prop · GE0342 · 1990-12-31 00:00:00 — Föreningarnahar för sin del redan i samband med tillkomsten av värdepappersmarknadslagenavstyrkt att aktieägare med ett innehav motsvarande avaktiekapitalet eller rösterna i bolaget skall ingå bland de personer som skallanses ha insynsställning. Föreningarna vidhåller denna uppfattning. Det finnsinte skäl att utgå från all vissa aktieägare kan antas ha försteg framför andrai fråga om information om elt bolags förhållanden just på grund av derasaktieinnehav i bolaget. Man kan nämligen inte utgå från att bolagsledningenförsätter en aktieägare med större aktieinnehav i en förmånligareinformationssituation än en aktieägare med etl mindre innehav enbart på grundav denna hans roll som "stor" aktieägare. Aktieägaremed elt större innehav av aktier i ett bolag intar emellertid oftainsynsställning i bolaget genom t.ex. en styrelsepost. I sådant fall omfattasju aktieägaren redan av förbudet. Mot bakgrund av dessa förhållanden anserföreningarna att aktieägarna som sådana inle bör inordnas i insiderkretsen. SARFtillstyrker utredningens förslag till utvidgning av insiderkretsen. Medtanke på att lagreglerna kan tjäna som underlag för interna etiska regler villriksförbundet inte motsätta sig de föreslagna utvidgningarna av kretsen avpersoner som kan vara insiders och utvidgningen av de instrument på marknadensom skall omfattas av reglerna. ifrågasätter dock möjligheternaatt tillämpa dessa lagregler i alla delar, t.ex. när det gäller atl fastställaom överträdelse av förbudet mol insiderhandel skett. FARtillstyrker huvuddragen i förslaget till nya regler för insiderhandel. FAR vill dock ifrågasättaom insiderkretsen inte borde vidgas till personer 141 i ond tro som fåll ejoffentlig information av en insider (lippees). 1990/91:42härigenom kan bulvanaffärer effektivt förebyggas. En sådan utvidgning Bilaga 3 skulle också ge bättre nordisk samstämmighet. FARanser däremot inte all större aktieägare skall räknas lill insiderkretsen idenna sin egenskap. En sådan klassificering bygger på tanken atl störreaktieägare har berättigade anspråk på information om bolagets affärer i störreutsträckning än mindre aktieägare, en föreställning som måste motarbetas. Iregel torde större aktieägare som vill utnyttja sitt innehav för atl fåinflytande och information ha representation i styrelsen eller på annat sätttillhöra den snävare insiderkretsen. 1specialmotiveringen till paragraf 6 i förslaget till lag om insynshandeldiskuteras utförligt vikten av att undanta finansanalytiker från förbudet atlhandla när de utför sina normala arbetsuppgifter. SFF är i stort sett nöjd meddetta avsnitt. Vi föreslår dock att det avsnitt där man säger att om enanalytiker fått del av inside information utan eget analytiskt arbete ändras.Förbudet att handla bör endast gälla om en analytiker på ett otillböriigt sätlkommit över information. En företagsledare skall alltså inte kunna berättanågot och med hänvisning till att det rör sig om inside information förhindraanalytikern att använda informationen. Insiderförbudetgäller endast fysiska personer, låt vara att juridiska personer indirektomfattas av förbudet, eftersom den fysiska personen inle för egen eller annansräkning däribland även juridiska personer får köpa eller sälja värdepappereller med råd eller på annal sätt föranleda någon till handel. Förverkande avuppkommen kan i sådana situationer ske hos den juridiska personen. Nämndenhar för sin del i ett fall haft till bedömning en påstådd insiderhandel av enjuridisk person rörande teckningsoptioner. 1 ärendet uttalade nämnden att eltaktiemarknadsbolag ej bör förvärva av bolaget utgivna teckningsoptioner vid entidpunkt då en insider i bolaget enligt insideriagen är förhindrad att för egenräkning förvärva sådana optioner. 