prop · GE03199 · 1990-12-31 00:00:00 — 1990/91: 199 ändamål änsjukvård och som bedöms kunna handha läkemedlet på ett betryggande sätt. Utan särskUttillstånd får resande införa läkemedel, som han för medicinskt ändamål ochpersonligt bruk medför till riket. Förhantering i övrigt gäller enligt 13 § läkemedelsförordnuigen ett aUmänt aktsamhetskrav. Straffetför den som bryter mot läkemedelsförordningens bestämmelser är nomialtdagsböter. Detta gäller bl.a. i fråga om den som tillverkar, saluhåller ellerförsäljer läkemedel utan an vara berättigad till det eller som åsidosätter aktsamhetskravet.Den som begår gärning av oaktsamhet som bedöms som ringa är fri från ansvarmedan grovt brott kan ge fångelse upp till . Påföljden för olovUginförsel regleras i lagen (1960:418) om straff för värn-smuggling. för tillämpningen av läkemedelsförordningen finns i kungörelsen(1963:439) om tillämpningen av läkemedelsförordningen (nr701) och får dessutom i viss utsträckning meddelas av läkemedelsverket,tidigare . Sådana myndighetsföreskrifter har meddelats om bl.a.förordnande och utlämnande av läkemedel från apotek (receptföreskrifter, SOSFS1984:16 och LVFS 1990:27) Enligt dessa föreligger recepttvång för registreradefarmacevtiska specialiteter, som enligt beslut av ellerläkemedelsverket skall vara receptbelagda. LUcaså kräver utlämnande avoregistrerade farmacevtiska specialiteter recept Vad som utgör receplbelagdvara framgår av förteckningen till receptföre-skriftema. Då ämne som ärupptaget på förteckningen ingår i eller utgör läkemedel, blir läkemedletunderkastat recepttväng. Vidarehar meddelats följande föreskrifter om resandes införsel av läkemedel (LVFS1990:32). Läkemedel för medicinskt ändamål och personligt bmk får införas tiUriket i en mängd som motsvarar högst tre månaders förbmkning.För medel med hormonell påverkan på proteinsyntesen, till vilka räknas anabolasteroider, androgener med anabol effekt, t.ex. testosteron och dess derivatsamt tillväxthormon, skall dock gälla an endast ett sådant medel fär mföras ien mängd som motsvarar högst fem dagars förbrakning. Läkemedelslagstiftningenhar varit föremål för allmän översyn genom läkemedelsutredning, som ibetänkandet (SOU 1987:20) Läkemedel och hälsa lagt fram förslag tUl enläkemedelslag jämte ett förslag till en lag om kontroll av narkotika. Narkoäkalagsnftningen.Syftet med narkotikalagstiftningen är att begränsa användningen av narkotika till sådan som sker för medicinska och vetenskap liga ändamål. Bestämmelsema finns i narkotikastrafflagen (1968:64), narko tikaförordningen (1962:704) samt läkemedelsverkets narkotikakungörelse (LVFS 1990:45), tidigare narkotikakungörelse (MF 1972:30). Med narkotika förstås enligt 8 § narkotikastrafflagen läkemedel eller hälsofarliga varor med starkt vanebildande egenskaper eller varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper och som 1. på ,2 sådangmnd är föremål för kontroll enligt en intemationeU överenskommelse Prop.1990/91: 199 som biträtt, eller 2. av regeringen har förklarats skolaanses som narkotUca enligt lagen. Narkotikafår enligt 2 § narkoiikaförordningen inte införas tUl landet eUer här tillverkas,saluhållas eller överlåtas för annat än medicinskt eller vetenskapligt bmk.För införsel och utförsel av narkotika krävs tillstånd. Resande får dock utantillstånd införa narkotiskt läkemedel för medicinskt ändamål och personligtbruk. Speciella bestämmelser gäller för tullbehandlingen. För tillverkningkrävs också tillstånd. Undanlag gäller för iordningställande av beredning päapotek samt framställning i vetenskapligt syfte vid vetenskaplig institutionsom ägs eller stöds av staten. Handel med narkotika får bedrivas endast av densom enhgt särskUt tiUstånd infört eller tiUverkat varan, den som har rätt attdriva detaljhandel med läkemedel samt annan som fått tillstånd att driva handelmed varan. Narkotisktläkemedel fär enligt 6 § 2 mom. narkoiikaförordningen lämnas ut endast om detförordnats av läkare, tandläkare eller veterinär. Narkotika får vidare enligt 7§ endast innehas av den som har rätt att idka handel med narkotUca,föreståndare för vissa vetenskapliga institutioner om varan behövs för vetenskapligforskning, undersökning eller undervisning samt av den som fått