prop · GE0368 · 1990-12-31 00:00:00 — bestämdes antalet dagsböter tillunder 20 i av antalet domar där dagsböter var huvudpiiföljden. Av de9 519 fall där dagsböter var bipåföljd bestämdes antalet dagsböter till under20 i endast 64 fall. Minimibeloppetför en dagsbot är . Granderna för beräkningenav dagsbotsbeloppet har utvecklats i domstolspraxis och innebär en ganskalångtgående schematisering. Storleksordningen av de belopp som i genomsnittdömts ut framgår av följande sammanställning av alla domar i'rån åren 1982 och1987, i vilka dagsböter utgjorde huvudpåföljd. Sammanställningen visar att enviss förskjuming mot högre dagsbotsbelopp har skett inom femårsperioden. Fördelningen avdagsbotsbeloppens storlek varierade vid olika typer av bron. Vid vissabrottyper bestämdes dagsboten sålunda i väsentiigt större omfattning tillminimibeloppet och genomgående till lägre belopp än som skedde vid andra.Exempelvis utgjorde andelen utdömda minimibelopp i domarna från år 1987avseende snatteri , medan motsvarande andel Prop. vid vårdslöshet i trafikvar . utdömdes i avsnatteridomama mot i av domarna avseende vårdslöshet i trafik. Ävenvid skadegörelse, olovlig köming och brott enligt 2 § narkotikastrafflagen(1968:64) låg de utdömda dagsbotsbeloppen genomgående undergenomsnittet i storleksordning. 3.1 Allmänna synpunkter på bötesstraff SedanBrB kom till har användningen av de olika bötesformema och av bötesstrafföverhuvudtaget förändrats i flera avseenden. Böter som straffrättslig påföljdhar även kommit an tilldra sig cn stort intresse inom den kriminalpolitiskadebatten. Enhuvudlinje i det reformarbete som har bedrivits har varit an inriktarättsväsendets resurser på den "egentiiga" brottsligheten och ananvända så enkla och effektiva metoder som möjligt för att motverkamera bagatellartade brott och ordningsförseelser. Sedan förfarandet föråläggande och uppbörd av penningböter förenklades genom det system med ordningsbotsom infördes , har en påtaglig förskjuming från dagsbötertill penningböter skett inom den specialstraffrättsliga lagstiftningen,framför allt pä n-afikområdet. På vissa områden har önskemålet att förenklahanteringen av ärendena tillgodosetts genom avkriminalisering, varigenom böterhar ersatts med en sanktionsavgift (t. ex. felparkeringsav- Ettytterligare inslag i reformarbetet har varit att anpassa specialsöaffrät-tenspåföljdssystem till BrB:s. Normerade böter förekommer inte som påföljd för brottenligt BrB, och anpassningen har inneburit an den bötesformen successivt i detnämiaste har försvunnit ur specialstraffrätten. förekommer den endast iett par författningar. som normerade böter har avvecklats har pävissa områden införts sanktionsavgifier som påminner om normerade böter genomatt avgiften bestäms med utgångspunkt från en föreskriven beräkningsgrand (t.ex. skattetillägg, övcrtidsav-gift varselavgift och vattenföroreningsavgift).Övergängen till sanktionsavgift har på dessa områden inte i första handföranletts av önskemålet att förenkla hanteringen av ärendena utan främst avbehovet av en tillräckligt effektiv ekonomisk sanktion. Jämsidesmed de rationaliserings- och effektivitetssttävanden som har medfört förändringari användningen av de olika bötesformema har intresset kommit att riktas motbötesstraffet av kriminalpolitiska och humanitära skäl. Man har i olikasammanhang pekat pä den ökade insikt som den kriminologiska forskningen hargett om de frihetsberövande påföljdemas skadeverkningar och på att böter sominte har motsvarande verkningar borde kunna spela en betydande roll somaltemativ till frihetsberövande. Vidsin översyn av bötesstraffets utformning och tillämpning har fängel sestraffkommittén funnit att de ne olika bötesformema behövs i su-afflag- 103 stifmingenoch bör bibehållas. Men utifrån grandtanken att snaffet skall stå Prop.1990/91:68 i proportion till brottets svärhet cch att detta bör gälla även förbötessn-affet och genom hela skalan har kommittén föreslagit vissa ändringar avden nuvarande regleringen. Dagsböter tör enligt