prop · GE0382 · 1990-12-31 00:00:00 — För de yrkesinriktade kurserna finns omständigheter ochvillkor som gör det problematiskt att också för dem förorda samma ökade frihetoch ökade flexibilitet i kursutbudet som för de allmänna kurserna och specialkurserna.Kommittén föreslår därför vis.sa begränsningar av den yrkesinriktade utbildningen. Utgångspunkterna för förslaget har varii allfolkhögskolorna biit ha stor frihet all erbjuda yrkesinriktade uibiklningar påområden där de har unika förutsättningar alt göra goda insatser och särskill påde områden där ingen liknande utbildning finns, saml alt folkhiigskolornasjiilva bör ta ett mycket storl ansvar för att ulbildningen ärarbetsmarknailsan-passad och leder till anställning. Med dessa utgångspunkter som grund anser kommittén attfolkhögskolorna alltjämt bör få ge yrkesinriktad utbildning förlolkbililnings-verksamhelens, folkrörelsernas och de ideella och fackligaorganisationernas behov av ledare och funktionärer, samt utbildning förledarupp-gifter främst inom kultur- och fritidssektorn. Inriktningen och dimensioneringenav detta kursutbud bör huvudmännen och skolornas styrelser själva ta ansvarför. Skolorna bör också få anordna annan yrkesinriktadutbildning. I första hand bör det gälla sådan yrkesinriktail utbildning sominte anordnas av andra, t.ex. inom små yrkesområden dit riksrekrytering skeroch där internatformen är lämplig. Av hänsyn till behovet av arbetsmarknadsanpassningoch samhällsekonomisk resurshushållning bör emellertid tillsynsmyndighetensmedgivande därvid erfordras. Alla yrkesinriktade kurser skall bjudas ul just somfolkhögskolekurser och deras syfte och innehåll skall mycket klart deklareras,så att inga missförstånd behöver uppstå om deras behörighets- ellerkompetensvärde. De yrkesinriktade kurserna får varken totalt eller på varjeskola till omfattningen dominera över de allmänna kurserna och specialkurserna.Kursernas innehåll skall, såsom nu är fallet, till lägst en fjärdedel bestå avallmänna ämnen. Med det anförda som grund följer att vissa nuvarandeyrkesinriktade utbildningar på folkhögskolorna bör begränsas. Som exempel påsådana kurser kan nämnas kurser inom turismområdel. Viss utbildning bör bedrivassom uppdragsutbildning, t.ex. lolkulbildning. Reduceringen av yrkesinriktade kur.ser bör ske . Omstruktureringen bör initieras av skolorna själva ellerav tillsynsmyndigheten i de fall skolorna inle lar egna initiativ. Folkhögskolornasyrkesinriktade kurser bör för övrigt på lämpligt Prop. 1990/91:82 sättkontinuerligt beaktas i utbildningsplaneringen på riks-, region- och Bilaga1 lokalnivå. har unilet arbelels gånguppmärksammals pii ett antal problem i fråga om friiidsleilarutbililningen. Degället bl.a. utbildningens dimensionering och lektyieting, frågan om breddeller specialisering, jämställdhet meil högskoleutbildning, samt biisleibelräflan-de foribildning, läromedel, forskningsanknytning och forskning.Koni-mittén lägger fram en rad förslag som syftar till kvaliicisförbätit ingåroch till ett klarlägganile beltiilTaride rrilidsledarulbildningens sliillninginom utbildningsväsendet. En utgångspunkt har varit all fritidsledarskolorna i högregrad än bör stimulera utveckling och förnyelse på fältet. Det kaninnebära att utbildningen på vissa skolor får en starkare inriktning motvis.sa målgrupper, t.ex. arbetarrörelsens grupper, frikyrkornas medlemmar,storstädernas förortsbefolkning eller befolkningen i mellanstora industristäder.Det kan också innebära all en fritidsledarlinje knyter an till den profil somfinns på den egna folkhögskolan och samarbetar mer t.ex. med skolansmusiklinje, leaterlinje eller konsthantverksutbildning. För relativt smala utbildningar somfritidsledarutbildningen, där en marknadsmässig lönsamhet sällan kan erhållas ifråga om lärcmedels-produklion, är det viktigt att slöd kan lämnas förutveckling och produktion av läromedel. Kommittén föreslår förstärkta insatsergenom . Enligt kommitténs mening behövs en påbyggnadsutbildningför