prop · GE03129 · 1990-12-31 00:00:00 — Husrannsakanenligt paragrafen får bara företas efler det atl undersökningsledaren,åklagaren eller rätten meddelat förordnande om åtgärden (se 28 kap. 4 § första styckelRB). Om fara i dröjsmål föreligger, får en enskild polisman besluta om åtgärden(jfr 5 § i samma kapitel och balk). 6.2 Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387) Föratt söka efter en person som med laga stöd skall omhändertas får en polismanbereda sig tillttäde till den eftersöktes bostad eller till annat hus, mm ellerslälle som tillhör eller disponeras av honom. Detsamma gäller i fräga om enlokal som är tillgänglig for allmänhelen. Finns det synnerliga skäl att antaatt den eftersökte eljest uppehåller sig hos annan, får polismannen bereda sigtillttäde även dit. Pä molsvarande sätt får en polisman bereda sig tillttädetill en bostad eller något annat ställe för att söka efter ett föremal som jxilisenmed stöd av lag eller annan förfatming skall omhänderta; vad som har saglsom den eftersökte gäller därvid föremälets ägare eller innehavare. Föratt söka efter någon som har intagits i en kriminalvårdsansialt efter att hadömts till fängelse i minst fyra är och som har awiku fär en polisman undersökattansportmedel pä viss plats, om den awikne kan antas ulgöra en allvarlig faraför annans liv eller hälsa eller för rikels säkerhet och det finns särskildanledning att anta att den awikne kan komma att passera platsen. En polismanhar samma befogenhet for att söka efter nägon som genomgår psykiatrisktvångsvård eller som överlämnats till rättspsykiatrisk vård och som avvikitfrän en sjukvärdsinrättning, om det med hänsyn till omständighetema finnssärskilda skäl atl anta atl den awikne ulgör en allvarlig fara för annans liveller hälsa eller for rikets säkerhet. Enåtgärd som avses i första eller andra styckel får endasl om fara är i dröjsmål vidiasutan föregående beslul av polismyndigheten. Endast om det finns särskilda skälfår åtgärden vidias mellan och 6.00. Ifråga om husrannsakan för eftersökande av föremål som är underkastat beslag ochav den som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhör eller instäUelsevid domstol finns bestämmelser i . I20 § första styckel anges vilka befogenheter en polisman har atl bereda sig tillttädetill slutna utrymmen för att söka efler personer eller föremål som skallomhändertas, när polisen enligt särskilda bestämmelser har ålagts att svara förett sådant omhändertagande. När en person skall omhändertas får en polismanbereda sig tillttäde till den eftersöktes bostad eller till annat mm, hus ellerslälle som tillhör eller disponeras av honom. Både vid sökandel efler enperson och när det gäller all söka efler ett föremal fär husrannsakan ocksåföretas i lokal som är tillgänglig for allmänheten. Iandra styckel förs in en bestämmelse som nära ansluter sig lill regleringen i28 kap. 2 a § RB. Beslämmelsen ger polisen befogenhet atl i vissa fallundersöka ttansportmedel för att söka efler den som avvikit efter atl ha intagilsi en kriminalvårdsansialt eller avvikit från en sjukvärdsinrättning. Vad somskall förstås med ttansportmedel har behandlats i specialmotiveringen till 28kap. 2 a § RB. Även belräffande undersökning i ttansportmedel enligtpolislagen gäller att lådor och andra förvaringsuttymmen som kan dölja enmänniska och som fraktas i transportmedlet får undersökas. En fömtsättning för atthusrannsakan enligt bestämmelsen skall få ske är Prop. 1990/91:129 att deneftersökte avvikit. För all en person skall kunna anses awiken från en kriminalvårdsansialtär del en fömtsätming att han är berövad frihelen och atl han inle efler egenvilja kan bestämma när han önskar lämna anstalten. Avvikit har säledes sävälden som rymt från anstalten som den som inle återkommit dit efier en permission. Bestämmelsenär, bettäffande den som är intagen i en kriminalvårdsansialt, tillämplig endasli de fall där den intagne dömts till fängelse i minst fyra är. Regeln är äventillämplig pä den som genomgår psykiatrisk