prop · GE0359 · 1990-12-31 00:00:00 — Som komplement till åliggande enligt sistnämnda lagmmatt, när det är skäligen påkallat, inhämta uppgifter om omständigheter avbetydelse för sjukpenningförsäkringen finns i 20 kap. 9§ AFL en skyldighet för bl.a.arbetsgivare att på begäran lämna upplysningar om samma slags förhållanden. Detförevarande systemet för reduktion av sjukpenning innebär inte något ingrepp i avtalen på arbetsmarknaden. Träffade avtal är sålunda giltiga även efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. Jag utgår emellertid från att parterna på arbetsmarknaden skall anpassa avtalsbe stämmelserna om förmåner under sjukdom på sådant sätt att de inryms inom de ramar som jag här har angett. Jag avser att noga följa utvecklingen 22 i detta avseende. Sker denväntade anpassningen blir det inte nödvändigt för att för detstora flertalet försäkrade göra några särskilda kontroller eller beräkningarav anställningsförmåner under sjukdom. Då behöver inte heller de försäkradelämna några särskilda uppgifter om detta till . Vad jag har förordat idetta avsnitt innebär författningsmässigt att tillägg bör göras i 3 kap. 4 och 16§§AFL. Utan någon reglering däratöver leder detta till att avräkningssystemet kantillämpas också på smittbärarersättning och arbetsskadesjukpenning inomsamordningstid. En lagteknisk följdändring erfordras i 4 kap. 18 § nämnda lag. 4.3 Särregler för personer med särskilt frekventsjukfrånvaro Mitt förslag: Enförsäkringskassa skall på ansökan av en person som är inskriven hos kassankunna besluta att sjukpenning skall utges efter en kompensationsgrad av 80%även i en sjukperiod. Ett sådan beslutskall kunna meddelas endast om personen i fråga lider av sjukdom som kan antasmedföra ett större antal sjukperioder. Skälenför mitt förslag: Vad jag föreslagit under avsnitt 4.1 innebär att kompensationenfrån sjukförsäkringen under de första tre ersättningsdagaraa i varjesjukperiod sätts ned till av den försäkrades SGI. En sådan minskning aversättningen bedömer jag vara möjlig att bära för den överväldigandemajoriteten av de försäkrade. För personer som har en sjukdom eller etthandikapp som leder till många upprepade sjukperioder kan emellertidsituationen bli en annan. Den sänkta ersättningen skulle slå hårt mot dennakategori. Jag anser därför att särskilda regler bör införas för att skyddadessa personer mot alltför stora inkomstminskningar till följd av de nyaersättningsreglerna. Den som lider av sjukdomeller handikapp som medför risk för ett större antal sjukfall under en tolvmånadersperiodbör ges möjlighet att efter ansökan hos undantas från denlägre kompensationsgraden under de tre första dagaraa av en sjukperiod.Beviljas detta skall sjukpenning också för utges efter enkompensationsgrad av . Ansökan skall prövas av den försäkringskassa därsökanden är inskriven enligt lagen om allmän försäkring. Kassans bedömning avom sökanden har en sjukdom eller ett handikapp som kan antas medföra ökad riskför ett stort antal sjukfall skall därvid gmnda sig dels på den sjukdom denförsäkrade lider av, dels hur den försäkrades sjukfrånvaro sett ut i förflutentid. Detta berörs ytterligare i specialmotiveringen. Mittförslag föranleder kompletterande bestämmelser som lämpligen tas in i en nyparagraf i anslutning till gmndreglerna om sjukpenningberäkning i 3 kap. 4§ AFL.De nya bestämmelserna kan få betydelse också för arbetsskadesjukpenning inomsamordningstiden och smittbärarpenning men inte för några andraersättningsformer. Mitt förslag: Somjag nämnt under avsnitt 4.1 skall kompensationsgraden frånsjukpenningförsäkringen normalt utgöra . Varar sjukperioden mer än 90 dagarskall vissa försäkrade efter ansökan hos kunna få sjukpenningfrån den allmänna försäkringen som fr.o.m. den 91:a dagen i sjukperioden motsvararen kompensationsgrad av av den sjukpenninggrandande inkomsten. Vidförsäkringskassans prövning skall som föratsättning gälla att den försäkradedeltar i rehabilitering eller till följd av sjukdomstillståndet eller