prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — Detfinns mänga exempel på destruktiva handlingar frän parternas sida då de ejklarar alt samarbeta kring barnet. Alt försöka tvinga fram samarbete genomdomsiolsulslag om gemensam vårdnad kan ge så negativa konsekvenser för barnetalt del positiva syftet med lagen går förlorat. vill utifrån sinerfarenhet förorda stor försiktighet med all använda möjligheten att döma tillgemensam vårdnad mot den ena förälderns vilja. Förslagelsutgångspunkt är att gemensam vårdnad är mest förenlig med barnets intressen. Domstolen skall kunna döma till gemensam vårdnad om inle en av föräldrarna helt motsätter sig detta. Enligl förslagei får del anses att en förälder med motstånd mot gemensam vårdnad har ett mindre intresse och ambition all söka upprätthålla en nära och god kontakt mellan barnet och den andra föräldern. En sådan inställning hos föräldern fär, enligt förslaget, sedan tas till intäkt för au det bästa för 127 barnetär att den andra föräldern, som inte motsätter sig gemensam Prop. 1990/91:8vårdnad, fär bli vårdnadshavare. Författningstexterna i dessa stycken är Bilaga3 något oklara eftersom avfaltningen kan förslås så au elt totalt motsättandefrån en förälders sida skall vara helt bestämmande för rättens bedömning. Atträtten vid detta ställningstagande från förälder skall förordna i enlighet medvad som är bäst för barnet och därvid enligt motiven lägga en sådan inställninghos föräldern denne lill last borde klarare framgå av författningstexten. Ipromemorian föreslås vissa ändringar i reglerna om vårdnad och umgänge.Förslagen syftar främst till au förstärka båda föräldrarnas ansvar för sittbarn även när föräldrarna inle lever ihop samt all motverka umgängessaboiage. LOanser det angeläget att reglerna utformas så att eu gemensamt föräldraansvarmarkeras. LO tillstyrker förslaget all gemensam vårdnad skall kunna kommaifråga så snart inle någon av föräldrarna helt motsätter sig denvårdnadsformen. LOtillstyrker också förslaget att ogifta föräldrar ska kunna fä gemensam vårdnadpå enklare sätt , nämligen genom en amälan i samband med all faderskapetbekräftas. Enligl LOs uppfattning bör man dock överväga alt gä ett steg längreoch göra gemensam vårdnad till huvudregel även för ogifta föräldrar, oberoendeav om de bor ihop eller Enskildvårdnad skulle då i stället kräva all någon av föräldrarna eller båda aktivtbegär detta. Lagstiftningens utformning har i dessa sammanhang utan tvekan ennormbildande funktion och en huvudregel om gemensamt föräldraansvar även närföräldrarna inte är gifta med varandra skulle därvid ha betydelse. Förslageti promemorian är dock ett steg i den riktningen. Del är viktigt all informationenom tillämpningen utformas så au det blir naturligt att utgå från au bådaföräldrarna har del i ansvaret för barnen. Somovan nämnts instämmer /SR i grundtanken att det är viktigt för barns utveckling med nära och god kontakt med båda sina föräldrar. Vi delar emellertid inle utredarnas uppfattning, all den som motsätter sig gemensam vårdnad i regel är den minst lämpade vårdnadshavaren. 1 dessa ärenden måste en ytterst noggrann utredning göras om orsakerna bakom förälderns inställning i värdnadsfrågan. Motivet för föräldern kan vara att försöka skydda barnel från misshandel, sexuellt övergrepp eller vanvård p.g.a psykisk instabilitet hos den andre föräldern och är då snarare ett uttryck för ansvarstagande än för bristande samarbetsvilja. Trots att det allmänt seti oftast är till fördel för alla parter med 128 samförståndslösningarfinns det vissa typer av fall där detta är myckel Prop. 1990/91: 8 svårt elleromöjligt all överhuvudtaget genomföra. Bilaga 3 separationersom orsakas helt eller delvis av svär hustrumisshandel eller sexuella övergreppmot barn. Promemorian har inle behandlat dessa speciella fall och dekonsekvenser de har för den normala ordningen vårdnadsprocesser. Vilkakonsekvenser för vårdnadsfrågan fär um-geängessabotage som motiveras av rädslaför incest eller misshandel, vilken dock inle kan bevisas? Förbundettillstyrker förslaget all en domstol skall kunna förordna om gemensam vårdnadtrots alt en av föräldrarna inle har den lösningen som sillförstahandsallernativ. Innebörden av förslaget kan också uttryckas så attdomstolen får förordna om gemensam vårdnad även mot parts bestridande. Denlagtekniska lösning som föreslås för all uppnå detta är följande. 