tvångsvärd, oavsett om han harbegått brott eller inte, liksom pä den som av domstol överlämnats till rättspsykiattiskvård. Föratt husrannsakan skall fä företas för att söka efter den som avvikit efter attha intagits i en kriminalvilrdsanstalt krävs att han kan antas ulgöra enallvarlig fara för annans liv eller hälsa eller för rikets säkerhet. Det får säledesavgöras i varje enskilt fall om den awikne i del särskilda fallet kan antasutgöra en sådan fara. Den kan föreligga om den awikne exempelvis dömts forallvarligt brott mot penwn eller om den avvikne klart uttalat all han kommeratt hämnas pä annan person eller om den awikne har tillgäng till sädaninformation att det skulle kunna ulgöra en fara för rikets säkerhet ominformationen kom till nägon sinnan stats kännedom. Husrannsakanför atl söka efter den som avvikit frän en sjukvärdsinrättning där hangenomgår psykiatrisk tvångsvård eller dit han av domstol överlämnats för rättspsykiatriskvärd får företas endasl i de fall dä omständighetema är sädana att del finnssärskilda skäl att anta all han ulgör en allvarlig fara för annans liv ellerhälsa eller för rikets säkerhet. Det är säledes även här fräga om en konkretbedömning i del enskilda fallel. Om den awikne vid tidpunklen för avvikandelbefunnit sig i ell allvarligt sjuk-domsrillständ, t.ex. i ett svårt psykotisktullstånd, kan faran för annan eller för rikets säkerhet vara sådan attbestämmelsen bltt tillämplig. En annan sådan situation kan vara om vapen kommittill användning vid avvikandet eUer om del är känt att den awikne har tillgångtill vapen. Frågornaom under vilken lid och pä viU;en plals som husrannsakan i ttansportmedelenligt polislagen kan komma all bli aktuell har behandlats i den allmännamotiveringen (avsniu 3.3). Vadsom här sagts om i vilka situationer husrannsakan i ttansportmedel får företasför att söka efier den som avvikit efter att ha intagits i enkriminalvårdsanstalt eller avvikit frän en sjukvårdsinrättning gäller även densom avvikit frän en sådan institution i utiandei. Husrannsakani ttansportmedel får bara företas efler det att en polismyndighet meddelatförordnande om åtgärden. Vid fara i dröjsmål får emellertid en polisman beslulaom en sådan åtgärd. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag atl regeringen föreslärriksdagen att anta förslagen till 1.lag om ändring irättegångsbalken, Prop. 2.lag om ändring i polislagen(1984:387). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genomproposition foreslä atl anta de förslag som föredraganden lagt fram. Förslagtill ändring i polislagen (1984:387) Prop. Rikspolisstyrelsenföreslär i denna skrivelse att det i polislagen (1984:387) införs regler somger polisen befogenhet att - som ett led i spaningsarbetel med anledning av en inttäffadallvarlig händelse - genomföra generella identitets- och fordonskonttoller for atlsöka efter personer och föremål som har anknyming till händelsen. F drikspolischefen har i sin uttedning om polisens verksamhetvid särskilda händelser (JU dnr 87-2685) bl.a. pekal pä de svärigheter somföreligger för polisen att vid särskilt allvarliga broll och händelsergenomföra effektiva identitetskonttoller i anslutning till händelsen och eneffektiv utrese- och inresekonttoll vid rikels gränser. 1uttedningen har Ahmansson även understmkit vikten av alt polisen vid ettrikslarm som har högsta prioritet har en klar målsättning och en genomtänkthandlingslinje for sina insatser. I den delen är det enligt Ahmansson vid t.ex.särskilt allvarliga våldsbrott eller vid spaning efler synnerligen far-hgapersoner som är efterlysta på gmnd av rymning frän anstalt angeläget attpolisens uppmärksamhet skärps till det yttersta. I dessa situationer måsle enligtAhmansson effektiva och enhetiiga ålgärder kunna vidias genom bl.a. gränskontrolleroch vägspärrar. Ipraktiken förekommer del inte sällan att personer som är efterspanade ellerefterlysta förflyttar sig i bil eller försöker all undkomma genom att hålla siggömda i bagageutrymmen eller andra slutna