prop · GE0358 · 1990-12-31 00:00:00 — 1990/91:58 sekretessenlämnas ut sådana uppgifter om den misstänkte eller den döm- Bilaga 2:1 desom behövs för en rättspsykiatrisk undersökning eller för en undersökningenligt 11 § andra meningen. 14§ Talan mot ett beslut, varigenom rätten med stöd av 7 § har förordnat attden misstänkte skall vara intagen för undersökning, förs särskilt. Beslutsom rätten har meddelat med stöd av denna lag gäller . Beträffandebeslut enligt 7 § gäller detta dock endast om beslutet avser förordnande om fortsattintagning för undersökning på en rättspsykiatrisk vårdenhet. Dennalag träder i kraft den- , då lagen (1966:301) om rättspsy kiatrisk undersökning i brottmål upphör att gälla. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om rättspsykiatrisk undersökning som har beslutats före utgången av år . 5 Förslag till Prop. Lag om rättpsykiatrisk vård '' - 1 §Bestämmelserna i denna lag gäller på sätt som närmare anges i det följande den som 1. efterförordnande av domstol skall erhålla rättspsykiatrisk vård, 2.är anhållen, häktad ellerintagen på en rättspsykiatrisk vårdenhet med stöd av 7 § lagen (1987:000) om rättspsykiatriskundersökning i brottmål m.m., eller 3.är intagen ikriminalvårdsanstalt. 2§ Bestämmelserna i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) om skyldighet för en landstingskommun och en kommunsom inte ingår i en landstingskommun att erbjuda hälso- och sjukvård tillämpasäven beträffande rättspsykiatrisk vård. 3§ Rättspsykiatrisk vård ges 1. pårättspsykiatriska vårdenheter, 2. påenheter där vård enligt lagen (1987:000) om psykiatrisk tvångs vård får ges. 4§ Bestämmelser om förordnandeav domstol om rättspsykiatrisk vård finns i 31 kap. 3-5 §§ . 5§ När någon som avses i 1 § 2eller 3 behöver psykiatrisk vård, skall sådan vård så långt möjligt ges medstöd av bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Lider han av entill såväl art som grad allvarlig psykisk störning och har han behov avpsykiatrisk vård som kan tillgodoses genom att han tas in på sjukhus, får hanges rättspsykiatrisk vård, om han motsätter sig nödvändig vård eller på gmnd avsitt tillstånd uppenbart saknar förmåga att ta ställning i frågan. 6§ Beslut om rättspsykiatriskvård enligt 5 § fattas av överiäkaren vid den enhet där vården är avsedd attbedrivas. För ett sådant beslut krävs att vårdintyg har utfärdats. Beträffandevårdintyg och undersökning för vårdintyg gäller därvid bestämmelserna i 4 och5 §§ lagen (1987:000) om psykiatrisk tvångsvård i tillämpliga delar. Frågaom intagning för rättspsykiatrisk vård skall skyndsamt avgöras efterundersökning av patienten. Vid beslut om intagning får vårdintyget inte varaäldre än . Omrätten har fattat beslut om rättspsykiatrisk undersökning och den misstänkte redan har förts till en rättspsykiatrisk vårdenhet, krävs inte för beslut om rättspsykiatrisk vård att vårdintyg har utfärdats. Detsamma gäller beträffande den som enligt 7 § lagen (1987:000) om rättspsykiatrisk undersökning m. m. har intagits på en sådan vårdenhet. 7§ Rättspsykiatrisk vård enligt 1§1 skall inledas utan dröjsmål när Bilaga 2:1domstolens förordnande om sådan vård har vunnit laga kraft. Är den dömdehäktad, får vården inledas även om förordnandet inte har vunnit laga kraft,under fömtsättning att den dömde och åklagaren lämnar samtycke till det. 8§För rättspsykiatrisk vård gäller bestämmelserna i 15 22§§ lagen (1987:000) ompsykiatrisk tvångsvård i den mån föreskrifterna i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt eller lagen (1976:371) om behandlingen av häktade ochanhållna m. fl. i motsvarande hänseenden inte skall tillämpas. 