narkotikan uUämnadlill sig enligt recept. Särskilda bestämmelser finns för försvarsmakten. Detåligger läkemedelsverket (före ) an upprättaförteckningar över narkotika. föreskrifter om förteckningaröver narkotika (LVFS 1990:47) omfattar förteckningarna I-V. Förteckning Iomfattar bl.a. cannabis och heroin. Till förteckning II hänförsbl.a. amfetamin, kokain och morfin. Etylmorfin och kodein hör till förteckningIII. Närmare bestämmelser för tillämpning av narkotikaförordningen fmns iläkemedelsverkets narkotikakungörelse (LVFS 1990:45). Enligt denna fär iförteckning I upptagna varor inte införas tiU eller utföras från riket eller härtillverkas, saluhållas eller överlåtas. Tillstånd kan dock medges an användadessa varor för medicinsk eller vetenskaplig forskning. För narkotisktläkemedel, som resande enligt förordningen får införa till riket för medicinsktändamäl och personligt bmk gäller följande. Den resande skall styrka att de läkemedelhan medför uppfyller villkoren antingen genom skriftligt intyg från läkareeller genom att läkemedlet är försett med etikett som upptar namnetpå dels den resande, dels ordinerande läkare. Etiketten skall vidare varaförsedd med uppgift om läkemedlets art, mängd cx;h dosering. Vid varje införseltiUfäUefår av medel som upptas i förteckning II eller III endast införas enmängd som motsvarar behovet under . För medel i förteckning IV ellerV är motsvarande mängd behovet under högst tte veckor. Resande, som är bosattutomlands har dock rätt till en mängd motsvarande högst tre månaders förbrakning. Olovligaförfaranden med narkotika regleras i narkotUcastrafflagen. För narkotikabrott straffas den som med uppsåt olovligen överlåter narkotika, framställer narkotika avsedd för missbrak eller förvärvar narkotika i över låtelsesyfte. Delsamma gäller den som lar annan befattning med narkotika . som inte är avsedd föreget brak såsom anskaffning, bearbetning, förpack- Prop. 1990/91: 199 ning,transport eller förvar. Förfaranden som är ägnade att främja narkotikahandel såsomatt bjuda ut narkotika till försäljning, förvara eller befordra vedertag förnarkotika, förmedla kontakter mellan säljare och köpare utgör ocksånarkotikabrott. Även den som innehar, brakar eller tar annan befattning mednarkotika döms för narkotikabrott. Straffet för narkotikabrott är fängelse ihögst . brott bestraffas med böter eller fängelse i högst sex månadereller, när brottet endast består i eget brak av narkotika, böter. Straffet förgrovt narkotikabrott är fängelse lägst två och högst . Har gärningenbegåtts av grov oaktsamhet döms istället för vårdslöshet med narkotika.Straffet är då böter eller fängelse i högst . I detta fall är innehav ochbrak undantaget från det straffbara området. Försök, förberedelse och stämplingtill narkotikabrott och till grovt narkotikabrott är också stt-affbart utom ifråga om innehav och bruk av narkotika. Lagenom strcffför varusmuggling. Olovlig införsel och utförsel regleras i lagen(1960:418) om stt-aff för varasmuggling. Enligt tullagen (1987:1065) föreliggerskyldighet att vid införsel av vara anmäla den till förtullning. Sammaskyldighet föreligger även vid utförsel. Den som utan att göra anmälan hostullen inför eller utför gods, för vilket skall erläggas tull eller annan avgifteller för vUket gäller införsel- eller utförselförbud, döms, i fall av uppsåt,för vamsmugghng. Straffet är böter eller fängelse i högst . Är det frågaom narkotika är straffet fängelse i högst . Även den som genom vilseledandeföranleder att tuU eller annan avgift undandras staten eller föranleder attgods införs eller utförs mot förbud döms på samma sätt för vamsmugghng. Ringabrott, utom vilseledande, ger högst i böter. Från och med den 1januari 1992 blh stt-affet för sådant brott penningböter, dvs. (prop.1990/91:68, JuUlO, rskr. I fräga om narkotika är dock straffet bötereller fängelse . Grovt bron ger fängelse mellan sex månaderoch eller om det gäller narkotika mellan rvå och tio är. Som vamsmugghnganses även vissa förfoganden över gods i strid mot stadgade villkor, liksom attgenom vilseledande förmå till licensgivning. Det straffbara området omfattar ocksäde fall då gämingama förövats av grov oaktsamhet utom om fallet anses somringa. Försök till vamsmugghng