prop · GE03131 · 1990-12-31 00:00:00 — för handlingar som hänför sig lill tiden före hans utresa frånden andra slatens territorium. Beståmmelserna har i storl sett täckning i 1985års imniunitelslag. De svenska immuniletsregleriia galler dock endasl vid kallelselill förhör som skall åga ruin inför domstol medan narkolikabroltskon-venlioneiisbeslåmmelser också omfattar förhör och annan medverkan vid ulredning av brott,dvs. förfaranden inför polis och åklagare. För alt skall kunna uppfyllasina förpliktelser enligt narkotikabroltskonventionen är del nödvändigt atländra immunitetslägen i dessa hänseenden. En utvidgning av immuniteten tillatt omfatta immunitet också inför polis och åklagare får för dagen inle belydelsevid annal inlernalionelll samarbete än sådant som sker inom ramen för narkotikabroltskonventionen.Övriga konvenlio- ner som omfattas av lagens inimunitetsbeslämnielser (seregeringens tillkän- Prop. nagivande 1990:172) år begränsade till att gällavid rättsliga förfaranden in- 1990/91:131 för domstol. Jag vill samtidiglframhålla atl diskussioner om immunitelsreg-lernas utformning som förts vidförhandlingar med främmande stater om nya avtal om inbördes råltshjiilp ibrottmål visar atl del mer allmänt synes flnnas behov av en sådan lagåndring. Jag föreslår mot denna bakgrund atl immuniletsreglernastillämpningsområde i nu aktuellt hånseende preciseras lill all gälla vid ulredningav brotl eller i elt rättsligt förfarande med anledning av brott, dvs. sammaformulering som föreslås för all avgränsa lillåinpningsområdet för de nyareglerna om begränsningar av myndigheternas möjligheler att utnyttjainformation från utlandet. Även etl par andra justeringar blir nödvändiga allgöra. Eftersom immuniieislag också gäller vid inlernalionelllsamarbete på civilprocessens område - ominternationell rättshjälp avser mål och ärenden av civil och kommersiell nalur-kan iininu-iiilelslagen inte upphävas hell. Den bör i slällel ändras lill allgalla vid internationellt samarbete på privatrållens område. Tillåmpningsområdelför iminuiiiletslag kommer därmed också i fortsättningen all vara begränsattill alt giilla vid rållsliga förfaranden inför domstol. Enligt promemorieftirslagel överförs reglerna om immunitetför vissa vittnen m.fl. i sak oföriindrade lill den nya lagen. Det materiella innehålleli iminunilelsreglerna diskuteras inle i promemorian, som enbart behandlarfrågor om informalionsulbyte i internationella förhållanden. Under remissbehandlingenhar emellertid framförts förslag som avser materiella ändringar i immunitelsreglerna.Jag avser inte all nu la ställning till dessa ändringsförslag. Skiilet tilldet är all jag tanker återkomma med förslag som gäller överföring avfrihelsberövade personer för förhör utomlands (se avsnitl 2.1). De frågor omändringar i immunitetsbeståminelserna som har kommit upp underremissbehandlingen har etl visst samband med dessa senare frågor. De bör därförenligt min mening lämpligen övervågas i det sammanhanget. De föreslagna lagändringarna bör kunna träda i krafl den 1juli 1991. Några övergångsbesiåmmelser behövs enligt min mening inle. Regeringen bör särskilt tillkännage i vilka avtal ellerkonventioner har träffat överenskommelse om begränsningar vad gällermöjligheten all utnyttja erhållen information och i fråga om immunitet förvittnen m.fl. Etl sådant tillkännagivande finns vad gäller sådanaavtal om ininiunitel som avses i immunitetslägen, se SFS 1990:172. Några koslnader för staten kommer inle att uppslå på grundav de nya reglerna. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprät tals förslag till 21 1. lag med vissa bestämmelser ominternationellt samarbete på brottmåls- Prop. området, 1990/91:131 2. lag om ändring i lagen (1973:431)om ulredning angående brolt mot utländsk tullag, 3. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 4. lag om ändring i lagen (1985:988)om immunitet för vissa vittnen m.fl., 5. lag om ändring i lagen (1990:314)om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Förslagenunder 2 och 5 har upprällals i samråd med chefen för flnansde-parlemenlel 4.1 Förslaget till lag med vissa bestämmelser om internationelltsamarbete på brottmålsområdet Paragrafen innehåller en bestämmelse som begränsarmöjligheten resp. skyldigheten för svenska myndigheter att utnyttjaupplysningar eller bevismaterial som har erhållits från en främmande stat, iden utsträckning det i en överenskommelse med den främmande staten haravtalats om sådana begränsningar. Som framgår av vad som sagts i den allmännamotiveringen (avsnitl 2.2.4) skall bestämmelsen ses mol bakgrund avmyndigheternas principiella skyldighel enligt svensk rätt atl se lill attfrågor som uppkommer inom niyn-dighelsområdel blir så utredda som derasbeskaffenhet kräver. Paragrafen innefattar alltså en begränsning av dennautredningsskyldighet, såvitt gäller de frågor som oinfatlas av en sådanöverenskommelse. I förhållande lill promemorians lagförslag har paragrafenomarbetats något i syfte atl förenkla texten. Någon ändring i sak är dock inteavsedd. En svensk myndighelkan få upplysningar eller bevismaterial från en främmande stat med stöd avskilda typer av överenskommelser (se 10 kap. 1 -3 §§ regeringsformen). Ensituation år all myndigheten, på grund av en internationell konvention ellerbilateral överenskomiiielse som regeringen har ingått med en fråniinande stat,inhämtar upplysningar eller bevismaterial i elt visst ärende. Myndigheten är dåbunden av sådana regler i den inlernalionella överenskommelsen som begränsarmöjligheten atl utnyttja denna information. En annan situation år allmyndigheten - ulan atl del föreligger någon internationell konvention ellerbilateral överenskommelse av angett slag - träffar överenskommelse med enmyndighet i den främmande staten om all få upplysningar eller bevismaterial i etlvisst ärende. Myndigheten i den fråniinande staten kan därvid ange vissavillkor för hur materialet får utnyttjas, som den svenska myndigheten måsteiaktta. Av 10 kap. 3 § regeringsformen följer att en myndighet som önskar Iräffaen sådan överenskommelse måste ha elt bemyndigande från regeringen. Deninskränkning i en myndighets skyldighet enligt inhemska regler att utnyttjaeller beakta information som anges i paragrafen galler för samtliga nu angivnaöverenskommelser De överenskommelser om informationsutbyte mellan stater påbrottmål- Prop. sområdet jag syftar på här lar som regel sikte på upplysningaroch bevisinate- 1990/91:131 rial som skall användas vid ulredning av brolteller i rättsliga förfaranden med anledning av brolt. I de fallöverenskommelserna släller upp villkor för hur erhållen information fåranvändas, flnns som regel också bestämmelser om att den främmande staten kan gesitt samlycke lill en vidare användning av informationen. Under vilkaförutsättningar och på vilket sålt ett sådanl samtycke kan erhållas framgår avöverenskommelserna. Del i paragrafen angivna förbudel mot atl utnyttjaupplysningar eller bevismaterial på ell sätt som strider mot en överenskonimelsesom har träffats med en främmande stal gäller inle bara för den myndighet somhar inhåmlal materialet. Även andra myndigheter omfattas av bestämmelsen. Sommyndigheter betraktas i delta sammanhang även domstolar (se 1 kap. 8 § regeringsformen). En begränsningsregel som förekommer i de internationellaavtalen är all erhållen information inle får användas för annal ändamål än detför vilket den har begärts (se avsnitt 2.2.1). Har en myndighel som år bundenav en sådan beståmmelse inhåmlal upplysningar eller bevismaterial från en främmandestat rörande en viss person och del i materialet också finns uppgifter rörandeandra personer, kan myndigheten eller andra myndigheter inte utan vidare inledaundersökning eller rättsliga förfaranden mot dessa personer på grundval av vadsom framkommer i materialet. Den ifrågavarande paragrafen innebår alltså i ensådan situation att t.ex. regler om absolut åtalsplikt sättsåt sidan och att det i slället gäller ett principielll förbud för myndighetenatt