fritidsledare ocb fritidspedagoger. Påbyggnadsutbililningen bör knytasiill ett universitet eller en högskola, men den bör planeras och genomföras isamarbete mellan högskolan och en eller fiera folkhögskolor med fritidsledarlinje. Universitets- och högskoleämbetet bör få i uppdrag att isamråd med tillsynsmyndigheten och olika intressenter utforma en sådan påbyggnadsutbildning Fritidsledarutbildningen bör kunna tillgodoräknas då delgäller krav på allmän behörighet vid antagande till forskarutbildning. För att få till stånd forskning med primär inrikming molfrilidssek-lorn fordras i ett uppbyggnadsskede forskningsmedel som äröronmärk-la för denna sektor. Kommittén föreslår därför all en lillliilligdelegation för fritidsforskning upprätlas. Den kan organisaloriskl knytas . Finansieringen av forskningsmedlen kan ske genom bidragfrån intressenterna, ilvs. kommunerna och föreningslivet. Handikappades möjligheter tiU folkhögskolcstudier Prop. Kommittén har funnitatt myckel redan gjorls och görs för all underlät- '' ta för handikappade alt bedriva folkhögskolestudier. Härå.syftas också de som har andra handikapp än fysiska, psykiska och medicinska, nämligen de som har sociala problem eller läs- och skrivsvårighetereller språksvårigheter därför att de är invandrare eller flyktingar. Ett riktmärke för kommande strävandenbör enligt kommitténs åsikt varaatt alla skolor om möjligt blir fullt tillgängliga fördeltagare med olika handikapp så att alla kanvälja skola efter intresse och behovoch inte efter skolornas olika slag och grad av handikappanpassning. Ätgärder behövsockså för att förbättra själva undervisningssituationen.Enligt nuvarande regler kan skolorna anställaspeciallärare och anpassningslärare förhandikappade. Skolorna får vidare via SÖ och Nämndenför vårdarljänst bidrag till assistenter. För att mötadel ökade behovet av här nämnd personalbör skolorna i högre grad ännu anställa sådan personal. Kontinuerlig fortbildning av lärare och övrigpersonal i hanilikapp-frågor är en nödvändig förutsättning för att undervisningen och studiesituationeni övrigi skall kunna utvecklas eftertidens växlande krav. Skolorna bör även i fortsätmingenges resurser som läcker deras merkostnader när de tar emot handikappade. Korta kurser och samverkanskurser Kommittén har funnitalt verksamheten med korta kurser i samverkan med organisationer ochsiudiefiitbund i alll väsentligt hat uivecklats i linje medriksdagsbeslutet . Verksamheten börilärlöt fä forlsälla och dessutom expandera på de skolor därden nu förekommet endast mycket sparsamt. Det finns emellertiil skäl föt en uppmjukning av nuvarande lämligen strikta regler om lärarmedver kan m.r-n. I iir all en samver kanskutsvet k-ligen skall bli en folkhögskolekursoch inle en kurs vilken .som helsl, och föratt den skola som anordnar kursen vetkligen skall kunna ha ansvaret för den, bördock alltjämt gälla all rektor ellei fasi anslälldläraie på den anordnande skolan tillsainnians ined samverkansparlnern skall planera, administrera och utvärderakursen. Vidare bör så långi rniijligi och till lägst femton procent lärare på den anordnande skolan svara för undervisningen. Vidare börsamverkanskurser alltid ingå i ett större akiiviletssam-manhang än själva kursen,t.ex. vara ett led i den samverkande organisationens fortlöpande utbildning eller fortbildning. De bör normalt ansluta till den anordnande skolansvanliga verksamhetsmässiga profil. Beträffande samverkanskursernas omfång på varje skolabiir andelen sådana kurser av två till fem dagars längd normalt uppgä till högst en tredjedel av en skolas dellagarveckor men ejfå överskrida hälften. Den högre gränsenavses gälla för skolor tillhörande rörelser och organisationer som har få skolor att anlita för sin kursverksamhet. De skolorsom nu har en större andel kurser av två till fem dagars Prop. 1990/91:82längd än den ovan nämnda, bör om- Bilaga Istrukturera sJri verksamhet. bör skolor, som har mycket fåsamverkanskurser, söka