kommittén reserveras för brottav allvarligare beskaffenhet medari penningböter bör användas för brott avordnings- och förseclsekaraktä]-. Förhållandet mellan penningböter ochdagsböter behöver ändras så alt ett straff uönätt i dagsböter alltid blirsträngare i kronor räknat än ett straff utmätt i penningböter. Med utgångspunktfrån ett oförändrat maximibelopp för penningböter, . vid ett brott, harkommittén därför föreslagit att dagsböter alltid skall bestämmas till ett antalav minst 25 och cn dagsbot av . (25 x 20 = 500) samt att till dettaskall läggas ett grundbelopp om . (500 + 500 = 1 000). Vid brott somförskyller ett lägre stt-aff än 25 dagsböter skall enligt förslagetpenningböter tillämpas i stället för dagsböter. Kommittén vill vidare stärkadagsbotsstraffets ställning i påföljdssystemet för att åstadkomma en vidgadtilllämpning av böter på de korta fängelsesttaffens bekosmad. Maximala antaletdagsböter som får dömas ut bör därför enligt kommittén höjas kraftigt, nämligenfrän nuvarande 120 till 200 vid en brott och från 180 till 300 vid flera brott.Kommittén betonar att den med förslaget inte syftar till an få till stånd enallmän höjning av bötesnivån. Området mellan 120 och 200 dagsböter är främstavsett för allvarligare brottslighet än som leder till bötessöaff. Kommitténsförslag har fått ett blandat mottagande av remissinstanseraa. Jagär i likhet med remissinstanserna ense med kommittén om att de olikabötesformema behövs i snafflagstifmingen. Jag delar också kommitténsprincipiella syn på bötesstraffet och dess fördelar framför frihetsberövandepåföljder. Den avgörande fördelen ligger naturiigtvis i att bestraffningeninskränker sig till den ekonomiska uppoffring som gäraingsmannen åsamkas och iatt böter inte i sig är förbundna med samma risk för social utslagning som ettfrihetsberövande. Åtskilligt talar också för an kraftiga bötesstraff verkarstarkt avhållande. Sä som den tillgängliga statistiken är uppbyggd stöter detpä vissa protilem att bilda sig en uppfattning om betalningsfrekvensen, dvs. ivilken utsträckning som utdömda bötesbelopp inflyter genom uppbörd ochindrivniing. Senast gjorda beräkningar (se SOU 1975:55 och BRÅ Apropå 1985 rr 5s. 27 fO pekar emellertid på en slutiigt indrivningsresultat för böter itralacn av , något som får anses tyda på att böter även är en pä det helataget effektiv form av bestraffning. Av betydelse i det sammanhanget ärsjälvfallet ocksä de möjligheter som finns att under vissa omständigheterförvandla böter till fängelse. Jagär vidare ense med kommittén om att ändringar behöver vidtas av de nuvarandebestämmelsema om böter för att stärka bötesstraffets position i päföljdssystemet.Vissa av kommitténs förslag är jag dock inte beredd att tillstyrka. Ifråga om kommitténs förslag att maximala antalet dagsböter som får dömas ut höjs från nuvarande 120 till 200 för ett brott (och från nuvarande 180 till 300 vid flera brotO råder delade meningar bland remissinstanserna. Frän domarhåll har man framhållit att redan intervallen 100 - 120 dagsböter 04 tillämpas i mycket ringautsnäckning. Av skäl som jag återkommer till anser även jag att en vissskärpning av straffskalan är påkallad. Jag är dock inte beredd att gå likalångt som kommittén utan kommer att föreslå an det högsta antal dagsböter somfår dömas ut höjs till 150 vid ett brott och till 200 vid flera brott. Jag kan vidare inte hellertillstyrka att dagsbotsstt-affet skärps genom att det införs ett grandbeloppsom skulle påföras föratom det i dagsböter utmätta so-affet. Remisskritiken ärså gott som enhällig, och jag delar remissinstansemas uppfattning att enordning med både grandbelopp, dagsbotsantal och dagsbotsbelopp skulle blionödigt komplicerad och medföra merarbete i den dömande verksamheten. Iövrigt är jag av skäl som utvecklas i det följande beredd att i princip följakommitténs förslag. I vissa avseenden det gäller bl. a. avgränsningen avtillämpningsområdena för dagsböter och penningböter avviker emellertid mittförslag från kommitténs när det