prop · GE0317 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:17 Regeringenföreslår alt anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen foreslås alt de näringsidkare som bedriver tillfällig försäljningskall bli skyldiga atl lämna konsumenten upplysning om sitt namn, sin postadressoch sitt telefonnummer. Denna informationsskyldighet skall i princip omfattaalla former av tillfällig handel. Vidareföreslås att tillfällighetshandeln i princip skall bli fri. Omdet emellertid behövs med hänsyn lill varuförsörjningen i ett område, skallenligt förslaget kommunen efter regeringens bemyndigande få föreskriva alttillstånd skall krävas i området. skall gälla i fråga om en del viktigabasvaror, nämligen kläder och skor saml sådana livsmedel, som inte är avseddaatt förtäras på stället. Dessa förslag las upp i enny lag om tillfällig försäljning. Den avses ersätta lagen (1975:985) omtillfällig handel. De lillståndskrav som gäller enligl bl. a. allmännaordningsstadgan (1956:617), livsmedelslagen (1971: 511) ochlivsmedelsförordningen (1971:807) berörs inle av förslagen. Slutligeninnebär förslagen i propositionen all marknadshandeln skall regleras på sammasätt som offentliga tillställningar i allmänna ordningsstadgan. Kungörelsen(1941:206) med vissa bestämmelser angående marknader föreslås därför bliupphävd. Dennya lagstiftningen avses träda i kraft den . Propositionens lagförslag Prop. 1 §Denna lag gäller när en näringsidkare yrkesmässigt säljer varor till konsumenter. Den skall dock inte tilllämpas vid försäljning som bedrivs stadigvarande från ett fast tillverknings- eller försäljningsställe eller i omedelbar anslutning lill näringsidkarens fasta tillverknings- eller försälj ningsställe. 2 §Vid försäljning som omfattas av denna lag skall genom en väl synlig skylt eller på något annat verksamt sätt lämnas upplysning om näringsid karens namn, postadress och telefonnummer. Omdet pris som konsumenten sammanlagt skall betala överstiger , skallinformationen dessutom lämnas skriftligen till konsumenten. Dennaparagraf gäller inte vid sådan försäljning som omfattas av hem-försäljningslagen(1981:1361). 3 §Om det behövs med hänsyn lill vamförsörjningen i ett område, får regeringen i en förordning föreskriva att försäljning i området av kläder, skor eller sådana livsmedel som inte är avsedda för förtäring på stället får ske bara efter särskilt tillstånd av den kommun där området ligger. Sådana föreskrifter skall begränsas på sätt som framgår av 5 §. Regeringenfår överlåta ål kommunerna atl meddela föreskrifter som avses i första stycket. 4 § 1 3 § avses med livsmedehvaror som avses i 1 § 1 livsmedelslagen (1971: 511), kläder: varor som avses i61 eller 62 kap. tulltaxelagen (1987: 1068), skor. varor som avses i 64 kap.tulltaxelagen. 5 §Föreskrifter enligt 3 § får meddelas bara i fråga om försäljning som sker ien lokal eller ett liknande utrymme som näringsidkaren utnyttjar vid enstaka tillfällen eller för , eller frånett fordon som huvudsakligen är inrättat för försäljning eller transport av varor. Föreskrifternafår dock inte avse försäljning inomen lokal där någon annan näringsidkare bedriver stadigvarande försäljning, frånelt fordon som har ställts upp efter tillstånd enligt 2 § allmänna ordningsstadgan(1956:617) eller på ett salutorg eller någon liknande plats som kommunen harupplåtit till allmän försäljningsplats, eller vidofientliga tillställningar som avses i allmänna ordningsstadgan eller vidallmänna sammankomster som avses i lagen (1956:618) om 6§ Frågor om tillstånd prövas avden kommunala nämnd som kommunfullmäktige bestämmer. 7§ Tillstånd skall lämnas, omförsäljningen inte kan väntas medföra någon stöming av betydelse för vamförsörjningeninom området. 8§ Tillstånd ges för etl bestämttillfälle eller för , högst i sänder. Etttillstånd får förenas med villkor. 9 §Ett tillstånd får återkallas, om en föreskrift i denna lag eller en föreskrift eller ett villkor som har meddelats med stöd av lagen i något väsentligt avseende har satts åsido. 