prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — '; ';';!■:ÄterstäUningéri:avÖstersjön:pri6riterås.iinder den riärniäste tiden ; i detinteriiatiorieUa arbetet: skäll bidra aktivt tiU att köhkre-; >tahåridliiigsprögråniför samtliga .Östersjöstatérutår ■■■■:nöiiiforS:"/,<::-::';s'vV'.'V'''-''■■-■'"■-,■'■"■,'. ';"■'■'.- ~">''-''-. ''>v-','V ■■ :;: pé vattenburiååiitsläpperi.ay■ kväyé fräri;rnähskligå vérksainhétér; -'>;skaJlhaiveräs;meliari:årenT'9'85'och] ,, Det;långsiktiga;mMét.ärlätt-stabila ;ärrihéndhté.skall'fåförekomma i miljöri.Ufsläpperi ay stabila orga-,-"niskå ämnen skallbegrärisas,,'så ått de till sekeisidfe -niyå.aitmiljöiiirite tår skada.Åtgärder för atf minskau . klöreradedrganiska ämnen från skogsindustriripHbriterås. ;'■ ;.",;.' :'" "ytslappén'av kvicksilver,,ka "'-7Ö% niéllänåreh;1985 öch 199,5. Utsjäppenay-ÖYrigå viktiga inetal-",■',!lér*skålLhälyerås-under sammä-tid.;;;,;\;,;..;';.;;.'-.-:,■'-''..-■,'■.'■:■:,':-. '.■;'-",'■■':- AriyändningenavhiiljöskadHgaam Tidigtuppmärksammade miljöproblem i svenska sjöar och vattendrag var igenväxning,syrebrist och fiskdöd, orsakade av utsläpp av i första hand syreförbmkandeämnen och närsafter från industrier och samhällen. Genom den stora satsningenpå reningsverk för kommunala och industriella avloppsvatten och miljöanpassadprocessteknik har påtagliga förbättringar uppnåtts. Problem med övergödning avsjöar är begränsade till vattensystem med stora tätbebyggda områden ochen stor andel jordbmksmark. Det är emellertid ofta i sådana områden som detfinns vattentäkter och rekreationsområden som kan drabbas. Av störst betydelseför övergödningen i sjöama är fosfor. Kväve kan vara ett problem i vissa delarav , där nedfallet av kväveföreningar är omfattande somavrinningen är stor från jord- och skogsbmksmark. Också transporter avhumusämnen, slam och erosion utgör problem. Gmndvattnetpåverkas också av föroreningar. Detta medför att möjligheten att utnyttjagmndvattnet som dricksvatten försämras. Kväveläckage från jordbmket kan geupphov till förhöjda nitrathalter i gmndvattnet i vissa jordbmksbygder,särskilt de med lätta jordar. På gmnd av den stora tidsfördröjning som skerinnan vissa bekämpningsmedel når ner till gmndvattnet, väntas sådana medel igmndvatten bli ett problem som kan öka. Ytteriigare hot mot god ellerbibehållen gmndvattenkvalitet är t.ex. föroreningar från avfallsdeponier,förorenad mark och gmstäkter samt läckage frånavloppsledningar, oljecisteraer under mark, flygplatser samt Prop.1990/91:90 förorenat dagvatten från tätorter. Övergödningeni marin miljö har lett till en rad effekter som massutveckling av alger,syrebrist, utslagning av bottenfaunan, förekomst av giftalger och förstördafiskodlingar. Detta har varit vanligt förekommande i lokala områden, t.ex.Laholmsbukten, och . Särskift allvarlig var situationenår 1988, när omfattande algblomning förekom, framför allt i . Förhållandenalängs i de baltiska länderaa, och östra ärsärskilt allvarliga. Tecken på övergödning finns också i de öppna havsområdenai och . Utsläppen av kväve och fosfor är den dominerandeorsaken till övergödning. Bakgmndshalten är 510 gånger högre än vid sekletsbörjan. För att återställa den ekologiska balansen i måste dentotala kvävebelastningen minska ytterligare, kanske . Svåraedbrytbara,naturfrämmande ämnen, t.ex. DDT och PCB förekommer i större eller mindre gradi alla vattenmiljöer. Förekomsten i levande organismer har minskat sedananvändningen förbjöds. En förhöjd nivå kan dock fortfarande konstateras isvenska vatten. Kunskapen om den totala spridningen av organiska miljögifteroch deras effekter är ännu begränsad. Utsläppen av stabila organiskamiljögifter måste upphöra heft. Värdefullanatur- och rekreationsområden kan skadas vid tillfallen med akutförorening av olja. Förmågan att bekämpa stora mängder olja har successivtförbättrats, bl. a. genom ett nära samarbete med övriga länder omkringÖstersjön och . En fortsatt utveckling av metoder för bekämpning avolja under svåra