3.A.14Sveriges Industriförbund och Svenska Handelskammarförbundel Ilikhet med vad som gäller föreslår VMK att den som äger minst fem procentav aktiekapitalet eller röstetalet i ett bolag skall anses ha insynsställning. Organisationerna avstyrkteen sådan bestämmelse i samband med till komsten av värdepappersmarknadslagen. Då liksom nu menar vi, att det är felaktigt att utgå från att aktieägare med ett visst minsta aktieinnehav generellt skulle ha elt förmånligare informalionsläge än andra aktieägare med mindre innehav. Den insyn en större aktieägare kan ha i ett bolag grundar sig inte på det förhållandet att han är en stor aktieägare, utan i 142 ställetpå den slyrelserepresentation ägandet ger. 1 ett sådant läge befinner Prop.1990/91:42 sig redan aktieägaren i insynsställning enligt andra regler ilagstiftningen. Organisationernamenar sålunda att större aktieägare som sådana inte bör vara att betrakta sompersoner i insynsställning. Enliglförslaget utvidgas insiderkretsen till alt omfatta alla som i sin anställning,befattning eller uppdrag fått information om en icke offentliggjord kurspåverkandeomständighet. Också personer som fått sådan information av någon med insiderställningoch inte är i god tro ska betraktas som insider enligt förslaget. Detta innebäratt även journalister som bevakar ekonomi, aktiemarknad etc kommer attomfattas av den nya lagstiftningen. Förbundetmenar också att det är riktigt atl, som utredningen föreslår, låta de nyalagreglerna få en generell utformning. Vi menar, i likhet med utredarna, att engenerell regel kan bilda underiag för etikskapande verksamhet inom näringsliv,organisationer och myndigheter. Påmassmediernas område finns redan i Spelregler för press, radio och TV, utgivnaav , regler som bl. a. berör insiderfrågor. Ansvarligger också på företagen, där ekonomijournalister är anställda, atl utfärdaegna regler, t. ex. att ekonomijournalister får anmäla egna innehav av aktier.Detta förekomer på vissa håll . 3.A.16Stockholms Universitet, juridiska fakultetsnämnden Personkretsenvidgas i förslaget till att omfatta alla arbets- och uppdragstagare som idenna egenskap fått information eller kunskap om en icke offentliggjord kurspåverkandeomständighet. Kopplingen till anställning eller uppdrag blir den väsentligabegränsningen av förbudet, som vidgas till att omfatta handel med samtligaslags allmänt spridda fondpapper och finansiella instrument och utnyttjandeinte bara av information som rör bolaget utan också av s.k. allmänt kurspåverkandeinformation om skattelagstiftning, valuta- och diskontoförändringar etc ochs.k. marknadsinformation, såsom kännedom om stora förestående köp- eller sälj-iransaktioner. Detfinns anledning anta att formuleringen av förbudet kommer alt motverka en rättuppfattning om dess räckvidd. Det görs knappast tydligt att t. ex. enhantverkare, som under utförande av målningsarbete på ett kontor av entillfällighet får del av ickeoffentlig kurspåverkande information, omfattas avförbudet (del 2 s 416). Utformningen gör det säkert svårt även för journalistersom får del av information före offentliggörandet att inse att de är betagnarätten att handla med utnyttjande av denna information. Nämnden ifrågasätterom inte svensk rätt kunde ges samma generella utformning vad gärningsmannakrelsenbeträffar som dansk och norsk rätt (de del 2 s 150 ff): någon begränsning tillpersoner som erhållit kunskapen i anställning, befattning eller uppdrag skullealltså inte uppställas. Danskoch norsk rätt begränsar straffansvaret på etl annat sätt, nämli- 143 gen till atl avse endastutnyttjande av informarion rörande bolaget. De skäl Prop. 1990/91:42 kommitténanför mot en sådan begränsning har emellertid inle något Bilaga 3 samband meddess begränsning av personkretsen. Kopplingen lill anställning/uppdrag erinrarom den i amerikansk insiderpraxis förfäktade s.k. misappropriation-leorien (sehärom , Insiderbrott och svindleri, 1988 s 20). Att denna teori, enligtvilken insiderbrottel är elt slags olovligt förfogande över arbetsgivarentillhörig egendom, uppställts i sammanhänger med nödvändigheten för delagförande organen att motivera hänförandet av insiderhandel under därbefintlig lagstiftning (rule lOb-5). När värdepappersmarknadskommitlén