10 §Den kommunala nämnd som avses i 6 § skall utfärda bevis om meddelat tillstånd. Tillståndsbeviseti original eller kopia skall föras med vid försäljningen. 11 §Till böter, högst , skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 § eller 10 § andra stycket. Tillböter skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bedriver försäljning utanföreskrivet tillstånd, eller 2.bryter mot villkor som harställts upp med stöd av 8 § andra stycket. I ringa fall skall inte dömas tillansvar. 12 §Näringsidkaren ansvararförensådangämingsom avsesi 11 §, om den har begåtts i hans rörelse och han har haft eller borde ha haft vetskap om gärningen. 13 §En nämnds beslut i ärenden om tillstånd enligl denna lag får överklagas hos . Länsstyrelsensbeslut får överklagas hos kammarrätten. 14 §Beslut i ärenden om tillstånd skall gälla , om inte något annat föreskrivs i samband med beslutet. 1.Denna lag träder i kraft den 1januari 1991, då lagen (1975:985) om tillfällig handel skall upphöra att gälla. 2.Sådana tillstånd för försäljningav kläder, skor eller livsmedel som har meddelats enligt den upphävda lagengäller fortfarande. 1 fråga om sådana tillstånd skall föreskrifterna i denlagen tillämpas. 2 Förslag till Prop. Lag om upphävande av kungörelsen (1941:206) med vissa bestämmelserangående marknader Härigenomföreskrivs att kungörelsen (1941:206) med vissa bestämmelser angåendemarknader skall upphöra att gälla vid utgången av . Sådanatillstånd som har meddelats med stöd av kungörelsen och som avser marknader somfår hållas fram till utgången av gäller fortfarande. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i allmänna ordningsstadgan (1956:617) Härigenomföreskrivs atl 9 och 12 §§ allmänna ordningsstadgan (1956:617) skall haföljande lyddse. Medoffentlig tillställning avses Med offentlig tillställning avses tävling och uppvisning i sport och tävling och uppvisning i sport och idrott, danstillställning, cirkusföre- idrott, danstillställning, cirkusföre- slällning, tivoli- och marknadsnö- ställning, livolinöjen, festtåg, mark- jen, festtåg samt tillställning av an- nad och mässa samt tillställning av nat slag, som anordnas för allmän- annal slag, som anordnas för all heten och som icke avses i lagen om mänheten och som inte avses i la- allmänna sammankomster. gen (1956:618) om allmänna sam mankomster. Såsomoffentlig skall anses jämväl tillställning, till vilken tillträde är beroendeav medlemsskap i viss förening eller av inbjudning, därest tillställningenuppenbarligen utgör del av rörelse, som föreningen eller inbjudaren driveruteslutande eller väsentligen för anordnande av dylika tillställningar, ellervilken eljest, såsom med avseende å omfattningen av den krets som ägertillträde eller de villkor under vilka tillträde lämnas, är atl jämställa medtillställning till vilken allmänheten har tillträde. 12f Offentlig tillställning får inte anordnas på allmän plats utan tillstånd avpolismyndigheten. Sådanttillstånd fordras även i Sådant tillstånd fordras även i annat fall för offentlig danstillställ- annat fall för offentlig danstillställ ning, cirkusföreställning, tivoli- och ning, cirkusföreställning, tivolinö- marknadsnöjen och därmed jäm- och därmed jämförlig nöjestill- föriig nöjestillställning samt tävling ställning, utomhusmarknad samt och uppvisning i motorsport och tävling och uppvisning i motor- professionell brottning.. sport och professionell brottning. Omdet kan ske utan fara för ordning och säkerhet, får polismyndigheten befria ensammanslutning eller annan anordnare från skyldigheten att söka tillståndenligt andra stycket beträffande tillställningar av ett visst slag. 1.Denna lag träder i kraft den 1januari 1991. Bestämmelsema om tillståndsplikt i 12 § och omanmälningsplikt i 13 § tillämpas inte i den mån tillstånd fortfarande gällerenligt den upphävda kungörelsen (1941:206) med vissa bestämmelser angåendemarknader. Senaste lydelse 1982:344. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande;statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , R. Carisson, , , , G,, , , , , , , ,, , Proposition om tillfällig försäljning Olikaformer av tillfällighetshandel regleras bl. a. i lagen (1975:985) omtillfällig handel (ändrad senast 1983:648), allmänna ordningsstadgan (1956:617,ändrad senast 1982:1171) och kungörelsen (1941:206) med vissa bestämmelserangående marknader (ändrad senast 1977:908, marknadskungörelsen). Det gällersådana former av tillfällig handel som sker på tillfälliga försäljningsplatseroch under kringföring, torghandel och liknande saml marknadshandel.Regleringen innefattar i huvudsak krav på tillstånd och informationsskyldighetsamt administrativa bestämmelser och ordningsföreskrifter. a. atl skydda konsumenternas långsiktiga intressen genom atttrygga en gmndläggande varuförsörjning via fast handel och all kontrollerahandeln från ordningssyn-punkl. Iandra författningar som inle primärt reglerar tillfällig handel finns ocksåbestämmelser för olika typer av sådan handel. Som exempel kan nämnaslivsmedelslagen (1971:511, ändrad senast 1989:461) och livsmedelsförordningen(1971: 807, ändrad senast 1990:310), som reglerar handeln med livsmedel från hälsoskyddssynpunkl.Lagen (1981:2) om handel med skrot och begagnade varor med tillhörandeförordningar syftar till att förebygga avsättning av stulet eller på annal sättolovligen åtkommet gods och att underiätta polisens efterspaning av sådantgods. Enligt väglagen (1971:948, ändrad senast 1988:953) krävs tillstånd förhandel inom vägområde. prövning sker från bl. a. irafiksäker-hetssynpunkt. Lagenom tillfällig handel är tillämplig på all yrkesmässig handel där medförda varorbjuds ut på ett tillfälligt försäljningsställe eller under kringföring.Undantagna är dock bl. a. torg- och marknadshandel, försäljning på mässor samtförsäljning i samband med offentliga tillställningar och vissa allmännasammankomster. Iriksdagen har under flera riksmöten väckts motioner med begäran om såvälförenklingar som skärpningar av gällande bestämmelser. Sålunda föreslogs imotionerna 1979/80:1765 och 1980/81: 1019 en avreglering av den tillfälligahandeln med undanlag för skyldigheten att lämna konsumenten namn- ochadressuppgifter för eventuella reklamationer, 1 motion 1982/83:2021 begärdes enöversyn av lagen om tillfällig handel, Enligl motionärerna behövdes en översyneftersom tillämpningen av lagen hade mjukats upp, I den sistnämnda motionen ochi motion 1983/84:2366 framfördes också att del är önskvärt med en bättre samstämmighetmellan reglerna för torghandel och de bestämmelser som finns inom andra områdenav den tillfälliga handeln. Riksdagenavslog motionerna, men förutsatte att det ansvariga statsrådet nogaföljde utvecklingen på området och log initiativ till en översyn av lagen närdet kunde bedömas erforderligt (NU 1980/81:4, NU 1980/81: 32, NU 1982/83: 54, rskr,402), Imotion 1983/84:1312 föreslogs att försäljning av livsmedel skulle omfattas avlagen om tillfällig handel då den tillfälliga handeln ansågs ha ökat kraftigtpå senare år, vilket uppgavs ha orsakat den fasta handeln problem. Samtidigtbegärdes en översyn av lagen. Med hänvisning till atl regeringen då hadebeslutat om en översyn av vissa former av tillfällighets-handeln avslogriksdagen motionen på näringsutskottets hemställan (NU 1984/85:24), Örebrokommun har i en skrivelse till regeringen satt i fråga, ommarknadskungörelsen behövs. skrivelse till har Köpmannaförbundfört fram synpunkter på den tillfälliga handeln. 