prop · GE03107 · 1990-12-31 00:00:00 — I 8§ anges att den särskilda inkomstskatten skall utgå med 25procent av den beskattningsbara inkomsten. Densärskilda inkomstskatten skall enligt förslaget inbetalas , i regelav en arbetsgivare i den mening den termen har i lagen. Det kan alltså förekommaatt flera arbetsgivare betalar in skatt . Den er-lagda skattenär en definitiv källskatt och det medges enligt förslaget inte någotgrundavdrag eller kostnadsavdrag från den skattepliktiga inkomsten. mening föreligger det inte någon anledning att fastställa enbeskattningsbar inkomst. Ett sådant begrepp kan uppfattas avse inkomst för ennormal skatteperiod. Vidare kan begreppet ge intryck av att fråga är om dentotala skattepliktiga inkomsten för avsedd period från samtliga arbetsgivare.Slutligen kan det ge intryck av att ett nettobelopp skall räknas fram. Medhänsyn till det anförda anser lagrådet att föreslagna 7 § jämte rubriken föredet lagrummet bör utgå. Om den föreslagnaskattesatsen, , förtjänar det att anmärkas att den inte i alla lägen framstår som låg. Enligt en skattetabell, beräknad på en skattesats om , ger som en följd av grundavdraget den sedvanliga beskattningen en lägre skatt vid en tvåveckorslön om högst ca , dvs. en månadslön om högst ca . " 5 1990/91. Enligt huvudregeln i den föreslagna paragrafen skallbeslut om särskild in- 1990/91:107 komstskatt meddelas av skattemyndigheten iStockholms län. Har någon un- Bilaga 3 der tillfällig vistelse här inkomst förarbete som utförs här, skall beslut i stället meddelas av skattemyndigheten idet län där arbetsgivaren är registrerad eller, om arbetsgivaren inte ärregistrerad, i det län där han är bosatt. Det sägs i motiven att såvälarbetsgivare som arbetstagare kan ansöka om beslut men det framgår inte omavsikten är att ett beslut alltid måste meddelas i frågan huruvida särskildinkomstskatt enligt lagen skall utgå eller inte. Bl.a. innehållet i 11 § tyderemellertid på att detta är tanken. Har någon ansökan inte gjorts innanutbetalning av den skattepliktiga ersättningen skett och har skattemyndigheteninte på eget initiativ beslutat , bör arbetsgivaren - p.g.a.bestämmelserna i 40§ 1 mom. uppbördslagen - ha innehållit ett beloppmotsvarande preliminär A-skatt enligt vanlig skattetabell. Eftersom det därmednormalt finns medel för skatten fyller ett beslut även i efterhand enfunktion. Det framgår inte av remissprotokollet eller lagförslagetom skattemyndighetens beslut skall avse den konkreta utbetalningen eller ombeslutet kan meddelas att gälla tills vidare i fråga om exempelvispensionsutbetalningar till en viss pensionär. Det senare alternativet, somförefaller praktiskt, möjliggörs om lagrådets förslag godtas, att eventuelltmeddelande om skatteavdrag för kvarskatt inte behöver tas in i beslutet (sevid 10§). Första stycket skall ändras om lagrådets förslag vid 2 §följs. Beteckningen "lön", som föreslås här för alla typer avinkomster enligt lagen, är missvisande för en del inkomstslag och kan i deparagrafer där den använts lätt ersättas med andra uttryck. Enligt 14 § i förslaget svarar arbetstagaren själv förskatten, när han saknar arbetsgivare här i landet. 110 § första stycket haremellertid inte gjorts något undantag för arbetsgivare i utlandet när detgäller skyldigheten att göra skatteavdrag. Detta måste uttryckligen ske. Det sägs i tredje stycket att arbetsgivaren skall svaraför mellanskillnaden, om skatten-på grund av utgivna förmåner-är så stor attden kontanta utbetalningen inte förslår till fullt skatteavdrag. Detta följeremellertid redan av 3§ andra stycket. För att uppbördsreglerna skall fungera ärdet däremot lämpligt att ange att arbetsgivaren svarar för betalning avmellanskillnaden så som om skatteavdrag gjorts. Enligt fjärde stycket av förslaget skall arbetsgivare vidbetalning av "lön" som är skattepliktig enligt lagen göraskatteavdrag också för kvarskatt "om skattemyndigheten meddelat beslut omdetta". I specialmotiveringen sägs detta innebära att arbetsgivarensskyldighet