9 §Beträflfande vistelse utanför vårdenhetens område av den som ge nomgår rättspsykiatrisk vård på gmnd av förordnande enligt 31 kap. 3 § av domstol, utom i fall då vården förenats med särskild utskrivningsprövning, skall bestämmelserna i 23 och 24 §§ lagen (1987:000) om psykiatrisk tvångsvård tillämpas i motsvarande hänseen den. 10 §Den som genomgår rättspsykiatrisk vård med förordnande om sär skild utskrivningsprövning får medges att under en viss del av vårdtiden vistas utanför vårdenhetens område, om påtaglig risk inte föreligger att denne på nytt gör sig skyldig till gäraing som avses i 31 kap. 3 § andra stycket . Medgivandeenligt första stycket får avse återstoden av vårdtiden, om det finns särskildaskäl att anta att åtgärden är angelägen för att förbereda den rättspsykiatriskavårdens upphörande. Patienten får därvid åläggas att iaktta särskildaföreskrifter i behandlingssyfte. Enfråga enligt första eller andra stycket avgörs av länsrätten efter anmälan avöverläkaren vid den vårdenhet där patienten vistas eller efter ansökan avpatienten. 11§ Överläkaren får återkallatillstånd enligt 10 § att vistas utanför vårdenhetens område, om förhållandenakräver det. 12§ Den som är intagen ikriminalvårdsanstalt och som genomgår rättspsykiatrisk vård får medges attunder en viss del av vårdtiden vistas utanför vårdenhetens område. Medgivandefår avse återstoden av vårdtiden, om det finns särskilda skäl att anta attåtgärden är angelägen för att förbereda att den rättspsykiatriska vårdenupphör. Enfråga enligt första stycket prövas av efter anmälan avöverläkaren vid den vårdenhet där patienten vistas eller efter ansökan avpatienten. Har ansökan gjorts av patienten, skall styrelsen inhämta yttrande avöveriäkaren. Bestämmelsernai 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstah skall ha motsvarandetillämpning vid medgivande enligt första stycket. 13§ När det beträflfande den som genomgår rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3 § brottsbalkenutan förordnande om särskild utskrivningspröv- 573 ninginte längre föreligger fömtsättningar för att ge sådan vård, skall Prop.1990/91:58 överiäkaren vid enhet där patienten vistas besluta att vården genastskall Bilaga 2:1 upphöra. Detsamma gäller beträffande rättspsykiatrisk vårdenligt 5 § när fömtsättningar för sådan vård inte längre föreligger. 14 §Rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3§ utan förord nande om särskild utskrivningsprövning får pågå från den dag då vården påbörjades. Efteransökan av överiäkaren vid den enhet där patienten vårdas får länsrätten medgeatt den rättspsykiatriska vården får fortsätta utöver den tid som anges iförsta stycket. Länsrätten skall därvid höra lämplig sakkunnig, om det inte äruppenbart obehövligt. Medgivandeenligt andra stycket får lämnas åt gången. Ansökan omsådant medgivande skall ges in till länsrätten inom den tid som gäller för denrättspsykiatriska vården enligt första stycket eller enligt tidigare beslut avlänsrätten. 15 §Har en ansökan enligt 14 § gjorts hos länsrätten, får den rättspsykia triska vården pågå tills rätten har avgjort frågan. Ansökan förfaller, om överiäkaren innan rätten avgör målet beslutar att den rättspsykiatriska vården skall upphöra. Denrättspsykiatriska vården upphör om inte en ansökan om medgivande till sådanvård har gjorts inom den tid som anges i 14 § tredje stycket andra meningen. 16 § Rättspsykiatrisk vård enligt 5 § skall upphöra senast, 1. beträflfandeden som är anhållen eller häktad när det inte längre finns beslut om anhållande eller häktning, 2.beträffande den som är intagenpå en rättspsykiatrisk vårdenhet med stöd av 7 § lagen (1987:000) om rättspsykiatriskundersökning i brottmål m. m. när denne inte längre får hållas kvar på enheten, 3.beträffande den som är intageni kriminalvårdsanstalt när villkorlig frigivning sker. 17 §När det beträffande den som genomgår rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3 5 §§ med förordnande om särskild utskrivnings prövning inte längre finns påtaglig risk för att han till följd av sittpsykiska tillstånd på nytt gör sig skyldig till gärning som avses i 31 kap. 3 § andra stycket och fömtsättningar för att ge honom sådan vård i övrigt inte föreligger, skall den rättspsykiatriska vården upphöra. Enfråga enligt första stycket prövas av länsrätten efter anmälan av överläkarenvid den enhet där patienten vistas eller ansökan av