1.4 Utredning, remissbehandling År1977 tillkallades en särskild utredare (1977:15) för att göra en översynav allmänna ordningsstadgan. Uiredaren har avlämnat betänkandet (SOU 1985:24)Ordningslag. Ärendet bereds inom . Ijuni 1985 uppdrog chefen för åt en särskild utredare(departementsrådet ) alt se över lagstiftningen om olikaformer av tillfällighetshandel. Utredaren skulle med utgångspunkt ikonsumentintresset lägga fram förslag i syfte att så långt som möjligtsamordna, förenkla och förtydliga lagstiftningen för alla former av yrkesmässigtillfällighelsförsäljning (Dir. 1985:8). Utredaren,som har arbetat under namnet utredningen om tillfällig handel, har avlämnat betänkandet (SOU 1988:46) Tillfällig handel. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av betänkan- 9 detsom bilaga 1, dels de lagförslag som betänkandet innehåller som bilaga Prop.1990/91:17 2. Till protokollet i della ärende bör fogas en förteckningöver de remissinstanser som yttrat sig över betänkan-del som bilaga 3. Ensammanställning av remissyttrandena har gjorts inom ochfinns tillgänglig i detta lagstiftningsärende (dnr MA 311/89). Köpmannaförbundethar i en skrivelse lill påtalat viktenav all den tillfälliga handeln underkastas myndigheternas kontroll i samma ulslräckningsom den fasta handeln. skrivelse har vidare sammanfattat vissaslutsatser från ett seminarium om tillfällig handel som förbundet anordnadeden . 1 skrivelsen framhålls bl. a. behovet av en fortsattreglering av den tillfälliga handeln i syfte atl skydda konsumenterna och möjliggöraen konkurrens på lika villkor mellan fast och tillfällig handel. I ytteriigareen skrivelse av , har bifogat ett uttalande avdess fullmäktige i anledning av regeringens remiss till lagrådet. I uttalandetsägs sammanfattningsvis all kommunerna bör ges ansvaret alt bestämma vilkavaruområden och handelsformer som bör omfattas av tillståndskrav, att det börkrävas registrering av näringsidkare som bedriver tillfällig handel så altkonsumenten vid behov kan reklamera, samt alt det i lagens sanktioner börfinnas möjlighet lill förverkande och ordningsbot. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag till lagom näringsidkares informationsskyldighet vid tillfällig försäljning, lag omviss tillfällig försäljning, lag om upphävande av kungörelsen med vissabestämmelser angående marknader saml lag om ändring i allmänna ordningsstadgan.Förslagen hade upprättats i på grundval av förslagen i dettidigare nämnda betänkandet om tillfällig handel och remissvaren däröver.Lagrådsremissens lagförslag bör fogas till protokollet som bilaga 4. Lagrådethar i sitt yttrande, som bör fogas till protokollet som bilaga 5, i sak i alltväsentligt godtagit förslagen. Lagrådethar emellertid bl. a. föreslagit en gemensam lagtext för de båda regelverk somi remissen betecknats lag om näringsidkares informationsskyldighet vidtillfällig försäljning och lag om viss tillfällig försäljning. Som lagrubrikhar lagrådet föreslagit "Lag om tillfällig försäljning". Till deenskilda paragraferna har lagrådet anfört synpunkter av såväl saklig som redaktionellart. Somkommer att framgå av del följande godtar jag i allt väsentligt lagrådets synpunkter och förordar alltså vissa ändringar i de remitterade förslagen. På en punkt (s. 36 f) som gäller övergångsbestämmelserna till 10 dennya lagen om tillfällig försäljning, har jag dock frångått lagrådets Prop.1990/91: 17 förslag. Medtillfällig handel förslås enligt lagen om tillfällig handel att någon på etl avhonom tillfälligt begagnat försäljningsställe eller under kringföring yrkesmässigtsalubjuder varor som han för med sig. All tillfällighetshandel utgör dock intetillfällig handel i lagens mening. Undanlag görs bl. a. för torghandel,marknadshandel, handel på mässa och handel som anordnas i samband med offentligtillställning eller sammankomster för framförande av konstnärligt verk. Tillfällighandel får enligt lagen bedrivas endast efter särskih tillstånd av länsstyrelsen.Tillstånd krävs emellertid inle för kringförings- eller utom-hushandel, somutgör elt underordnat led i en annars på stadigvarande driftställe bedrivenrörelse och avser sådana varor som regelmässigt framställs där (s. k.kompletteringshandel). Inte heller krävs tillstånd för sedvanligauktionsförsäljning av