förhållanden och av system för en effektiv flygövervakningpågår. Bl.a. flygövervakning har redan medfört att de avsiktliga oljeutsläppentill havs har minskat betydligt i hela . Dediffusa, kontinuerliga utsläppen tillför dock haven avsevärt större mängderolja och andra kolväten. Effekteraa av sådana utsläpp är av en mer kroniskkaraktär och uppstår först efter en långvarig påverkan och kan därigenom varasvåra att upptäcka. Den absolut största tillförseln till haven av olja ochandra kolväten sker via floder och luftföroreningar. Exempel på storapunktkällor är bensinstationer, dagvattenledningar, kommunala reningsverk,fartyg och oljeborrplattformar. Även raffinaderier och annan industri tillförhavet olja. Utsläppenav näringsämnen och metaller har ökat sedan början av seklet till för bara ettpar årtionden sedan. Metallutsläppen har därefter minskat kraftigt under senareår. har vi haft samma utveckling för stabilaorganiska ämnen. Sverigemed omgivande hav tillförs också föroreningar från andra länder. Dessaföroreningar kan med hjälp av atmosfären eller havsströmmarna transporteraslånga sträckor. Tillförseln från andra länder är i allmänhet betydligt störreän den från . Regeringen har i 1988 årsmiljöpolitiska proposition angivit inriktning en för åtgärder mot havsföroreningar. I första hand skall åtgärder vidtas för att begränsa övergöd- Prop.1990/91:90 ningen samt upplagringen av svåraedbrytbara organiska ämnen, framföraUtklorerade sådana från skogsindustrin. Som mål lades fast att dels skall utsläppenav närsalter halveras i de mest påverkade områdena ,dels skall utsläppen av stabila organiska ämnen upphöra. Förskogsindustrin, som är den dominerande källan för utsläpp av kloreradeorganiska ämnen, angavs att åtgärder skall påbörjas års utgång föratt minska utsläppen av klorerade organiska ämnen med 60 . Dessutom angavsatt utsläppen av metaller, i första hand kvicksilver och kadmium, skallhalveras . Avden totala kvävebelastningen på haven från kommer ungefär hälften frånnaturlig avrinning från marken och hälften från mänsklig verksamhet. Jordbmketär en stor källa för närsaltsutsläpp. Åtgärder har vidtagits för att begränsanärsaltläckage från framför allt djurhållning och gödselspridning. Enligtregeringens proposition om vissa miljöförbättrande åtgärder ijordbmket, som lämnade utan erinran, är målet att kväveläckage tillhaven skall halveras i vissa områden. Närsaltläckaget frånmark är fortfarande betydande. De kommunala reningsverken är en annan källatill närsaltutsläpp. Kvävereduktion håller på att införas vidsådana reningsverk, som är lokaliserade vid särskift påverkade kustavsnitt. del av det kväve som tillförs haven kommer via atmosfären. I södra en övervägande del av kvävenedfallet sitt urspmng i jordbmket, genom attammoniak avges vid hantering och lagring av stallgödsel. Av den totaladepositionen av kväve i kommer från kväveoxider och frånammoniaken från jordbmket. Åtgärder för att begränsa utsläppen av kväveoxiderhar således också stor betydelse för att förbättra miljön i havet. Strängakrav för utsläpp av klorerade organiska ämnen har lagts fast för samtligafabriker som tillverkar klorblekt sulfatmassa i samband med prövning enligtmiljöskyddslagen. Regeringen bedömer att utsläppen därigenom begränsas tillden nivå som beslutats av . Med hänsyn till utsläppens miljöeffekteranser regeringen att de nu bör begränsas ytterligare genom de åtgärder somredovisas i det följande. Deåtgärder som vidtagits sedan miljöskyddslagens tillkomst för att minskautsläppen av metaller har varit effektiva. Regeringens bedömning är att de avriksdagen antagna riktlinjema i stort sett kommer att uppnås genom hittillsvidtagna åtgärder. Ytterligareåtgärder måste emellertid vidtas om påverkan av metaller på miljön slutgiltigtskall kunna nedbringas tiU en acceptabel nivå. De metaller som i första handbör begränsas är kvicksilver och kadmium, som har de allvarligaste hälso- ochmiljöeffektema. 