5 § föreslås få den lydelsen att den gemensamma vårdnadenskall lösas upp om en av föräldrarna vill att vårdnaden "under ingaförhållanden" längre skall vara gemensam. Då skall en av föräldrarna utseslill vårdnadshavare efter vad som är bäst för barnel. 6 § föreslås få en andra mening, som innebär att, om enförälder vill ha gemensam vårdnad och den andre inte motsätter sig detta"helt", rätten skall förordna om gemensam vårdnad om della är bästför barnet. Förbundetanser att den föreslagna lagtekniska lösningen är mindre lämplig av flera skäl.Till en början framstår det som olämpligt att i en författningstext knytarättsverkningar till sådana oprecisa uttryck som "underinga förhållanden" och "moisäiter sig inle helt".Åtrninstone en författningstextbör utgå frän att en part antingen motsätier sig eller inle motsätter sig enviss lösning av värdnadsfrågan. Vidareblir del med promemorians förslag något oklart hur ett vårdnadsyrkande skallformuleras. Den förälder som enbart önskar ensamvårdnad skall enligl förslagetyrka detta och ange att han/hon under inga förhållanden kan länka sigen gemensam vårdnad. Omdäremot föräldern inle helt utesluter en gemensam vårdnad tycks promemorianutgå frän au föräldern i första hand skall yrka ensam-värdnad, i andra handgemensam vårdnad. Att ha både ett yrkande om ensamvårdnad och ett om geniensamvårdnad, lät vara som elt andra-handsyrkande, framstår dock som inkonsekventoch motsägelsefullt. Elt yrkande om ensamvårdnad förutsätter ju enligtförslaget att man under inga förhållanden kan länka sig en gemensam vårdnad,något som är svårt all hävda om man har ett andrahandsyrkande om geniensamvårdnad. Förslaget måste även ledatill au makar/föräldrar som vill skiljas och som är överens i samtliga frågor - bl.a. att den ene av dem skall bli 129 9 1990/91. ensam vårdnadshavare - isin gemensamma ansökan till rätten måste säga Prop. 1990/91: 8 att de"under inga förhållanden" kan tänka sig en gemensam vårdnad. Bilaga3 Detta kan framstå som motbjudande eftersom de kanske har funnit all dengemensamma vårdnaden har varit ett myckel näraliggande alternativ för dem, mensom de av praktiska skäl har vall bon för stunden. Enmera rätlinjig lösning vore alt även i fortsättningen utgå ifrån -ätminionelagtekniskt - att ett yrkande om ensamvårdnad är ett uttryck för en bestämdvilja att bli ensam vårdnadshavare för barnet. Däremot kan rätten ges enmöjlighet all mot en parts bestridande förordna om gemensam vårdnad, om deltakan antas vara bäst för barnel. Lagtekniskt kan della lösas förslagsvis så altefter första meningen i 4 kap. 5 § införs en mening av följandeinnehåll: "Rätten får även låta den gemensamma vårdnaden bestå, om dellaär bäst för barnet." I 6 § kan motsvarande ändring göras genom att andrameningen får följande lydelse: "Rätten får även förordna om gemensamvårdnad om detta är bäst för barnel." När det gäller bestämmelsen i 6 kap.10 § , dvs. när del är fråga om au flytta vårdnaden frän ensärskilt förordnad förmyndare till en av föräldrarna eller lill båda, skulledel räcka med au låta kravet på enighet för geniensam vårdnad utgå i dennuvarande lydelsen. Konsekvensenav de nu föreslagna ändringarna blir dock begränsade. försökerdomstolarna i tvistiga vårdnadsmål - inom ramen för sin utredningsskyldighet -att utröna om parterna kan tänka sig en gemensam vårdnad med hänsyn tillbarnets bästa. I praktiken torde delta leda lill att den gemensamma vårdnadenlöses upp nästan enbart i de fall där föräldrarna helt motsätter sig dennalösning. Enannan fråga som inle har berörts aktualiseras när föräldrarna i första handyrkar