bristanderehabiliteringsresurser bedöms inte kunna påböija rehabilitering och dessutomkan visa att han inte som sjukpenningen avser erhåller skattepliktigaanställningsförmåner av arbetsgivare eller ersättning som utgår på grund av friavtalsgruppssjukförsäkring. Skälen för mitt förslag:Den begränsning av kompensationen inom sjukförsäkringen som jag föreslagitinnebär att ersättningen från den allmänna försäkringen normalt skall utgöra80% av den försäkrades SGI. Den lagstadgade sjukpenningen kompletteras så gottsom undantagslöst med ersättning från arbetsgivaren med avinkomstbortfallet. Sådan ersättning enligt avtal utges på vissa områden underde första 90 dagaraa av en sjukperiod. Jag avser att på grandvalav rehabiliteringsberedningens betänkande föreslå regeringen att föreläggariksdagen förslag om en särskild rehabiliteringsersättning. Denna ersättningavses utges med belopp som motsvarar av den försäkrades SGI under tid dårehabilitering pågår. En viktig fömtsättning för goda rehabiliteringsresultatär att åtgärder sätts in på ett tidigt stadium. Med förstärkta insatser påområdet bör det bli allt vanligare att rehabiliteringsprocessen är i full gångnär sjukdomsfallet varat . I sådana situationer skallrehabiliteringsersättning kunna utbetalas till den försäkrade. I avvaktan på att ensärskild rehabiliteringsersättning införs behövs således särskilda regler förpersoner som är föremål för rehabiliteringsåtgärder. Särskilda regler behövsockså för den som inte bedöms kunna påbörja rehabilitering till följd avsjukdomstillståndet eller på gmnd av bristande rehabiliteringsresurser. Jagföreslår därför att föreskrifter införs som ger möjlighet för sådana personeratt efter ansökan hos få sjukpenning som motsvarar avden försäkrades SGI. En förutsättning för att kassan skall kunna bevilja ensådan ansökan bör vara att den försäkrade kan visa att han somsjukpenningen avser inte får någon ersättning från arbetsgivare och inte helleruppbär ersättning som utgår på grund av fri avtalsgruppsjukförsäkring. Mitt förslag bör leda tillatt kompletterande regler om sjukpenning efter förhöjd kompensationsgrad för nubeskrivna situationer tas in i 3 kap. 4§ AFL. Denna reglering kan i vissa fallfå betydelse även för smittbärarpenning men inte i övrigt utanför den allmännasjukpenningförsäkringen. Mittförslag: Kompensationsgraden inom den tillfälliga föräldrapenningen skallnormalt vara av den sjukpenninggrandande inkomsten för hela den tid somförmånen avser. Skälenför mitt förslag: Föräldraförsäkringen ger ersättning i form av delsföräldrapenning som utges med anledning av baras födelse, dels av tillfälligföräldrapenning för vård av bara i samband med bl. a. sjukdom hos barnet.Ersättning utges med belopp motsvarande den försäkrade förälderas sjukpenning.För den som har låg eller ingen sjukpenning utges ersättning dock alhid medminst ett garantibelopp på . Den tillfälliga föräldrapenningen,som främst utges i samband med sjukdom eller smitta hos baraet eller dessordinarie vårdare, har likheter med förmånen av sjukpenning vid egen sjukdom.Jag finner det därför naturligt att ersättning i form av tillfällig föräldrapenningnära ansluter till vad som avses gälla för sjukpenningförsäkringen.Ersättningen bör således bestämmas efter en kompensationsgrad av av denförsäkrades SGI. De särskilda regleraa för de första tre ersättningsdagaraa aven sjukperiod, som jag beskrivit i det föregående, bör dock inte ha någonmotsvarighet inom den tillfälliga föräldrapenningen, eftersom en sådanreglering skulle skapa svårigheter för dem som har många korta vårdfall undervissa perioder. Jag tänker då inte minst på ensamstående föräldrar med bara sominsjuknar ofta. Föräldrapenningi samband med baras födelse bör utbetalas enligt nuvarande regler. Mittförslag föranleder ändringar i 4 kap. 14 och 14a§§ AFL. 5.2 Högriskskydd inom den tillfälliga föräldrapenningen Mitt förslag: Närtillfällig föräldrapenning utgetts för vård av ett bara samma årskall kompensationsgraden under återstoden av