2.5.2 Miljömål för vattenoch hav Prop. Miljömålenför vatten och hav innebär att i havs- och vattenområden skall naturligtförekommande arter kunna bevaras i livskraftiga, balanserade populationer. Försjöar och vattendrag skaU anges kvalitetsmål som gmnd för åtgärder och framtidaplanering inom tillrinningsområdet. De utsläpp som i första hand måstebegränsas för att uppnå detta är närsalter, stabila organiska ämnen ochtungmetaller, i första hand kvicksilver och kadmium, samt försurande ämnen. Regeringenföreslår att det mål om halvering av utsläppen av kväve som tidigarebeslutat om skall omfatta alla utsläpp till haven förorsakade av mänsklig verksamhetlängs med hela väst- och sydkusten upp till och med Stockholms skärgård.Åtgärder som begränsar utsläppen till skall prioriteras. Föratt begränsa kvävebelastningen redovisar regeringen i det följande delsåtgärder inom jordbmket, dels åtgärder för att begränsa kväveoxidutsläppen.Mål och strategier för att begränsa kväveoxidutsläppen har beskrivitstidigare. För jordbmket kommer beslutade åtgärder, tillsammans medden omställning av jordbmket som beslutat om, att leda till attkväveläckaget minskar väsentligt. Ytterligare åtgärder kommer att redovisas idenna proposition. Våtmarker bidrar också till att dämpa kväveläckaget ochskall därför i större utsträckning än tidigare återställas. Ävenför de större kustbaserade reningsverken längs kuster måsteambitionsnivån höjas. Genomnu aktuella åtgärder bedömer regeringen att de vattenbuma utsläppen av kvävetill haven som beror på mänsklig verksamhet kan halveras tiU . Genomde åtgärder, som beslutats, beräknas utsläppen av giftiga stabilaorganiska ämnen att mer än halveras . Utsläppen frånskogsindustrin kommer att begränsas med 60 under motsvarande period.Regeringen föreslår att ytterligare åtgärder nu vidtas för att begränsautsläppen. Målet är att utsläppen av stabila organiska ämnen skallupphöra. Regeringengör den bedömningen att utsläppen av tungmetaller måste begränsas ytteriigareför att nå för miljön ofarliga nivåer. Regeringen föreslår att kvicksilver,kadmium och bly prioriteras och begränsas mellan åren 1985 och 1995.Utsläppen av övriga viktiga metaller halveras . Kvicksilveroch kadmium är de från hälso- och miljösynpunkt farligaste tungmetalleraa.Regeringen anser att all användning, som kan medföra att de sprids tillnaturen, skaU avvecklas. Särskilda avvecklingsprogram för användning avkvicksilver, kadmium och även bly läggs fast. Deåtgärder som här har redovisats ger, enligt regeringens bedömning, tillsammansmed en omprövning av villkoren för miljöfarlig verksamhet, goda möjligheter attuppfyUa målen vad gäller metaller. Åtgärderhar vidtagits för att minska riskema med sjöfart och oljeutvinning till havs.Det är angeläget att arbetet fortsätter. tionellaförhandlingar verka för att samma miljökrav för transporter och Prop.1990/91:90 oljeutvinning, som gäller i , också tillämpas iNordsjön. Med utgångspunkt i de övergripande miljömålen har naturvårdsverketformulerat kvalitetsmål för sjöar och vattendrag. Naturvård verket har ocksåutarbetat bedömningsgrander för sötvatten för de viktigaste metallerna. Föratt kunna uppnå och bibehålla en god vattenkvalitet i börkvalitetsmålen ingå som en del i länsstyrelsernas beslutsunderlag. Genomatt bryta ner de nationella kvalitetsmålen till regionala och lokala mål förolika vattenavrinningsområden kan ett förebyggande och förbättrandeåtgärdsarbete startas. Länsstyrelsernas regionala miljöanalyser kommer därvidbl.a. att utgöra viktiga underlag för prioritering av åtgärder och förkommunernas planeringsarbete. Detövergripande internationella arbetet för att skydda haven i skerinom ramen för ett antal konventioner. Helsingforskonventionen reglerarskyddet i , reglerar utsläpp från landbaseradekällor i och Nordostatlanten, medan Oslokonventionen reglerar dumpningoch förbränning av avfall till havs i samma havsområde. Andra konventioner ombl.a. sjöfarten har också betydelse för miljön. Miljöministrarna i länderaa mntNordsjön har dessutom hållit tre särskilda