få till stånd fler sådana i samarbete med bl.a.studieförbund och organisationer och med kulturinstitutioner som bibliotek,museer och teatrar etc. Med lärartjänstgöringen på korta kurser förbundna problembör lösas i ett nytt arbetstidsavtal. har folkhögskolorna haft möjlighet au genomföras.k. Kommittén har funnit att uppdragsutbildningen hitintillsutvecklat sig enligt givna förutsättningar. Utbildningen har fungerat väl ochhar dessutom medfört för folkhögskolornas vanliga verksamhei positiva effekter. Omfattningen har varit måttlig - utbildningen harengagerat eit 60-tal skolor och har i regel begränsat sig till några, ellerliögsl en handfull, kurser på varje skola. Vid några skolor har den emelleriidfåll så stor omfattning att en begränsning behöver diskuteras mellan skolorna ifråga och tillsynsmyndigheten. På grund av det som här anförts anser komminén altfolkhögskolot-na även fortsättningsvis bör få åta sig uppdragsutbildning undervissa förutsättningar. En sådan förutsättning är att utbildningen i frågaansluter till skolans vanliga utbud och till dess profil och särart. En annanär att utbililning-en till omfattningen är så begränsad att den inle i någotavseende menligt påverkar skolans ordinarie statsunderstödda verksamhet. Entredje förutsättning är att den ekonomiska ersättningen för uppdragsutbildningenger full kostnadstäckning så att förutsättningarna för statsbidraget till skolansreguljära utbildning inte ändras. Kommittén vill i detta sammanhang väcka frågan om intemånga korta samverkanskurser med ringa anknytning till skolornas verksamhetsinriktningskulle kunna ges som uppdragsutbildning. Frågan bör prövas under kommande treårsperiodt.ex. genom uppdrag därom till tillsynsmyndigheten. Studieomdömet och dess normering m.m. Studieomdömet är ett urvalsinstrument för sökande tillhögskolan inom folkhögskolekvoten. Som normeringsinstrumeni för studieomdömethar sedan ett tiotal år använts en specialkonstruerail version av högskoleprovet,det s.k. "folkhögskoleprovet". Kostnaderna för rättningen av provethar uppgått till ca . Under detsenaste årel har SÖ begärt men inle erhållit medel för att Prop. 1990/91:82använda detta normeringsinstrumeni, och saknar också medel därtill för Bilaga 1 kommande budgetår. Den av SÖ ombesörjda normeringen har därmed upphörtåtminstone temporärt. Eftersom det använda frågebatteriet, byggt påsamma slags frågor som ges i högskoleprovet, nu är uttömt, är ilel nödvändiglatt ny-konstruera det om provet alltjämt ska!' Kostnaden för ennykonstruktion har av SÖ bedömts uppgå till . En sådannykonstruktion lorde behöva giiras vari fjärde eller femle år. Med giltighet från och med antagningen iill hösten I99|gäller nya regler för tillträde till hiigskoleutbildning. (jcncrelll .settinnebär de nya reglerna att tillträdet förenklas och all siikande lår fiermiijligheler än nu till antagning. De nya reglerna väntas få den effekten all40 000 eller fler sökande kommer all genomgå högskoleprovel mot nu ca10 000. Efter analys av frågan om behovet av eitnornieringsinslrumenl har kommittén konstaterat att nuvarande sysieni fiir normeringhar mist en stor del av sill värde därigenom att mer än hälften av skolornaregelbundet inte deltar i folkhögskoleprovel och därigenom ati många eleveräven på deltagande skolor bojkottar det. Ett mindre antal skolor utdelar intenågra omdömen. Enligt kommitténs mening kan del ifrågasättas om någotinstrument för normering av detta slag över huvud taget behövs med tanke på hurden grupp som deltar i proven numera är sammansatt. Kommittén anser att lärarkollektivens beilömningar inuvarande situation förefaller fullt tillräckliga. Detta förutsätter dock allnuvarande rekommendation om fördelningen av omdömesgrader följs på skolorna ochatt tillsynsmyndigheten uppmärksammar och påtalar fiagranta avsteg från denrekommendationen. Rektor bör självklart också ha ett ansvar att tillse attsådana inle förekommer. Det kan för övrigt diskuteras om studieomdömet alls behövsom