utrymmen i bilar eller andra ttansportmedel.Pä samma säll undanskaffas även föremål som har äticommiis genom brotl ellersom kan ha bevisvärde i en brottmålsprocess. Nären särskild händelse har inttäffat, t. ex. ett mord eller att en spion avvikitfrän en kriminalvårdsansialt, ankommer del på polisen alt bedriva en effektivspaning och all bl.a. identifiera personer som kan ha anknyming till händelsen.För att kunna fullgöra dessa uppgifter har polisen behov av att upprätta s.k.spärrar pä gator och vägar eller andra platser. En sådan åtgärd innebärvanligen alt polisen mtinmässigt stoppar fordon och kontrollerar föramasidentitet. I viss utsträckning undersöks ocksä bagageutrymmen och andra slutnautrymmen i fordonen. Syflelmed åtgärder av del här slaget är i första hand att söka efter en person somskall gripas pä gmnd av misstanke om brott eller som skall omhändertas avandra skäl. Men ålgäiden kan också syfta till att söka efter fö- remålsom är underkastade beslag eller eljest till att uttöna omständigheter Prop.1990/91:129 som har betydelse för utredning om brott. Spärraroch konttoller upprättas vanligen pä in- och utfansvägar till den Ort eller detområde där den särskilda händelsen inttäffat eUer på andra platser där denefterspanade kan förväntas passera. Polisingripandenav det här slaget kan inte ske med mindre än att det finns uttryckligt slöd fördem i gällande lagstifming. Det är därför inte bra att nu gällande regler integer en klar rättslig gmnd för de ålgärder som ttots allt stundom måste vidias.Inte sällan mäste polisen hänvisa till vägttafikförfatmingama för atl finnastöd for dem. Skälettill att det förhäller sig pä det viset är bl.a. att regler -del gäller här närmasl bestämmelsema om gripande, husrannsakan och beslag -inte är direkt tillämpliga i dessa situationer. Gripande, husrannsakan ochbeslag enligt RB utgör i allt väsentiigt led i en påbörjad förundersökning ochtar sikte pä ingripanden mol en misstänkt gärningsman och inte på generellaingripanden för all undersöka om det finns skäl för misstanke mot någon. Konttollerav del slag som diskuteras ulgör på sin höjd förberedelser for ett gripande- en konttoll av samtiiga fordon och passagerare för atl se om det där finnsen person som kan vara misstänkt eller som skall omhändertas av annat skäl. Reglemai polislagen om s.k. polisiering (14 § ) lorde inle heller vara direkttillämpliga pä situationer av del slag som avses här. Enligt bestämmelsen fåren polisman, om han anträffar en okänd person och det finns ■ särskildanledning att anta atl han är efterspanad eller efterlyst eller om han vägraratt lämna uppgifter om sin identitet eller det finns anledning anta au hansuppgift om denna är oriktig, omhänderta vederbörande för identifiering.Bestämmelsen skall enligt förarbetena (prop. 1983/84:111 sid. 103) tillämpasrestriktivt och torde därför inte ulan vidare sägas ge stöd för generella identitetskonttollerför att leta efter personer som kan misstänkas för etl inttäffat brolt ellersom skall omhändertas. Enannan beslämmelse som kan komma i fråga är 20 § pwlislagen om polisiärhusrannsakan. Där framgär atl en polisman, för att söka efter den som med lagastöd skall omhändertas, får bereda sig tillttäde till den eftersöktes bostadeller annat hus, mm eller ställe som tillhör eller disponeras av honom. Deisamfnagäller i fräga om en lokal som är tillgänglig för allmänhelen. Finns detsynnerliga skäl atl anta atl den eftersökta eljest uppehåller sig hos annan,får polisman bereda sig tillträde även dit. Endasl om del finns särskilda skälfår en sådan husrannsakan vidtas och 06.00. Iforarbetena (prop. 1983/84:111, sid. 127) har uttalats att fömtsättningen för atlbestämmelsen skall kunna lillämpas bör vara alt del är en bestämd person - låtvara inle nödvändigtvis känd till namnet - eller ett bestämt föremål sompolisen söker efter. Beslämmelsen bör, enligt vad som anges, inte anses ge slödför att polisen bereder sig tillträde till bostäder och andra lokaler för atlmera allmänl lela efter efterlysta personer. Motsvarande torde få anses gälla ifråga om exempelvis bagageutrymmen i fordon. 1990/91. Iett beslut av justitieombudsman (JO) bedömdes en husrannsakan som Prop.1990/91:129 med Slöd av 20 § polislagen hade genomförts för att söka efter enperson Bilaga 1 som hade avvikit frän en kriminiilvårdsanstalt. Husrannsakanhade därvid gjorts i en bostad som inte tiUhörde eller disponerades av deneftersökte. JO påtalade att det hade krävts synnerliga skäl att antaga att deneftersökte uppehöll sig i den aktuella lägenheten. JO anförde vidare attformuleringen i lagtexten närmast torde fä tolkas som atl det skall föreliggaen faktisk omständighet som påtagligt visar atl man med fog kan förvänta sigall den eftersökte finns hos den där husrannsakan företages (se JO 1985/86,sid. Förarbetenaoch JO:s uttalande ger vid handen att polisen inle kan sägas ha stöd i 20 §polislagen för atl genomföra generella konffoller av fordon och passagerare sompasserar på etl ställe där en rymmare eller en tänkbar gämingsman kan färdas. Tidigareantyddes att polisen, i den mån vägspärrar upprättas för ända-mäl som nudiskuteras, måste falla tillbaka på vägtrafikförfattningama. För atl konttolleraefterlevnaden av dessa förfallningar görs trafikrazzior. De kan avse körkortskonttollereller ttafiknykterheiskontroller eller vara s.k. flygande inspektioner. När detundantagsvis förekommer atl polisen upprättar vägspärrar som ett led ispaningar efler brottslingar eller rymlingar brukar det ske i form av sädana ttafilckontroller.Passerande förares identitet kan därvid klarläggas genom körkortskonttoll Ifråga om passagerama kan del möjligen bli fräga om polisiering enligt 14 §polislagen. Konttoll av bagageutrymmen kan bara ske vid flygande inspektioneroch bmkar formellt företas för alt se om föraren m(för föreskriven uttusining,exempelvis vamingsiriangel. Till det anförda skall läggas att flygandeinspektioner bara får företas av polismän som har särskill förordnande och atl ttafikkonrrollerav del slag som berördes inte ger stöd för att kontrollera andra än dem somkör eller möjligen färdas i fordon. Erfarenheternafrån senare är visar all det finns behov av regler som ger pohsen möjlighetatt sätta in effektiva spaningsålgärder, när det inttäffar allvarligahändelser som ställer sÉirskilda krav på polisiära insatser. Att i allvarligasituationer genomföra spaningsinsatser i form av konsimerade ttafikkonttollerkan framstå som mindre välbetänkt. Bl.a. kan nämnas att det inom ramen för en sädanordning kan vara svårt a» få till stånd samordnade och effektiva åtgärder om spaningsomrädetomfattar mer än ett polisdistrikt, kanske hela landet. Dessutom är konttollersom genomförs i form av ttafikrazzior inte nägon bra spaningsmetod - särskillinte om man vill etablera en effekliv kontroll, omfattande även kollektivtrafikoch fotgängare, vid exempelvis gräns Härskall bara erinras om några fall frän senare lid där en befogenhet attgenomföra generella konttoller hade kunnat underlätta och effektivisera pohsensinsatser. När spionen avvek från sttaffverkslälligheten, uppstodett behov att temporärt konttollera samtiiga fordon som passerade Prop. 1990/91:129ut ur landel. Riksjwlisstyrelsen anmodade därför samtiiga polismyndigheterBilaga 1 vid gränsema att genomföra en fullständig uttesekontroll De flestapolismyndigheter hörsammade anmaningen, men kontrollen gav ändå inle del resultatsom man hade hoppats på. Om befogenheten hade funnits för polisen att genomföraden typ av identitetskonttoll som avses här och beslut om della hade fattats påett tidigt stadium av flykten, skulle med all sannolikhet Berghng och hans hustmha kunnat gripas. - När den s.k. maskeradligan avvek frän kriminal värdsanstallen i uppstod etl behov av att regionalt kontrollera personersom lämnade området med olika typer av kommunikationsmedel. Om polisen haft enbefogenhet att i detta syfle konttollera fordon och personer skulle möjlighetemaatt anträffa de flyende förmodligen ha ökat avsevärt. - I princip