prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Genomomdisponeringar av medel och genom att utnyttja tillgängliga reservationer börytterligare ca 19 000 personer få tillfälle till en ny yrkesutbildningeller vidareutbildning . Genom dessa insatserförbättras företagens möjligheter att rekrytera personal med nyyrkesutbildning. Investeringarna i näringslivet har varit mycketomfettande imder slutet av . Det är angeläget att en höginvesteringsnivå vidmakthålls i näringslivet , särskilt medtanke på de nya villkor som den europeiska integrationen skapar Utländskaföretag kan ge ett värdefullt bidrag till den industriellakunskapsuppbyggnaden. lernaför utlänningars köpoch förvärv av svenska företag bör anpassas Prop. 1990/91:100 till debetingelser som skapas genom den ökade intemationaliseringen. 1Regeringen bedömer att ett förslag med denna innebörd kan föreläggas riksdagenunder våren. Som ett led i den ekonomiska politiken kommerregeringen att besluta om dels ett väsentligt vidgat frisläpp av de allmännainvesteringsfonderna, dels ett frisläpp av de allmänna investeringsreserverna.Därigenom frigörs . för investeringar i näringslivet. Behovet av en förnyelse av infrastrukturen ärstort. Utgångspunkten för dessa investeringar bör vara att de skall förbättranäringslivets konkurrenskraft, underlätta strävandena att skapa väl fungerandetrafiksystem samt bidra till en bättre miljö. Det är i stor utsträckning en uppgift för stat ochkommun att svara för dessa investeringar. Men det är angeläget att finna formerför en bred samverkan kring dem. Regeringen redovisade därför i prop.1989/90:88 om vissa näringspolitiska frågor planer på att inrätta eninfrastrukturfond. Under innevarande budgetår avses 5 miljarder kr.avsättas för denna fond. Förslag om att inrätta fonden kommer att läggas fram ivår i anslutning till de miljö- och tillväxtpolitiska propositionema. /92 bör ytterligare . avsättas till fonden. Underåterstoden av 1990-toIet bör fonden tillföras ytterligare minst 10 miljarderkr. utöver ordinarie anslag. Regeringen tillkallade treförhandlare med uppdrag att i de tre storstadsområdena åstadkomma samladelösningar på trafikproblemen. Inom ramen för infrastrakturfbnden är regeringenberedd att avdela till investeringar för bl.a. förbättrad trafikmiljö i stor städerna . 1.6 Åtgärder för att skapa en starkare grund för välfärdoch trygghet Detär en viktig uppgift för den ekonomiska politiken att skapa en starkareekonomisk grand för välfärd och trygghet. En mycket stor del av statens utgifter gällervälfärden i vid mening; vård, omsorg och utbildning, men framför alltpensioner, barabidrag, försäkringar vid arbetslöshet och sjukdom. Dessautgifter växer snabbt på grand av automatik, t.ex. ett ökat antal pensionäreroch allt fler bara, men också genom indexuppräkningar. Granden för välfärden och tryggheten är arbetet.Det är bara genom arbetet som vi kan skapa de resurser som behövs för envälfärd som omfettar alla, men ger mest ät dem som bäst behöver den. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken är baserad pådetta. Det är aktiva åtgärder som leder till arbete som skall komma i förstahand. Kontantstöd är en viktig trygghetsåtgärd, men det skall komma i sistahand. Det skall finnas goda incitament för utbildning och arbete. Det är dettasom avses med arbetslinjen i arbetsmarknadspolitiken. Denna princip är vägledande för regeringens arbetemed att reformera såväl sjuk- och arbetsskadeförsäkringen som pensionssystemet.Det är arbete, hälsa och ettaktivt liv som är det främsta målet och därför måste Prop. 1990/91:1(X) nya resurser i första hand satsas på omsorg, vård och rehabilitering. En kraftfull och samordnad insats görs nu för enbättre rehabilitering. Det sker genom åtgärder för att undanröja ferliga arbetenoch förbättra arbetsmiljön och arbetsförhållandena. Det sker vidare genom attresurser avdelas för rehabilitering och genom förändringar i sjukförsäkringenoch tillkomsten av rehabiliteringsersättningen. Under vårriksdagen läggs förslagfram baserade bl.a. på arbetsmiljökommissionens arbete. 