gäller den närmare utformningen. Mittförslag: Maximum för penningböter höjs från . vid ett brottoch från . när penningböter tilllämpas som gemensamtsD-aff för flera brott. Trafiksäkerhetsrädetsförslag överensstämmer med mitt såvitt avser maximum för ett brott. Kommitténföreslår ingen höjning av maximibeloppet. Remissinstanserna:RÅ kan godta det nuvarande maximibeloppet men framhåller att det snan kan bliaktuellt med en höjning. Skälen för mitt förslag:När dagsbotssystemet infördes skedde det som en socialrättvisereform. Fastän hänsyn till gärningsmannens ekonomiska förhållandenegentiigen alltid skulle behöva tas för att böter skulle bli ett rättviststraff, lika för alla, måste ändå vissa begränsningar göras i användningen avdagsböter Dagsböter borde enligt förarbetena i främsta rammet användas vidbrott i egentiig mening brott som var uttryck för cn rättsstridig vilja hosgäraingsmannen. Penningböter borde användas i fall då inte samma hänsyn behövdetas till den dömdes ekonomiska förhållanden för att sn-affet skulle fylla sittsyfte, såsom fallet ansågs vara vid ordningsförseelser. Tillämpningsområdena förde båda bötesformema avgränsades genom ett visst högsta belopp förpenningböter. Maximibeloppet sattes till . i 1988 ärspenningvärde). Beloppet har sedan höjts, och som berördes tidigare bestämdesnuvarande maximibelopp genom lagändringar som tt-ädde 1982. Penningböter föreskrivsendast för ett brottsbalksbrott nämligen förargel- Prop. 1990/91:68 seväckandebeteende. Annars anv;jnds penningböter ftämst inom n-afikom-rådet och tas imycket stor utsträckning ut genom föreläggande av ordningsbot Även ringavarasmuggling (2 § lagen 1960:418 om snaff för varasmuggling) är belagd medpenningböter och beivras till övervägande del genom föreläggande av ordningsbot.I praktiken tillämpas penningböter i mycket större utsträckning än dagsböter.79 % av alla bötessnaff togs enligt statistiken för ut sompenningböter, och dä oftast som ordningsbot för vägtrafikbrott. Detförtjänar framhållas an de . som ursprangligen sattes som maximum förpenningböter var ett mycket kännbart belopp. Den genomsnittligaårsinkomsten var då för vuxna manliga lantarbetare (inkl. naturaförmåner)och för vuxna manliga industriarbetare Männen bar då också istor utsträckning ensamma försöijnings-bördan för familjen. Enligtstatistiska centralbyråns inkomststatistik avseende är uppgick dentaxerade medelinkomsten det året för samtiiga inkomsttagare i landet till . for manliga och 66 600 för kvinnliga inkomsttagare). Setti proportion till den genomsnittiiga årsinkomsten skulle maximibeloppet behövahöjas utöNcr de ca . representerar i dagens penningvärde,om maximit)eloppet skulle göras lika kännban som det ursprangligen var. Omman dessutom beaktar att människor i dagens välfärds- och konsumtionssamhällemed socialförsäkringar, andra stöd- och bidragsformer och inte minst etttvåförsörjarsystem oftast lever under annorlunda och tryggare ekonomiskavillkor än människor gjorde när maximibeloppet för penningböter infördes, blirdet än tydligare; hur påtagligt bötesformen kan anses ha försvagats . Påsenare tid är det framför allt inom trafikområdet som nuvarande bötesbelopp harkommit att framstå som otillräckliga. Detta gäller särskilt bötema vidhastighetsöverträdelser. har pekat på en oroandeutveckling av dessa överträdelser och förordat en fördubbling av bötesbeloppen. Ävensedan nuvarande maximibelopp för penningböter bestämdes har den ekonomiskauppoffring som bötesstraffet är avsett att åsamka gärningsmannen blivit alltmindre kännbar. Pris- och löneutvecklingen januari1990 har exempelvis medfört en inflation på . För att böter skall kunnaviidmakthållas som en användbar sanktion är det nödvändigt att åminstone inågon mån ta igen eftersläpningarna i förhållande till den ekonomiska ochsociala utvecklingen. Denallmänna bötesnivån är sålunda enligt min mening alltför låg och bör höjas föratt komma på en rimligare nivå. Söaffmaximum för penningböter bör höjas från I000 kr. för ett brott. Det bör