vårdnaden om och underhållsbidrag för barnet, i andra hand förklarar attde inle direkt motsätter sig en gemensam vårdnad. I det läget skall rättenenligl förslaget besluta om gemensam vårdnad. Men måste inte rällen då också taställning lill hos vem barnet varaktigt skall bo med hänsyn tillunderhållsbidraget? Denna fråga måste enligl förbundets mening ges enuttrycklig lösning. En möjlighet, som ligger i linje med vad som föresläsbeträffande interimistiskt beslut, är att rätten uttryckligen förklarar hos vembarnel skall bo. Samfundetavstyrker förslaget om gemensam vårdnad trots att en eller båda föräldrarnahelst vill ha ensam vårdnad. Gemensamvårdnad bör ha sin grund i en frivillig överenskommelse mellan föräldrarna.Enligl förslaget skulle föräldrarna kunna känna sig tvingade au medverka tillgemensam vårdnad. Ipromemorian sägs (s 51 n och 52 ö) att "i mänga fall torde det därför fä antas alt del är bäst för barnel om den förälder som inte motsätier sig gemensam vårdnad får bli vårdnadshavare". synsätt skulle få lill 130 följd att de flestaföräldrar hävdade alt de inte hade något emot Prop. gemensam vårdnad i och försig. Domstolen skulle därför i dessa fall Bilaga 3 komma alt döma tillgemensam vårdnad vilket vore olämpligt. vårdnad förutsätter tillsin natur att föräldrarna kan samarbete om barnet. Om inle detta är möjligtbör man inte ha gemensam vårdnad. vårdnad ulan grund i gottsamarbete mellan föräldrarna medför i praktiken all den föräldersom har barnet boende hos sig kan utesluta den andre från alltföräldraansvar och umgänge med barnet. som har gemensam vårdnadkan ej fä beslut om umgänge av domstol och kan följaktligen inteheller erhålla verkställighet. Barnet kan på detta sätt heltfråntas möjlighet lill umgänge med den andre föräldern. Samfundetavstyrker förslaget om gemensam vårdnad för föräldrar som inte varit gifta medvarandra. Omföräldrar kan få gemensam vårdnad efter anmälan lill socialnämnd i samband medfaderskapsbekräftelse finns risk för att gemensarn vårdnad blir ett krav förbekräftelse av faderskapet. BRISvälkomnar förslaget till att domstolen skall kunna döma till gemensam vårdnadäven i sädana fall där en förälder eller båda har yrkat gemensam vårdnad, omgemensam vårdnad är bäst för barnet och så länge ingen av föräldrarna helt motsättersig gemensam vårdnad. Vimenar all liden är mogen till en sådan förstärkning av det gemensammaföräldraansvaret. härvid tidigare tillfällen framfört tankar kringobligatorisk gemensam vårdnad (t.ex. med sådan ordning som finns i ), Vitror dock att ännu har kvar av normförändringar innan enobligatorisk vårdnad kan bli aktuell. Föreningenjurister vid de Allmänna advokatbyråerna Föreningendelar utredningens uppfattning au geniensam vårdnad inte skall göras obligatorisk.Beträffande utredningens övervägande avseende andra utvägar har föreningenföljande synpunkter. fall att båda föräldrarna som ett alieraiiv till ensam vårdnad kan tänka sig gemensam vårdnad bör domstol kunna avstå frän att upplösa den gemensamma vårdnaden. Om yrkande från part om ensam vårdnad emellertid inte återkallas i anledning av de initiativ frän domstolen eller andra parten som under handläggningens gång väckts om gemensam vårdnad bör rällen inle kunna förordna om gemensam vårdnad. I denna typ av mål bör emellertid lämpligen inledningsvis - om parterna samtycker härtill - målet vila för att parterna skall kunna beredas tillfälle lill att pröva om gemensam vårdnad kan fungera i enlighet med domstolens och måhända någondera partens intentioner. Skulle emellertid sålunda slutligen endera eller båda parterna vidhålla yrkandet om ensamvårdnad bör det inle förekomma att domstolen avslår från 131 Eljestföreligger överhängande risk för au dels den Prop. 1990/91: 8 gemensammavårdnaden inle fungerar dels att part snart nog återkommer Bilaga 3 tilldomstolen med ny talan om att ensam förordnas som vårdnadshavare. Om så finneslämpligt bör givetvis under målets handläggning i tingsrätten samarbetssamtalinitieras för