högskoleprovet blir så allmänt som det förväntas bli. Om erfarenheterna avde nya reglerna för tillträde till högskolan vLsar all del inle längre finnssamma anledning som all ge graderade studieomdömen och att ha ensärskild kvolgrupp för folkhögskolesökande, bör en förändring övervägas. När det gäller folkhögskolestudiers behörigheisvärde,avgörs detta av UHÄ i tillämpningsföreskrifter till högskolefötonlningen. Under förutsättning att av UHÄ föreskrivna villkor förallmän behörighet i övrigt uppfyllts, bör såväl allmänna kur.ser somspecialkurser och yrkesulbildningskurser inom folkhiigskolan kunna ge allmänhehii-righet. Vad beträffar folkhögskolornas räll all inlärda inlyg om.särskild behörighet i ett eller fiera ämnen med vi.ssa krav pä lägsta belygeller lägsta medelbetyg, så bör villkoren härför skärpas. Innehållet måsle iallt vä.sentligt motsvara vad som gäller för ärnnel eller ämnena i fråga i gymnasieskolaneller komvux. Liirarna biir i princip ha utbildning och be- 5-Riksdagen 1990/91. 1 .saml Nr 82 hörighet som är likvärdig den som lärarna på gymnasieteller i komvux Prop. 1990/91:82 har i ämnet eller ämnena och de bör ha godkännedom om fordringar- Bilaga 1 na för olika betygsgrader. Undervisningensomfattning bör motsvara åtminstone vad som gäller i komvux. Obligatoriska centrala prov i åsyftade ämnen bör införasockså för folkhögskolor som önskar ge särskild behörighet i något eller någraav dessa ämnen. När del slulligen gäller folkhögskolornas rätt att utfärdainlyg som styrker att kursdeltagare på grundskolenivå har uppnått behörighetför gymnasiestudier, bör sådant intyg få utfärdas till den som med godkäntresultat genomgått en allmän kurs vilken i allt väsentligt givit .sådanakunskaper och färdigheter som inotsvarar fullständig studiekurs i årskurs 9 pågrundskolans hiigstadium. I vissa landsiing hat diskussioner förts orn omfailningenav landslingens folkhögskoleverksamhel och om ell över fiirande avlanilslingsfolkhög-skolor till olika slag av folkriiielser. Ett resultat av fiirila diskussioner är allhuvudmannaskapel för fr.o.m. övergått frånSiiderman-lands läns landsting till Röda korset. Konkreta diskussioner omeventuella överlåtelser pågår i och i län. Genom svar på en enkät har ett femtonial organisationeranmält preliminärt intresse av all överta landstingsfolkhögskola. I kommitténs ilirektiv sägs att profileringen avfolkhögskolans verksamhet bör bli tydligare med tanke på att detövriga utbildningsväsendet numera är så väl utbyggt. Omlandstingsfolkhiigskolor överlåts till folkrörelser och ideella organisationer,underlättas onekligen möjligheterna att både ideologiskt och innehållsmässigtprofilera verksamheten. Kommittén anser ilärför att sådana huvudmannaskapsskiftenbör främjas. Med någorlunda god framförhållning inför ett övertaganileoch med smidiga övergångsbestämmelser torde säkerligen de fiesta eventuelltuppkommande personalproblem kunna lösas. Kommittén anser vidare att organisation eller rörelse, somönskar överta landstingsfolkhögskola, bör fä tillgodoräkna sig hela ellerstörre delen av vid överlålelsetillfallet till skolan i fråga utgåendestatsbidrag. Hur stor del av statsbidraget i form av elevveckor(dellagarveckor) som får övertas bör avgöras från fall till fall. Utlokalisering av kurser m.m. Prop. Folkhögskolornas mest påtagliga särart har varitmöjligheten att kunna erbjuda utbildning och studier i internatmiljö. har andelen internatboende sjunkit.Till minskningen har verksamt bidragil de allmänna kommunikationernas ochprivatbilismens utveckling liksom förändringar av levnadsförhållanden ochlevnadsvanor. Internatet och internatmiljön erbjuder mycket godaförutsättningar för skapandet av en personlighetsutvecklande social gemenskapoch en engagerande och inspirerande social och pedagogisk miljö. Även externatskolorna och externalkuLserna kan utgöra godapersonlighetsutvecklande och socialt utvecklande pedagogiska miljiier. anser att internatformen har så slora fördelar all