utnyttja denna s.k. överskottsinformalion. En myndighet får i en situation som den nu nämnda anses"utnyttja" upplysningar eller bevismaterial inte bara när den l.ex.lägger del till grund för egna beslut eller åberopar del i domstol eller hosannan myndighet på elt sått som påverkar en enskilds räll. Bestämmelsen täckeräven del fallel all en myndighet som genom upplysningarna eller bevismaterialetfår kännedom om en viss omslåndighet enbarl av den anledningen inleder enundersökning på del området, åven om informationen senare inle kommer att utgörabeslutsunderlag eller liknande. Om det å andra sidan skulle finnas anledning atlinleda undersökning på ell vissl område eller rörande en viss person, oavsettuppgifterna i den erhållna informationen, innebär den ifrågavarande beståmmelseninte något hinder härvidlag. Vad som framkommer vid en sådan undersökning kangivetvis visa sig omfatta hela eller delar av det material som myndighetenredan förfogar över genom överskottsinformalion från den fråniinande staten.Uppgifter som på della sätt har kommit fram genom undersökning i fårulan hinder av den ifrågavarande bestämmelsen användas i elt rättsligtförfarande, även om det råder identitet mellan dessa uppgifter eller delardärav och uppgifterna från utlandet. Det nuanförda ger vid handen all del är av stor betydelse hur den myndig hel som begår information från utiandei utformar sin framställan. Besläm melserna i de internationella överenskommelserna om begränsningar vad gäller utnylljandet syftar oftast till atl ge skydd mol att materialet används för ändamål som ligger helt vid sidan av det ändamål som uppgavs när fram gjordes. Däremot finns det i allmänhet inle något motiv för en fram- 23 mande stal alt vilja begränsa utnyttjandet av upplysningareller bevisinate- Prop, rial som rör samma förundersökning eller sammabrottsliga förfarande, åven 1990/91:131 om malerialel berör personer somsvenska myndigheter inle lidigare haft kännedom om i iirendel. Delta bör beakiasvid utformningen av en framstållan för atl undvika all tvivel reses om tillållighelenav atl använda inaierialel. I det sammanhanget bör också understrykas vikten avatt myndigheterna dokumenterar den skriflvåxiing med ulliindska myndighetersom har förekommit i årendet, för den händelse saken senare skulle prövas avdomstol. Om en myndighet som har inhåmlal bevismaterial från en fråniinandestat åberopar bevisningen i domstol, kan del tänkas all en tilltalad som berörsav bevismaterialet gör gällande alt ell ulnytljande av materialet slår i slridmed den överenskommelse som ligger lill grund för informationsutbytet och attbevisningen därför inle får låggas till grund för avgörandet i målet. En sådaninvändning bör i tveksamma fall föranleda den myndighet som åberopar bevismaterialetalt inhämla ett klarliiggande samtycke från den friimniande staten om all fåanvända materialet. Om del i undanlagsfall skulle visa sig all ell sådanlsamtycke inte kan erhållas, blir del ytterst domslolen som får avgöra frågan.Finner domstolen att överenskommelsen lägger hinder i vägen för all utnyiljamaterialet, skall domslolen avvisa bevisningen. Med hånsyn till atl en tilltaladhar rått till frikännande dom om etl åtal läggs ned, är del också från dennasynpunkt angelägel all myndigheterna noggrant överväger utformningen av en framställanom information. Det bör framhållas alt förbudel mol all utnyttja vissinformation i strid med en överenskommelse lar sikte på sådanl material som harmottagits/ra/! en fråmmande stal. Om en polismyndighet i slrid med en inlernalionellöverenskommelse har utnyttjat upplysningar från en främmande stal för alt iSverige skaffa fram annat bevismaterial rörande en viss person, har polismyndighetengenom alt utnyttja upplysningarna visserligen handlat i strid medöverenskommelsen och den förevarande paragrafen. Åberopas del bevismaterialsom har införskaffats i sedermera i en domstol, kan domstolen dock inteavvisa materialet med stöd av denna beståmmelse. Bevismaterialet har