att övertyga parterna om det lämpliga i gemensam vårdnad. Föreningensuppfattning är alt under hand har i samhället institutet gemensam vårdnad alltmer kommit all godtagas, Acceptansen i delta avseende bidrager till attnedbringa antalet tvistiga vårdnadsärenden. De fall där tvist förekommer är äandra sidan ofta komplicerade och konfliktfyllda samt påkallar ofta omedelbarainterimisiiska beslut. Ipromemorian uttalas all en förälders motstånd mot gemensam vårdnad kan tyda påatt intresset och ambitionen hos den föräldern all söka upprätthålla godakontakter mellan barnel och den andre föräldern är mindre. Givelvis kan iblandsä vara fallet. Det är emellertid inle sällan så alt konfliktsituationen vidseparationen omöjliggör för längre eller kortare lid elt etablerande avgemensam vårdnad ulan att för den skulle den förälder som motsätter sig dengemensamma vårdnaden skulle anses till någon del brista i sitt föräldraskap.Det är viktigt au understryka alt parterna skall inte behöva känna sig påtvingadeett gemensamt värdnads-skap. Den som på goda skäl motsätter sig gemensamvårdnad bör inte på denna grund anses mindre lämpad som vårdnadshavare. 1promemorian föreslås att ogifta föräldrar genom anmälan lill socialnämnden isamband med faderskapets fastställande skall kunna erhålla gemensam vårdnad.Förslaget har givelvis vissa praktiska fördelar men föreningen vill understrykade negativa konsekvenser som ett sådanl anvisat förfarande ibland kan medföra.Del kan nämligen antagas att mannen ibland som villkor för att underteckna ettfaderskapserkännande Ställer att vårdnaden om barnel blir gemensam. kanförorsaka en onödig konflikt vid faderskapets fastställande. Del är inle helleralltid självklart att vårdnaden för ogifta föräldrar skall vara gemensam. Somhiuills bör fordras viss föräldrarnas aktivitet för att erhålla gemensamvårdnad. Redan nu till bud stående sätt att åstadkomma gemensam vårdnad börvara tillräckliga. Påanförda skäl avstyrker sålunda föreningen förslaget att gemensam vårdnad skallkunna skapas genom anmälan lill socialnämnden. Organisationenser myckel positivt pä förslaget om att ogifta föräldrar ska kunna få gemensamvårdnad genom en amälan lill socialnämnden i samband med all faderskapet faställs. RäddaBarnen instämmer i att domstolen även i framliden skall avgöra värdnadsfrågan när gemensam vårdnad inte är aktuell. Att en uttrycklig bestämmelse införs om au domstolen därvid skall fästa avseende särskili vid barnets behov av båda sina föräldrar ser vi som utomordentligt 132 1990/91: Promemoriansförslag om att den trilskande föräldern kan mista vårdnadsrätten strider motkonventionen om de mänskliga rälligheierna, artikel 9. Likaså om den enaföräldern själv utan saklig eller dokumenterat grund vill ha ensam vårdnadfråntas den andra föräldern sin självklara rätt au dellaga och påverka barnetssociala uppväxt och framtid. Den förälder som inte vill samarbeta kring barnelskall mista den faktiska vårdnaden, inte den juridiska. UFRanser au det är av största vikt au barnel fär rätt att yttra sig om och taställning lill sina egna förhållanden samt att detta kodifieras ifamiljelagstiftningen. Denna barnens rätt skall klart komma till uttryck vidföräldrarnas obligatoriska samarbets- och planeringssamtal, inte via den enaföräldern i domstolen. Allsmutskastning föräldrarna emellan har enbart till syfte au starta utredningaroch förhala dessa för att hålla barnet avskild från den ena förälder undertiden utredningen pågår. Föräldrarnasleverne bör vara en fråga som skall av i samarbetssamtal med de socialamyndigheter innan en domstolsförhandling. Dettainnebär att lagstiftningen måste ändras, sä båda föräldrarna erhåller detjuridiska ansvaret om barnel från födslen, likaså efter en skilsmässa för atttillförsäkra barnel en vardaglig kontakt med båda föräldrarna. Deföreslagna lagändringarna är lill stora delar bra. Men för att säkerställabarnel rällen lill båda föräldrarna i praktiken är dessa otillräckliga. Då dengemensamma vårdnaden