prop · GE03111 · 1990-12-31 00:00:00 — Tillstånd att inrätta och förapersonregister skall liksom pröyas av datainspektionen i den mån detinte är fråga om register som har beslutats av eller regeringen.Bemyndigandet och föreskrifterna med anledning av detta innebär givelvis inteatt och regeringen genom dem har beslutat om något register idatalagens mening. Jagär inte nu beredd att presentera några förslag tiM regeringsföreskrifter omuppgiftsskyldighet. Utformningen av sådana föreskrifter förutsätter ytterligareberedning. Informerat samtycke Prop. 1detta sammanhang vill jag något beröra principen om s.k. informerat samtyckeeftersom denna fråga diskuterades i några av yttrandena över DOKs förslag. Medinformerat samtycke menas att en uppgift om en enskild person registrerasendast om den enskilde har informerats om ändamålet med registreringen ochlämnat sitt samtycke till den. Principenom informerat samtycke har kommit till uttryck i flera rekommendationer ometiska regler för forskning och statistisk verksamhet, vilka utfärdats av olikasvenska och internationella organisationer. Bl.a. har år 1983antagit särskilda rekommendationer för skydd av individdata som används förvetenskapliga undersökningar och statistik. Rekommendationen innebär bl. a. attprincipen om informerat samtycke är huvudregeln. Vissa undantag finns dock.Även i datainspektionens praxis tillämpas principen om informerat samtycke somhuvudregel. Ocksåjag anser att man bör eftersträva att få samtycke från den enskilde innanuppgifter om honom registreras för t. ex, forskningsändamål. Att genomföra denprincipen utan undantag skulle dock i vissa fall kunna hindra angelägenforskning på ett sätt som knappast vore acceptabelt. Frågan om undanlag frånsamtycke skall medges måste därför bedömas från fall till fall mot bakgrund av bl,a. den tid registret kommer att innehålla identifierbara uppgifter,personuppgifternas känslighet, angelägenheten av atl registrering sker och detskydd uppgifterna har hos den registeransvarige. Enligt datainspektionenspraxis aktualiseras frågan om undantag från informerat samtycke i huvudsak närhälsotillståndet hos dem som skall registreras gör det svårt att informera påvanligt sätt, det kan anses oetiskt att ta kontakt med dem som skallregistreras eller när informationen skulle förrycka undersökningens resultat.Prövningen ankommer i första hand på datainspektionen då den skall meddela deföreskrifter för ett personregister som behövs för att förebygga risk förotillbörligt intrång i personlig integritet. Närskall sekreiessprövningefi göras? Innanjag lämnar de nu behandlade frågorna vill jag också något diskutera huruvida degemensamma ADB-baserade informationssystemen inom hälso- och sjukvården ärutformade så att de över huvud taget medger en prövning enligt sekretesslageninnan uppgifter lämnas ut från systemen. Denna fråga togs upp av JO underremissbehandlingen av DOKs betänkande. Enuppgift som finns i form av upptagning på ADB-medium är att anse som en handling vid tillämpningen av offentlighetsprincipen (2 kap. 3 § första stycket TF). Det ankommer på den myndighet som förvarar en handling att pröva om handlingen får lämnas ut med hänsyn till sekretess reglerna (2 kap. 14 § TF, 15 kap. 4 och 5 §§ sekretesslagen). En ADB- upptagning anses i detta sammanhang förvarad hos en myndighet, om den är tillgänglig för myndigheten i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas (2 kap. 3 § andra stycket TF). En uppgift i ett 35 ADB-register anses alltsåi princip förvarad hos alla de myndigheter, som Prop. 1990/91: 111 har tillgångtill uppgiften genom terminalanslutning till registret eller på annat sätt. Detankommer inte på den myndighet som har fört in uppgiften i registret att prövaom en annan myndighet, hos vilken uppgiften är tillgänglig, skall få ta del avuppgiften. I stället bör det ankomma på myndigheten att göra en prövning enligtsekretesslagen innan den för in en uppgift i ett ADB-register så att uppgiften