s.k. Nordsjökonferenser och därvidenats om gemensamma åtgärdsprogram för att begränsa föroreningen av Nordsjön.Dessutom finns en lång rad överenskommelser om mera avgränsade vattenområden,med i många fall stor betydelse för och . Som exempel kannämnas överenskommelser om , och . Iseptember 1990 hölls på initiativ av de svenska och polska regerings-cheferaaen särskild konferens i på regeringschefsnivå. Rege-ringschefema enadesom målet att återställa ekologiska balans. En arbetsgmpp har bildatsför att utarbeta ett gemensamt åtgärdsprogram baserat på nationella program.Världsbanken och andra internationella finansieringsinstitut deltar i dettaarbete. Genominteraationella överenskommelser har även åtagit sig att minskautsläppen av närsalter, stabila organiska ämnen och vissa metaller med ca 50%meUan . Vidden tredje höjdes ambitionsnivån jämfört medöverenskommelsen från andra . De totala utsläppen tillNordsjön av kvicksilver, kadmium och bly skall minskas eller mer mellanåren 1985 och 1995. Tillförseln av ytterligare ca 30 ämnen skall halveras undersamma period. Till dessa hör klorerade lösningsmedel, metaller och derasföreningar samt tjugotalet olika bekämpningsmedel. Genom de åtgärder somhittills har vidtagits och föreslås kommer enligt regeringensbedömning att kunna leva upp till sina internationella åtaganden. Detfortsatta intemationella arbetet bör inriktas på att genomföra nu beslutade program och att finna effektiva arbetsformer för att följa upp 45 arbetet.Ett utökat samarbete behövs också för att följa miljötillståndet i Prop.1990/91:90 havet. Den viktigaste åtgärden blir att effektivt stödja arbetet iÖsteuropa för att få till stånd kraftiga utsläppsminskningar iÖstersjön. Förnärvarande pågår arbete med att revidera såväl Helsingforskonventionen somParis- och Oslokonventionerna. Medlemsländerna överväger för närvarandemöjligheten att slå samman Paris- och Oslokonventionerna till en gemensamkonvention för och Nordostatlanten. Påinbjudan av FNs sjöfartsorganisation, IMO, hölls eninternationell konferens i beträffande åtgärder mot oljeföroreningar urett globalt perspektiv. Vid konferensen enades länderna om en konventionstextom beredskap för samt insatser och samarbete vid förorening genom oljeutsläpp.Regeringen har beslutat att konventionen skall undertecknas. Regeringen kommersenare att föreslå att godkänner att ratificerarkonventionen. Marinamiljöfrågor blir en viktig fråga på FNs konferens om miljö ochutveckling. Det regionala konventionsarbetet för att skydda känsligahavsområden behöver förstärkas på många håll. Frågan om att komplettera deglobala konventioner som gäller endast vissa typer av utsläpp med en merkomplett global mekanism kommer därvid att behandlas. 3 Miljöpolitikens medel och instrument Lagstiftningoch olika typer av ekonomiska styrmedel utgör gmnden för att genomföraintentionerna i miljöpolitiken. Genom att miljöproblemen harändrat karaktär behöver de medel och instmment som används ses över och görasså effektiva som möjligt. skall svenska regler anpassas tillinteraationella i så stor utsträckning som möjligt. Därigenom underlättas detinteraationella samarbetet. Denenskilda människan och hennes livsföring kommer att spela allt större roll föratt undvika framtida miljöproblem. Miljöutbildning på alla nivåer är en avförutsättningarna för att underlätta en ansvarsfull hushållning mednaturresurserna. Demål och strategier som regeringen föreslagit i kapitel 2 relateras tillförhållandena i miljön. Detta ställer stora krav på en effektiv övervakning ochuppföljning av miljötillståndet. Deför svåraste miljöproblemen orsakas direkt eller indirekt av verksamhet i andra länder. Föroreningar transporteras genom luft och vatten över stora områden. Varor och kemiska produkter förs mellan olika länder genom den ökande internationella handeln. Klimatförändringar har betydelse för hela jorden. Andra globala miljöproblem t. ex. ökensprid ning, avskogning och skydd av världshaven och farskvattentillgångarna