året vara av den sjukpenninggrandandeinkomsten. Skälen för mitt förslag:Enligt vad jag beskrivit under avsnitt 4.4 skall ersättningen frånsjukförsäkringen i sjukperioder som pågått än i vissa fallberäknas efter en kompensationsgrad av av den försäkrades SGI. En föratsättningför detta är dock att den försäkrade inte får lön eller annan skattepliktigersättning från arbetsgivare som sjukpenningen avser. Föräldraförsäkringenbygger, som jag beskrivit i det föregående, på de regler som gäller inomsjukförsäkringen. Mot denna bakgrand ter det sig naturligt att de särskildaregler om förhöjd kompensationsgrad som före- slås vid långtidssjukdomfår sin motsvarighet inom den tillfälliga föräldra- Prop. 1990/91:59 penningen.Kompensationsgraden för denna förmån bör därför höjas till av denförsäkrades SGI i fall när sådan ersättning har utgetts för barnet under 90dagar . Den tillfälliga föräldrapenningens särdrag är dock attersättning utges enbart för dagar då föräldera avstår från förvärvsarbete föratt vårda sitt barn. Av det skälet föreslår jag att den högre ersättningsnivåntillämpas under återstoden av ett kalenderår så snart tillfälligföräldrapenning för vård av barnet utgetts . Detförekommer säUan att tillfällig föräldrapenning utges församma bara . Förslaget om högre kompensationsgrad efter 90 dagarbetyder således inte särskilt mycket för försäkringens utgifter men har storbetydelse i familjer med mycket sjukliga bara. Mitt förslag föranleder ändringi 4 kap. 14§ AFL. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagom ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2.lag om ändring i lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 3.lag om ändring i lagen(1990:327) om skatteavdrag från sjukpenning m.m. Förslagetunder 3 har upprättats i samråd med statsrådet . Sistnämndaförslag gäller ett ämne som faller under lagrådets granskningsområde.Förslaget är dock av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle vara utanbetydelse. 7 Ikraftträdande och kostnader Denya regler som jag föreslagit bör träda i kraft . Äldre föreskrifterbör dock tillämpas beträffande ersättning som avser tid före ikraftträdandet. Deförslag till ändrad kompensationsgrad inom sjukpenning- och föräld raförsäkringen som jag redovisat i det föregående beräknas minska sjuk försäkringens kostnader med 6 150 milj. kr. och kostnaderna för den tillfäl liga föräldrapenningen med 350 milj.kr. De förslag jag lämnat angående särskilda regler för personer med särskilt frekvent sjukfrånvaro är kost nadsberäknade till 60 milj.kr. Särreglerna vad beträffar ersättningen vid långtidssjukskrivning beräknas kosta 540 milj.kr. Den totala kostnads minskningen kan således beräknas uppgå till 5 900 milj.kr. för år räknat. Kostnadsberäkningarna har gjorts med utgångspunkt från förhållandena . 8 Specialmotivering Prop. 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring 1 paragrafensförsta stycke införs bestämmelser om två nya kompensa tionsgrader avseende den kalenderdagsberäknade sjukpenningen. 1 fråga om motsvarande förändringar beträflfande den timberäknade sjukpenning en hänvisas till 10a§. Förde första tre dagaraa med sjukpenning i varje sjukperiod utgör hel sjukpenningför dag av den fastställda sjukpenninggrandande inkomsten (SGI:n), deladmed 365. Den angivna ersättningsnivån gäller även om den försäkrade av någotskäl inte är berättigad till sjukpenning för samtliga dagar i sjukperioden. Somframgår av 4 b§ kan , under de närmare fömtsättningar somanges i den paragrafen, besluta att den försäkrade även för nu angiven tid harrätt att få sjukpenningen beräknad efter en kompensationsgrad av av SGI:n. försäkrade erhållit sjukpenning , beräknad efter den nyssnämnda procentsatsen, skall, för de därefter följande dagaraa i sjukperioden,hel sjukpenning för dag beräknas efter den högre kompensationsgrad som framgårav första stycket andra punkten i förevarande paragraf Iparagrafens första stycke tredje punkten finns en särskild beräkningsregel sommedför att