nuväljer atl föreslå en sådan utformning av det svenska förbudet bör detta kunnasakligt motiveras mot bakgrund av den av kommittén angivna gmnden för kriminaliseringen(se ovan). Allmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden gmndas emellertidpå premissen att information som inte är tillgänglig för allmänheten inteutnyttjas för handel på marknaden; huruvida informationen erhållits som enföljd av en anställning/ett uppdrag eller på annat sätt är därvid interelevant. Omman menar att förbudet utan begränsning vad gäller personkretsen skulle blialltför långtgående och omfatta även icke straffvärda fall bör den erforderligabegränsningen åstadkommas på annat sätt, t.ex. genom att ringa fall undantasfrån ansvar. 1 praktiken kommer beviskraven i brottmål atl innebära all endastmera anmärkningsvärda fall blir föremål för lagföring. 3.B Värdepapper som omfattas Hovrättenhar förståelse för de synpunkter som föranlett utredarna att avslutauppräkningen i 3 § fjärde stycket med tillägget "och liknandefondpapper". Med nödvändighet måste emellertid detta tillägg ge upphovtill tillämpningssvårigheter. Detta är allvarligt inte bara med tanke påanmälningsskyldigheten i 11 § utan också med tanke på de härmed förenadesvårigheterna vid tillämpning av regeln om korttidshandel i 10§. Å andra sidanframstår det som ogörligt att ändra lagen ett nytt slagsbevis om rättighet eller fordran utges av etl aktiebolag. Hovrätten föreslåratt problemet i stället löses genom att regeringen bemyndigas atl iförordningens form utfärda närmare föreskrifter om vilka fondpapper som fallerin under bestämmelserna. Riksåklagenhar genom underremiss inhämtat synpunkter från förspeciella mål, som anför följande. Utredningensförslag att utvidga bestämmelserna alt omfatta alla typer av värdepapper synes riklig. En allmän handel med dessa skall kunna ske utan risk för missbruk av information om icke offentliggjorda omständig heter. 3.B.3Sveriges Aktiesparares Riksförbund . Ävenutvidgningen att omfatta samtliga fondpapper och finansiella instru- tJ"äga5 ment vilka är allmänt spridda tillstyrkes. Föreningenvill emellertid i detta sammanhang ånyo framhålla sin uppfattning om atthandel med fondandelar inte bör omfattas av förbudet för personer med "insynsställning"i fondkommissionsbolag att förvärva "fondpapper" annat än förlångsiktig förmögenhetsförvahning. Skälenlill föreningens uppfattning - som tidigare anförts i yttrande tillbankinspektionen i ärende gällande allmänna råd angående anmälningsskyldighetenligt 39 41 §§ fondkommissionslagen (Dnr2507/88-Ö7l)och i en särskildframställning lill värdepappersmarknadskommitlén 1989 03-08 - är följande. Enandel i en aktiefond har elt matematiskt riktigt värde genom attfondförmögenheten divideras med antalet utelöpande andelar. Det är alltså inteefterfrågan på aktiefondsandelen som avgör dess värde, till skillnad mot allaandra fondpapper. Enaktiefond består av en riskskpridd portfölj på allra minst 10 värdepapper,oftast minst det dubbla och mer, varför extrema kursförändringar i ett enskiltvärdepapper endast marginellt påverkar andelskursen. Det lönar sig alltså fögaatt spekulera i aktiefondsandelar, om man förväntar sig kursrörelser i ettenskilt värdepapper ingående i fonden. Kostnader för köp och försäljning avandelar omöjliggör till slut en dylik spekulation. Hela karaktären medaktiefonder är långsiktig, varför lagstiftningen enligt föreningens åsikt börändras. Föreningenhemställer därför ånyo om att hänsyn till denna synpunkt tas och att andel iaktiefond uttryckligen undantas från de fondpapper som omfattas av förbudet enligl50 § i förslaget till fondkommissionslag. föreslagna lydelse till 7 § saknas i uppräkningen den information som i nuvarande lagstiftning behandlas i 8 § 2 p VML. Delta får i sin lur lill följd att dylik information endast kommer att behandlas i huvudregeln eller 6 § förslaget. Således krävs inte längre att omständigheten i fråga "uppenbart" skall vara ägnad att väsentligt påverka kursen. Motbakgrund