emellertid framhållas att även ommaximibeloppet höjs till det dubbla, sä är inte avsikten att nuvarandepenningbotsbelopp generellt skulle fördubblas. Deantalsmässigt viktigaste brotten för vilka penningböter är föreskrivet omfattas av det av riksåklagaren utiärdade beslutet om ordningsbot för vissa 06 brott.I detta anges ocksä de belopp som skall upptas som ordningsbot för Prop.1990/91:68 olika brott Ett nytt ordningsbotcirkulär med höjdaordningsbotsbelopp har utfärdats (SFS 1990:250). Detfår fömtsättas att beslutet om ordningsbot äter ändras i samband med att en nylagstifming om maximibeloppet för penningböter näder i kraft Vilka förändringarsom då är påkallade växlar givetvis mellan olika typer av brott Höjningar pä eller mer torde, mot bakgrand av de genomförda höjningarna, endastvara påkallade vid vissa speciella bron. Dettainnebär an den översta delen av penningbotsskalan åtminstone i ettinledningsskede sällan eller aldrig torde komma till användning. Även med ensådan utgångspunkt är det emellertid befogat an redan nu höja maximibeloppettill det dubbla i syfte att undvika ett alltför snabbt behov av ny lagstiftningi samband med framtida penningvärdesförändringar. Ettväsentiigt högre belopp bör kunna tas ut vid flerfaldig brottslighet. Om manskall kunna komma tillrätta med de problem som notoriska överträdelser avexempelvis bestämmelser på nafikomrädet och även annan seriebrottsligheterbjuder, bör gäraingsmannen vid en samtidig lagföring rimligen kunna dömastill böter med belopp . Ävenmed de höjningar av maximibeloppet för penningböter som jag nu förordar får manräkna med att motsvarande förändringar kommer att behöva göras även iframtiden i samband med penningvärdesförändringar. Lagtekniskt är sädanaförändringar förhållandevis komplicerade genom att maximibeloppet trots att deti allmänhet överensstämmer med det allmänna maximat anges i varje enskildstraffbestämmelse. En höjning av maximum föratsätter därför ändringar i ettmycket stort antal lagar och förordningar. För att underlätta framtidaändringar förordar jag att lagstifmingen nu ändras så att det i de enskildastraffbestämmelserna normalt endast anges att penningböter är föreskrivet förbrottet. Ett särskilt maximum bör endast anges om det finns speciella skäl attavvika från den allmänna regeln om maximum i . Med en sådan ordningkommer en höjning av maximum i princip endast att kräva en ändringi . Enhöjning av nivån för penningböter skulle, om inte dagsbotsstraffet samtidigtskärps, medföra att ölägenheterna med att penningböter i många fall kan uppgåtill högre belopp än ett dagsbotsstraff accentuerades ytterligare. Dettaproblem gör sig särskilt gällande vid vissa tt-afikförseelser och vidvarasmuggling där brottets allvar kan innebära en övergång från penningbötertill dagsböter. Jämsides med den nu föreslagna höjningen av straffmaximum förpenningböter bör därför dagsbotsstraffet skärpas, sä att dagsböter kommer upptill en rimlig nivå i förhällande till höjda penningböter. Som jag strax skallutveckla kommer de ändringar som lämpligen bör vidtas för det ändamålet attlämna uömme för en något ökad tillämpning av penningböter. Mittförslag: Skalan för antalet dagsböter ändras, så att det lägsta antaldagsböter som kan dömas ut inte längre blir en dagsbot utan 30 dagsböter.Maximala antalet hijjs frän 120 till 150 för ett brott och frän 180 till 200som gemensamt stt-aff för flera brott För brott med ettlägre straffi/ärde än 30 dagsböter döms straffet ut i penningböter i ställetför dagsböter. Kommitténföreslär 25 som lägsta dagsbotsantal. Bron som har en lägre sn-affvärde än såskall enligt kommittén bestraffas med penningböter. Det maximaladagsbotsantalet föreslås bli 200 för ett brott och 300 vid gemensamt sttaffför flera brott. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser som yttt-at sig i frågan har vitsordat behovet av attse över relationen mellan penningböter och dagsböter. Nästan alla haremellertid ställt sig kritiska till kommitténs val av lösning. Flera anförprincipiella betänkligheter mot att det blir möjligt att till-lämpapenningböter för brott medi lägre straffvärde än 25 dagsböter och framhålleratt den föreslagna gränsen mellan de båda bötesformemas till-lätnpningsområdeninte är skarp utan skönsmässig. Några pekar på den varierande praxis som rådervid stt-affmätning i intervallet 20-25 dagsböter och på nöskeleffekter som kanuppkomma. När det gäller det maximala antalet dagsböter ifrågasätts, framförallt från domarhåll, behovet av en sä kraftig höjning. Skälenför mitt förslag: Ser man till rättstillämpningen är det en allmän erfarenhetatt antalet dagsböter i stor utsträckning mäts ut i nedre delen av skalan. År1989 låg närmare hälften av dagsbotsstraffen under 30 dagsböter. Fördelningenpå dagsbotsskalan varierar dock givetvis med brottstypen. Av den tidigareredovisade statistiken (s. 10) framgår att sö-aff under 30 dagsböter ärsällsynt vid vissa brottstyjwr, t. ex. våld eller hot mot tjänsteman, medan detär vanligare vid andra riwr av brott Vid vårdslöshet i trafik bestäms sO-affettill under 30 dagsböter i av fallen. Bland brottsbalksbrott vidvilka so-affet sätts under 30 dagsböter i av fallen kan nämnasolaga inttäng, snatteri, vissa former av egenmäktigt förfarande och bedrägligtbeteende samt åverkan. Att söaffet bestäms till under 20 dagsböter är däremotmer ovanligt. Somjag nämnde förat beräknas dagsboten på grandval av den tilltalades årsinkomstsom framräknas på visst sätt. Med de beräkningsgrander som tilllämpas får exempelvisen ensamstående person utan försörjningsskyldighet med en inkomst pä 30 000kr. en dagsbot på . För att få en dagsbot pä . fordras det att dennehar en inkomst på . En familjeförsörjare med hemmamake och tvä b:iraoch en inkomst på . får en dagsbot på . För att denne skjill fäen dagsbot pä . fordras det en inkomst på ca . lägreför av de som dömdes till dagsböter som huvudpåföljd och till Prop.1990/91:68 50 kr. eller lägre för av de dömda. Med en dagsbot på 20 resp.50 kr. blir det totala bötesbeloppet . resp. I , om antaletdagsböter är 30. Ävenom man antar att en förskjutning mot högre dagsbotsbelopp kan ha skett på grandav löneutvecklingen , mäste man konstatera att den eftersträvadeprincipiella skillnaden mellan ordningsförseelser och andra brott inteavspeglar sig i praktiken vad bötesbeloppen beträffar. T. ex. är den högstafelparkeringsavgiften (för parkering bl. a. där förbud att stanna råder) iStockholm och . och inte sällan . i det övriga landetNyligen har den generella maximigränsen för felparkerings-avgifter höjts frän500 kr. i och och frän . Ordningsboten för en bilförare som överskrider högsta tillåtnahastighet med när hastighetsbegränsningen är /timeller lägre är nu . Överskrids den tilläma hastigheten ytterligare medupp är ordningsboten . Antalet dagsböter vid exempelvissnatteri, egenmäktigt förfarande och bedrägligt beteende bestäms i storutsträckning till 20 eller 25. Har gärningsmannen en dagsbot pä , fårhan bota motsvarande belopp som vid en fortköming. somdagsbot som är 1987 utdömdes i av domar avseende snatteri medför att bötesbeloppet blir lägre än en felparkeringsavgift Förallmänhetens bedömning av hur strängt snaffet är torde bötesbeloppets storlekvara av väl sä stor betydelse som om beloppet bestäms i kronor eller idagsböter. Det förhållandet att bötesbeloppet för samma person kan bli lägrevid ett brott som bestraffas med även ett ganska högt dagsbotsttaff än vid enordningsförseelse som bestraffas med penningböter framstår somotillfredsställande principiellt sett. De låga bötesbelopp som i allmänhet bliraktuella vid brott som är ftekventa och som besttaffas med ett förhällande-vislågt antal dagsböter kan medföra en fara för att brotten med det högrestraffvärdet betraktas som ordningsförseelser. Jag delar kommitténs uppfattningan dagsböter i princip bör reserveras för brott i mera egentiig mening medanpenningböter bör användas vid brott som har karaktär av ordningsförseelseeller som annars är av bagatellartad nattir. För att dagsböter också