blirtillgänglig för andra myndigheter. Eftersom uppgiften i och med införandet iregistret blir att anse som förvarad hos alla anslutna myndigheter får införandetanses innebära att uppgiften i sekretesslagens mening lämnas ut till dessamyndigheter. Innan detta sker har den utlämnande myndigheten att på vanligtsätt pröva om uppgiften får lämnas ut med hänsyn till föreskrifterna isekretesslagen. Denna prövning får givetvis göras med hänsyn till allaföreliggande omständigheter, såsom uppgiftens beskaffenhet, den enskildes egeninställning, behörighetskontroll och annan teknisk utformning av informationssystemet,de ändamål för vilka uppgiften kan komma att användas samt det sekretesskydduppgiften kommer att ha hos de övriga myndigheterna. Om uppgiften skallanvändas endast för sådana ändamål att den föreslagna regeln isekretesslagen om internt uppgiftsutbyte är tillämplig, är presumtionen att uppgiftenfår föras in i registret. Om bedömningen däremot leder till att uppgiften intefår göras tillgänglig för andra myndigheter som är anslutna till registret, ärmyndigheten förhindrad att föra in uppgiften i registret. Uppgiften får i såfall bevaras i ett register som inte är tillgängligt för personer utanförmyndigheten eller i en skriftlig handling och hanteras manuellt. Det är givetatt den bedömning som har angetts i viss mån får göras generellt. Det raka skaderekvisitet,som har förordats, ger utrymme för ett sådant förfaringssätt. Detta bördock inte utesluta atl man i enskilda falt, där det finns anledning till det,inte för in sådana uppgifter i ett register som normalt kan lämnas ut på dettasätt. Vadnärmare gäller frågan hur bedömningen skall göras kan hänvisas till följandeuttalande av föredragande statsrådet i propositionen till sekretesslagen omskadebedömningen vid s. k. massuttag (prop. 1979/80:2, del A, s. 81). Situationenär emellertid här i viss mån en annan så till vida att den berördetjänstemannen av naturliga skäl inte kan bilda sig en uppfattning om densärskilda skaderisk som kan vara förbunden med en enskild uppgift. Å andrasidan har han emellertid alltid kännedom om beställarens identitet och oftastockså om dennes avsikt med uppgifterna. Dessa kunskaper i förening med enbedömning av den skaderisk som typiskt sett är förbunden med uppgifter av detslag som avses med beställningen bör enligt min mening i de allra flesta fallge fullt tillräckligt underlag för bedömningen av om sekretessregleringen skallanses hindra ett utlämnande eller inte. Dettorde endast sällan inträffa att sekretessreglerna med de ovan förorda de ändringarna hindrar att en patientuppgift hanteras i de ADB-baserade informationssystem som förekommer. Alldeles oavsett de nu före slagna ändringarna är det givetvis av största vikt att informationssystemen 36 utformasmed all tillbörlig hänsyn till den personliga integriteten. Jag vill i Prop.1990/91:111 det sammanhanget ocksåbetona vikten av att de berörda myndigheterna genom utbildning, information och kontroll ser till att personalen hands kas med uppgifterna på ett ansvarsfullt och lagenligt sätt. Sammanfattningsvisföreslås alltså att regeln om hälso- och sjukvårdssekretess i 7 kap. 1 §första stycket sekretesslagen kompletteras med en ny regel i samma paragrafEnligt den nya regeln får uppgifter lämnas från en ellerlandstingskommunal myndighet som bedriver verksamhet som avses i förstastycket till en annan sådan myndighet för forskning, framställning av statistikeller administration. Sekretess bör dock gälla för en uppgift, om det kan antasatt den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs.Vidare föreslås att en ny lag om uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvårdeninförs. I lagen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter för kommuneroch landstingskomrhuner att lämna uppgifter till ochläkemedelsverket för forskning och statistikframställning inom hälso- ochsjukvårdens område. har i en framställning begärt att sekretessinförs för vissa