inte är obligatorisk kan denna utan saklig grund upphävasav värdnadshavaren i strid mot barnets umgänges-förälderns och vilja. UFRanser att gemensam vårdnad skall vara obligatorisk i och medfaderskapserkännandei. Om en föräldrer vill avsäga sig vårdnaden skall dettaantecknas i faderskapserkännandei eller ansöka om detta vid domstol. UFRdelar inte proemorians förslag i 6 §. Iparagraf 6a delar vid utredningens uppfattning au del är av siörsia vikt allbarnel tillförsäkras en god kontakt med båda föräldrarna. Paragraf6 har en central betydelse för all barnel inle i praktiken avskiljs från denena föräldern. Därför skall latexien ändras så att den gemensamma vårdnaden,inte utan dokumenterad saklig grund skall upphöra för den föräldrar som vill tafortsatt juridisk ansvar, på grund av den andre motsätter sig. UFRdelar inte promemorians förslag om att vårdnaden inte skall vara gemensam omden ena föräldern helt motsätter sig della utan dokumenterad saklig grund somklart bevis för att det är till skada för barnet. Bilaga3 Vår utgångspunkt är barnens bästa. Vi anser därför au gemensam vårdnad börgälla från barnets födsel, oavsett föräldrarnas civilstånd. Därefter fårvårdnadsfrågan prövas vid behov. Helt i linje med promemorian är vi tveksammatill au förorda gemensam vårdnad i de fall där det är emot en av föräldrarnasvilja. Vivill också påänglera vikten av att man så långt möjligt bör gardera sig mot deproblem som kan uppstå när t.ex. mannen är av en annan nationalitet och kommerfrän ett land där kvinnans ställning inom ett äktenskap är en annan. Vi villäven rikta uppmärksamheten på de fall där kvinnor söker skydd hoskvinnojourerna och har barn med mannen de flytt från. Del får inle gå så långtatt polisen kan göra husrannsakan på jourerna, då skulle hela deras verksamhetvara förfelad. Gemensamvårdnad fär aldrig göras obligatorisk. Denna fråga är så viktig all dennoggrannt måste bedömas i varje enskilt fall. Slutsatsenatt den förälder, som inte motsätter sig gemensam vårdnad, är en lämpligarevårdnadshavare är alltför genrell och i många fall fullständigt felaktigt,vilket kan få förödande konsekvenser för utgången av vårdnadstvisten. Kvinnoförbundetstöder förslaget att arbeta in valet av vårdnadsform för ogifta sammanboendeföräldrar i de handlingar som används i samband med faderskapserkännande. Förslagetinnebär alt gemensam vårdnad kan komma ifråga även om förädrarna inle är enseom del. Ogifta föräldrar skall kunna göra anmälan hos socialnämnden i sambandmed att faderskapet faställes. MKF vill förorda stor försiktighet i dessa bådafrågor. Gemensam vårdnad och faderskapsbekräflelse är två olika juridiskabegrepp och bör inte sammanföras. Föräldrarna bör få en saklig information omde juridiska och praktiska konsekvenserna i samband med faderskapsbekräftelsenoch sedan återkomma när de tagit ställning till en eventuell gemensam vårdnad.Förhastade beslut kan medföra eu ökat antal uppslitande tvister om upplösandeav den gemensamma vårdnaden. (Som underlag har jag tagit där avde ogifta föräldrarna är sammanboende vid barnets födelse men inom entreårsperiod har närmare hälften separerat). Förslaget om all domstolen skallkunna bestämma om gemensam vårdnad även om någon av föräldrarna helst vill haensam vårdnad är avsett för barnets bästa. Förslaget markerar au bådaföräldrarna skall ha samma juridiska ansvar. Dettaär ett bra förslag så länge föräldrarna kan samarbeta med .,. varandra.Men - hamnar föräldrarna i en konflikt visar tyvärr erfarenhet alt vårdnads-ochumgängesfrågorna då får en alltför framträdande; roll. 1990/91:8Föräldrarna får svårt att skilja på sina olika roller och det positivasyftet Bilaga 3 med lagen går förlorat. Att försöka tvinga fram samarbetegenom domstolsutslag om gemensam vårdnad kan tvärtom få negativa konsekvenserför barnel. Utredningenföreslår au möjligheterna till gemensam vårdnad skall utökas i förhållande tillvad den nuvarande lagstiftningen ger utrymme till. Ogifta föräldrar skall kunnafå gemensam vårdnad