1.7 Åtgärder för att säkra en uthållig tillväxt Åtgärderför att säkra en uthållig tillväxt är en viktig del av den ekonomiskapolitiken. Den ekonomiska politiken skall bidra till att ställa om produktionoch konsumtion för att säkra långsiktig balans mellan ekonomisk tillväxt ochmiljö. Miljöpolitiken i har på inånga vis varitframgångsrik. De kommande årens miljöpolitik kommer att präglas av ökadinternationalisering, decentraliserat beslutsfettande och ökat miljöansvar inomalla samhällssektorer. Ett utbyggt interaationellt samarbete ger oss nyamöjligheter att påverka miljöpolitiken globalt och att utveckla en intemationeUstrategi för en långsiktigt hållbar utveckling. Därmed kan stora framsteg göraspå ett sätt som skapar likvärdiga villkor för företag i olika länder. De kommande årens miljöpolitik kommer också attpräglas av ett ökat miljöansvar inom varje sektor av samhället. De förändringarsom nu genomförs av skattesystemet innebär att energikonsumtionen begränsas ochatt det blir dyrare att skada miljön. Ytterligare förslag som minskarmiljöbelastningen kommer att presenteras i den miljöpolitiska proposition somregeringen avser att lägga fram under vårriksdagen. För att kunna fetta riktiga beslut för enlångsiktigt hållbar utveckling måste vi veta mer om samspelet mellan ekonomioch ekologi. Det gäller på såväl företags- och hushållsnivå som påsamhällsnivå. Det är viktigt att den ekonomiska statistiken är så utformad attden belyser miljöpåverkan och resursförbrakning. På regeringens initiativutreds nu dessa frågor. Ett första underlag beräknas vara klart . 2 Den ekonomiska utvecklingen 2.1 Utsikterna för den internationella ekonomin När1980-telet började befenn sig industriländerna i en djup ekonomisk svacka. Ettpar år in på decenniet inleddes emellertid efterkrigstidens längstahögkonjunktur. markerade slutet på denna långa expansionsperiod. 1 de industriländer som haft högst inflation undersenare år främst Förenta stotema, , samt några av demindre europeiska ländema måttos nu den ekonomiska aktiviteten av markant.De inflationsbekämpande åtgärder som vidtogits i flera av dessa länder börjarge resultot. har den höga inflationen medfört en försämrad konkurrenskraft, somverkar återhållande på tillväxten. I Förento Stotema Prop. 1990/91:1(X)bedöms BNP-tillväxten ha stormat vid 1990. Den ekonomiska Bil. 1aktiviteten är dock fortsatt stork i och i . För OECD-områdetsammantoget föratses en ekonomisk tillväxt med . ärånyo en något storkare tillväxt möjlig. Trots den lägre aktiviteten i OECD-området föratsesinflationen öka till ca 5 1/för att sedan dämpas till 4 1/1992.Arbetslösheten i OECD-området väntos öka till nästo år. Deeuropeiska OECD-länderaa beräknas fortferande ha en högre arbetslöshet, inemot8 1 /och nästo år. Den amerikanska ekonomin försvagades ytterligareunder och en regelrätt lågkonjunktur kan inte uteslutos. De höjdaoljepriserna och problem i den finansiella sektom är viktiga element i dennautveckling. Svagheterna i det finansiella systemet har bidragit till attkreditgiv-ningen från bankeraa bromsas upp ytterligare med effekter på i förstohand investeringsverksamheten men även den privato konsumtionen. Underföratsättning att den storka tillväxten i och fortsätter, kanemellertid effektema på omvärlden av en recession i Förento stotema begränsas. Budgetunderskotten har tillåtits öka kraftigt iflera länder framför allt i och Förento stotema. Därmed har bördanav inflationsbekämpningen i allt väsentligt fellit på penningpolitiken.Fortsätto räntehöjningar skulle förvärra situationen för de länder sombefinner sig i, eller är på väg in i, en lågkonjunktur. Detto understrykerbetydelsen av att uppnå bättre balans mellan finans- och penningpolitikenliksom av en förstärkt internationell ekonomisk-politisk samordning. Läget vid gör en bedömning avoljeprisutvecklingen synnerligen osäker. Även om OECD-ländemas oljeberoendeminskat mycket sedan 1970-tolet, skulle kraftigt