den försäkrade efter den nittionde dagen i en sjukperiod i vissafall kan få sjukpenningen beräknad efter en högre procentsats, nämligen . Ensålunda beräknad sjukpenning aktualiseras endast om den försäkrade skriftligenansöker härom hos . Däratöver krävs att den försäkrade ärföremål för rehabiliteringsåtgärd eller att kassan vid den särskilda prövningenbedömer antingen att dennes hälsotillstånd hindrar honom från att påbörjarehabiliteringsåtgärd som avses i 2 kap.11 § eller att lämplig sådan åtgärd inte står till buds. Om så behövs skall nytt läkamtlåtande infordras. Vidare erfordras att den försäkrade kan visa att han inte som sjukpenningen avser erhåller lön eller andra skattepliktiga anställningsförmåner av arbetsgivare eller ersättning som utges på grand av förmån av fri grappsjukförsäkring som uppbärs enligt grander som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer. Den premie som arbetsgivaren betalar för AGS- försäkring är inte skattepliktig för arbetstagaren. Enligt de skatteregler som skall tillämpas första gången vid taxering blir detta emellertid fallet beträffande ersättning som utges från försäkringen till arbetstagaren. Om en arbetsgivare tecknar en privat försäkring för arbetstagarens räkning är premien att anse som en anställningsförmån som är skattepliktig hos arbetstagaren. Iallmänhet torde den försäkrade kunna uppfylla det senast nämnda kravet genom att skriftligen försäkra att han inte uppbär förmåner av nämnt slag. Har han anställning och omfattas han av kollektivavtal som 27 innehåller bestämmelser omanställningsförmåner vid sjukdom bör på Prop. 1990/91:59 begäran avtaletinges till . Den försäkrade kan också uppfylla kravet på annatsätt, t. ex. genom att på begäran inge intyg eller motsvarande handling frånarbetsgivaren. Isyfte att åstadkomma att kompensationsnivån vid sjukdom inte överstiger 75%för de tre första dagaraa med sjukpenning och inte för tid därefter har iparagrafens fjärde stycke införts en föreskrift om minskning av sjukpenningen. Beträflfandebakgmnden till denna regel hänvisas i övrigt till den allmänna motiveringen(avsnitt 4.2). Avgörande för om minskning skall ske är storleken av den löneller andra skattepliktiga förmåner som den försäkrade får av sin arbetsgivareför som sjukpenningen avser. Vid beräkningen används två modeller.Den första bygger på att de årliga anställningsförmånema inte överstiger sjuoch en halv gånger basbeloppet, dvs. det s. k. sjukpenningtaket. Den andra tillhandahålleren kompletterande beräkning när anställningsförmåneraa överstiger detta tak.Den förstnämnda beräkningsmodellen innebär att sjukpenningen skall minskas om förmåneraa,beräknade för hel dag, ger ett tillskott till sjukpenningen per dag med mer än10% av den försäkrades SGI av anstäUning, delad med 365, eller vid timberäknadsjukpenning - deladmed motsvarande arbetstidsfaktor. Följande exempel lämnas beträffande en kalenderdagsberäknad sjukpenning: Denförsäkrade är berättigad till hel sjukpenning för dag som skall beräknas efter80% av den försäkrades SGI av anställning, delad med 365. Den försäkrades SGIhar fastställts till . Hel sjukpenning för dag utgör sålunda 100x365---- =488 kr. Föratt sjukpenningen inte skall minskas får arbetstagaren uppbära anstäUningsförmånerför med högst 100x365----- '''■■ Sjukpenningoch anställningsförmåner motsvarar sammanlagt av den försäkrades SGI, deladmed 365. för som sjukpenningskall utges avräknas det överskjutande beloppet krona för krona motsjukpenningen. Näranställningsförmåneraa överstiger basbeloppet måste ensärskild beräkningsregel begagnas för bedömning av om sjukpenningen skallminskas. I paragrafens fjärde stycke, andra meningen, har därför införts ensärskild föreskrift härom. Den del av anställningsförmåneraa som överskjuterdet s.k. sjukpenningtaket skall relateras till ett dagbelopp. Dagbeloppetmotsvarar summan av överskjutande anställningsförmåner, delad med 365 eller när timberäknad sjukpenning utges I bestämmelsen anges att av det överskjutande