inteöverlämnats från den fråmmande staten och något förbud mot att utnyttja detfinns inle. En annan sak år all i en sådan situation får anses habrutit mot den internationella överenskommelsen och atl den eller demyndighetspersoner som har införskaffat bevismaterialet kan ha begåtttjänstefel. Beståmmelsen i den förevarande paragrafen innefattar intenågon be-grånsning i den enskildes rått enligt tryckfrihetsförordningen att tadel av eller använda sig av allmänna handlingar. Frågor om begränsningar iratten all la del av allmänna handlingar regleras i sekretesslagen. Uppgiftersom inhämtas från en främmande stat med stöd av en överenskonimelse som här avseskommer genomgående all mottas av polis- eller åklagarmyndigheter som ell led iförundersökning i brottmål. Uppgifterna kommer därmed som regel alt omfattas avförundersökningssekretess (se 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 och 18 §§ sekretesslagen).Detsamma kominer atl giilla beträffande sådan överskotlsinfonnalion sommyndigheten inte har möjlighet alt utnyttja utan samtycke från den fråmmandestaten. Når det gäller frågan om atl lämna uppgifter till en annanmyndighet är 24 läget ett annal. Enligt beståminelserna i 14 kap. 2 och 3 SSsekretesslagen Prop. kan en myndighet begära att få la del av sekretessbelagdauppgifter som 1990/91:131 finns förvarade hos en annan myndighet, om vissa förutsåttningarsom anges i bestämmelserna föreligger Förbudet för svenskamyndigheter enligt den förevarande paragrafen all utnyilja sådana uppgifter somhar inhåmtals från en främmande siat får emellertid till följd atl en annanmyndighet inte kan utnyttja uppgifterna i sin verksamhel. Frågan om atl lämnaut uppgifterna till en annan myndighet lorde därför inle bli aktuell. Det skall tilliiggas att förbudet i artikel 7 punklen 13 iFNs narkotikabrotts-konventionen mol atl "vidarebefordra" uppgiftersom har erhållits från en främmande stat avser förbud att vidarebefordrauppgifter till en annan stal. Någol förbud mot att föra uppgifter vidare frånen myndighet lill en annan i samma stat finns inle i konventionen. Bestämmelserna i denna paragraf har överförts från lagen(1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl. Regleringen lar dock endasl siktepå immunitet som följer av internationella överenskommelser på brottmålsområdel.De immunitelsiegler som galler vid internationellt samarbete på civilprocessensområde finns i sak oförändrade kvar immuniletslag (se avsnitt 4.4). 1 förhållande lill nu gällande regler innebår deföreslagna beståmmelserna ändringar i framför alll två hänseenden. Den enaändringen innebär atl del inimuniletsskydd som följer av paragrafen ulvidgas tillatt gälla inle bara förfaranden inför domstol ulan också vid utredning av brotlsom äger rum vid polis- eller åkhigarmyndighel. En följd av del är all iminuniteteninte enbart gäller vid förhör utan också vid annan medverkan i enbrottsutredning, l.ex. Vidare har den personkrets som ges immuniletsskyddenligt beslämmelserna utvidgats till atl avse åven andra personer ån sådana somkallas hit i egenskap av tilltalad, vittne eller sakkunnig. De nya reglerna innebårl.ex. att en målsågande som efter kallelse kommer till för all medverkavid brottsutredningen, ges del immuniletsskydd som följer av paragrafen. Ändringarnahar behandlats i avsnitt 2.3. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:431) om utredningangående brott mot utländsk tullag Paragrafen innehåller enligt sin nuvarande lydelsehånvisningar lill etl flertal beståmnielser i olika lagar, som år avsedda altkunna tillämpas vid utredning om brott mot utländsk lullag. 1 paragrafen har gjorts ett tillägg, varigenom beståmmelseni den föreslagna 1 S lagen med vissa beslåmmelser om inlernalionelll samarbelepå brottmålsområdel görs lillåmplig i fråga om upplysningar eller bevismaterialsom har erhållits i enlighel med överenskommelser med främinande stater påtullområdet. En tullmyndighet i som har erhållit upplysningar ellerbevismaterial från en främmande stal får alltså inle utnyttja sådan iiifor- mation påett sått som strider mot överenskommelsen. 