om sitt barn, utöver på det sätt som finns , genom enanmälan till socialnämnden i samband med ait faderskapet fastställs. SSKFmotsätter sig inle direkt förslaget alt ge domstolen möjlighet att döma lillgemensam vårdnad trots att en eller båda föräldrarna helst vill ha ensamvårdnad. En förutsättning skall enligt förslaget vara all "ingen avföräldrarna helt motsätter sig gemensam vårdnad". Dock finns anledning alllyfta fram vissa svårigheter som kräver en lösning. Förslagetger stort utrymme för felaktiga tolkningar frän domstolens sida. Föräldrar kani efterhand hävda att de egentligen motsatte sig den gemensamma vårdnaden menatt rätten inte förslod detta. Vidare kommer sannolikt många föräldrar att idomstolen försöka villkora den gemensamma vårdnaden. De går med på gemensamvårdnad under förutsättning att vissa praktiska och ekonomiska villkor äruppfyllda. Riskenför att föräldrar mot sin egen vilja tvingas till gemensam vårdnad är stor,eftersom utredningen slår fast att "i många fall torde det därför få antasatt det är bäst för barnet om den förälder som inte motsätier sig gemensamvårdnad fär bli vårdnadshavare". Lagstiftningom gemensam vårdnad fär inte utformas sä, att den förälder som motsätter sig ensådan, nästan automatiskt anses vara mindre lämplig som vårdnadshavare. Mångakvinnor begär vårdnaden om barnel eller barnen därför att den tidigaregemensamma vårdnaden gett utrymme för ständiga trakasserier. De har tvingats laemot oändliga telefonsamtal, oanmälda besök osv där den gemensamma vårdnadenanvänts som täckmantel för ren förföljelse. Våldoch misshandel är ingen ovanlig skilsmässoanledning. Del vore orimligt, om enstarkt styrande lagstiftning i sådana fall skulle tvinga kvinnor till gemensamvårdnad. SSKF vill påminna om de svårigheter kvinnor har att bevisa misshandeloch om alla de kvinnor som befinner sig på ständig flykt undan förföljande f däkta män. Gemensamvårdnad borde göra det lättare alt dela ansvaret för barnet. råder oklarhet om ansvarsfördelning, om rättigheter och skyldigheter när en förälder är ensam vårdnadshavare och när föräldrarna har 135 Det behövs bättre information om skillnaderna. Sammanbroltelav ett äktenskap liksom vid en annan varaktig förbindelse medför alltid en svårsituation för inblandade parter, inte minst för barnen. Det gemensamma hemmetmed dess irygghei upplöses. För ett barns utveckling är det viktigt att barnethar nära och goda relationer och samhörighet med båda sina föräldrar. Utredningarvisar all gemensam vårdnad kan bidra till att främja goda förhållanden mellanbarnel och föräldrarna. Föräldrarnas gemensamma, juridiska ansvar ger störretrygghet för barnet. Gemensam vårdnad skall alltid syfta till barnets bästa.Förslaget att ogifta föräldrar skall kunna få gemensam vårdnad om sill barn,likaväl som de som varit gifta, är bra. Vårdfrågan måste naturligtvis bestämmasfrån fall lill fall, men strävan skall alllid vara del som är bäst för barnel. FoRtillstyrker förslaget om gemensam vårdnad trots alt en eller båda föräldrarnahelst vill ha ensam vårdnad endast under förutsättning att ispecialmoiiveringen till 5 § införs elt tillägg (här understruket) i andraslycket. "Underförutsättning all ingen av föräldrarna helt nioisätter sig gemensam vårdnad kandomstolen", om del är första gången vårdnaden prövas i domstol,"underlåta all bifalla en begäran om ensam vårdnad. Motsvarandetillägg bör också införas i specialmoiiveringen till 6 § 6 kap. FB. FoR:smotivering är följande. Bäde i den allmänna och special- motiveringen framhålls med skärpa och med rätta all "En förälders motstånd mot gemensam vårdnad kan däremot tyda på au intresset och ambitionen hos den föräldern all söka upprätthålla en nära och god kontakt mellan barnet och den andre föräldern är mindre". framhålls att en dylik förälder kan vara mindre lämplig som vårdnadshava- , EnligtFoR gäller detta i normalfallet, dvs. i vårdnadsmål där andra skäl inte direkttalar mot en av föräldrarna, endast innan de prövat gemensam vårdnad.