likartadeförhållanden förelåg i spaningarna efter tre finländska intemer som i somrasrymde frän ett fängelse i och i fallet med spaningama efter del par sommisstänktes för morden i Amsele på deras flyktväg genom till . Idetta ärende skulle den nu aktuella befogenheten förmodligen ha medfört att mankunnal avslöja paret senast vid gränsövergången. -Även i Palmeärendetsinledningsskede skulle en avspänning av etl vissl område och identitetskonttollav personer som lämnade områdel väsentiigt ha förbälttai möjlighetema atl eriappamördaren och att få informationer från personer som rört sig i området och dännedhaft möjlighet atl göra iakttagelser av betydelse för uttedningen. Omman vill förbättta beredskapen på det här området bör regler införas som ger jwlisenmöjlighet att genomföra generella identitets- och fordonskonttoller i fräga ompersoner och fordon som uppehåller sig i närheten av platsen för den aktuellahändelsen eller som färdas där en gämingsman eller rymmare kan tänkas färdas.En bestämmelse av detta slag botar ockä de brisler som Ahmansson har pekat på isin uttedning. Polisens möjligheler att åsladkomma effektiva och samordnade spaningsinsaiseri situationer av angiven typ skulle förbättras avsevärt. Detpåpekandet bör mähända göras att del polisiära effektiviietsinttcsset naturligtvisinle är något självändamål utan i sin tur ytterst är dikterat av behovet av atlskydda medborgama och samhället mot den typ av farliga brottslingar som det härär fräga om. Klart är väl ocksä atl del polisiära intresset här kan komma ikonflikt med motstående integriieishänsyn, dvs. medborgarnas krav pä att inieutan synnerlig anledning bli utsatta för polisingripanden. Styrelsen anser -med utgångspunkt från de intressen som den har att tillvarata - att sådana integritetshänsynbör kunna få vika när det är fråga om särskilt allvarliga brott ellerhänsynslösa brottslingar. 4 Lagförslag med kommentarer Delkan fuinas olika meningar om var man bör placera bestämmelser av det slag omhar berörts ovan - om de skall las in i eller i polislageneller om de möjligen bör tas ui i båda dessa författningar. landetatt bestämmelsen till en del avses reglera vissa polisiära insatser med Prop.1990/91:129 anledningav elt brotl och därför kan ingå som ett led i en fömndersökning Bilaga1 talarmed viss styrka för att bestämmelsen bör tas in i . Befogenhetenatt falla beslul om att kontroller skall upprättas skulle i så fall kunnaligga hos fömndersökningsledaren, som kan vara polisman eller äklagare,i sismämnda fall dock med rätt för polisman att fatta beslut när del ärfara i dröjsmål. Samlidigtmåsle emellertid hänsyn tas till atl det är fråga om rena spaningsinsatser -en form av polisiering - som riktar sig mot en stor krets av personer där del itypfallet från törjan inte finns någon konkret misstanke mot någon av dem. Delrör sig alltså om ålgärder som nästan uteslutande är av polisiär natur - även ifall däi' fömndersökning har inletts. Därtill kommer att åtgärdema praktiskttagel alltid mäste vidias när brottet har begåtts och att ell beslulav äkJagare därför ofta inte kan inväntas. Dessa förhållanden talar för att beslämmelsenbör placeras i polislagen. Del gör för övrigt också den omständigheten all beslämmelsenskall kunna användas även vid spaning efler rymlingar. I sådana situationer kandet inte bli akuelli all tiUämpa . Iremissyttrande över rapporten (SOU 1988:18) av parlamentariska kommissionen medanledning av mordet på har styrelsen bl.a. pekat pä atträttegångsbalkens regler om fömndersökning i brottmål bör ses över och anpassastill den moderna tidens krav. I avvaktan pä en sådan översyn bör enligtstyrelsens uppfattning den nu föreslagna beslämmelsen tas in i polislagen somen ny 20 a §. Lagtextenkan ges följande lydelse. Omdet är av synnerlig vikt för uttedning av ell allvarligt brott, får en polismyndighetförordna att identitetskonttoll skall ske av alla som förflyttar sig från denplats eller del område där brottet har ägl mm. Konttoll får även ske pä annan