till kvarskatteavdrag inträder om beslut i fråga om avdragetmeddelats "i beslutet om särskild inkomstskatt". Är avsikten dennamåste lagtexten ändras. Villkoret förefaller emellertid inte praktisktlämpligt. Arbetsgivarens åliggande i detta avseende är motiverat så snart haninnan någon utbetalning skett får meddelande om skattemyndighetens beslutangående avdrag för kvarskatt. förslagetbör därför ändras endast så att det - med hänsyn till att arbetsgiva- Prop. ren enligtlagen är ansvarig för skatten - framgår klart att meddelande om 1990/91:107 skatteavdragetskall ha kommit honom tillhanda före betalningen. Enligt första stycket i paragrafen skall en arbetstagare,som skall vidkännas avdrag för särskild inkomstskatt, överlämna beslut om sådanskatt till arbetsgivaren efter det att han mottagit det. Fullgörinte arbetstagaren sin skyldighet enligt första stycket, skall enligt andrastycket skatteavdrag göras i enlighet med vad som sägs i 40 § 1 mom. andra-fjärdestyckena uppbördslagen, dvs. förhöjt avdrag för sedvanlig preliminärskattskall göras. Enligt 40§ 3 mom. uppbördslagen tillämpas inte debestämmelser om skatteavdrag som gäller när skattsedel inte lämnats, omarbetsgivaren erhållit besked av skattemyndigheten beträffande vederbörligtskatteavdrag från arbetstagarens lön. I sådant fall skall arbetsgivaren göraskatteavdrag enligt det erhållna beskedet. Motsvarande bör gälla här. 140 § 2 mom. uppbördslagen finns bestämmelser omskyldighet för arbetsgivaren att göra ett schabloniserat avdrag förkvarstående skatt, om inte arbetstagaren visar att han inte är skyldig atterlägga kvarstående skatt. Förevarande paragraf behandlar fallet attarbetsgivaren inte känner till att arbetstagaren skall vidkännas avdrag försärskild inkomstskatt. Det är därför naturligt att angivna bestämmelser omskyldighet att göra avdrag för kvarstående skatt görs tillämpliga här. Det bör anmärkas att den omständigheten att skatteavdraggörs för preliminärskatt inte innebär en övergång till vanlig beskattning. Enligt förslaget får skattemyndigheten, om det föreliggeren s.k. uppbördsöverenskommelse, under vissa förutsättningar besluta attskatteavdrag inte skall göras. Bestämmelsen, som motsvarar 44 a §uppbördslagen, kompletteras av bestämmelserna i 69 a§ uppbördslagen, som pågrund av en hänvisning i 23 § i det remitterade förslaget gäller även här.Hänvisningen till 69 a § uppbördslagen bör enligt lagrådets mening göras iförevarande paragraf. Härvid bör första stycket i 69 a § skrivas ut ochanknytas till beslut enligt förevarande lag. I dessa paragrafer har tagits upp de bestämmelser somavses gälla i fråga om uppbörd av skatt enligt lagen. Ett sista datum förinbetalning anges för arbetsgivare i 18 § och för arbetstagare utan svenskarbetsgivare (jfr 14 § i det remitterade förslaget) i 20 § första meningen.Vidare hänvisas - såvitt gäller arbetsgivare i 19 § och såvitt avserarbetstagare i 20 § andra meningen - till 52-54 §§ och 55 § 2 mom.uppbördslagen. 52 §uppbördslagen innehåller regler om hur inbetalning skall göras och när den skall tillgodoräknas betalaren vid girering. Det anges också att inbe talningen skall vara kostnadsfri. Reglerna kan utan svårighet tillämpas för såväl arbetsgivare som arbetstagare. Bestämmelserna i 53 och 54 §§ är där- 67 emot,frånsett att de rör skatter av andra slag, avfattade så att det inte ärlätt Prop. att se hur de skall tolkas när det gäller enbetalningsskyldig arbetstagare. 