har stor betydelse för utvecklingen i många länder. Det internationella samarbetet får därför allt större betydelse. Sverigebör i så stor utsträckning som möjligt utnyttja sådana medel och Prop.1990/91:90 instrument i miljöpolitiken som underlättar en internationellsamordning. Itakt med att miljöfrågorna fått ökad betydelse har det mellanstatligasamarbetet stärkts. De flesta etablerade mellanstatliga organisationer harnumera miljöfrågor på sina arbetsprogram. Ett omfattande nätverk avkonventioner och andra överenskommelser har förhandlats fram. Sverigehar tagit initiativet till FNs konferens om miljö och utveckling i ijuni 1992 och har från början arbetat för att konferensen skall behandlamiljöfrågorna i ett brett utvecklingsperspektiv. Regeringen eftersträvar enhandlingsinriktad konferens som fastställer konkreta åtgärdsprogram medprecisa mål och tidtabeller samt finansieringsformer. Regeringen arbetar föratt konferens bl.a. skall anta legalt bindande konventioner om skogen,klimatförändringar och biologisk mångfald. Ett syfte med den senarekonventionen är att samordna det arbete som sker i andra konventioner pånaturvårdens område, t.ex. våtmarker, samt att förstärka det nationellanaturvårdsarbetet bland världens länder. Inomdet övergripande målet för utvecklingsbiståndet, nämligen att höja de fattigafolkens levnadsnivå, kompletterar och förstärker miljömålet de övriga målenför det svenska utvecklingssamarbetet. miljöproblem är förbundnamed gmndläggande utvecklingsproblem. Fattigdomen är i sig ett av de störstamiljöhoten i . För att tillfredsställa behov av livsmedel ochbränsle tvingas fattiga människor till en överexploatering av de naturresursersom den framtida utvecklingen är beroende av. Föratt kunna hantera den egna miljön och de egna naturresurserna på ettlångsiktigt hållbart sätt och dessutom vidta åtgärder som bidrar till globalamiljöförbättringar är det nödvändigt att får ett ökat tekniskt ochfinansiellt bistånd från i-länderna. Resursöverföringen måste göras på det sättsom bäst främjar utveckling. Inomdet multilaterala utvecklingssamarbetet på miljöområdet kommer FNsutvecklingsprogram, , och de internationella finansieringsorganen att fåbetydelsefulla roller. De finansiella institutionernas betydelse bottnar dels ideras omfattande finansiella överföringar, dels i den förstärkta roll de fåttsom rådgivare inom miljöområdet. Depågående förhandlingarna om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde, EES,omfattar också miljöfrågorna. Inom EES ram kommer att få nyamöjligheter att agera i miljösamarbetet i och därigenom uppnåpositiva miljöeffekter. bör således tillsammans med övriga EFTA-länderoch EG så långt som möjligt försöka utarbeta gemensamma planer och lösningar,särskilt på sådana områden som har betydelse för den internationella handeln.Mot bakgmnd av tidigare arbete på miljöområdet är det naturligt attSverige skall ha en pådrivande roll i detta arbete. Sverigehar ett starkt intresse av miljösamarbete med länder med likar tad social och ekonomisk utveckling. Arbetet i t. ex. OECDs miljökommit té är i hög grad inriktat på att stödja medlemsländernas miljöpolitik genom erfarenhetsutbyte, påverkan och samordning. arbetar ak tivt för att påverka andra länder att öka ansträngningarna i miljöpolitiken. En framgång i detta arbetekan leda till att belastningen på den svenska miljön minskar. Ett annat motivför att påverka andra länder har varit att deras industri inte skall fåkonkurrensfördelar genom att regeringama i de ländema stäUer mindre kostsammakrav än den . ekonomi är mycket utlandsberoende,och konkurrensfrågoraa har därför stor betydelse. Det nordiska samarbetethar spelat en stor roll i intemationella miljöarbete. De nordiskaländema driver oftast gemensamma krav i olika internationella organ, vilketmedfört en betydande genomslagskraft. Det ökande interaationella arbetetinnebär att de nordiska länderna i alft större utsträckning bör fördelainsatsema mellan sig med utgångspunkt i en gemensam