patienten. Anmälan avöverläkaren skall ske genast när denne anser att den rättspsykiatriska vårdenkan upphöra och i annat fall senast från den dag då vårdenpåbörjades och därefter inom var sjätte månad från den dag prövning enligtförsta stycket senast skedde. Överiäkaren skall till sin anmälan foga enredogörelse för de omständigheter som har betydelse för bedömningen av fömtsättningaraaför rättspsykiatrisk vård. 18 §Har beträffande någon som genomgår rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3 5 §§ beslut meddelats om avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (1980:376) eller utlämning enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott eller lagen (1959:254) om utlämning för brott till ,, eller eller lagen (1970:375) om utläm- Prop.1990/91:58 ning till , , eller för verkställighet avbeslut Bilaga 2:1 om vård eller behandling, skall den rättspsykiatriskavården upphöra, om det begärs av den myndighet som skall verkställa beslutetoch patientens tillstånd tillåter sådan verkställighet. Beslutenligt första stycket om upphörande av rättspsykiatrisk vård fattas avlänsrätten, om särskild utskrivningsprövning skall ske, och i övriga fall avöverläkaren vid den enhet där patienten vistas. 19§ Vid handläggning i länsrätten av fråga enligt 14 eller 17 § tillämpasbestämmelserna i 29 32 §§ lagen (1987:000) om psykiatrisk tvångsvård imotsvarande hänseenden. Omdet inte är uppenbart obehövligt, skall länsrätten i mål enligt 17 § inhämtayttrande av och bereda åklagaren i det mål i vilketförordnandet om rättspsykiatrisk vård skett tillfälle att yttra sig. 20 § Överläkarens beslut enligt denna lag får överklagas när denne har 1.i fall som avses i 6 § beslutatom rättspsykiatrisk vård, 2.i fall som avses i 9 § lämnaten begäran att vistas utanför vårdenhetens område utan bifall, 3.beslutat om återkallelse avtillstånd att vistas utanför vårdenhetens område, 4.i fall som avses i 13 §avslagit en begäran att rättspsykiatrisk vård skall upphöra. Iövrigt får beslut av överläkaren enligt denna lag inte överklagas. Talanförs hos länsrätten genom besvär. Överläkarenfår inte föra talan mot rättens beslut enligt denna lag. 21§ Vid handläggning i kammarrättav mål om rättspsykiatrisk vård enligt 14 och 17 §§ skall nämndemän ingå irätten. 22§ Ett beslut avkriminalvårdsstyrelsen enligt 12 § får överklagas hos kammarrätten i . 23§ Beslut som meddelas enligtdenna lag gäller . 24§ Om offentligt biträde ochannan rättshjälp i ärende enligt denna lag finns bestämmelser irättshjälpslagen (1972:429). 25§ Med överläkare jämställs idenna lag även annan läkare som av sjukvårdshuvudmannen har förordnats attfullgöra viss del av en överläkares åligganden. Omdet finns särskilda skäl, får överläkaren överlåta på en annan läkare att fattabeslut enligt denna lag utom beträffande 1. beslutenligt 6 § om rättspsykiatrisk vård, 2.i fall som avses i 8 § beslutom avskiljande enligt 20 § andra stycket lagen (1987:000) om psykiatrisktvångsvård, 3.ansökan enligt 14 § hoslänsrätten om medgivande att den rättspsykiatriska vården får fortsätta, 4.beslut om vistelse utanförvårdenhetens område i fall som avses i 9 §, 5.beslut om återkallelse avtillstånd att vistas utanför vårdenhetens Omdet finns särskilda skäl, får regeringen eller, efter regeringens be- Prop.1990/91:58 myndigande, medge undantag från kravet i 6§ attläkare 2:1 som utfärdar vårdintyg skall vara legitimerad. 26 §Polismyndigheten skall på begäran av den ansvarige läkaren lämna biträde för att 1.återföra en patient somgenomgår rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3 - 5 §§ , om hanlämnat vårdenheten utan medgivande, 2.återföra en patient tillvårdenheten, om han inte återvänt sedan tiden för medgivande att vistas på egenhand utanför vårdenhetens område gått ut eller tillståndet återkallats. 27§ Om vissa inskränkningar irätten att inneha berusningsmedel m. m. ges bestämmelser i lagen (1987:000) omsärskilda befogenheter vid vård på vissa institutioner. 