55 § 1990/91:107 2 mom. kanöverhuvudtaget inte vara aktuell annat än för en arbetsgivare. Även om betalningsskyldighet för arbetstagare enligt 14 §är ett ovanligt fall, måste det krävas att lagtexten är sådan att personer utanspecialkunskap om det svenska skattesystemet skall kunna förstå dem. mening bör det för dessa fall kunna föreskrivas en särskild, enkelrutin. När det gäller såväl den som betalar ut ett skattepliktigtbelopp som mottagaren bör särskilda, anpassade föreskrifter om innehåll iuppbördsdeklaration och annan redovisning kunna meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. I förslag II haren redovisningsskyldighet gentemot beskattningsmyndigheten föreskrivits intebara efter det skatteavdrag gjorts utan också när arbetsgivaren underlåteravdrag för att han anser att ett dubbelbeskattningsavtal befriar från skatt.Motivet för denna föreskrift, att ett sådant ställningstagande bör kunnaöverprövas av myndigheten, torde gälla också fall som omfattas av förslag I. Paragrafen innehåller bestämmelser om restitution avskatt. På grund av en hänvisning i 23 § i det remitterade förslaget gällerbestämmelserna om restitution i 68 § 6 mom. och 69 § 2 mom. uppbördslagen ävenhär. Hänvisningen till dessa bestämmelser i uppbördslagen bör enligt lagrådetsmening göras i förevarande paragraf. Hänvisningen bör utformas så att det klartframgår att ränta skall utgå vid återbetalning av särskild inkomstskatt. I paragrafen hänvisas till ett stort antal paragrafer iuppbördslagen. Enligt vad lagrådet föreslagit vid 17 respektive 22 § börhänvisningen här inte avse 68 § 6 mom., 69 § 2 mom. eller 69 a § uppbördslagen.Hänvisningen bör inte heller omfatta paragrafer som har upphävts (70, 71, 72 aoch 82§§). Enligt 50 § uppbördslagen meddelas beslut om anstånd av denskattemyndighet som har utfärdat skattsedel på den skatt som anståndet avser.Den bestämmelsen kan inte tillämpas här och bör ersättas av en bestämmelse omatt anståndsbeslut meddelas av den skattemyndighet som meddelat beslut om särskildinkomstskatt. I övrigt behövs av 50 § endast en motsvarighet till bestämmelseni tredje stycket om att beslut om anstånd skyndsamt skall meddelas denskattskyldige utan kostnad för denne. 64 §, som medtagits i uppräkningen iförslag II,bör tas med också här. Uppräkningen av paragrafer kan lämpligen kompletteras medde rubriker under vilka paragraferna hör i uppbördslagen. Förslaget till lag om särskild inkomstskatt för utländskaartister m.fl. (förslag II) Paragrafen innehåller enligt det remitterade förslaget desärskilda definitioner som funnits behövliga. Med artist avses den som utövarartistisk verk- samhet ochmed idrottsman den som utövar idrottslig verksamhet. Artistisk Prop.verksamhet har fått en särskild definition men däremot inte idrottsligverk- 1990/91:107 samhet. Lagrådet anser att lagtexten bör återgeuttalandet i motiven (avsnitt Bilaga 3 2.2) att med idrottslig verksamhetavses framträdande inför publik direkt eller genom ljud- eller bildupptagning. I det remitterade förslaget definieras "svensktfartyg" som sådant svenskt eller därmed likstälh handelsfartyg som avses i1 § lagen (1958:295) om sjömansskatt. Enligt punkt 1 av anvisningarna tiljnämnda paragraf i lagen om sjömansskatt likställs med anställning på svenskthandelsfartyg anställning på utländskt handelsfartyg som svensk redare förhyr ihuvudsak obemannat, om anställningen sker hos denne eller någon av honomanlitad arbetsgivare. Definitionen på svenskt fartyg i förevarande paragraf börges följande lydelse: "sådant svenskt handelsfartyg som avses i 1 § lagen(1958:295) om sjömansskatt eller sådant utländskt handelsfartyg som avses ipunkt 1 av anvisningarna till nämnda paragraf." Bestämmelsen i andra stycket rörande s.k.dubbelbeskattningsavtal synes inte ha samband med skattskyldighet utan bör tasupp som ett undantag från vad som utgör skattepliktig inkomst. Enligt paragrafen skall bl.a. en artist under tid då haninte är bosatt eller stadigvarande vistas här beskattas för inkomst avartistisk verksamhet om inkomsten uppburits från och verksamhetenbedrivits här eller på svenskt fartyg. Det påpekas i den allmänna motiveringen,avsnitt 2.3, under rubriken att med uttrycket "uppburits från " skall avsesäven ersättning som utländsk arrangör utger till bl.a. utländsk artist förartistisk verksamhet här i riket. avses uttrycket innebära attersättning från ett utländskt artistföretag till en utländsk artist somuppträtt i inte skall beskattas hos artisten utan bara hosartistföretaget. Lagtexten är enligt lagrådets