linje. Mot bakgmnd av destora politiska förändringama i är det även naturligt att det nordiskasamarbetet sätts in i ett vidare europeiskt perspektiv. För att utforma densvenska miljöpolitiken och delta i det internationella miljösamarbetet blirdet allt viktigare att noga följa hur miljöfrågoma behandlas i andra länder ochi mellanstatliga organisationer. a. kommer två tjänster sommiljöattachéer/råd att inrättas. Det är vidare angelägetatt förbättra informationen till utlandet om svensk miljöpolitik. Regeringenkommer därför att utarbeta ett särskift informationsprogram. Regeringen föreslårdessutom att 2 milj. kr. avsätts som stöd för ideella organisationersinternationella verksamhet. 3.2 Övervakning av tillståndet i miljön , Sarnmanfattning dy avsnittet:, Regeringen föreslår att ett hytt, pro-: ■. ;Xgråfri införs för att övervaka niiljötillståndet j landet. '.föreslåratt resul-sérna för riiiljöö.vervalcningö :;;uridefén; treårsperiod för,éttnyttöchéffektivare-prograiri..':' ;';,-' :':",Programmet byggsirilednihgsvjs ut för att,motsvara'natiöneUå bchintematioriellä behöv: ayiriformationpiri miljötillståndet, ,: succéssivutbyggnad sker senarepå régionabnivåsöiii stöd för länsr, :"Styrelsemasck;h kommunernas arbete.med,'miljöfrågörnå. :: ''';, :■ ■:■ .Lokala progVåm.L ék. :föröv,ei;väkiiirig äv speciellt belastädej öm- 'rådéri,6chövervakning;ayluftkyalitét i tätb ','anslutas tilldet,'riyå,(j,vérvakhi,ngssystemét,,"'''> :;;:,:;■;>.'. '':;;;; Enväl fungerande övervakning av tillståndet i miljön, liksom tillgång till bl. a.geologisk och annan landskapsinformation, är en viktig fömtsättning för arbetetmed att förbättra miljön. Den bidrar till att ge ett gott beslutsunderlag föratt lägga fast miljömål och för att ange nödvändiga nivåer på försiktighetsmåttoch åtgärder, liksom för att följa upp effekteraa av dessa. Detta gäller både iett nationellt och ett intemationellt perspektiv. Redani dag bedrivs en omfattande övervakning av miljökvalitet och Prop. 1990/91:90kontroll av miljösituationen i olika påverkade områden. Ett stort antalmyndigheter, institutioner och företag är inblandade. svararför programmet för övervakning av miljökvalitet, PMK. Programmet har sintyngdpunkt i övervakning av miljöer utan lokal miljöpåverkan. Programmetbestår av delar som är nationellt beslutade och delar som ingår iinteraationellt samarbete. Somexempel på övervakningsinsatser av mer specifik karaktär kan nämnasnaturvårdsverkets program för uppföljning av kalkningsverksamheten, Sverigesgeologiska undersöknings gmndvattennät, lantbmksuniversitetetsståndortskartering för skog och uppföljning av skogsskador. Hithör även observationsnätet hos statens meteorologiska och hydrologiska institutför klimat, hydrologi och oceanografi. Övervakningav tillståndet i miljön bedrivs på länsnivå huvudsakligen i form av s. k.samordnad recipientkontroll för vatten och regional luftkvalitetsövervakning.Dessa program bedrivs ofta genom där bl. a.myndigheter och industrier är representerade. Framför allt för vattenkontrollenstyrs verksamheten i stor utsträckning genom tillämpning av miljöskyddslagensbestämmelser om kontroll av miljöstörande verksamheters verkningar iomgivningen. Länsstyrelserna spelar en aktiv roll vid utformningen avprogrammen och har i flera fall medverkat till en ändamålsenligmiljöövervakning på länsnivå. Många kommuner har efter hand utvecklat egnaövervakningsprogram. I första hand är dessa inriktade på luftkvalitet itätorter. Samordningenmellan de olika programmen på nationell, regional och lokal nivå kanförbättras. finns svårigheter att göra de övergripande utvärderingar avutvecklingen i miljön som får en ökande betydelse för ett framgångsriktmiljöarbete. Vidare är de resurser som avsätts för utvärdering oftaotillräckliga, som stora administrativa insatser krävs för att fåtill stånd särskilt regionala övervakningsprogram. Miljöövervakningenär en av gmndstenama i det internationella miljöarbetet. Av betydelse i dettasammanhang är bl. a. följande: