vilka avdrag som får göras i inkomstslagetnäringsverksamhet. Det sammanhänger med att punkt 6 av anvisningarna till 46 §KL även innehåller avdragsregler som är knutna till tjänsteinkomster. Egenföretagaresom uppbär såväl tjänsteinkomst som inkomst av näringsverksamhet kan därförlåta inkomster av båda inkomstslagen utgöra underlag för beräkning avavdragsgill premie för pensionsförsäkring. Lagrådet anser det oklart om avdragför hela detta premiebelopp kan göras i inkomstslaget näringsverksamhet.Lagrådet anser vidare det osannolikt att avsikten varit att avdrag till dendel det beräknas med utgångspunkt i en tjänsteinkomst skall få göras iinkomstslaget näringsverksamhet. Skälenför mitt förslag: gällde olika regler för enskilda näringsidkare ochanställda i eget bolag i fråga om möjligheten att betala försäkringspremie medinkomster som ej belastats med socialavgifter För att komma fill rätta meddenna ohkformighet överfördes enskilda näringsidkares avdragsrätt för pensionsförsäkringspremierfrån allmänt avdrag till att få göras i förvärvskällan i samband medskattereformen. De förslag som läggs fram tar endast sikte på att inom detbefintliga systemets ramar göra vissa justeringar på grund av de infördareglerna. Den mer övergripande frågan om begränsningsreglernas avvägning tasinte upp här Det visar sig att en rätt fillavdrag i förvärvskällan i stället för som allmänt avdrag inte är utan komplikationer. Den reglering som gjordes i skatterefor men innebär bl.a. att avdraget skall göras mot inkomsten i förvärvskällan före själva avdraget, före den föreslagna särskilda löneskatten på premien och före avdrag för avsättning för egenavgifter Det förhällandet att avdraget skall göras före de nämnda posterna som avdragsramen enligt gäl lande regler är knuten till inkomsten efter dessa poster gör det svårt att be- 59 En samtidig bestämning av avdraget och basen för Prop. Den kvarvarande möjligheten för den skattskyldige 1990/91:166att välja mellan alternativa regler medför tillämpningsproblem. Enligtmin mening bör reglerna ändras så att avdraget i förvärvskällan näringsverksamhetberäknas på ett underlag som motsvarar inkomsten före avdraget. Det innebäratt begränsningsreglerna måste räknas om för att dels ge samma avdragseffektsom tidigare, dels för att egenföretagarnas möjlighet att bygga upp ettpensionsskydd skall vara oförändrat. En utvidgning av avdragsmöjligheten tillatt även tjänsteinkomster generellt skulle kunna grunda rätt till avdrag inäringsverksamhet är naturligtvis inte tänkbar. På grund av ändringarna förenskilda näringsidkare bör även en anpassning göras för övriga avdragsfall.Ändringarna är i allt väsentligt av tekniskt slag. Begränsningsreglernaföreslås bli utformade på följande sätt. Begreppen A-inkomst och B-inkomst tasbort. Avdragsbegränsningen i punkt 6 andra stycket första meningen avanvisningarna till 46 § KL hänförs till inkomst av aktiv näringsverksamhet -före avdraget, före avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader och föreavdrag för avsättning för egenavgifter - inkomst av anställning utanpensionsskydd resp. inkomst av tjänst inkl. vissa inkomster enligt lagen(1958:295) om sjömansskatt. Att avdragsramen i näringsverksamhet knyts tillinkomsten före ovan nämnda avdrag innebär en utvidgad avdragsmöjlighet jämförtmed förslaget i promemorian. Ändringen har betydelse för egenföretagare medlåga inkomster. För samtliga skattskyldiga bör vidare alltid rätt tiU avdragmed ett basbelopp föreligga. Det innebär att basbeloppsavdraget inte knyts tillden skattskyldiges inkomst på annat sätt än att det omfattas av de generellabegränsningsreglerna om att avdraget inte får överstiga den avdragsgrundandeinkomsten eller, i de fall avdraget görs som aUmänt avdrag, medföraunderskott. En särskild bestämmelse föreslås om hur man skall förfara då denskattskyldige har inkomster såväl av tjänst som av näringsverksamhet. Härutövergäller för den som har inkomst av tjänst med undantag av inkomster enligt 32 §1 mom. första stycket h och i KL eUer inkomst ombord enligt lagen omsjömansskatt att avdrag medges med högst av den del av inkomsten som översfiger10 men inte 20 basbelopp. Denna bestämmelse ger lika högt maximalt avdrag somde tidigare gällande begränsningsreglerna avseende skattskyldig som inte hadeinkomst av näringsverksamhet. Den nya regeln bör införas i punkt 6 andrastycket c av anvisningarna till 46 § KL. Ensärskild kategori utgörs av skattskyldiga som har inkomst av anställ ning och helt saknar pensionsrätt i anställning och inte ensam eller fillsam mans med närstående har ett bestämmande inflytande i företaget.