ökade priser fa betydandenegativa konsekvenser för inflation och tillväxt. En risk är att oljeprishöjning-amainte möts med en tillräckligt stram ekonomisk politik uton tillåts omsättos iländeraas interna löne- och prisbildning. Därmed kan behov uppstå av enbetydande ekonomisk-politisk åtstramning i ett senare skede. En förstärkning av det internationellahandelssystemet är nu betydelsefull mot bakgrand av den internationellaekonomiska utvecklingen. GATTs betydelse för att motverka protektionism och tobort handelshinder i världshandeln är oförändrat stor. Det är därför ytterstoroande att Uraguay-randan inte kunde avslutos som planerat i december 1990.Motsättningar mellan framför allt och EG på en rad förhandlingsområden i synnerhet på jordbraksområdet ledde till att ministermötet blevresultotlöst. Förhandlingama torde emellertid komma att återapptos i början av1991. Det är av stor betydelse att randan kan slutföras framgångsrikt. och övriga tidigare centralplaneradeekonomier i genomgår nu en svår omställningsprocess som kommer att tolång tid. Därmed koinmer dessa länders importefterfrågan sannolikt att vara lågsamtidigt som de utländska investeringarna är begränsade. De samman-tognaeffektema på västekonomiema av även en mycket negativ utveck- lingbör dock i det korto perspektivet bli begränsade. På finns Prop.1990/91:100 föratsättningar för en god utveckling med gynnsamma effekter ocksåför Bil. 1 länderaa i väst. Den vikande interaationella konjimkturen farbetydande återverkningar för . Efterfrågetillväxten för bearbetode varorpå viktigaste exportmarknader inom avtog markant ochförsvagningen fortsätter även 1991. Sammantoget bedöms marknadstillväxten försvensk export till som uppgått till 6 ä åriigen stonna vid för att 1992 uppgå till . Detär framför allt den låga importefterfrågan från , , Finlandoch som får effekt på svensk export. Dessutom begränsas exporten av en oförmånligvarasammansättning. Transportmedelsindustrin är inne i eninternationell lågkonjunktur och inom pappers- och massaindustrin råder ettkraftigt globalt utbudsöverskott. Stålindustrin är på väg mot en klaravmattning. Dessa branscher svarar för ungefär en tredjedel av den samladevaraexporten. 2.2 1980-talets utveckling i Genomomläggningen av den ekonomiska politiken i början av 1980-tolet och deninteraationella konjunkturappgången kom en utrikeshandels-ledd expansion igångi den svenska ekonomin. Exporten ökade liksom lönsamheten i näringslivet.Därmed inleddes en kraftig investeringsuppgång. sköt produktionenfert och sysselsättningen ökade. med fellande realinkomster stegåter hushållens inkomster vid mitten av 1980-tolet. Till detto bidrog i höggrad den ökade sysselsättningen och minskade arbetslösheten. Hushållens konsumtion växte snabbt när inkomsternasteg och då kreditmarknaden avreglerades blev det lättore att låna. Trots attde offentliga utgiftsökningarna begränsades och skattekvoten steg var intefinanspolitiken tillräckligt stram för att kunna neutralisera effektema avkreditexpansionen och den mycket storka industrikonjunkturen. Ekonomin blevunder 1980-tolets senare del överhettod som utrymmet för denkon-kurrensutsatto sektom begränsades. över hela 1980-tolet var tillväxten i densvenska ekonomin ungefär i nivå med . Kostnadsökningarna varemellertid snabbare än i de för centrala konkurrentländema. Dettomedförde att konkurrenskraften gradvis försvagades. Jämfört med situationen ibörjan av 1980-tolet är det svenska näringslivet ändå storkt. Soliditetenär hög och omfettande investeringar och strakturrationaliseringar har genomförts.Men den förbättring av den relativa enhetsarbetskostnaden som uppnåddes isamband med devalveringama i början på 1980-tolet är förbrakad. Den strama budgetpolitiken resulterade i att deoffentliga utgiftema minskade snabbt som andel av BNP. förstärktesdet offentliga sparandet. I detto avseende är läget helt annorlunda änför . tillhör nu åter de länder i OECD-området som har destorkaste offentliga finansema. 