uppgifter hos gymnasieskolornas intagningsnämnder. Iframställningen framhålls att det i vissa ärenden hos gymnasieskolansintagningsnämnder åberopas uppgifter om den sökande eleven och dennes anhörigavilka är av karaktären att de bör beläggas med sekretess. De ärenden somåsyftas är de i vilka särskilda skäl åberopas för intagning, trots attmeriterna inte är tillräckliga ("fria kvoten"). I dessa ärenden förekommerenligt nämnden inte sällan uppgifter gällande känsliga personliga förhållandent. ex. missbruksproblem, sjukdomar och sociala förhållanden i övrigt. Dessauppgifter är enligt framställningen ofta av den karaktären att de är sekretessbelagdainom den avlämnande och inom den mottagande gymnasieskolan. blir uppgifterna emellertid offentliga. Enligt nämnden ärdetta förhållande utomordentligt otillfredsställande. Den anser attallmänhetens intresse av full insyn i intagningsnämndernas arbete på dettaområde måste få vika till förmån för elevens och hans eller hennes familjsintegritet. Nämnden anser därför att sekretesslagen bör kompletterasmed en bestämmelse som medför att uppgifter som är sekretessbelagda igrundskolan och gymnasieskolan bibehåller sin sekretess hosintagningsnämnderna. Enligt7 kap. 9 § första stycket sekretesslagen gäller sekretess i bl. a. och gymnasieskolan verksamhet för uppgifter om den enskil des förhållanden hos psykolog eller kurator med ett omvänt skaderekvisit, dvs. presumtionen är för sekretess. För uppgifter inom elevvården i övrigt i och gymnasieskolan gäller sekretess med ett rakt skaderekvi- 37 4 1990/91. sit,dvs. presumtionen är för offentlighet. För verksamheten hos gymnasie- Prop.1990/91:111 skolans intagningsnämnder finns inte någon särskildsekretessbestämmelse. Vidinförandet av sekretesslagen diskuterades om sekretessen skulle följa enhandling eller muntlig information utanför det primära sekretessområdet, s. k.sekundär sekretess, generellt eller om särskilda regler skulle krävas fördetta. Slutsatsen blev att någon allmän regel om sekundär sekretess inte skulleinföras. Den viktigaste invändningen mot en sådan regel hängde samman med detförhållandet att behovet av och styrkan i en sekretess inte kan bestämmasenbart med hänsyn till sekretessintresset. Delta måste i varje sammanhang vägasmot intresset av insyn i myndigheternas göranden och låtanden. Denna avvägningkunde enligt föredragande statsrådet mycket väl tänkas utfalla på annat sättutanför det område där den primära sekretessregeln gäller än innanför området.Offentlighetsintresset kunde kräva att de uppgifter som behandlas som hemligahos den ena myndigheten är offentliga hos en annan som har inhämtat dem hos denförstnämnda (prop. 1979/80:2 Del A s. 75 f). Riksdagenbehandlade en motion med ett likalydande yrkande (mot. 1987/88:K435,1989/90:KU5, prot. I sin bedömning fann , medhänvisning till de motivuttalanden jag just redogjort för, att det förhållandetatt någon sekretessbestämmelse för uppgifter av aktuellt slag i ärenden hosgymnasieskolas intagningsnämnd inte införts uppenbarligen sammanhängde med attde intressen som bär upp offentlighetsprincipen i sådana ärenden gör sig starktgällande. Utskottet avstyrkte motionen. Enligtmin mening finns det inte nu anledning att göra någon annan bedömning än denriksdagen gjort. Det är uppenbart att offentlighetsintresset gör sig mycketstarkt gällande hos intagningsnämnderna. Om sekretess gällde för uppgifter avdetta slag, skulle ju allmänheten inte få reda på vilka skäl som föranlettintagningsnämndernas prioriteringar. Något motsvarande insynsintresse finns juinte i skolornas elev vårdande verksamhet. Jag är därför inte beredd attföreslå någon ändring i detta avseende. Postverkethar i en framställning föreslagit att sekretesslagens regler ändras så attskyddet förbättras för uppgifter om tillfällig adress som efterfrågas avenskilda personer. Enligt9 kap. 8 § tredje stycket sekretesslagen gäller sekretess hos postverket för uppgift om en enskilds adress om det kan antas