del allljäml ärangeläget att så många skolor som miijiigt erbjuder iniernaibocnde och att defullt ul tillvaralar de möjlighelet internatformen medger. Det är allmänt omvittnat att kosmadema för att driva eninicrnal tenderar att öka och all inlernatkursverksarnhel är ilyrare änexiernal-kursverksamhet. Många efterfrågar därfiir någon form av föisläi kningav statsbidraget till skolor eller kurser med iniernatboende. Komminén harövervägt frågan men har inte funnit tillräcklig anledning all fiiteslä någonförstärkning. har en folkhögskola rätt att förläggaverksamhet utanför skolorten. Sådan verksamhet skall dock bedrivas i godkontakt med moderskolan och får inte ha karaktären av enbart förmedling avstatsbidrag till kursverksamhet på annan ort. Genom alt förlägga kurser utanför skolan och skolorten harmånga folkhögskolor nått målgrupper, som de annars inte hade nån.Miijlighe-terna att utlokalisera kurser underlättar också för folkrörelser ochorganisationer att tillgodose utbildningsbehov i regionala och lokala organ,avdelningar och församlingar. Men när utlokaliseringen av kurser sker på längre avstånd,kan med skäl sättas i fråga om en nära kontakt mellan elever, kursdeltagare ochskola kan upprätthållas. I några fall kan också ifrågasäuas om moderskolan iförhållande till de utlokaliserade långa kurserna verkligen är en"huvudskola" i den meningen att huvudddelen av verksamheten bedrivsdär. Det finns uppenbara risker med en alltför långtgåendeutlokalisering. En sådan är den att folkhögskolorna i alll för hög grad blirinstrument för bidragsförmedling till organisationers kurser pä olika orier istället för verkliga skolenheter. En annan risk är all reella filialskolor åter uppstår, ett syslem som 1977 uttryckligenan.såg borde Prop. 1990/91:82 upphöra. Kommittén anser därför att den pågående utvecklingen motreella filialer på betydligt längre avstånd än dagligt pendelavstånd fiåntnodeis-kolan bör brytas. Det bör ankomma på tillsynsmyndighelen all härvidlagla erforderliga initaliv. Miijlighelerna att flytta "moderskolan"till ort där i praktiken verksamhetens tyngdpunkt ligger, kan vara ett alternativ. För någon eller några av de i detta sammanhang aktuellaskolorna är en uppdelning i flera skolenheter det bästa alternativet. Om ensådan delning sker helt inom ramarna för både den totala verk.samhetsvolymen iriket och för huvudmannens tilldelning av bidragsveckor, uppstår så viltkommittén kan se inga negativa effekter. Såilana fiirändringar tillstyrksdärför. Enligt kommitténs mening bör det i framliden bli miijiigtför en huvudman, som ansvarar för flera skolor, att i viss omfattning och inomramen för en långsiktig planering själv bestämma fördelningen av denbidragsberättigade verksamhetsvolymen mellan sina skolor. Att infiira en sådanmöjlighet skulle ligga i linje med det ökade ansvar för folkhögskoleverksamhetensom kommittén anser att huvudmännen bör ha. Pingstförsamlingarnas skol- och kursverksamhcl, som ärhuvudman för skolor, har i skrivelse till kommittén önskat fågenomföra en sådan uppdelning av , att ilennaskolas kursverksamhet i får bilda en egen skolenhet med centrum iDalkarlså, kommun. Kommittén föreslår alt en sådan uppdelning fårgöras per . Det ingår inte i folkhögskolekommitléns uppgifter allbehandla sludiefi-nansieringsproblem. hat dock frånfolkhiigskolorna med stort eftertryck framhällils all sludielinansieringcn ärell av de allra svåraste hindren för att rekrytera dellagare bland iletn sornhar del sliit-sta behovet av folkhögskolesludier. En särskild utredare har fåll i uppdrag all seöver del nuvarande systemet för vuxnas möjligheter all finansiera studier.Komminén har i en skrivelse till utredaren närmare beskrivit defolkhiigskoleslude-randes studiefinansieringsproblem. Till folkhögskolorna bör i framliden liksom nu utgesallmänt bidrag, förslärkningsbidrag och särskilda bidrag. Statsbidragssysiemelbiir fiir-enklas och schablonieras mer än nu och specialdeslinerade biiliagslås samman till färre