1 övrigt hänvisas till Prop. specialmoliveringentill 1 S lagen med vissa bestämmelser om internationellt 1990/91:131 samarbelepå brottmålsområdel, avsnilt 4.1. 4.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) 1 paragrafen har införts etl nytt iredje stycke somhänvisar till atl del i lagen med vissa beslåmmelser om internationelltsamarbete på brottmålsområdel flnns beståmnielser som innebår förbud mot altutnyttja vissa uppgifter som en svensk myndighel har fått från en fråmmandestat. Tyslnadsplikl inom del allmännas verksamhet regleras isekretesslagen. Med tystnadsplikt avses förbud atl röja uppgifter. Förbudet atlröja uppgifter innefattar också ett förbud mot atl utnyttja en uppgift utanförden verksamhet i vilken sekreless gäller för uppgiften. En av principerna bakom regleringen i sekretesslagen äratt alla tystnadsplikter inom det allmåniias verksamhet skall framgå av lagen anlingendirekt eller genom en hänvisning lill en annan lag. Myndigheterna kominer atlomfattas av de begränsningar i möjligheterna alt utnyilja information enligt beståminelsernai 1 S i den nu föreslagna nya lagen med vissa bestämmelser om inlernalionelltsamarbete på brottinålsområdet. 1 1 kap. 4 § sekretesslagen finns en hänvisninglill insiderlagen och dess regler om förbud atl utnyttja information (jfr. prop.1990/91:42s. Jag anser del därför vara naturligt att det av 1 kap. 4 Ssekretesslagen framgår atl elt förbud för myndigheter att utnyttja uppgifterockså finns i lagen med vissa bestänunelser om internationelll samarbete på brottmålsområdel. 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl. Tillämpningsområdet för lagen, som enligt gällande regleromfattar immunitet såväl vid internationellt .samarbete på brottmålsområdelsom i fråga om överenskommelser på civilprocessens område, föreslås begränsat lillatt avse sådan immunitet som har avtalals i överenskommelser på civilprocessensområde. Lagtexten har justerats med hänsyn till denna inskränkning i till-låmpningsområdet.Ändringen har behandlats i avsnitl 2.3. 4.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden Den föreslagna ändringen i paragrafen beror på ell förbiseendei samband med alt lagen utarbetades (se prop. 1989/90:14). Del är utländskatullmyndigheter som i samband med export eller import av varor uppbär utländsktull m.m. på det sätt som avses i paragrafen. Ordet "svensk"tullmyndighet i den gällande lydelsen av paragrafen har därför i denföreslagna lydelsen Prop. ersatts med "utländsk" tullmyndighet. Paragrafen, som saknar motsvarighet i den nu gällandelagen, överensstämmer i allt väsentligt ined vad som föreslås gälla enligt 1 §lagen med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet.En svensk myndighet som har mottagit upplysningar från främinande stal i ettskatteärende, får alltså inle använda upplysningarna på etl sätt som stridermot överenskommelsen. Det bör framhållas alt vissa skillnader föreligger iifrågavarande hänseende mellan de internationella överenskommelserna ominbördes rättshjälp på brollmålsoinrådet och den för skatteområdet gällande Europaråds-ochOECD-konvenlionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Enligt den senarekonvenlionen får en myndighet som har erhållit upplysningar från en fråmmandestal i etl skatteärende inle använda dessa i en brottmåls-process, om inte denfrämmande staten har gett sitt samtycke till det. Förbudet mot att användaerhållen informalion utan samtycke är således begränsat till brollmålsprocesser.1 övrigt har myndigheten i princip frihel alt utnyttja informationen på delsätt man finner lämpligt. Till skillnad från vad som i allmänhet gäller på brottmålsområdelkan t.ex. myndigheten lägga överskottsinformalion till grund för ett beslut ombeskallning eller överlämna informalionen lill en kronofogdemyndighet, som pågrundval av informalionen fattar beslut om utmatning. Utformningen av denifrågavarande paragrafen innebär ingen ändring härvidlag. Det bör även nämnas alt enligt 9 kap. 3 § sekretesslagengäller absolut sekreless i beskattnings- och indrivningsverksamhelen för sådanauppgifter om enskilda personliga och ekonomiska förhållanden som lämnas tillSverige med stöd av avtal med främinande stat som har godkänts av . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atlregeringen föreslår alt anta förslagen till 1. lag med vissa bestämmelser ominternationellt samarbete på brottmålsområdel, 2. lag om ändring i lagen (1973:431)om ulredning angående brotl mol utländsk tullag. 3. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) 4. lag om ändring i lagen (1985:988)om immunitet för vissa vittnen m.fl. 5. lag om ändring i lagen (1990:314)om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar all genom proposition föreslå att anta de förslag somföredraganden har lagt fram. 1990/91:131Bilaga 1 Lag medvissa bestämmelser om internationellt samarbete Härigenom föreskrivs följande. 1 § Innehåller en internationellöverenskommelse om inbördes rättshjälp i brottmål som har ingått medfrämmande stal villkor som begränsar möjligheten alt ulnyltja upplysningareller bevismaterial som erhålls med stöd av överenskonunelsen, skall .svenskamyndigheter iaktta sådana begränsningar oavsett vad som annars är föreskriveti lag eller annan författning. Detsamma galler, om en svensk myndighel i andrafall erhåller upplysningar eller bevismaterial från en främmande stat för altanvändas vid utredning av brotl eller i elt råtlsligt förfarande med anledningav brott och den fråmmande staten har angett villkor som innebär begränsningari fråga om möjligheten all utnyttja materialet. 2 § I den mån det har avtalats i enöverenskommelse som har ingått med främmande st;\t, får den som efterkallelse i enlighet ined överenskommelsen har rest in i från den främinandestaten för alt höras som lillialad, vittne eller sakkunnig inte lagföras,fängslas eller på annat sått underkastas inskränkning i sin frihet på grund avdom eller gärning som hårrör från tiden före inresan i och som, såvittgäller tilltalad, inle är avsedd med kallelsen. Iminunitetenupphör om den tilltalade, vittnet eller den sakkunnige stannar kvar i trolsatt han haft möjlighet atl lämna landel avfemton dagar från del all han har fått besked från domstolen om alt hansnärvaro inte längre påfordras, eller om han, efter att ha lämnat landet,återvänder hit. Innehålleröverenskommelsen bestämmelse att iininunitelen skall ha mindre omfattning ånsom nu angivits, gäller i slällel den bestämmelsen. Denna lag träder i kraft , då lagen(1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl. skall upphöra atl galla. 2 Förslag till 1990/91:131 Lag omändring i lagen (1990:314) om ömsesidig Bilaga I Hårigenoin föreskrivs atl det i lagen (1990:314) omömsesidig handräckning i skalleåreiiden skaVl införas en ny paragraf, 23 §, avföljande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Innehåller en inlernalionell otn handräckning i skatteärenden som har ingåttmed främinande stal villkor sotn begränsar niöjligheten all utnyttja upplysningarsom erhålls med slöd av överenskommelsen, skall svenska tnyndigheier iaktta.sådana begränsningar oavsett vad som annars är föreskrivel i lag eller annanförfattning. Deisainnm gäller, om en svensk myndighel i andra fall erhållerupplysningar från en främmande stal i ell skatteärende och den främtiiande statenhar angett villkor sotn innebår begränsningar i fråga om niöjliglieien att utnyiljaupplysningarna Denna lag iräder i kraft . Lag omändring i lagen (1973:431) om utredning angående Härigenom föreskrivs all 2 § lagen (1973:431) om utredningangående brott mot utländsk lullag skall ha följande lydelse. 1990/91:131Bilaga 1 Bestämmelserna i 1, 4 - 9, 13 och 16 §§ lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden satnt besläinmelserna om förundersökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om siraff för varusmuggling sann i 23, 27 och 28 kap. äger motsvarande lill-låmpning.