av att sagda uttryckssätt tillkom av rättssäkerhetsskäl vid VML:s tillkomst anser hovrätten att den nu föreslagna ändringen starkt måste ifrågasättas. Ordvalet "uppenbart" användes nämligen för att skapa en distinktion mellan ordalydelsen i inregistreringskonlrakten beträffande bolagets skyl dighet att offentliggöra beslut eller händelse som i "inte oväsentliggrad" påverkar bilden av bolaget och det straffbelagda området. Därvid ansågs det vara naturligt alt ställa högre krav på händelsens karaktär inom del straffbelagda området än för den kontraktsenliga informationsskyldighe- 145 10 1990/91. Hovrätten utgår från atllydelsen i berört hänseende är densamma i Prop. 1990/91:42 dagens inregistreringskontraklsaml noterar vidare all samma ordval influ- Bilaga 3 tit i 6 § lagförslaget ominformationsskyldighet för aktiebolag vilkas aktier är allmänt spridda. Såledesmåste utredarnas skäl för att la bort distinktionen "uppenbart" varaatt de anlägger ett annat synsätt på saken än vad departementschefen gjorde vidVML:s tillkomst (prop 1984/85:157 sid 40). Hovrätten kan inte finna någothållbart stöd för ett sådant ställningslagande utan föreslår atl de i 8 § 2 p VMLnämnda omständigheterna alltjämt skall vara "uppenbart" ägnade attväsentligt påverka kursen i berört avseende. Enliglnuvarande 8 § lagen om värdepappersmarknaden ställs krav på att den ickeoffentliggjorda omständigheten skall vara ägnad att väsentligt påverka kursen.Enligt förarbetena till lagen bör en tioprocentig ändring i allmänhet anses somväsentlig. Uttalandet upprepas i VMK:s betänkande med det tillägget att i vissasituationer även mindre förändringar kan anses va'a väsentliga dock att enkursutveckling som understiger endast i undantagsfall kan ansesvara tillräcklig för att väsentlighetsrekvisitet skall anses vara uppfyllt. Bankinspektionenhar iakttagit att kursutvecklingen strax föreoffentliggörandet av en viss omständighet gott och väl uppgått till tio procentoch att någon ändring av kursen inte skett efter offentliggörandet. Någonannan rimlig förklaring till fenomenet än att flera investerare känt tillomständigheten före offentliggörandet och handlat aktier i en sådan omfattningatt kursen redan före offentliggörandet nått den nivå den skulle haft förstdärefter har inte stått att finna. 1 den mån en insider handlat föreoffentliggörandet har han pga händelseutvecklingen kunnat undgå upptäckt. Enligtinspektionens uppfattning bör väsentlighetsrekvisitet anses vara uppfyllt äveni den här beskrivna situationen och detta bör anges i lagmo-liven. Enligtden nuvarande 7 § lagen om värdepappersmarknaden ställs i take over-situationeninte upp något krav på väsentlig ändring av kursen. Följden av denlagstiftningsteknik som VMK valt synes dock vara att ett sådant väsentlighelsrekvisitinförs även i denna situation. Bankinspektionenanser att ett införande av ett väsentlighelsrekvisit även i den situationeninte ar påkallat. Att handla aktier m.m. med vetskap om ett sådant ejoffentliggjort förhållande anses vara den allvarii-gasle arten av insiderbrott.Det synes därför vara mindre välbetänkt atl införa ytterligare ett brottsrekvisitför denna situation. Bankinspektionen förordar atl så ej sker. Inspektionendelar kommitténs uppfattning att även information av all- r>'i3g3 J mäntkurspåverkande karaktär och marknadsinformation skall omfattas av regleringen. 3.C.4Stockholms Universitet, juridiska fakultetsnämnden Särskiltmed det nu anlagda synsättet får del stor betydelse när information skallanses "allmänt känd". För att kravet skall anses uppfyllt kan inlekrävas mer än alt informationen är tillgänglig för envar som kunnat söka efterden i t.ex. massmedia, olika uttalanden från bolaget ifråga eller offentligaföredrag eller att informationen utgör resultatet av en analys av vad som kanutletas ur sådana eller liknande källor. Däremot kan inte krävas det som denföreslagna lagtexten närmast tyder på, nämligen att informationen faktiskt ärkänd bland etl relativt stort antal personer. Uttrycket "allmäntkänd" bör därför bytas mot etl uttryck som bättre preciserar vilkeninformation som får utnyttjas, t. ex. "allmänt tillgänglig". Sveahovrätt tillstyrker förslaget till lag om ändring i lagen (1976:600) omoffentlig anställning. VMKföreslår att den nuvarande anmälningsskyldigheten med några undantag skallgälla oförändrad. Ändringarna följer av att förslaget inte bara omfattar akliemarknadsbolagutan alla bolag vilkas aktier är allmänt spridda. Vidare föreslås att vadgäller bolag som inte är avstämningsbolag anmälan sker direkt tillbankinspektionen och inte via VPC. Slutligen föreslås atl bankinspektionenskall kunna medge befrielse från anmälningsskyldigheten i de fall uppgifternakan erhållas på annat sätt. Bankinspektionenhar vid olika tillfällen framhållit alt det nuvarande systemet för anmälan är betungande och otidsenligt. Genom införandet av det nya kontobaserade systemet hos VPC bör det systemet ersättas såvitt gäller avstämningsbolag. Som kommittén terat torde det inte stöta på några tekniska svårigheter att automatisera anmälningsrulinerna för personer med insynsställning som har sina aktier ägarregistrerade. Vid en sådan automatisk registrering skulle dessa perso ner inle behöva göra särskild skriftlig anmälan om bankinspektionen i stället automatiskt skulle kunna erhålla information om ägarförändringar via VP-systemet till en persondator hos bankinspektionen. Däremot upp står tekniska problem i de fall personer med insynsställning har sina aktier förvaltarregistrerade. Kommittén har därför diskuterat en lösning som går ul på att alla personer med insynsställning skulle vara tvungna atl ha sina 147 aktier ägarregistrerade.Kommittén har dock förkastat en sådan reglering. 1990/91:42 Skälethärtill är dels all dessa tekniska svårigheter kommer all Bilaga 3 kunna överbryggas och dels att personer med insynsslällning självaskulle föredra att ha sina aktier direktregistrerade för att därmed slippa görasärskild anmälan. Bankinspektionenanser det vara myckel angelägel att anmälningsrulinerna automatiseras. Därmedförenklas både de berörda personernas uppgiftsskyldighet och inspektionenshantering av anmälningarna. Detta är av stor vikt eftersom antaletanmälningsskyldiga blir betydligt fler enligl VMK:s förslag än vad som gäller . Även VMK:s förslag om förbud mot kortlidshandel leder lill en utökadkontroll av gjorda anmälningar. Dessutom innebär VMK:s förslag atl ocksåpersoner med insynsställning i icke avstämningsbolag blir anmälningsskyldiga.Deras anmälningar måste även fortsättningsvis behandlas manuellt. Det framstårmot bakgrund härav som utomordentligt angelägel all lösningar som innebär all ADB-teknikkan utnyttjas söks i så stor utsträckning som möjligt. Detsaknas tekniska möjligheter för VPC att via VP-systemet ha direktkontaktmed de register över aktieägare som de auktoriserade förvallarna har för förvaltarregistreradeaktier. Inom vilken tidsrymd dessa förutsättningar kan uppnås är troligenmycket beroende på kostnaderna och några konkreta tidsplaner finns inle. Ävenom dessa möjligheter skulle finnas innebär förfarandet ändå en omgång. Bankinspektionendelar inte heller kommitténs bedömning atl de personer med insynsslällning somnu har sina aktier förvaltarregistrerade skulle övergå till direktregistreringför atl slippa ifrån anmälningsskyldigheten. Enligt inspektionens uppfattningkan förvaltarregistrering vara ett sätt för mindre nogräknade personer att underlåtaatt anmäla förändringar i innehavet. Sammanfattningsvisanser bankinspektionen att det bör införas en bestämmelse som anger attpersoner med insynsställning och dem närslående fysiska och juridiska personerskall ha sina aktier direktregistrerade. Bankinspektionenvill alt det i detta sammanhang bör prövas om det överhuvudtaget bör varatillåtet att ha värdepapper förvaltarregistrerade. Förvaltarregistrering avvärdepapper kom lill för att man skulle slippa ifrån leveranser av värdepapper.I och med all etl papperslöst system införs bortfaller det bakomliggandemotivet