2.3 Utvecklingen i Prop. 1 Kapacitetsutnyttjandet i den svenskaekonomin var högt . Dethar emellertid därefter sjunkit snabbt. Avmattningen har spridit sig gradvisoch blivit allt mer kännbar för hushåll och företog. Den ekonomiska tillväxtenavtog och uppgick för helåret till . Den viktigaste orsaken till försämringen är attkonkurrenskraften har försvagats genom att löner och priser har ökat snabbare iSverige än i våra konkurrentländer. Urholkningen av konkurrenskraften harförstärkts av en svag produktivitetstillväxt. Denna utveckling har lett tillatt industrin i betydande utsträckning förlorat marknadsandelar både hemma ochutomlands. Industriproduktionen har därmed stognerat som lönsamhetenfellit. Arbetsmarknaden var under en stor del av 1990överhettod och arbetslösheten var mycket låg. inträffededock en försvagning i huvudsak orsakad av tillbakagången i denkonkunensutsatto sektom. Arbetslösheten var vid slutet av året . Den underliggande prisökningen, dvs. exklusivebidrag från indirekto skatter och oljepriser, uppgick till ca 6 1/underloppet av 1990. Inflationen hölls tillbaka av förhållandevis låga prisökningarinom konkurrensutsatt verksamhet. Konsumentprisindex steg med ytterligare ca 3procentenheter i samband med att det försto steget i skattereformen genomfördes.De högre oljepriserna bidrog dessutom med ca 1/och dentillfälliga höjningen av mervärdeskattesatsema med knappt Reallöneutvecklingen var svag under försto hälftenav 1980-telet. Denna utveckling vände vid mitten av decenniet och reallönernahar återhämtot sig. Under hela 1980-tolet var emellertid denominella löneökningarna stora. Så var fellet även då de nominellalöneraa ökade med i genomsnitt. steg reallönema med ca 2 %och hushållens realinkomstökningar uppgick till 3 1/. Hushållens sparkvotförbättrades från -4 1/1989 till knappt -I % 1990, sannolikt till följd avbåde en ökad osäkerhet och högre lånekostnader. Den privato konsumtionen blevdärmed oförändrad . Handelsbalansens överskott krympte ytterligare,bl.a. till följd av den svaga exportutvecklingen. Dessutom blevresevalutanettot allt sämre som ränteutgiftema i samband medinvesteringar utomlands ökade. Bytesbalansunderskottet som andel av BNP växtefrån 1989 till ca 2 1/1990. De tilltogande obalansema i den svenska ekonominbidrog storkt till den oro på de finansiella marknaderna som uppstod vid någratillfällen . ökade valutoutflödet kraftigt vilket tvingadefram en höjning av de korto räntorna. har räntorna sjunkit ochskillnadema i räntenivå i förhållande till utlandet har successivt reducerats. På aktie- och festighetsmarknadema har prisemasjunkit . Företogens vinster har fellit avsevärt. problemen varit särskiltmarkerade och vissa finansbolag råkade under Prop. 1990/91:100 hösten in iakuto likviditetssvårigheter. Uppenbarligen har risknivån och Bil. 1belåningsgraden i delar av det finansiella systemet varit osunt hög. Akutobetolningssvårigheter har uppstått när prisema fellit på aktie- ochfestig-hetsmarknaden. Det som sker bör ses som en behövlig sanering av detfmansiella systemet. Skattereformen,vars andra och viktigaste etopp genomförs 1991, kommer att få påtogligaeffekter för den ekonomiska utvecklingen både . Denfrämjar arbete och sparande och bidrar därmed till en ökad tillväxt. Denomedelbara effekten är att inkomstskatterna sänks och att skatterna påkonsumtion och kapitol ökar. Finansieringen av skattereformen medför en höjningav konsumentprisindex med ca 3 1/. Denna konsumentprisuppgång påverkar emel lertid inte näringslivets konkurrenskraft eftersom mervärdeskatt inte tos ut vid export. Sammantoget innebär skattereformen ett kraftigttillskott till hushållens reala disponibla inkomsten Eftersom reformen ocksåinnebär att det blir dyrare att låna och lönsammare att spara kommer dockhushållen sannolikt att välja att spara en ökad del av sina inkomster. Den ekonomiska utvecklingen blir ihög grad beroende av lönekostnademas ökningstokt. Om inte en snabblönedämpning sker kommer den totola produktionen att minska 1991 och öka endastmycket svagt 1992. En sådan utveckling leder till en högre och mer långvarigarbetslöshet. Vid slutet av 1992 är en arbetslöshetsnivå nära Sammantoget medför utvecklingen i detto fell stora påfrest ningar för hushållen som den offentliga sektoms finanser för svagas. För att undvika en sådan utveckling tillsatteregeringen en förhandlingsgrapp med uppgift att undersökaföratsättningama för ett stobiliseringsavtol för hela arbetsmarknaden för iförsto hand . Förhandlingsgrappen har presenterat ett förslag till etttvåårsavtol, som iimebär att lönekostnadsökningama inkl. löneglidning ochöverhäng kan begränsas till 1991 och 1992. Ett stobiliseringsavtol på de nivåer somföreslagits innebär att konsu-mentprisökningama kan staima vid under1991 och 2 1/. Det innebär i sin tur att inflationstakten 1991kan bli ungefär lika hög som i det övriga OECD-området och någotlägre. Konkurrensläget kan därmed förbättras och föratsättningar skapas för attkraftigt begränsa företogens förluster av marknadsandelar. kan alltså en omsvängning ske.Industriproduktionen kan skjuto fert igen och sysselsättningen därmed åter växa.Visserligen är det troligt att arbetslösheten fortsätter att öka och1992, men i en långsammare tekt. Lågkonjunkturen kan om stobiliseringsavtoletaccepteras bli kort och en långvarig arbetslöshetskris av det slag många andraländer i fått gå igenom kan undvikas. En utveckling i dessa banor innebär att hushållensekonomiska situation Prop. 1990/91:100 kan förbättras både 1991 och 1992.Samtidigt skapas föratsättningar för Bil. 1 att förstärka också denoffentliga sektoms finanser. Årlig procentuell förändring (om ej annat anges) -0,2 -0,5 -2,0 -1,0 -2,0 -1,4 -3,5 Bytesbalans (miljarder kr.) -19,7 -33,1 -48,8 -50,9 -58,6 -63,2 Handelsbalans (miljarder kr.) Arbetslöshet (nivå, %) KPI dec.-dec., exkl. skatteref. KPI dec.-dec., inkl. skatteref. Det låga sparandet i tor sig uttryck i attunderskotten i bytesbalansen fortsätter att öka. En del av försvagningen berorpå en försämring i handelsbalansen. Denna utveckling är oroande och kan barabrytos genom att kostnadsökningstakten anpassas till omvärlden. Genomslagetsker emellertid gradvis varför påtogliga effekter av ett framgångsriktstobiliseringsavtol kommer att synas på handelsbalansen först . Den beräknade ökningen av bytesbalansunderskottetsammanhänger emellertid också i hög grad med de växande svenska investeringarnai utlandet. Denna del av bytesbalansförsvagningen är inte lika oroande somhandelsbalansförsämringen. Investeringama kan i betydande utsträckningföratsättos generera en avkastning som kommer svenska medborgaretillgodo. De svenska investeringarna i utlandet har under enföljd av år varit höga. Det är en naturlig del i företogandetsinternationalisering. har emellertid utvecklingen accelereratbl.a. som en konsekvens av engångsförändringar i investeringsmönstret sedanvalutoregleringen avskaffets och till följd av det försämrade kostnadsläget iSverige. Goda föratsättningar finns för att bry to demia utveckling om en snabbkostnadsanpassning kommer till stånd. Det närmande till EG som sker och deförändringar i förvärvslagstiftningen som regeringen avser föreslå bör ocksåstorkt verka i riktning mot en ökad balans i investeringsflödena. Densvenska ekonomin har länge kännetecknats av en hög grad av öppenhet. Dennaöppenhet har storkt bidragit till vår höga levnadsstandard. Tack vare GATT-avtol,EFTA-överenskommelsen och frihandelsavtolet med EG har endast fåhinder mot industrivarors fria cir- Under 1980-tolethar också kapitolets rörlighet ökat storkt. Sverigesomvärld förändras nu i mycket snabb takt. Vid ESK-konfe- Bil. 1 rensen i Parislades grunden till en ny säkerhets- och samarbetsordning för . Inom EGhar samarbetet fördjupats. Den s.k. inre marknaden i EG får återverkningar påden svenska ekonomin. I Öst- och har stora steg togits i riktningmot demokrati och marknadsekonomi. Det svenska samhället är redan mycket nära knutettill det övriga . EG och dess medlemsländer kommer att spela