28§ Tillsyn över efterlevnaden avdenna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen utövas avsocialstyrelsen. 29§ Beträffande patient somgenomgår rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3-5 §§ gällerbestämmelserna i 28 § och 33 § fjärde stycket andra meningen lagen (1987:000)om psykiatrisk tvångsvård om stödperson i tillämpliga delar. Dennalag träder i kraft den . Sammanställning av inhämtade synpunkter på 1986 Prop.1990/91:58 1 Instanser som har lämnat synpunkter Pådet 1986 utarbetade förslaget till ny regleringav behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare (se bil. 2:1) har synpunkterframförts muntligen vid en av departementet anordnad hearing den 21 maj 1986och skriftligen i ett antal yttranden. Synpunkterhar lämnats av företrädare för , kammarrätten i ,länsrätterna i och län, riksåklagaren (),, , , statensrättspsykiatriska kliniker i och , psykiatriska nämnden,södra utskrivningsnämnd, , statens förhandlingsnämnd, juridiska fakultetsnämnden vid Uppsalauniversitet, vid , justitieombudsmannen (JO), , Landsorganisationeni (LO), Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund (SHSTF),socionomers, personal- & förvaltningstjänstemäns riksförbund (SRR),, samhällsvetare och ekonomer (), , . Rättspsykiatriskasektionen inom Svenska psykiatriska föreningen, för Utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna,och MentalHälsa (RSMH). Redovisningeni denna sammanställning har för enkelhetens skull gjorts så att synpunkter harhänförts till en viss instans även om dess företrädare inte i formell meningkan sägas ha lämnat synpunkter på instansens vägnar. Flertaletinstanser hade en övervägande positiv inställning till förslaget. Från flerahåll framhölls att kritiken mot socialberedningens förslag till stor del hartillgodosetts. menade att reglerna nu blir mer rättvisa.Några instanser framhöll att det är en riktig utgångspunkt att vårdbehovetframhävs. södra utskrivningsnämnd ansåg att den gällandelagstiftningen är bra och tillgodoser högt ställda krav. Juridiska jakultetsnämndenvid menade att den s. k. tillräknelighetsläran böråterinföras i den straffrättstiga regleringen. 37 1990/91. 2.2 Förslaget till lag om ändri ng i (BrB) Prop. Bilaga 2:2 2.2.131 kap. 3 § första stycket Stockholmstingsrätt: En snävare gränsdragning erfordras beträflfande de som faller inomden psykiatriska vården. Att ta bort jämställdhetsbegreppet kan vara en bralösning. RA:Det är principiellt riktigt att de nuvarande s. k. jämställdhetsfallenförsvinner. Frågan är dock om kriminalvårdsmyndigheterna kan ta hand om dessafall. Det är bra att kausalitet inte krävs för rättspsykiatrisk tvångsvård. Detär också bra att den nuvarande regeln om överlämnande av psykisktutvecklingsstörda till vård försvinner. Kriminalvårdsstyrelsen:Kan uttrycket "kan tillgodoses" lämna uttryck för en bedömning somleder till att sjuka personer, som inte är vårdmo-tiverade eller inte ansesbehandlingsbara, får vistas i fängelse i stället för sjukhus? Psykiskt stördalagöverträdare bör från vårdsynpunkt och av resursskäl inte finnas inomkriminalvården. :"Allvarlig psykisk störning" bör definieras på sådant sätt att detsker en inskränkning av de s. k. jämställdhetsfallen. Målet bör vara attmänniskor med sådana psykiska störningar som normalt bmkar kunna bli föremålför psykiatrisk tvångsvård skall kunna beredas sådan även i samband med ettbrott. upplevs det ibland att vissa av domstol till vård överlämnadepatienter inte skulle ha blivit aktuella för tvångsvård vid intagning påvårdintyg. Rättspsykiatriskakliniken i : Det vore önskvärt med en definition av begreppet"allvarlig psykisk störning". Jämställdhetsbegreppet försvinner, mende människor som begreppet definierar finns kvar eftersom den straffrättsligasärregleringen för psykiskt avvikande lagöverträdare i forsättningen i alltväsentligt skall omfatta samma kategori som . Denrättspsykiatriska verksamheten kommer således också fortsättningsvis att delsomfatta människor som är psykiskt sjuka, eller som varit det i samband med degärningar de