mening alltför otydlig i dessaavseenden. I första stycket första punkten i det remitteradeförslaget undantas från skatteplikt ersättning som utbetalas av en fysiskperson eller dödsbo och som avser framträdande vid en privat tillställning. Somskäl för detta undantag anges i remissprotokollet (se avsnitt 2.4)kontrollaspekten och svårigheten för privatpersoner att tillämpa de särskildaskattereglerna. Resultatet av det föreslagna undantaget kan emellertid bli attden föreslagna lagen i förslag I i stället skall tillämpas. Det är alltsåangeläget att det i 6§ fjärde punkten sistnämnda lag föreslagna undantaget -som avser bevillningslag och som inte föreslagits ändrat i förslag II - utformas så att det omfattar deundantag från skatteplikt som görs i förslag II. I första stycket fjärde punkten undantas inkomst av royaityeller utgående avgift. Sistnämnda uttryck bör anknytas närmare tillformuleringen i punkt tre av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen ochges följande lydelse: "4. inkomst av royaity eller utgåendeavgift för utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar." I paragrafen föreslås vissa undantag från skattepliktennär det gäller resa /91.10/ m.m. De föreslagna bestämmelsernaöverensstämmer inte med motsva- Bilaga 3 rande undantag i 6 § förslaget tilllag om särskild inkomstskatt. Det framstår som särskilt angeläget att dessaundantagsbestämmelser ges en enhetlig utformning. Härvid bör utgångspunktenvara att det tydligt framgår av lagtexten och inte bara av motivuttalandenaatt, förutom direkt utgivna förmåner, också styrkta kostnader undantas. I fråga om möjlighet till eftergift av en utbetalaresansvar för betalning av mottagarens skatt hänvisas till vad lagrådet anfört vid36§§ i förslag I. Se beträffande betalningsansvaret också vad lagrådet anföri anslutning till 12§. 10 och 11 §§ Det sägs i 10 § att den beskattningsbara inkomsten skallvara den skattepliktiga inkomsten. 111 § anges att den särskildainkomstskatten skall tas ut av den beskattningsbara inkomsten.Lagrådet hänvisar till vad som ovan anförts angående 7 och 8 §§ förslaget tilllag om särskild inkomstskatt. Skattesatsen , som valts för att systemet iprincip inte medger avdrag för omkostnader, måste trots den låga nivån i vissafall kunna leda till en hög beskattning om man jämför med den"normala" beskattningen i . Till förhållandet att de ickeavdragsgilla kostnaderna i vissa företag kan uppgå till en stor andel avintäkterna kommer att den del som slutUgen utgår i ersättning till artisten,idrottsmannen eller artistföretaget innebär en dubbel beskattning av beloppet(jfr vid 7 §). Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att göraskatteavdrag. Lagrådet hänvisar i tillämpliga delar till vad som ovan anförtsangående 10 § förslaget till lag om särskild inkomstskatt. Av vad som anförtsdär framgår bl.a. att i 14 § av det förslaget gjorts ett undantag för"arbetsgivarens" ansvar för betalning av "arbetstagarens"skatt, nämligen för det fall arbetsgivaren inte finns här i landet. Iförevarande förslag förutsätts däremot att, när arrangören av en artistiskeller idrottslig tillställning är hemmahörande i utlandet, arrangören ändåskall vara den betalningsansvarige för artistens, idrottsmannens ellerartistföretagets skatt. Arrangören har därmed att verkställa skatteavdrag ochfölja alla de regler angående uppbörd m.m. i uppbördslagen som hänvisas till i22 §. Lagrådet finner att detta, även om efterlevnaden underlättas genomblanketter och anvisningar, inte är en rimlig reglering. I paragrafen anges när särskild inkomstskatt skall redovisas.Enligt andra stycket i det remitterade förslaget lämnas i de fall enbetalningsmottagare är 'O företrädareför en grupp av artister utan att vara ett artistföretag uppgift om Prop.inkomstens och skattens fördelning på medlemmar i gruppen. Det kan påpe- 1990/91:107 kas att bestämmelsen endast avser artister och inte idrottsmän.Enligt lagra- Bilaga 3 dets mening är den föreslagna bestämmelsen