poster. Det allmänna bidraget skall utges efter del antalbidragsberättigade del- ' ' tagarveckoren folkhögskola har genomfört. Del totala antalet dellagarveckor för vilka statsbiiltagutges, bestäms för vart och ett av läsåren /92-1993/94 volym som i stort sett motsvarar den som skolorna disponerade under1989/91). Varje enskild folkhögskola garanteras i princip itreårs|)erio-den ett antal dellagarveckor, som beräknas till genomsnitiel av deIre senast redovisade årens volymer för vilka skolan erhöll statsbiiltag. För att ge de minsta skolorna möjlighet att växa bör deuniler Iteårs-perioden successivt kunna öka sill bidragsunderlag Iill 4 000dellagarveckor. Denna ökning bör finansieras genom all bidragsunderhiget tillövriga skolor begränsas till högst per skola. Dennabegränsning är motiverad enbarl av de begränsade ekonomiskir resurset-na.Kommittén anser inte att stora skolor av i.ex. pedagogiska skäl bör minska sinverksamhet. För att markera ilella ställningstagande föreslås att tio procenlav deltagarveckans värde bör ges som bidrag för överskjutande veckor upp till11 000. För treårsperioden /95-1996/97 bestäms antaletsiatsbidragsberät-tigade dellagarveckor för respektive skola efter en merkvalitativ bedömning, som föregåtts av en uppföljning och utvärdering avverksamheien . Det allmänna bidraget bör vid övergången till ett nyttbidragssystem justeras för samtliga skolor. För i treårsperiodenjusteras bidraget med hälften av den förändring .som iniräffal till följd avdet nya systemet och för . Därefter utges statsbidragutan justeringar. En viss mängd undervisning bör alltjämtföreskrivas. Kravet på lärartäthet bör sällas till del antal timmar sommotsvarar . En förändring från nu 2,1 undervisningstimmarper deltagarvecka till 2,0 innebär all ca fem procenl av statsbidraget kananvändas till andra ändamål än undervisning, utöver de resurser som inteär bundna till undervisning. Denna resurs bör betraktas som en fri resurs, dvs.den skall kunna användas till insatser som skolorna själva bedömer bäst förverksamheten. av det allmänna bidragel biir dock bindas förall finansiera rekrytering, uppsökande verk.samhel och åtgärder .som motiverarvuxna korttidsutbildade för studier samt utvecklingsarbete ochpersonal-fortbildning. Det allmänna bidraget bör även i fort.säilningen kompleilerasmed ett förstärkningsbidrag iill skolornas merkosinailci liir handikappadesslu-dier och kvalificerad musikundervisning. Bidraget till skolornas merkostnader för' handikappadesstudier bör bibehållas i nuvarande former, dvs. kursdeltagare som är i behov avsär- skilt stödi undervisningen till följd av ett handikapp får schablonmäs- Prop.1990/91:82 sigt räknas som 1,5 dellagare. Även bidraget till ökad lärartäthet i vissa kurser medkvalificerad musikundervisning bör kvarstå i nuvarande former och omfattning.Kommittén anser dock att bidragsgivningen bör koncentreras mer till deskolor som har särskill stora kostnader för sin musikunilervisning därför attutbildningen ifråga kräver hög lärartäthet. Särskilda bidrag bör ges för alt finansiera särskiltkostnadskrävande verksamhet. Antalet sådana bör dock så långl miijiiglbegränsas. Ett samlat personaladminisirativt ansvar Folkhögskolornas samlade personalstyrka kan uppskattasiill ett slycke över femtusen personer. Den består ilels av pedagogiskpersonal, främst rektorer och lärare, vars löne- och anställningsvillkor ärstatligt reglerade, dels av annan personal för vilka huvudmännen ochfolkhögskoleslyrelserna bär hela det personaladministrativa ansvaret. Kommittén har sett betydande fördelar med ett enhetligtpersonalansvar. En fördel är att huvudmännen och folkhögskoleslyrelserna dålättare kan disponera den samlade personalstyrkan till annanskiftande behov och enligt på varje skola vid varje lidpunkt rådande förutsättningar.En annan fördel är alt en samordning av lärartjänslgöring på folkhögskola och idet fria bildningsarbelel underlättas; inom det senare finns inga statligapersonalregler.