beloppet endast 25 resp. skall beaktas för minskning Dettaberor på att sjukpenningen inte beräknas på 28 anställningsförmånersom överstiger basbeloppet. Följandeexempel kan lämnas om en kalenderdagsberäknad sjukpenning Denförsäkrades anställningsförmåner utgör för år . Arbetsgivaren utgerenligt avtal som komplement till sjukpenningen det belopp som erfordras för attarbetstagaren skall få full kompensation vid sjukdom. Föratsättningaraa är iövrigt desamma som i det föregående exemplet. Arbetsgivaren utger sålunda perdag j---------- 488kr. Enligtföregående exempel kan arbetsgivaren, om anställningsförmånerna inteöverstiger basbeloppet, utge . per dag utan attarbetstagarens sjukpenning minskas. Av anställningsförmåner som för år överstigersju och en halv gånger basbeloppet beaktas som nämnts endast 25 resp. , denförstnämnda procentandelen för de första tre ersättningsdagaraa och den lägreprocentandelen för övrig sjukersättningstid. Arbetsgivaren kan sålunda förandra ersättningsdagar än de tre första utge kompensation som beräknas på 90%av överskjutande förmånsbelopp utan att ersättningen läggs till gmnd förminskning av sjukpenningen. Det överskjutande beloppet beräknas sålunda: 300000kr. 90x 77 300 100x365 ''Q- Arbetsgivarenfår för dag utge högst . -I- .) utan att sjukpenningenminskas. I förevarande exempel skall alltså sjukpenningen minskas med . Detkan inträffa att den SGI som faststähts för den försäkrade inteöverensstämmer med dennes aktuella inkomster. Enligt föreskriften i 3 kap. 5§andra stycket AFL skall ändring av SGI inte ske förrän efter detförsäkringskassan fått kännedom om den försäkrades inkomstförhållanden. Enrimlig tillämpning av minskningsregeln bör inte leda till att minskning avsjukpenning görs, om den försäkrade uppbär anställningsförmåner som motsvararden avsedda kompensationsgraden, beräknad utifrån en aktualiserad SGI. Somframgår av paragrafens femte stycke, tredje meningen, skall det belopp medvilket sjukpenningen skall minskas avräknas i första hand mot sjukpenning somavser som de anställningsförmåner som föranlett avräkningen.Avräkning får emellertid av praktiska skäl göras också mot sjukpenning somavser annan tid. Föratt skall kunna göra den bedömning som fömt sätts i förevarande paragraf erfordras självfallet att kassan får uppgifter om att arbetsgivare utger skattepliktiga förmåner som avser arbetstagarens sjukdomstid. I detta sammanhang bör därför erinras om föreskrifteraa i 3 kap. 6 och 17§§ samt 20 kap. 4 och 9§§ AFL. Av förstnämnda bestämmel se framgår att den försäkrade är skyldig att anmäla sådan ändring, bl. a. i 29 sina inkomstförhållanden,som påverkar rätten till sjukpenning eller sjuk- Prop. 1990/91:59 penningensstorlek. Underlåtenhet i detta avseende kan medföra att sjukpenningen dras ineller sätts ned enligt 3 kap. 17§ första stycket c) AFL. Har den försäkradegenom att underlåta att fullgöra uppgiftsskyldigheten förorsakat attsjukpenning utgetts obehörigen eller med för högt belopp, kan enligt 20 kap. 4§samma lag återbetalningsskyldighet komma i fråga. Enligt 20 kap. 9§ nämnda lagär myndigheter, arbetsgivare och försäkringsinrättningar skyldiga att påbegäran av bl. a. försäkringskassa lämna sådan uppgift om namngiven person somär av betydelse för tillämpningen av lagen. En arbetsgivare som underlåter attfullgöra uppgiftsskyldigheten ådrar sig straffansvar. Enligt4§ första stycket 1 utges hel sjukpenning medsjukpenning i varje sjukperiod med av SGI:n, delad med 365. Timberäknassjukpenningen enligt 10 a§, delas SGLn i stället med ett tal som framräknas medledning av årsarbetstiden och den ordinarie dagarbetstiden. I förevarandeparagraf finns föreskrifter som innebär att den försäkrade också för dessadagar ges ersättning efter den högre kompensationsgrad som anges i 4§ förstastycket 2 eller 10 a§ fjärde stycket, dvs. Beträflfande bakgranden tilldenna undantagsregel hänvisas till den allmänna motiveringen (avsnitt 4.3). Iförsta stycket regleras de närmare föratsättningaraa för att den