att ett röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för över grepp eller annat allvarligt men. Bestämmelsen ändrades efter en framställning från r anledning av att postkontor med hänvisning till den dåvarande lydelsen av bestämmelsen vägrade att lämna ut såväl fasta som tillfälliga adresser (prop. 1981/82:186, KU 1982/83:12, rskr. 74, SFS 1982:1106). Föredragande statsrådet anförde i propositionen bl.a. att lättnaden i sekretessen inte rimligen borde komma enbart inkassoföretagen eller andra som driver in fordringar till godo. Konsekvensen måste bli en generell begränsning av sekretessen så att var och en som begär det i princip skall kunna få upplysningarom adresser från postverket (prop. 1981/82:186 s. 56). I sin framställningframhåller postverket att uppgifter om tillfällig adress Prop. 1990/91:111 kananvändas i brottsligt syfte genom att en person på detta sätt får reda på vilkapersoner i ett område som är bortresta . Postverketföreslår därför att sekretesskyddet för uppgifter om tillfällig adress skallförstärkas så att presumtionen är att adressen inte lämnas ut till privatpersoner.Däremot önskar postverket inte någon ändring i myndigheters, inkassoföretagsoch andra företags möjligheter att få tillgång till en tillfällig adress. Föregen del vill jag vad försl gäller postverkets förslag alt olika regler skallgälla beroende på om det är en privatperson eller ett inkassoföretag m. m. sombegärt att få ut en uppgift framhålla att det knappast går att göra en sådanuppdelning som postverket avser. Frågan blir då om man generellt skallåterinföra starkare sekretess för uppgifter om tillfälliga adresser. Enligt minmening finns det inte nu tillräckligt underlag för att göra en annan bedömningän den som gjordes ärende och på nytt skärpa sekretessen för dessauppgifter. Jag vill också peka på de möjligheter som postverket har enligtgällande sekretessregler att hemlighålla adressuppgifter, om det kan antas attett utlämnande leder till personförföljelse eller t. ex. inbrott. Jag är därförinte heller i detta avseende beredd att föreslå någon ändring. Ienlighet med vad jag nu har anfört har det inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1.lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 2.lag om vissuppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården. Förslagen har granskats avlagrådet. Förslagetunder 2 har upprättats i samråd med chefen för . 5.1 Förslaget till ändring i sekretesslagen (1980:100) Paragrafeninnehåller bestämmelser om sekretess inom den allmänna hälso- och sjukvården. Huvudregelni fråga om hälso- och sjukvårdssekretessen finns i första stycket. I fjärde stycket finns regler om undantag från sekretessen enligt första stycket. Regeln i första meningen är ny. Den nya regeln innebär, enkelt uttryckt, att man i vissa fall skall tillämpa ett s. k. rakt skaderekvisit vid sekretessprövningen. Det innebär en presumtion för att uppgiften får lämnas ut. Enligt första stycket är presumtionen däremot den motsatta (omvänt skaderekvisit). Rakt skaderekvisit skall tillämpas då uppgifter lämnas från landstingskommunala och kommunala organ till ett annat 39 sådant organ för attanvändas i verksamhet som avser forskning, framställ- Prop. 1990/91:111ning av statistik samt administration inom hälso- och sjukvården och övrigverksamhet som avses i första stycket. Ändringen har behandlats i avsnitt 2.3. Vidsidan av det uppgiftslämnande som avses i fjärde stycket kan uppgifter givetvislämnas ut för forskning, statistikframställning eller administration med stödav andra bestämmelser, t. ex. efter en skadeprövning enligt första stycketeller i enlighet med en författningsreglerad uppgiftsskyldighet (14 kap. I §sekretesslagen). Paragrafeninnehåller bestämmelser om uppgiftslämnande i ett flertal situationer.Paragrafen innebär begränsningar i den sekretess som normalt gäller enligtsekretesslagen. Bestämmelserna i paragrafen är tillämpliga såväl i förhållandetmellan myndigheter