en centralroll i den fortsätto utvecklingen av det europeiska samarbetet. möjligheteratt påverka och bidra till denna process, politiskt, kulturellt, socialt ochekonomiskt, skulle självfellet förbättras genom fiillt deltogan-de igemenskapsarbetet. Endast som medlem kan ett land fullt ut delto i och fåinflytande på EGs samarbete. Regeringen förklarade i en skrivelse till (skr. 1990/91:50) att den eftersträvade ett nytt riksdagsbeslut omEuropa-politiken som tydligare och i mer positiva ordalag skulle klargöraSveriges ambitioner att bli medlem av EG. har därefter uttolat attSverige bör eftersträva att bli medlem i EG med bibehållenneutralitetspolitik. Det är regeringens ambition att efter en samladbedömning av de utrikes- och säkerhetspolitiska fektorema och efter samråd iutrikesnämnden lämna in en svensk ansökan om medlemskap i . Som medlem i EFTA deltor genomförhandlingama mellan EFTA och EG i de gemensamma ansträngningama att skapa etteuropeiskt ekonomiskt samarbet.sområde, EES. Målet är en gemensam marknad förde nitton EFTA- och EG-ländema med fullständig frihet för cirkulation avvaror, tjänster, kapitol och arbetskraft. Arbetet med ett EES-avtol har nukommit in i ett avgörande skede. Vid det gemensamma ministermötet i slutet av1990 mellan EG och EFTA uppnåddes en rad viktiga resultot. Förhandlingama skallfiillföljas med kraft. Utvecklingen i Öst- och kommer att fåomfettande ekonomiska konsekvenser för västvärlden. Rekonstmktionen av detidigare planekonomierna kommer emellertid att to och kräva omfettandeinsatser under en följd av år. Gradvis kommer sannolikt allt fler svenska företogatt investera Öst-och . Handeln med detto område kan ocksåförväntas öka. Effektema härav på den ekonomiska utvecklingen i bör iett längre perspektiv bli gynnsamma. 4 Stabiliseringspolitiken Prop- i990/9i:ioo Föratt återskapa goda villkor för investeringar, produktion och sysselsättningmåste stobiliseringspolitiken fullföljas med kraft. Föratt värna sysselsättning och välfärd krävs att inflationsbekämpningenöverordnas andra ambitioner och krav. Det innebär att storka restriktionerframgent kommer att läggas på stotens liksom på kommunemas och landstingensutgifter. Förslaget till statsbudget för /92visar balans mellan utgifter och inkomster. Besparingar föreslås på en radområden. Regeringen redovisar förslag om besparingar och inkomstförstärkningarför /92 som kan beräknas leda till en samlad effekt på budgeteni storleksordningen . Tillväxten i stotsutgiftema beräknasminska från under innevarande budgetår till kommande budgetår.Budgeten innehåller inga förslag till nya skattehöjningar. Kommunernas och landstingens verksamhet omfettor ca85 % av den offentliga verksamheten och av BNP. Under de närmaste årenmåste tillväxten i kommunernas verksamhet begränsas storkt med hänsyn till densamhällsekonomiska balansen. råder ett av beslutotkommunalt skattestopp. Regeringen och företrädare för kommun- ochlandstingsförbunden har kommit överens om att det kommunala skattetrycket inteheller bör öka och att kommunema och landstingen därför inte börhöja sina skatter. Regeringen är emellertid beredd att föreslå ett förlängt lagfästskattestopp om det visar sig att kommuner och landsting ändå övervägerskattehöjningar eller om volymtillväxten i den kommunala konsumtionen skulletendera att överskrida det samhällsekonomiska utrymmet. Vidare avser regeringen att föreslå att 3 miljarderkr. dras in från kommunema genom en tillfällig extra höjning avskatteutjämningsavgiften. Syftet med deima åtgärd är att undvika att entillfällig förbättring av kommunemas ekonomi leder till en snabbare utbyggnad änvad samhällsekonomin tillåter. Medlen bör återföras till kommunerna. Det börankomma på den kommunalekonomiska utredningen att föreslå hur detto skall skesom ett led i övergången till ett nytt mer generellt utformatstotsbidragssystem. De offentliga utgifterna som andel av BNP uppgicktill när de var som högst /83. harutgiftskvoten nedbringats till under innevarande budgetår.