för förvaltarregistrering. Bankinspektionen föreslår därför atl ettavskaffande av möjfigheten lill förvaltarregistrering övervägs. EnligtVMK:s förslag skall liksom innehav och förändringar i innehavet anmälas.Enligt nu gällande lagstiftning synes aktielån inte vara att anse som enändring av aktieinnehavet. I vart fall talas i förarbetena endast om köp ochförsäljning av aktier. Frågan har inte heller berörts i VMK:s betänkande. Anlagatt en person med insynsslällning lånar ut sina aktier för blank- ning. Avsikten är all han senare skall återfå motsvarande antal aktier av 148 Finns det då någon anledning att kräva att anmälan om Prop. 1990/91:42aktielånet sker? För inspektionens del utgör anmälningsplikten en icke Bilaga 3oväsentlig del av insiderbevakningen. En person med insynsställning skulle iett läge där han känner till en icke offentliggjord negaliv omständighet ombolaget kunna låna ut sina aktier till en god vän för att ge denne en möjlighetalt tjäna pengar. När omständigheten blir känd och priset på aktierna harsjunkit kan den gode vännen köpa tillbaka aktierna. På det sättet skulle alltsåsituationen kunna missbrukas. Aktielånför blankning innebär de facto atl äganderätten lill aktierna överförs tillköparen. Rösträtt och alla andra rättigheter som följer av aktieinnehavettillkommer förvärvaren. Utlånarens rätt innefattar endast en rätt att fåtillbaka aktierna . Sammantagetanser bankinspektionen att anmälningsskyldighet bör föreligga även vidutlåning av aktier. Detta bör uttryckligen anges i lagen. Innehålleti anmälan till . Antaletanmälningar lill insynsställningsregistret är betydande. Om VMK:sförslag genomförs kommer anmälningarna att bli än fler. Genom införandet avregeln om korttidhandel kommer insynsställningsre-gistrets betydelse urkontrollsynpunkt att öka. För att arbetet med insynsställningsregistret hosbankinspektionen skall kunna hållas på en rimlig nivå är det av vikt att deanmälningar som görs är korrekta och att antalet anmälningar som måstekompletteras är lågt. Detta ställer krav på att innehållet i den lagregel somanger vad anmälan skall innehålla är uttömmande och tydlig. Motbakgrund härav föreslår inspektionen att 13 § i VMK:s förslag till lag ominsynshandel på värdepappersmarknaden kompletteras enligt följande - ipunkt 3 bör en hänvisning till 5 § göras ipunkt 4 bör anges att antal och olika slag skall anges när det gäller t. ex. aktier och alt antal och värde skall anges när det gäller t. ex. konvertibla skuldebrev saml när det gäller aktieoptioner eller aktieterminer bör anges om det är en köp- eller säljoption eller en termin som köpts eller sålts, antal, del underliggande aktieslaget, löptid och slutdag samt när del gäller optioner lösenpriset. Punkt 4 bör dessutom förtydligas så att uppgifterna skall avse vad den anmälningsskyldige och dennes närstå ende äger var för sig - ipunkt 6 bör ordet "tidpunkt" utbytas mol ordet "datum" och ipunkt 7 bör en hänvisning till 12 § göras. Ianmälan bör också anges huruvida förändringen av innehavet beror på att "insidern"deltagit vid nyemission eller vid lösen av optionskontrakt eller vid leverans pgaterminskontrakt eftersom sådant deltagande inte omfattas av kortlidsregeln. Korttidsregelnomfattar inte fysiska personer som är närstående till "insidern". Det bör därför övervägas om uppgifterna i anmälan kan be gränsas i de fall den avser förändringar i dessa personers innehav. Inspektionen delarkommitténs uppfattning om att även offentliga funk- Prop. 1990/91:42 tionärerbör omfattas av en anmälningsskyldighet. Behovet torde främst Bilaga 3 gällavissa anställda inom samt hos vissa myndigheter som har encentral roll vid genomförandet av den ekonomiska politiken. Kommittén hardäremot inte funnit skäl föreligga att låta denna anmälningsskyldighet omfattaäven närståendes innehav. Enligt inspektionen finns det skäl att sätta en sådanbegränsning i fråga bl. a. med hänsyn till den risk som annars uppstår attreglerna om anmälningsskyldighet kan komma att kringgås.