emellertidnärmast ägnad att skapa oreda, eftersom en betalningsmottagare bör varaantingen ombud för artisterna eller också ett artistföretag som tillhandahållerartisterna. Lagrådet anser därför att bestämmelsen bör utgå. Med hänvisning till vad lagrådet anfört vid 18-20 §§ iförslag I förordar lagrådet att detaljföreskrifterna i denna paragraf ges iform av tillämpningsbestämmelser. Jfr också vad som anförts om beskattningsbarinkomst under 10 och 11 §§. Föreskrifterna i andra och tredje styckena är av denkaraktären att de lämpligast meddelas som tillämpningsbestämmelser. Tidsfristen för ansökan om restitution måste överensstämmamed fristen i 22 § i förslag I. Med den ordning beträffande beskattningsmyndighet somvalts i detta förslag har lagrådet inte någon anledning till erinran motbestämmelserna frånsett ett par påpekanden. 121 § anges att vid överklagande bestämmelserna i 8 kap.lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter (förfarandelagen) skall gällai tillämpliga delar. Lagrådet anmärker att uttrycket beskattningsår som användsi 8 kap. 2 § förfarandelagen inte är tillämpligt när det gäller den särskildainkomstskatten. Enligt 22 § skall i ett flertal avseenden bestämmelserna iuppbördslagen i tillämpliga delar gälla för den i förslaget angivna skatten.Hänvisningen till bestämmelserna i 96103§§ uppbördslagen är emellertidfelaktig såtillvida att 98 § bör utgå. Övriga lagförslag iförslag I och II Lagrådet har med hänsyn till sin principiella inställninginte funnit det påkallat att lämna synpunkter på de remitterade förslagen. Lag om särskild inkomstskatt för utomlands bosattapersoner m.fl. Jfr i förslag I: 1§ och II: 1 § 1 § Till staten skall särskild inkomstskatt betalas enligtbestämmelserna i denna lag. I:2§ II: 2§ 2§ Beteckningar som används i kommunalskattelagen(1928:370), lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och uppbördslagen(1953:272) har samma betydelse i denna lag, om inte annat anges eller framgårav sammanhanget. 3 § I denna lag avses med bosatt utomlands: om fysisk person att denne iiite ärbosatt här i riket eller stadigvarande vistas här, hemmahörande i utlandet: om fysisk person att denne ärbosatt utomlands och om juridisk person att denne inte är registrerad här iriket och inte heller har fast driftställe här, artistisk verksamhet: personligt framträdande inför publikeller vid Ijud-eller bildupptagning med sång, musik, dans, teater, cirkus ellerliknande, artist: den som utövar artistisk verksamhet, idrottslig verksamhet: personligt framträdande införpublik direkt eller genom ljud- eller bildupptagning, idrottsman: den som utövar idrottslig verksamhet, artistföretag: fysisk eller juridisk person som utan attvara arrangör mot ersättning tillhandahåller artist eller idrottsman, arrangör: fysisk eller juridisk person som anordnartillställning med artistisk eller idrottslig verksamhet, svenskt fartyg: sådant svenskt handelsfartyg som avses i 1§ lagen (1958:295) om sjömansskatt eller sådant utländskt handelsfartyg somavses i punkt 1 av anvisningarna till nämnda paragraf. I:3§ 1990/91:107 II: 6§ Bilaga 4 § Skattskyldiga är fysiska personer som ärbosatta utomlands och uppbär enligt 7-11 §§ skattepliktig inkomst. Skattskyldighet föreligger också för juridiska personersom är hemmahörande i utlandet och uppbär enligt 8, 10 och 11 §§ skattepliktiginkomst av artistisk eller idrottslig verksamhet. I:5§ II: - 5 § Skattskyldighet föreligger inte för en artisteller idrottsman, om han upp bär inkomsten från ett artistföretag som är hemmahörande i utlandet. Sådana personer som avses i 69 § kommunalskattelagen(1928:370) är inte skattskyldiga enligt denna lag. I:3§ II: 9§ 6 § Ansvarig för betalningen av särskildinkomstskatt är den som enligt 14 § har att göra skatteavdrag. Är denne hemmahörande i utlandet svarar den skattskyldige själv för betalningen på samma sätt som gäller för arrangör i fall som avses i 8 § sista stycket. Betalningsskyldigheten för den som har att betala annansskatt får efterges av beskattningsmyndigheten, om särskilda skäl föreligger. I:4§ II: - 7 § Skattepliktig inkomst enligt denna lag är: 1.avlöning ellerdärmed jämförlig förmån, som utgått av anställning eller uppdrag hos svenskastaten eller svensk kommun; 2.avlöning ellerdärmed jämförlig förmån, som utgått av annan anställning eller annat uppdragän hos svenska staten eller svensk kommun, i den mån inkomsten förvärvats genomverksamhet här i riket; 3.arvode ochliknande ersättning som uppburits av någon i egenskap av ledamot ellersuppleant i styrelse eller annat liknande organ i svenskt aktiebolag ellerannan svensk juridisk person, oavsett var verksamheten utövats; 4.pension enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstigeruppburen folkpension och pensionstillskott som uppburits enligt 2 § lagen(1969:205) om pensionstillskott eller, för den som uppburit folkpension i formav förtidspension, till den del beloppet överstiger uppburen folkpension och 52procent av pensionstillskott som uppburits enligt 2 a § sistnämnda lag, eller,om folkpension enligt bestämmelserna i 17 kap. 2§ lagen om allmän försäkringsamordnats med yrkesskadelivränta eller annan i nämndalagrum angiven livränta, till den del beloppet överstiger den pension -73 som skulle ha utgått om sådan samordning inte skett, ochför annan ersättning enligt lagen om allmän försäkring; 5. pensionpå grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller Prop. svensk kommun; 1990/91:107 6. belopp, som utgår på grund av annanpensionsförsäkring än tjänstepen- Bilaga sionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven försäk ringsrörelse; 7.pension pågrund av tjänstepensionsförsäkring samt annan pension eller förmån, omförmånen utgår från på grund av förutvarande tjänst och den tidigareverksamheten huvudsakligen utövats här; 8.ersättningenligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare samtenligt annan lag eller författning, som utgått till någon vid sjukdom ellerolycksfall i arbete eller på grund av militärtjänstgöring eller i fall somavses i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd eller lagen (1977:267) omkrigsskadeersättning till sjömän; 9.dagpenning frånerkänd arbetslöshetskassa enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkringoch kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontantarbetsmarknadsstöd; 10. timstudiestöd och inkomstbidragenligt studiestödslagen (1973:349); 11. annan härifrån uppburen, genom verksamhethär i riket förvärvad inkomst av tjänst; 12. återfört avdrag för egenavgifterenligt lagen (1981:691) om socialavgifter, restituerade, avkortade elleravskrivna egenavgifter i den mån avdrag har medgetts för avgifterna samtavgifter som avses i 46§ 2 mom. första stycket 3 kommunalskattelagen (1928:370)och som satts ned genom ändrad debitering i den mån avdrag har medgetts föravgifterna och dessa inte hänför sig till näringsverksamhet. Som folkpension behandlas även tilläggspension i den månden enligt lagen om pensionstillskott föranlett avräkning avpensionstillskott. Däremot räknas inte barnpension eller vårdbidrag somfolkpension. Verksamhet på grund av anställning i svenskt företag ansesutövad här i riket även om tjänsteinnehavaren i och för sin tjänst måste göratillfälliga besök utomlands eller uppehålla sig där underkringresande (t.ex. handelsresande). Skattepliktig inkomst enligt denna lag är dock endastsådan inkomst som är skattepliktig inkomst enligt kommunalskattelagen. II: 8 § 8 § Såvitt gäller artistisk och idrottslig verksamhetgäller följande i stället för bestämmelserna i 7 §. Skattepliktig inkomst för artist, idrottsman ellerartistföretag är kontant ersättning eller annat vederlag för artistisk elleridrottslig verksamhet i eller på svenskt fartyg. Skattepliktig inkomst för arrangör är de inkomster i formav biljettintäkter, reklamintäkter eller andra intäkter av en tillställningsom arrangören uppbär. "" 1990/91:107 9 §Från skatteplikt enligt 7 § undantas utomlands bosatta personer för: Bilaga