prop · GE03142 · 1990-12-31 00:00:00 — Bankinspektionen bör ha en möjlighet all ingripa mol handel medfinansiella instrumenl på värdepappersmarknaden som inte tillgodoser kravet påalt allmänhetens förtroende för marknaden skall upprällshållas. För bedömningenav huruvida handel med etl vissl finansiellt instrument överensstämmer meddella krav bör en prövning omfatta, föruiom själva instrumentet, även vissamoment i handeln såsom t.ex. vilkeninformalion som ges till marknaden om instrumentet, hurinformation lämnas om köp- och säljkurser samt omsättning, exempelvis i datoriseradesyslem, hurmatchning sker av anbud all köpa och sälja, hurclearingen av gjorda affärer är anordnad, hursystem för hantering av likvid och leverans är organiserade. Enligtmin mening utgör begreppel finansiella instrument en lämplig sam-lingbeleckningför de instrument som förekommer på värdepappersmarknaden. Termen finansiellainstrument har också lidigare i lagstiftningen utnyttjats somsamlingsbeteckning (jfr bl.a. 27 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskall).En definilion av finansiella instrumenl i den nu föreslagna lagstiftningen börkunna främja etl enhetligt språkbruk. Medfinansiella instrument avser jag fondpapper och andra rättigheter ellerförpliktelser avsedda för handel på värdepappersmarknaden. De finansiellainstrument som inle är fondpapper kännetecknas av att rättigheten ellerf~örpliklelsen riklar sig mol någon annan än den som Iradilionelll är all ansesom eminent av fondpapper på värdepappersmarknaden. exempel på en annanrättighet eller förpliktelse är en köpoption avseende aktier. Den som förvärvaten sådan option har en räll men ej skyldighet att köpa de aktier optionenavser. För ulfärdaren innebär optionen en förplik- lelse att på anfordransälja dessa aktier. Rättigheten riktar sig mot inneha- Prop. 1990/91: 142våren av aktierna, inte emittenten. Fondpapperdefinieras i elt flertal lagar, bl.a. värdepappersmarknadslagen, som aktie,annal bevis om delaktighet i bolag, obligation, föriagsbe-vis och liknandeskuldebrev avsett för allmän omsättning saml andel i värdepappersfond. Jagdelar kommilléns bedömning, all del inle är meningsfullt att räkna upp allaförekommande finansiella instrumenl som är all anse som fondpapper. Nyainstrument introduceras ständigt och en sådan uppräkning skulle därför riskeraalt snabbt bli föråldrad. Känneteckenför ell fondpapper är alt det ges ut av ell bolag eller annan förkapitalanskaffning och att del kan bli föremål för exempelvis en inregistreringvid en börs. Emittenten av ett fondpapper åläggs vanligtvis av statsmakternaenligt lag eller börsen enligt avtal alt iaktta vissa skyldigheter. Både iSverige och utomlands slälls krav på emittenten av ell fondpapper som är ellerskall bli börsregislreral. annal kännetecken för elt fondpapper är atlinstrumentet ges ut i bestämt antal (delägarrätter) eller avser ett beslämltotalbelopp (fordringsrätler) och är avsett för allmän omsättning. Enligt minmening är elt instrument avsett för allmän omsättning om del är konstruerat påett sådanl säll alt det enkell och smidigt kan överiåtas påvärdepappersmarknaden. Etl exempel på ell sådant instrument är löpandeskuldbrev. Instrumentet bör således för varje behörig innehavare medföra ensjälvständig, av föregående innehavares förhållande oberoende rätl atl görahandlingen gällande (se , Lagen om skuldebrev, 1977 s. 87 f). Aktierär enligt 3 kap. 6 § aktiebolagslagen i väsentliga stycken jämställda medlöpande skuldebrev. Förlagsandelsbevis i ekonomiska föreningar kan vara ställdatill viss man eller till t.ex. innehavaren (se 5 kap. 4 och 5 §§ lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar). Enligt 2 kap. 2 § lagen (1980:1102) omhandelsbolag och enkla bolag får en bolagsman inle ulan de andra bolagsmännenssamlycke sätta annan i sill slälle. har del förekommil allkommandilbolagsandelar blivit föremål för handel bland allmänheten. Emellertidgäller den nämnda regeln i handelsbolagslagen också för kommanditdelägare (seprop. 