lösöre som tillhör dödsbo eller enskild person. Vidarekrävs inle tillstånd för den som vill driva tillfällig handel med livsmedel,blommor och alster av inhemsk hemslöjd. Del sistnämnda undantaget gäller inteför icke-nordiska medborgare utan permanent uppehållstillstånd. Tillståndfår som huvudregel lämnas endast om den avsedda handeln är av väsentligbetydelse från konsumentsynpunkt eller om del annars föreligger särskildaskäl. Dessutom får tillstånd lämnas för handel med varor som tillhör konkursboeller för handel vilken utgör ett underordnat led i en annars på stadigvarandedriftställe bedriven rörelse och avser varor som regelmässigt framställs där. Medtorghandel förstås försäljning på salutorg och andra platser som en kommun harupplåtit till allmän försäljningsplats. Kommunernas befogen-hel atl upplåtavisst område för torghandel följer av allmänna kommunalrättsliga grundsatserom den kommunala kompetensen. I 1 kap. 4 § kommunallagen (1977:179, ändradsenast 1990:787) anges denna kompetens genom föreskriften att kommun själv fårvårda sina angelägenheter. Kommunen har dock ingen skyldighet att upplåtaplatser för torghandel. En kommun kan alltså fritt avgöra om torghandel skallfå förekomma i kommunen. Upplåtelseav elt område lill allmän försäljningsplats sker som regel på så sätt att kommunen i en lokal ordningsstadga anger vilken eller vilka platser i kommunen som skall vara allmän försäljningsplats. För handel på dessa platser gäller inget tillståndskrav enligt allmänna ordningsstadgan. Sammastadga föreskriver vidare att en kommun får meddela närmare Prop. 1990/91:17föreskrifter om ordningen vid torghandel. Sådana ordningsföreskrifter bmkar tasin i en särskild lorghandelsstadga, som skall antas av kommunfullmäktige ochfastställas av . har till ledning för kommunemautarbetat ett normalförslag till torghandelsstadga. Marknadskungörelsenreglerar tid och plats för marknaders hållande. I övrigt saknas regler om handelpå marknader. Enligt marknadskungörelsen beslutar om tillståndatt hålla marknad och om indragning av sådana tillstånd. Det åligger ocksålänsstyrelsen att för varje marknad bestämma under vilka dagar den fårhållas. Imarknadskungörelsen anges inte vad som avses med marknad. Enligt uppgiftvarierar uppfattningen härom mellan olika länsstyrelser. För försäljning påsådan "marknad" för vilken inte har lämnat tillståndenligt marknadskungörelsen gäller i stället reglerna i lagen om tillfällighandel. Om även nöjen ingår i marknaden är det dock tveksamt humvida lagen ärtillämplig. Enligt9 § allmänna ordningsstadgan är marknadsnöjen atl anse som offentligtillställning. Tillstånd av polismyndigheten krävs för att sådana nöjen skallfå anordnas. För marknadsarrangemang vid vilka förekommer både försäljning avvaror och marknadsnöjen krävs alltså normalt tillstånd av både länsstyrelsenoch polismyndigheten. Enligtförarbetena till lagen om tillfällig handel skall med mässa förstås ettarrangemang med flera näringsidkare som har förevisning och demonstration avolika varor som huvudsakligt syfte (prop. 1977/78:186 s. 79). Lagen är dockinte tillämplig på mässor. Vammässor och särskilda utställningar är dock iallmänhet så omfattande och publikdragande all de oftast är att anse somoffentliga tillställningar och därför kräver tillstånd enligl allmänna ordningssladgan. Enligt9 § lagen om tillfällig handel skall den som bedriver tillfällig handel vidhandelns utövande genom ett anslag eller på något annat sätt lämna uppgift omnamn samt fast adress och telefonnummer. Fordras enligt lagen tillstånd förhandeln skall informationen lämnas till köparen i skriftlig form. Dessutomskall tillståndsbevis medföras vid handelns utövande och visas upp vid anfordran. Ensådan lagfäst informationsskyldighet föreligger inte vid torg- och marknadshandel, och inle heller vid handel på mässor, utställningar och liknande. När det gäller torghandel finns emellertid i Svenska kommunför bundels normalförslag till lorghandelsstadga en föreskrift som ålägger den som har fast försäljningsställe på salutorg att ha en skylt som anger namn och adress. Motsvarande krav har endast i begränsad utsträckning ställts upp i lokala torghandelsstadgor för den som har tillfällig saluplats. 2.2 Den tillfälliga handelns omfattning Prop. Tillfällighandel i vid bemärkelse är av myckel skiftande karaktär och bedrivs i en mängdolika former: försäljning i tillfälligt utnyttjade lokaler, kringföringsförsäljning(t. ex. försäljning från vambussar och hemförsäljning), försäljning i sambandmed olika arrangemang (t. ex. marknader och mässor), torghandel, annan ulomhusförsäljning(t. ex. försäljning från stånd eller bärbara lådor), auktionsförsäljning m. m.Statens pris- och kartellnämnd (numera statens pris- och konkurrensverk, SPK)undersökte omfattningen av olika former av dagligvamförsäljning (seutredningens betänkande s. 172 O- Av denna undersökning framgår att av den totaladagligvamförsäljningen förmedlades genom butiker, drygt 7 procentgenom kiosker och gatukök och genom olika former av tillfällighandel. Den tillfälliga handeln ingår alltså som en, om än mindre, del i denallmänna distributionen av varor till konsumenterna. För att något belysadenna handel vill jag här kortfattat redogöra för resultatet av denkartläggning av den tillfälliga handeln som utredningen har gjort (sebetänkandet s. 91-170). Handelenligt lagen om tillfällig handel Underåren 1980-1985 registrerades i genomsnitt 250 ärenden om tillstånd enligtlagen om tillfällig handel . Flest ärenden (ca 25 ) registreradeshos i . En tredjedel av samtliga ärendenregistrerades i de fem Norrlandslänen. Antalet ärenden har minskat under desenaste åren. Denna minskning beräknas fortsätta. meddelades sammanlagt ca 640 slutliga beslut, varav ca 450innebar bifall lill sökandens ansökan. Hälften av de beslut där tillståndlämnades meddelades i Norriandslänen. Bakomde ca 450 bifallna ansökningarna finns 215 olika sökanden. Av dessa avsåg 56 kringföringshandeloch gällde främst försäljning av ballonger, vindsnurror, leksaker, flaggor,halsdukar, souvenirer, kläder och textilier. 159 sökanden fick tillstånd altbedriva handel från tillfälliga försäljningsställen, t. ex. i Folkels hus,hembygdsgårdar, hotell och liknande samt butikslokaler. Denna handel avsågframför allt kläder, skor, päls- och skinnvaror, textilier, möbler och mattor. Hälftenav alla tillstånd för kringföringsförsäljning meddelades i . Enmajoritet av alla tillstånd för försäljning från tillfälliga försäljningsställenmeddelades i Norriandslänen. Frånlagens ikraftträdande till lagfördes drygt800 personer på gmnd av brott mot lagen. Hälften av dessa avsåg kringföringshandeloch hälften handel från tillfälliga försäljningsställen. Enligt utredningenfinns det starka skäl att anta att antalet överträdelser är betydligt störreän vad statistiken om lagföring visar. 1990/91: 17 Medtorghandel avses som tidigare nämnts försäljning på salutorg och andra platsersom en kommun har upplåtit till allmän försäljningsplats. förekomtorghandel i 197 av landets 284 kommuner. Flertalet av dessa hade inrättat baraelt salutorg. Sammanlagt fanns 399 salulorg och andra allmännaförsäljningsplatser på 276 orter. Handeln var starkt koncentrerad till landelssödra och mellersta delar, där av samtliga salutorg fanns. Underår 1985 upplät de berörda kommunerna fast saluplats till drygt 2 600 personereller företag och tillfällig saluplats till ca 7 300. Den sistnämnda siffranär något osäker, då flera personer och företag fanns registrerade i olikakommuner. En mer realistisk siffra torde enligt utredningen vara mellan 4000och 6000 personer. De varor som såldes genom torghandel var klassiskatorghandelsvaror såsom blommor, fmkt, grönsaker och andra livsmedel, men ävenkläder, textilier och hemutmstning salufördes. Underår lämnade länsstyrelserna tillstånd till 268 marknader. Flertalet avdessa pågick endast en eller .