åtalats för, dels människor som har så djupgående störningar attdessa kan jämställas med psykisk sjukdom. Behov av psykiatrisk vård bör också ifortsättningen vara vägledande för vilka personer som rekommenderas bliöverlämnade till sådan vård. Vi delar kriminalvårdens oro över att få för mångapatienter inom kriminalvården. vid : När det gäller psykisk sjukdom harman en fast terminologi, men vad menas med psykisk störning? rättspsykiatri vid : Un der har termen "jämställd med sinnessjukdom" som infördes utgjort en källa till kritik mot nuvarande lagstiftning. Genom att införa termen "allvarlig psykisk störning" som en samlingsbeteckningför såväl psykisk sjukdom (psykos) som härmed jämställbart tillstånd har med ett Alexanderhugg löst den gordiska knuten om jämställdhet på vilket tre tidigare utredningar gått bet (SOU 1959:20, SOU 1977:23 och SOU 1984:64). Man har tidigare fastnat i semantiska tolkningar och inte haft klart för sig att psykiatrin avlägsnat sig från 578 gammaltypologisk uppfattning och närmat sig en dimensionen diagnostik. 1990/91:58 Detta innebär att man ser psykiska sjukdomstillstånd eller störningar inteBilaga 2:2 enbart som kvalitativt avgränsbara entiteter, utan även tar faktorersom svårhetsgrad och social funktionsförmåga med i bedömningen. Detta kan görasefter en kontinuerlig skala som beskriver varierande svårhetsgrad hos denpsykiska störningen. Den nya termen "allvarlig psykisk störaing" germöjlighet att skapa en ny bedömningspraxis som mera utgår från de resurser somden psykiatriska vården kan erbjuda de enskilda fallen. Denna nya tillämpningbör förankras i de nya diagnostiska metoder som tillämpas främst i , där mansamtidigt tar hänsyn till inte bara störningens diagnos utan också socialfunktionsnivå och graden av psykosocial stress. En fömtsättning för en sådan nytillämpning är att enhetliga centrala regler skapas och att möjligheten tillcentral granskning av rättspsykiatriska utlåtanden stärks. LO:Psykisk störning borde definieras gmndligare än vad som görs. Det skall varafråga om en så allvarlig psykisk störning att personen har tappatverklighetsanknytningen. 1 annat fall skaU han dömas efter vanliga regler. Rättspsykiatriskasektionen inom Svenska psykiatriska föreningen: Det framgår inte klart avförslaget om det är vårdbehovet som skall avgöra om ett överlämnande till rättspsykiatriskvård skall ske. Om så är fallet är det bra. : Det är bra att jämställdhetsbegreppet har tagits bort.Lagtexten i första meningen bör hellre formuleras: "Framgår störningoch har oundgängligt behov av psykiatrisk vård som kan tillgodo ses endast genom- vård." Avsikten är väl att behovet av psykiatrisk vårdinte kan tillgodoses på annat sätt än genom intagning på sjukhus? 2.2.231 kap. 3 § andra stycket Stockholmstingsrätt: Det är lämpligt att domstolen alltid kan besluta om särskildutskrivningsprövning i alla fall då en lagöverträdare överlämnas till rättspsykiatriskvård. RÅ:Man kan fråga sig om kravet på kausalitet för en särskild utskrivningsprövninghar någon egentlig rättslig funktion. Kausaliteten är närmast en indikation pårisken för återfall och bör utformas så att den är en del av bedömningen av återfallsrisken.Kausaliteten bör vara en saklig och inte en rättslig fömtsättning. Socialstyrelsen:Förslaget är godtagbart. Uttrycket "påtaglig risk" kan dock medföraatt man tar för hårt på detta och att det får karaktären av eninterneringspåföljd. Den psykiska störningen bör stå i centrum. Utskrivningsnämndeni : Varför skall det föreligga krav på kausalitet vid återfallsprövningen? Rättspsykiatriskakliniken i : Vi saknar en närmare precisering av vilka brott eller andra omständigheter som skall leda till förordnande om särskild utskrivningsprövning. Hur skall prövningen av risk för fortsatt brottslighet ske? Skall ett rättspsykiatriskt utlåtande innehålla bedömning av om en särskild utskrivningsprövning kan anses nödvändig? vid : Man kan fråga sig Prop.1990/91:58 om uttrycket "medfört fara" avser något utanför brottsrekvisitetvid varje Bilaga 2:2 brott. Vidare kan man beträffande uttrycket "faraför liv eller hälsa" fråga om det syftar även på lagöverträdaren själv.Uttrycket bör inte användas. : Beträflfande den särskilda utskrivningsprövningen har detblivit en för stor inskränkning. Man kan fråga sig om "fara för liv ellerhälsa" avser även t. ex. våldtäkt. Särskild utskrivningsprövning måsterimligen ske även vid våldtäkt och andra sexualbrott, olaga hot och vissagrövre förmögenhetsbrott. Ett exempel på det sista är t. ex. en manisk personsom begår grova bedrägerier. Beträffandeuttrycket "påtaglig risk" måste det vid grövre brott krävas en mindrerisk för fortsatt brottslighet. Trots att det t. ex. vid mord inte alltid finnsen påtaglig återfallsrisk bör en särskild utskrivningsprövning ändå ske. "Till följd av störningen" måste väl ändå ge möjlighet till enhelhetsbedömning och hänsyn bör kunna tas även till andra faktorer, t. ex.missbruk. Annars blir det svåra bedömningar. Detbör någonstans anges vad som förstås med särskild utskrivningsprövning. : En fråga är hur man skall göra när vårdbehovet inte längreär lika starkt men man gör bedömningen att återfallsrisken kvarstår. Det kandå lätt bli en form av interaering. 3 § tredje stycket Stockholmstingsrätt: Möjligheten att kombinera vården med andra påföljder är bra, dockfinns knappast något behov när det gäller villkorlig dom. Bestämmelsen bordekunna skrivas mera direkt. RÅ:Det kan ifrågasättas om det har någon praktisk betydelse att kunna kombineravården med annan påföljd. Utskrivningsnämndeni : Det är knappast någon fördel med att kunna kombinera vården medskyddstillsyn, eftersom det ju redan finns en stödkontakt på gmnd av vården. Rättspsykiatriskakliniken i : Vi finner det olyckligt att lagöverträdare som är psykisktutvecklingsstörda skall tas om hand inom den psykiatriska vården. Psykiskutvecklingsstörning är ingen sjukdom. Dessa människor behöver en specialkomponeradvårdform för att kunna rehabiliteras. Sverigesdomarejörbund: Skall lagrummet verkligen kunna tillämpas även om endast böterär föreskrivet för brottet (jfr första stycket i paragrafen)? 1 övrigt börändring göras i lagtexten i konsekvens med vad som föreslagits beträffande 31kap. Stockholmstingsrätt: Det finns inte något praktiskt behov av en särskild regleringför dessa fall. RÅ:Gäller regeln i första stycket även vid brott som fömtsätter endast Prop.1990/91:58 grov oaktsamhet? När det gäller andra stycket är det tveksamt hurrätten Bilaga 2:2 skall förfara. Skall rätten göra en självständig prövningav uppsåtsfrågan och vad sker om rätten i så fall skulle finna att uppsåtföreligger? Socialstyrelsen:De särregler som föreslås i paragrafen behövs inte. 1 sådana fall kan patientenberedas vård på vanligt sätt genom vårdintyg om så behövs. Däremot borde åtalsunderlåtelsekunna ske även efter vårdtillfället om patienten varit föremål för vård förallvarlig psykisk störaing för brottet. vid : I lagtexten talas om uppsåt men grov oaktsamhetär ju lika viktigt. Även andra fall bör behandlas, t. ex. när en sinnessjukhandlar i nödvärn och gör sig skyldig till excess. Det finns ytterligareomständigheter som kan medföra att en gärning inte anses som ett brott. Detblir problem genom att man inte använder sig av tillräknelighetsläran. Domstolaraabortser emellertid från problemen. Man måste ha en särreglering på något sättför farliga personer. 1 har man en regel som gör det möjligt attlåsa in personer som begått rättsstridiga handlingar om det finns risk för nyavåldsamheter och personen därför är farlig. Detblir mycket egendomligt med hänvisningen i paragrafen, som ju avser gäraingarsom inte är brott, till 31 kap. 3§ andra stycket, som behandlar brott. Det ärsvårt att få det att hänga ihop. JO:Lagmmmet bör helst tas bort. Det blir annars svårt processuellt. Institutionenför social- och rättspsykiatri vid : Ar betsgruppen täpper till en lucka i den nuvarande lagen nämligen beträffan de gäraingsman som är så svårt psykiskt sjuka att uppsåt inte kan bedömas föreligga.---