1979/80:143 s. 138). Med hänsyn till att en överiåtelse av en andelkräver samlycke från övriga delägare bör dessa andelar som huvudregel inleanses vara avsedda för allmän omsättning. Bestämmelsen i handelsbolagslagen ärdock disposiliv, dvs. bolagsmännen kan träffa avtal om att samtycke inleerfordras. Ellenkell skuldebrev är i princip inle avsett för allmän omsättning på exempelvis en börs eller genom mellanhand vilket framgår av reglerna i 3 kap. lagen (1936:81) om skuldbrev. Av bl.a. praktiska skäl har emellertid begreppet "liknande skuldebrev avsett för allmän omsättning" ansetts omfatta föruiom slatsskuldväxlar och olika slags certifikat även marknads bevis Gfr bl.a. prop. 1989/90:153 s. 62-63, prop. 1990/91:42 s. 77). Dessa bevis utges av finansbolag. Marknadsbevisen är enkla skuldbrev och således i princip inle lämpade för allmän omsättning. Trols detta har det 87 under de senaste årenförekommil en relalivt omfattande handel med Prop. 1990/91:142marknadsbevis på penningmarknaden. Denna handel har bedrivits under likartadevillkor som för certifikat. Enligtaktiekontolagen och förslagel till lag om penningmarknadskonlon skall dekontobaserade systemen omfatta ensidiga skuldförbindelser avsedda för allmänomsättning. De kontobaserade systemen omfallar bl. a. obligalioner,slatsskuldväxlar, bankcertifikat och förlagslån (jfr prop. 1988/89:152 s. 76 -77, s. 124 och prop. 1990/91:106 s. 31 och 48). Enalltmer inlernaiionaliserad värdepappersmarknad medför ökade krav på sådanainstrument som handlas på marknadsplatserna alt dessa enkelt och smidigt skallkunna omsättas. De nya kontobaserade systemen innebär också krav påinstrumentens omsättningsbarhet. Delägarrätter och fordringsrätter som inte ärkonstruerade för allmän omsättning passar inte för handel på en börs ellerannan reglerad marknadsplats och bör av den anledningen inte kunna bli föremålför inregistrering vid t. ex. en börs. Sådana instrument bör därför ifortsättningen inte omfattas av fondpap-persbegreppet. nya lagen bör tas in definitioner av begreppen option och termin. En optionär en räll för oplionsinnehavararen atl i framliden få köpa eller säljatillgångar eller få ell belopp som räknas ut på grundval av ändringar i etlkursindex eller liknande. För den andra parlen (optionsulfärdaren) innebäroptionen en förpliktelse alt på anfordran köpa eller sälja den tillgångoptionen avser eller eriägga betalning. Ett terminsavtal innehåller i principen skyldighel för både köpare och säljare alt fullgöra sina åtaganden enligtavtalet vid en överenskommen framtida tidpunkt. En termin skiljer sig från enoption genom att innehavaren av en option har rätt men inte skyldighel allbegära all avtalet fullföjs. En ytterligare skillnad är att en terminvanligtvis inle ger upphov lill någon penningtransaktion mellan parterna näravtalet ingås medan den som förvärvar en option i de flesta fall måsle erläggaen premie. Vidköp och försäljningar på aktiemarknaden och penningmarknaden skall i principleverans och likvid av instrumentet ske (avista-handel). Rent faktisktsker emellertid fullgörandet vid denna handel först etl anlal dagar efteravslut. De tekniska systemen för leverans, l.ex. VP-systemel, medger förnärvarande inte likvid och leverans på avslutsdagen. Målet all korta tiden mellan avslut och likvid/leverans i syfte attminimera motparlsrisker och exponering mot marknaden vidvärdepapperslransaklioner. Skillnaden mellan avislahan-deln och handel påtermin är således all avsiklen med en terminsaffär är att leverans skall ske viden framlida tidpunkt medan avistahandeln syftar lill att affären skallfullgöras i så nära anslulning lill avslutet som möjligt. Optioneroch terminer förekommer i skilda sammanhang. Såväl två privatpersoner som tvåslora aktörer, t. ex. två börsbolag, kan avtala om en option för den ena partenbeträffande den andra partens fondpapper. Optioner och terminer kan avsetillgångar av olika slag, från fondpapper En optioneller termin kan utgöra eller vara en smärre del av ett omfattandeavtal mellan två parier. Kommiltén föreslår att engränsdragning görs mellan standardiserade och icke standardiserade optioner ochterminer. En standardisering innebär all villkoren för oplionerna ochterminerna görs enhetliga. Vanligen är det den börs eller clearingorganisalionsom administrerar handeln som anger de standardiserade villkoren. Såvitt gälleroptioner avser standardiseringen oftast den tillgång som optionen gäller föroch mängden därav, lösenpriset saml avtalets giltighetstid (löplid). Dessutomanges om det är fråga om en köp- eller säljoption. Det enda parterna normallfritt avtalar om är priset (premien). När del gäller terminer avserstandardiseringen vanligtvis den lillgång som omfattas och mängden därav samtkontraktets giltighetstid. Det parterna fritt kan avtala om är priset ochhuruvida leverans skall ske eller ej. Standardisera innebär alllikrikta eller beslämma en normaltyp. Inom handeln med optioner och terminerförekommer olika grader av standardisering. Avtal mellan två parter kan varastandardiserade i den meningen atl ena parten tillhandahåller ellstandardkonlraki. Terminskontrakten på penning- och obligationsmarknadenavseende slatsskuldväxlar och riksobligationer är standardiserade såvitt avserden underliggande tillgången och har fasla likviddagar. Konlraktsbeloppen äremellertid inle fasla utan är en avtalsfråga mellan parterna. Handeln styrs ivissa fall av standardkonlraki och i övrigl av handelsbruk och sedvänja. Iviss mån kan sägas atl parterna i dessa fall själva utformar villkoren föroptionen eller terminen. Till skillnad mot vad som gäller i handeln hos OM ärparterna kända för varandra på penning- och obligationsmarknaden. De skyddsintressen somföreligger vid avtal och handel direkt mellan två parter bör, i enlighel medvad jag anfört i avsnilt 4.4 tillgodoses genom annan lagsliflning. Med hänsynhärlill och lill syftet med nu aktuell reglering på värdepappersmarknaden börlagbestämmelserna för handel med optioner och terminer endast avse sådanaoptioner och terminer som handlas på en reglerad marknadsplats eller blirföremål för clearingverksamhet. För en sådan lagsliflning erfordras inte någongränsdragning mellan standardiserade och icke standardiserade optioner ellerterminer. För den nu aktuella lagstiftningenär det inle heller erforderligt all i en definilion söka fånga in alla typer avoptioner resp. terminer. Som kommittén i annal sammanhang anfört introducerasständigt nya instrument och en sådan definition riskerar därför att snabbt bliföråldrad. 5.3 Nya finansiella instrument Mitt förslag:Någon förhandsgranskning av nya finansiella instrument skall inte ske.Bankinspektionen bör i efterhand granska nya finansiella instrument somintroduceras på värdepappersmarknaden. Kommitténs förslag:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna tillstyrker förslagel eller lämnar Prop. 1990/91: 142 delulan erinran. Kammarrällen i Slockholtn anser dock all alt frågan om enbindande förhandsgranskning bör övervägas ytterligare. Skälenfijr mitt forslag: Både i och internationellt har en omsvängning skelltill alt näringslivels upplåning i slörre omfattning sker via marknadsnoteradefondpapper i slället för direkt hos bank eller annat kreditinstitut. En rad nyafinansiella instrument har introducerats och fått slor utbredning. I Sverigetänker jag främst på utvecklingen av nya instrumenl på penning- ochobligationsmarknaden men även på handeln med standardiserade optioner ochterminer. Internationellt finns en rad finansiella instrument som ännu inteförekommmer i någon slörre omfattning i . Nämnas kan handel med optionerpå termin och icke standardiserade instrumenl som "skräddarsys" förden individuella kundens behov med slörre valfrihet i fråga om lösenpris,löplid och underliggande fondpapper. Handel förekommer såväl internationelllsom i med s.k. syntetiska fondpapper. Med della avses antingenkombinationer av befintliga fondpapper eller av derivalinslrument som är konstrueradeför all uppvisa vissa egenskaper. Detär inte möjligt atl skapa lagregler som uttömmande definierar även framtidanyskapelser på detta område. Som framhölls i avsnitl 4.5 bör reglerna påvärdepappersmarknaden utformas så att de skapar utrymme och legala ramar förnytillkommande former av värdepappershandel. För allmänhetens förtroende förvärdepappersmarknaden är det väsentligt att nya instrument inte på ettotillbörligt sätt äventyrar kapitalinsatser och att instrumenten är teknisktfullgoda. Medhänsyn lill värdepappersmarknadens belydelse för samhällsekonomins funktionbör det allmänna ha möjlighet att påverka utformningen av nya finansiellainstrument. Därmed skulle förutsättningar för trygghet och likformighet ihandeln med sådana instrumenl jämfört med handeln med traditionella fondpapperkunna skapas. När det gäller den verksamhet som administreras av OM harbankinspektionen redan en sådan roll. Hurskall då prövningen av nya finansiella instrument gå lill? Oplionsutredningenhar föreslagit all börsverksamhel och clearingverk samhet med optioner och terminer inte skall få påbörjas förrän villkoren för handeln har blivit godkända. Kommitién har diskuterat en sådan ordning men har funnit den vara förenad med svaghet genom all den kan leda till atl nya finansiella instrument inle kommer att introduceras på börserna. Dessutom torde det enligt kommittén vara svårt atl på någol objektivt säll faslslälla all handel i det nya instrumentet kommer atl bli "skadlig". Detta kan i slällel komma alt visa sig i efterhand. Mångaav de nya finansiella instrument som förekommer på internationella värdepap persmarknader och som är eller kan komma att introduceras i är dessutom inte alls riktade till allmänheten. Jag anser säledes i likhet med kommittén alt del inle kan anses föreligga behov av att införa en så ingripande åtgärd som förhandsprövning av nya finansiella instrument på värdepappersmarknaden. Tillsynsverksamheten vad gäller nya finansiella instrument bör såldes ligga på eflerhandskonlroll med en möjlighet att förbjuda fortsatt handel. Som framhållits i avsnitt5.1 skall all handel med finansiella instrument bedrivas så att allmänhetensförtroende för värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildaskapitalinsatser inte otillbörligen äventyras. Denna grundsyn bör gälla alla nyafinansiella instrument på värdepappersmarknaden. Med hänsyn lill exempelvisrisken för kringgående bör en sådan regel inle heller begränsas lill atl gällaenbart aktörer som står under bankinspektionens tillsyn. Jag föreslår därföratt bankinspektionen får vid vite förbjuda alla som deltar i handel medfinansiella instrumenl av visst slag all upphöra med del, om denna handelstrider mot de grundläggande kraven för handel på värdepappersmarknaden. Uppgiften att övervakautvecklingen på della område bör alltså läggas på bankinspektionen. Givetvisslår del fritt för den som önskar introducera ett nytt finansiellt instrumentatt efterhöra bankinspektionens synpunkter på utformningen av det nyainstrumentet. Kammarrällen i Slockholm har i sitt remissvar anfört attmöjligheten atl lämna bindande förhandsbesked bör övervägas, främst molbakgrund av all del ofta förekommer en skallemässig granskning avnya instrument. Som jag anfört är del emellertid förenat med slorasvårigheter atl i förväg bedöma om handel med ell visst instrument kan fåskadliga effekter. Detta sammanhänger bl.a. med all eventuella skadligaeffekter kanske inte beror på konstruktionen av instrumentet som sådanl ulan påhur instrumentet utnyttjas ? ofta i kombination med andra åtgärder. Det skullealltså kunna vara förenat med påtagliga svårigheter all bestämma räckvidden avell förhandsbesked rörande ell visst instrumenl. Jag är därför inle beredd allförorda en sådan ordning. 5.4 Handel med optioner och terminer 5.4.1 Omfattningen av lagregleringen Mittförslag: I lagen ges grundläggande bestämmelser för handel med optioner ochterminer på värdepappersmarknaden. Lagstiftningen tar sikte på sådana optioneroch terminer som är föremål för handel på en reglerad marknad eller förclearingverksamhet. Reglerna bör gälla alla optioner och terminer, oavsettstandardiserings-grad, om dessa blir föremål för handel på en reglerad marknadeller för clearingverksamhet. Kommitténsförslag: Huvudreglerna för handeln i kommitténs förslag är desamma som i mitlförslag. Kommittén föreslår emellertid mer detaljerade regler och delvis olikaregler för standardiserade och icke standardiserade optioner och terminer. Remissinstanserna:Kommitténs förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Skälenför mitt förslag: Options- och terminsmarknaden erbjuder möjlighet förinvesterarna all omfördela de risker som sammanhänger med ett innehav av bl. a.aktier och räntebärande värdepapper. i vissa fall ökaavkastningen på innehavet genom att göra placeringar i Prop. 1990/91: 142 l.ex.aktie- eller indexoptioner. Enligt flera gjorda undersökningar ökar förekomstenav options- och terminshandel likviditeten i marknaden och prisfluktuationenför de underliggande fondpapperen minskar. Handeln på derivatmarknaden har inteheller visat sig medföra några negativa konsekvenser för handeln iunderliggande tillgångar eller för företagens och andra organisationers möjlighetatl anskaffa kapital. De professionella kapitalplacerarnas slora aktivitet pådenna marknad pekar också på all instrumenten ulgör ell väsentligt hjälpmedelför en effektiv kapitalförvaltning. Options- och terminshandeln fyller såledesflera funktioner på en fungerande värdepappersmarknad och kan sägas kompletteraden övriga värdepappersmarknaden. Handelmed optioner och terminer bör bedrivas i enlighet med den grundläggandeprincipen för värdepappersmarknadén, nämligen så atl allmänhetens förtroendeför värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inleotillböriigen äventyras. De regler i den handelslag jag föreslår, som skallgälla för finansiella instrument i allmänhet, bör alltså gälla även föroptioner och terminer. När sådana instrument handlas genom en auktoriseradmellanhand kommer vidare reglerna i den lag om värdepappersrörelse som jagföreslår all gälla för mellanhandens agerande. Härutöver bör i handelslagen tasin vissa särskilda bestämmelser om optioner och terminer som blir föremål förhandel på en reglerad marknad eller föremål för clearing. Det är nämligen idessa situationer som det är viktigast atl allmänheten kan ha förtroende förhandeln. Föratt främja en tillförlitlig kurssällning på optioner och terminer och molverkamöjlighelerna lill kursmanipulalion bör det i handelslagen ställas vissa kravpå den lillgång som dessa instrument avser. Mot bakgrund av de risker som trotsallt finns vid options- och terminshandeln föreligger skäl att i handelslagenange riktlinjerna för säkerhetskraven inom denna handel (se avsnitt 5.4.2). Kommitténhar föreslagil regler om säkerhel även för vissa icke standardiserade optioneroch terminer som inte blir föremål för börs- eller clearingverksamhet. Därvidavser kommitién sådana optioner och terminer där parterna inte har träffatavtal om att säkerhel inte skall ställas. 1 dessa fall skulle dessutom eninnehavare av en option och köparen eller säljaren av en termin kunna säga uppavtalet lill upphörande om motparten inle ställde säkerhel. Vidupprättandet av sill förslag synes kommittén främsl ha haft terminshandeln påpenning- och obligationsmarknaden i åtanke. Avtalsom innehåller en icke standardiserad option eller termin kan emellertid, såsom nämnts i avsnilt 5.2, förekomma i många olika samman hang. En generell lagsliftning om icke standardiserade optioner och termi ner skulle träffa alla avtal mellan exempelvis privatpersoner om avtalet innehåller en option eller termin. Ett sådanl avtal föregås vanligen av förhandlingar mellan parterna och del är parterna själva som släller upp villkoren och avslutar affären. Såsom jag lidigare anfört bör de skyddsin tressen som då uppträder i första hand tillgodoses genom annan lagstift ning än den som är aktuell för värdepappersmarknaden. belänkandet eller iremissyttrandena har det framkommit något skäl eller missförhållande som kanutgöra grund för all reglera parternas handlande i nu diskuterat hänseende. Detfinns således, som jag ser del, inte någon grund för allreglera dessa avtal. Handeln på penning- ochobligationsmarknaden sker utan medverkan avclearingorganisalion. Avtalen ingås direkt mellan exempelvis kund och bank. Ienlighet med del lidigare anförda bör parterna även vid denna handel självaråda över frågan om säkerhel skall ställas eller ej. Som lidigare nämnls harregeringen lill lämnai en proposilion om ett kontobaseratpenningmarknadssystem. Enligt proposilionen skall PMC administrera elt kontobaseratsystem för hantering av vissa skuldförbindelser avsedda för allmän omsättning.Systemet omfattar främst s.k. avistaaffärer men skall äventerminsaffärer kunna hanleras inom systemet. Vid handel med derivatprodukler påpenning- och obligationsmarknaden är avsikten alt PMC längre fram skall åtasig ett clearingansvar som innebär all PMC inträder som part i affärerna. Somförutsättning för clearingen av en sådan affär avses gälla all säkerhel slällsinle bara vid själva registreringen (initial säkerhel) ulan också alt PMCsmotpart ställer kompletterande säkerhel (marginalsäkerhet) under kontraktetslöptid, om panten nedgår i värde till följd av förändringar i ränteläget.Avsikten är all PMC skall kunna tillförsäkra sig panträtt i registreradeskuldförbindelser vid options- och terminsaffärer. I proposilionens lagförslaghar inlagils en regel med sikte på sådana avialsbaserade panträtter (5 kap. 2 §andra stycket). Några lagbestämmelser om PMCs clearingförfa-rande föreslås inlemed hänsyn till clearingförfarandets utpräglade tekniska karaktär. I slälletskall reglerna för clearingen följa av avtal mellan intressenterna Gfr prop.1990/91:106 s. 39, 48 och 61 och Ds Fi 1990:26 Lagreglering angåendepenningmarknadscenlralen s. 22, 28 29 och 54). Den derivathandel som blirföremål för clearingverksamhet i PMC-systemet kommer att omfallas av denreglering jag nu föreslår. Mitt lorslag: Vidoptions- och terminshandel som blir föremål för clearingverksamhet skallbetryggande säkerhet finnas. skall se till att säkerhelslälls och all sådan säkerhet vidmakthålls under optionens eller terminenslöplid. Del överiåls på aktörerna att i sina avtalsvillkor för handelnprecisera säkerhels-kraven. Kommitténs förslag:Kommittén föreslår att skyldigheten alt ställa säkerhet skall åvila den somutfärdar en option eller ingår etl terminsavtal. I kommilléns förslag angesäven vid vilken lidpunkt säkerhel senast skall vara ställd. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar kommitténs förslag ulan erinran. Skälen för mitt förslag: verksamhet som administreras av OM Prop. 1990/91: 142 finns detaljeradebestämmelser om de krav på säkerheter som ställs i handeln. Dessa bestämmelserföreskriver atl ulfärdare av en option eller köpare eller säljare av ellterminskontrakt är skyldig atl ställa säkerhet för sill åtagande. Molsvaranderegler finns inom derivathandeln utomlands. För varje kund finns vanligtvis ettkonto hos clearingorganisationen där kundens innehav av derivalinslrument ärregistrerade och där säkerhels-kravet framgår, s. k. kundkonto.Säkerhelshanleringen kan ha varierande ulformning. Säkerhet kan slällas avslutkunden direkt gentemol clearingen. Slutkunden kan också ställa säkerhetgentemot den clearingmedlem som företräder kunden och som i sin tur ställersäkerhet gentemot clearingen. Beräkningen av säkerheter sker i påkundnivå, dvs. clearingens kontosyslem är baserat på slutkund. I t.ex. USAberäknas i stället säkerheten på clearingmedlemsnivå. Det innebär attclearingmedlemmen släller säkerhel för del nettobelopp som summan av allaslutkunders säkerhelsbe-hov ulvisar. Bådei och internationellt används den s. k. marginalsäkerhets-meloden föratt beräkna hur stor säkerhel som behövs. Metoden kan översiktligt beskrivasenligt följande.