skallframstå som strängare än penningböter är det nödvändigt att se över relationemamellan de båda bötesformema. Somjag berörde förat bör därför den föreslagna höjningen av maximibeloppet förpenningböter motsvaras av en skärpning av dagsbotssöaffet sä att detta kommerupp till en rimlig nivå i förhällande till de höjda penningböterna. Gränsdragningenmellan penningböter och dagsböter Skärpningenkan genomföras pä olika sätt. Vid övervägande av tänkbara al ternativ har kommittén föreslagit bl. a. att fördelningen av brott som för skyller dagsböter och penningböter förändras genom att nedre delen av .qo skalan för antaletdagsböter slopas. Det minsta antal dagsböter som fär dö- Prop. 1990/91:68mas ut höjs säledes enligt förslaget frän en till 25. Brott som bedöms ha ettlägre straffvärde än så bör enligt kommittén bestraffas med penningböter, ävenom detta inte är särskilt föreskrivet för brottet Idenna del är kommitténs förslag i sina huvuddrag enligt min mening enframkomlig väg när det gäller att åstadkomma en rimlig relation mellandagsböter och penningböter. Fördelningen av brott för vilka endast dagsböterkan följa och för vilka penningböter är föreskrivet återspeglar uppenbarligeninte någon systematisk värdering av de olika brottens relativa soraff-värde. Imånga fall torde det stå klart att konkreta brott som besnaffas med dagsböterinte kan anses ha ett högre straffvärde än många penningbots-brott. Från densynpunkten framstilr det som tilltalande att övergå till att be-sö-affa den merbagatellartade dagsbotsbrottsligheten med penningböter. Kommitténsförslag har emellei-tid bemötts med invändningar. Dessa rör sig i många fall omden föreslagna gränsen 25 dagsböter. Rera remissinstanser har pekat på att densynes skönsmässigt vald och inte motsvarar nägon naturlig gränslinje inomdagslx)tsskalan utan tvärtom ligger mitt inne i en intervall inom vilkenstraffmämingen för mänga vanliga dagsbotsbrott normalt ligger. Jaghar förståelse för dessa inviindningar. En gräns mellan penningböter ochdagsböter på nivån 25 dagsböter med bibehållen straffmäming inom dagsbotsskalantorde medföra ätskilliga problem och risker för en ojämn praxis och dåligföratsebarhet Ettgenomförande av kommitténs förslag föratsätter enligt min mening att gränsenmellan penningböter o<;h dagsböter läggs vid en nivå som motsvarar ennaturlig gräns inom den nuvarande dagsbotsskalan och som dessutom tillgodoserinn-esset av att endast sådan brottslighet som framstår som mer bagatellartadbesttaffas med penningböter. Istt-affmätningen råder en stor spännvidd mellan olika brottstyper. Som jagtidigare berört är dock dagsbotsstraff under 20 dagsböter relativt ovanliga.Enligt nuvarande praxis utgör däremot 20-25 dagsböter normalsnaffet för en inteobetydlig del av bronsbialksbrotten när de inte är av särskilt allvarligbeskaffenhet, t ex. hemfridsbrott olaga intrång, ofredande, snatteri ochbedrägligt beteende avseende iringa värden samt vissa former av egenmäktigtförfarande och åverkan. 2Ci-25 dagsböter utgör också normalsnaffet förvårdslöshet i trafik och för åtskilliga brott mot andra ttafikförfatmingar. Avbötesdomama löd totalv. på 20-25 dagsböter. Frändessa utgångspunkter anser jag det naturligt att brott som för närvarandeförskyller 20 dagsböter eller mer i princip även i fortsätmingen bör besn-affasmed dagsböter medan brott med ett lägre snaffvärde bör kunna bestraffas medpenningböter. Vidsidan av förslaget att vissa bn)n som bestraffas med dagsböter i fortsätmingenskall besöaffas med penningböter föreslog kommittén vidare HO engenerell skärpning av dagsbotssttaffet genom att en grandbelopp om Prop.1990/91:68 500 kr. skulle läggas till varje dagsbotssu-aff. I den delen harkommitténs förslag kritiserats av en i stort sen enhällig remissopinion. Somjag tidigare anfört är inte heller jag beredd an ansluta mig till kommitténsförslag i den delen. Den skärpning av dagsbotssn-affet som behövs bör enligtmin mening i stället ske genom an minimiantalet dagsböter inte sätts till 20utan till 30.