plalsdär gämingsmannen kan antas komma alt passera. Vid konttoll som avses här fårundersökning ske av sluma utrymmen i fordon. Förstastycket gäller även vid spaning efier den som har avvikit från häkte, kriminalvårdsansialteller vårdinrättning, om han utgör en fara för nägon annan persons liv eller halaaeller för rikets säkerhet. Tankenär inte att den typ av spaningsålgärder som här avses skall användas i deldagliga polisarbetet. Generella identitetskonttoller skall i princip förekommabara vid myckel allvarliga brott och enbart när åtgärden framslår sommeningsfull från uttedningssynpunkl dvs. när man med denna metod kan räkna medatt finna en eller flera misstänkta gämingsman samt vid efterspaning av särskillfarliga rymlingar. Befogenhetatt besluta om generell identitetskonttoll bör i princip ligga hos polischefeneller hans siällförettädare. En komplettering i detta hänseende av 2 kap. 16 §polisförorchiingen (1984:730) behöver alltså göras. I sammanhangel bör nämnasatt det i alla polisdistrikt fmns en polischef itjänst eller i beredskap. Dennatillgänghghel är myckel viktig eftersom det kan fömtses att beslu- Prop.1990/91:129 tet, när del bltt aktuellt, måste fattas med stor skyndsamhei. delen bör Bilaga 1 det ocksä nämnas att lamimtinema vid särskilda händelseravses bli kompletterade med iakttagande av den möjlighet till snabba ocheffektiva insatser som den föreslagna bestämmelsen erbjuder. Del ligger isakens nalur att länspolischef eller länsjx)lismästare bör ha befogenhet attbesluta, om ålgärder av detta slag behöver vidias i ett hell län, och attrikspolisstyrelsen bör ha motsvarande beslutanderätt, om spaningsintressel ärav riksomfattande karaklär. I den delen torde fä övervägas om bemyndigandena i4 § 4 och 8 p. förordningen (1988:762) med instmktion för ärtillräckliga eller om ett förtydligande krävs. Konttollenskall avse identiteten hos de personer som efler brottet förflyttarsig från brottsplatsen eller området däromkring. Tanken är givetvis all gämingsmannenförmodligen kommer all passera spärren och nödgas legitimera sig och alt enåtgärd av detta slag skall försvåra hans flykt. Uppgifter om gärningsmannenssignalement kan ju redan i detta tidiga skede ha nätt polisen. En polisman kankanske redan vid legilimaiionskontrollen fatta sädana misstankar atl skäl föromhändertagande föreligger. Det är emellertid viktigt att konttollen kan görasgenerell i den meningen atl den skall avse all ttaftic som passerar spärren, såledesäven kollektivtrafik och fotgängare. Isakens natur ligger all polisen här ocksä mäste ha befogenhet att på sammagenerella sätt göra de konttoller som behövs i bagageutrymmen och andra slutna förvaringsställeni fordon, exempelvis lådor och koffertar där en människa kan gömma sig.Formellt sett kommer del här att bli fråga om husrannsakningar. I realitetenkommer emellertid åtgärden att inskränka sig till atl lyfta på bagageluckan föralt se om nägon person gömmer sig i bagageutrymmet eller till att besiktigaev. Envägspärr av det slag som avses här bör vidare kunna upprättas även pä annan plalsi landel där gämingsmannen kan antas komma att passera. En fömtsättning fordetta bör emellertid vara att polisen har sädana uppgifter om gämingsmannenatt en konttoll framstår som meningsfull. Slutligenbör samma spaningsmetod kunna användas, när del gäller att omhänderta en personsom har rymt från kriminalvårdsansialt eller sjukhus. Fömtsättningen tör dåvara att rymmaren är farlig för annans liv eller hälsa eller för riketssäkerhet. Även den som har rymt från häkte bör kunna efterspanas på dettasätt. Situationen skiljer sig i dessa fall frän sådan brotisspa-ning som harbehandlats i det föregående. När del gäller rymmare har polisen tillgång tillexakt information om och fotografier av den eftersökte, vilket bör underlätta konttollen. Rikspolisstyrelsenföreslår atl polislagen ändras i enlighel med det anförda. Denna skrivelse harbeslutats av rikspolischefen med verksjuristen somföredragande. I beredningen av ärendel har vi-