som i förhållandet mellan olika verksamhetsgrenar inom enenda myndighet. Förstasjättestyckena överenstämmer med nuvarande ordning. I ett nytt sjunde styckeföreskrivs att i och för sig sekretessbelagda uppgifter kan lämnas mellan olikavårdmyndigheter, dvs. myndigheter inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten. Det nya stycket har behandlats i avsnitt 2.1. Enligtbestämmelsen är det uppgifter som rör den som inte fyllt , alltså barnoch ungdomar, och uppgifter som rör missbrukare samt närstående till dessa somunder vissa förutsättningar får lämnas ut fastän uppgifterna annars är sekretessbelagda.Som påpekats av torde uppgift som "rör" någonendast kunna omfatta uppgifter om personen själv. Bestämmelsen har därförförtydligats. Det torde dock endast undantagsvis uppstå behov av att lämna utuppgifter avseende närstående i dessa fall. När det gäller uppgiftslämnande tillskydd för ett ofött barn är det främst uppgifter om den blivande modern somskall kunna lämnas ut. Undantaget från sekretess kan även här gälla uppgifterom närstående till henne om det behövs för att skydda ett ofött barn, vilketföljer av bestämmelsens lydelse. Föratt en person skall anses som missbrukare enligt paragrafen skall det varafråga om ett fortgående missbruk. Härigenom markeras att det måste röra sig omett mera allvarligt missbruk av alkohol, narkotika eller flyktiga lösningsmedel.Den närmare innebörden av vad som menas med ett fortgående missbruk harbehandlats under avsnitt 2.1. Bestämmelsenmedger att sekretessbelagda uppgifter lämnas endast till en annanvårdmyndighet. Syftet med bestämmelsen är att vårdmyndigheterna inte skallvara förhindrade att utbyta uppgifter med varandra för att bistå en enskild somär i behov av vård, behandling eller annat stöd. Det skall alltså vara fråga omatt vårdmyndigheterna behöver samverka med varandra eller annars lämna varandrainformation för vård, behandling eller annat stöd. Bestämmelsen kan i och försig tillämpas även om en missbrukare motsätter sig allt slags bistånd frånvårdmyndigheterna. Bestämmelsenär också tillämplig när vårdmyndigheterna behöver läm na varandra uppgifter till skydd för ett väntat barn. Bestämmelsen är i 40 denna del i första handavsedd att underiätta samarbetet mellan myndig- Prop. 1990/91: 111 hetersom har att göra med gravida kvinnor, nämligen inom mödravård, socialtjänst,barnhälsovård och vuxenpsykiatri. Även skolhälsovården kan spela en roll idetta sammanhang. Detnya sjunde stycket innebär ett undantag från det sekretesskydd som den enskildeåtnjuter enligt sekretesslagen. Undantaget måste användas med urskillning ochvarsamhet. Endast i de situationer där det framstår som direkt påkallat attbistå en enskild bör undantag göras. En förutsättning för att tillämpaundantaget bör normalt vara att den berörde personen kan antas direkt motsättasig att uppgifter om hans eller hennes personliga förhållanden lämnas ut elleratt saken brådskar så att det inte finns tid att inhämta samtycke. I förstahand bör därför ett samtycke utverkas. Omuppgifterna har lämnats ut utan den enskildes samtycke, är det viktigt att haneller hon i möjligaste mån i efterhand underrättas om detta. 5.2 Förslaget till lag om viss uppgiftsskyldighet inom hälso-ochsjukvården Lageninnehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter omskyldighet för landstingskommuner och kommuner att lämna uppgifter tillsocialstyrelsen och läkemedelsverket för forskning och framställning avstatistik på hälso- och sjukvårdens område eller på området för annan sådanverksamhet som avses i 7 kap. 1 § första stycket sekretesslagen, alltså ävent. ex. tandvård och omsorgsverksamhet samt i det som där benämns annanmedicinsk verksamhet. En sådan av regeringen meddelad föreskrift omuppgiftsskyldighet gör att annars sekretessbelagda uppgifter kan lämnas ut medstöd av 14 kap. 1 § sekretesslagen. Saken har behandlats i avsnitt 2.3. Någothinder föreligger givetvis inte mot att utnyttja bemyndigandet på det sättetatt på vissa områden uppgift skall lämnas endast i den mån den enskildsamtycker. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta 1.lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 2.lag om viss uppgiftsskyldighetinom hälso- och sjukvården. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag föredraganden har lagt fram. Departementspromemorian(Ds 1990:11) Sekretess pp- i 990/91:111 inom och mellan myndigheter på vårdområdet ®'* Lag omändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att I kap. 3 §, 7 kap. 1 § och 14 kap. 2 § sekretesslagen '(1980:100)skall ha följande lydelse. 3§Gäller enligt denna lag sekretess för uppgift som förekommer hos vissmyndighet, får uppgiften inte röjas för annan myndighet i andra fall än somanges i denna lag eller i lag eller förordning till vilken denna lag hänvisar. Vadsom sägs om myndighet i Vad som sägs om myndighet i första stycket, 5 §, 13 och 14 kap. första stycket, 5 §, 13 och 14 kap. samt i särskilda bestämmelser i samt i särskilda bestämmelser i denna lag om överföring av sekre- denna lag om överföring av sekre tess mellan myndigheter gäller ock- less mellan myndigheter gäller ock så i förhållandet mellan olika verk- så i förhållandet mellan olika verk samhetsgrenar inom samma myn- samhetsgrenar inom samma myn dighet, när de är att betrakta som dighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till var- självständiga i förhållande till var andra, andra. Det gäller dessutom i förhål landet mellan olika basenheter inom hälso- och sjukvården och inom annan verksamhet som avses i 7 kap. I § första stycket. Uppgifterför vilken sekretess gäller enligt denna lag får inte röjas för utländskmyndighet eller mellanfolklig organisation annat än om utlämnande sker ienlighet med särskild föreskrift därom i lag eller förordning eller omuppgiften i motsvarande fall skulle få utlämnas till svensk myndighet och detenligt den utlämnande myndighetens prövning står klart, att det är förenligtmed svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheteneller mellanfolkliga organisationen. 1§Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården föruppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om detinte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsomrättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, in- Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1990/91:111 Bilaga1 semination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastre- ringoch åtgärder mot smittsamma sjukdomar samt i verksamhet som avser särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda och därmed likställda. Sekretessenligt första stycket gäller också i sådan verksamhet hos myndighet sominnefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän ellerenskild hälso- och sjukvård. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Ulanhinder av sekretessen får En landstingskommunal eller uppgift lämnas till enskild enligt myndighet som bedriver vad som föreskrivs i lagen verksamhet som avses i forsla styc- (1984:1140) om insemination och kel får lämna uppgift till en annan lagen (1988:1473) om undersök- sådan myndighet för forskning eller ning beträffande HIV-smitta i framställning av statistik eller för brottmål. rådet,om det inte kan antas atl den enskilde eller någon honom närstående lider menom uppgiften röjs. Vidare får utan hinder av sekretessen uppgift lämnas tillenskild enligt vad som föreskrivs i lagen (1984:1140) om insemination och lagen(1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i brottmål. 2§Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i 1 § lämnas tillmyndighet, om uppgiften behövs där för 1.förundersökning, rättegång,ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annatjämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hansdeltagande i verksamheten vid en myndighet där uppgiften förekommer, 2.omprövning av beslut elleråtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer, eller