försäkradeskall kunna få ersättning efter den högre graden under de tre första dagaraa ien sjukperiod. Beslutom den högre kompensationen kan meddelas av efter skriftligansökan av den försäkrade. Iparagrafens första stycke, andra meningen, anges den grandläggandeförutsättningen för att ett beslut av denna innebörd skall kunna meddelas.Härför krävs till en böljan att den försäkrade har en medicinskt betingad nedsättningav arbetsförmågan. Denna medicinska faktor kan vara en kroppslig eller psykisksjukdom eller ett följdtillstånd efter sjukdom. Det fordras däremot inte attarbetsförmågan ständigt är nedsatt. Som bekant finns det sjukdomar som är symtomgivandeendast under vissa perioder. Som ett exempel härpå kan nämnas vissa pollenallergiersom i undantagsfall kan leda till svåra arbetshindrande sjukdomssymtom, bl.a. astma,under vår och sommar. Föratt ett dylikt beslut skall kunna fattas krävs framförallt att sjukdomen ellerdet därmed jämställda följdtillståndet kan antas medföra att den försäkradekommer att drabbas av betydligt fler kortvariga sjukdomsfall änvad som är normalt. I lagtextens uttryck "större antal" bör ligga attantalet avslutade sjukdomsfall kan bedömasöverstiga tio stycken. För att kunna bedöma om föratsättningamaär uppfyllda enligt denna paragraf måste sålunda göra en prognos av i vilken omfattning den medicinska faktorn kan förväntas utlösa akuta sjukdoms tillstånd hos den försäkrade. Prognosen kan lämpligen avse den närmaste / Föratt en sådan prognos skall kunna göras krävs Prop. 1990/91:59 uppgifter avskilda slag. Av särskilt intresse är därvid den försäkrades sjukhistorik, dvs.de sjukdomsfall han har haft. Härvid spelarnaturligtvis såväl antalet sjukdomsfall som av läkare eller den försäkradesjälv angiven diagnos in. Som tidigare nämnts skall det stora antal sjukdomsfallsom befaras vara betingat av en medicinsk faktor. Om diagnoserna ger ensplittrad bild lär mer sällan kunna sägas att sjukdomsfallen är betingade avnågon särskild bakomliggande faktor. Detkan stundom vara svårt att bestämma den medicinska faktor som orsakar nedsättningeni arbetsförmågan. Så kan vara fallet i fråga om besvär från t. ex. rygg ochandra rörelseorgan, vilka besvär inte alltid kan härledas från några påvisbarasjukliga förändringar. Om den försäkrade under en följd av år har haft besvärsom kan lokaliseras till ett bestämt område av kroppen måste det därför iblandantas att det föreligger en medicinsk faktor som orsakar nedsättningen, även omdet inte finns några klara och entydiga fynd som gör diagnosen säker. I sådanafall måste en helhetsbedömning göras av den försäkrades situation, varvidsärskild vikt får läggas vid sådana faktorer som dennes vilja att genomgåföreslagna läkamndersökningar m. m. och rehabiliteringsförsök samtberedvillighet att följa läkares anvisningar. Förförsäkringskassans bedömning fordras naturligtvis också andra uppgifter änsjukhistoriken, bl. a. torde de upplysningar som den försäkrade själv kan lämnai saken vara av betydelse. Avparagrafens andra stycke framgår att ett beslut om rätt att få sjukpenningberäknad efter den högre kompensationsgraden också för de första tre dagaraamed sjukpenning i varje sjukperiod skall gälla fr. o. m. den kalendermånadunder vilken den försäkrade gjorde ansökan, om inte annat sägs iförsäkringskassans beslut. I samma stycke, andra meningen, föreskrivs att ettbeslut som här avses gäller för den tid som anges i beslutet. Om det finnssärskilda skäl får emellertid bestämmas att beslutet skaU gälla tills vidare.Ett sådant skäl kan vara att den försäkrade lider av en kronisk sjukdom som kanförväntas orsaka återkommande nedsättning av arbetsförmågan. Avtredje meningen i andra stycket framgår att skall upphävabeslutet om det föreskrivna viUkoret för den högre ersättningsnivån intelängre är uppfyllt. Det får fömtsättas att kassan omprövar beslutet medlämpliga mellanmm eller när kassan får kännedom om förhållanden som tyder påatt de fömtsättningar som beslutet grandades på är för handen.