är straffbart liksom förberedelse och stämplingtill vamsmugghng när det gäller narkotUca. Förolovlig befatming döms den som uppsåtligen förfogar över gods, som varit föremålför varasmuggling genom att förvärva, forsla, dölja, förvara eUer avyttragodset. Straffet är böter eller fängelse i högst . brott är frittfrän ansvar. Tulltjänstemanfår ta i beslag egendom som kan antas vara förverkad enhgt lagen. Han får ocksåföreta husrannsakan för eftersökande av sådan egendom samt även kroppsvisitationoch yUig kroppsbesiktning om det förekommer anledning att någon har pä sig gcxlssom är underkastat beslag enligt lagen. Handresgods samt resväskor och lUcnandesom medförs av resande får undersökas även i andra fall. Utöver den nu lämnaderedovisningen av gällande regler finns i prome- Prop. 1990/91: 199 morianockså en redogörelse för bestämmelser i fråga om bl.a. djurskydd och kemiska prcxliUcterliksom för lagstiftningen på området i vissa främmande länder. 2.2 Behovet av nationell lagstiftning angående dopning Användningav dopningsmedel i syfte att förbättra olika idrottsprestationer har i hittUlsansetts vara en angelägenhet som i huvudsak enbart rört den organiseradeidrotten. Genom att dopning bUvit allt vanligare och kommit att utnyttjas intebara inom eUtidrotten har emellertid frågan fålt en vidare betydelse. Jag kankonstatera att dopning numera förekommer inte endast vid idronstävlingar utanäven umyttjas samt att den nått nya grapper, säsommotionärer och kroppsbyggare. Från folkhälsosynpunkt fmns därför anledning attuppmärksamma i vart fall sådana typer av dopning där det kan befaras att ettokontrollerat brak medför skador på den mänskliga organismen. De flesta dopningsmedelär dessutom läkemedel. Staten har påtagit sig ett särskiltansvar för kontrollen över bl.a. tillverkning, handel och användning avläkemedel. Densvenska idrottsrörelsen har vuxit fram som en folkrörelse och har, tUI skillnadfrån vad som är fallet i många andra länder, en från staten oberoende ställning,låt vara att det allmänna funnit att idrotten bör ges betydande ekonomisktstöd. Utgångspunkten vid övervägande av olika åtgärder mot dopning bör enligtmin mening vara att idrottsrörelsens självständiga ställning måste bestå cx;hatt det ocksä i fortsättningen bör vara idrottsrörelsen själv som i första handdriver kampen mot dopning och andra oegenUigheter i idrottssammanhang.Idrottsrörelsen har redan visat sig ha tagit ett sådant ansvar och är, enligtvad jag fått veta, beredd att också fortsättningsvis ta detta ansvar. Meddenna utgångspunkt bör, för att bedöma behovet av lagstiftningsåtgärder, iförsta hand granskas de olika medel som används för dopning, med hänsyn tagensåväl till medlens normala medicinska användning som tUl risken för ett meraokontrollerat brak av hälsofarligt slag. Denförsta gmppen av dopningsmedel enligt IOC:s lista (se bilaga I) utgörs av stimulantia,såsom t.ex. amfetamin och koffein. Rertalet av dessa substanser omfattas redanav narkotikalagstiftningen cx;h är av denna anledning redan föremål förnoggrann kontroll. Beöffande de övriga medlen har det inle från något hålluttalats farhågor för ett sådant hälsofarligt bruk att särskilda lagstifmingsåtgärderär motiverade. Sammasynpunkter kan anläggas beö-äffande gmppen narkotiska analgeti-ka(smärtstillande medel), säsom morfin och kodein. Medel där allvarliga hälsoriskerfinns omfattas redan av narkotikalagstiftningen. Beträffande övriga medelbedömer jag läkemedelslagstiflningens konnolhegler som tillräckliga. Beträffande gmppenbeta-blockerare är situationen delvis annorlunda. 1990/91: 199 Dessa blodtryckssänkandemedel har en synnerligen utbredd medicinsk användning, och en utvidgadkontroll skulle vara svär att genomföra. Å andra sidan finns knappast någotstörre behov av restriktioner utöver dem som redan finns iläkemedelslagstiftningen. I dopningssyfte kan nämligen beta-blockerare baraanvändas i mycket begränsad mängd; effekten blir annars en nedsättning avprestationsförmågan. Ävendiuretika (urindrivande medel) har en mycket utbredd användning som läkemedel.Som dopningsmedel intas de dock i regel i så begränsad mängd att någon hälsofarainte uppkommer. Jag bedömer att det även beträffande dessa medel ärtillräckligt med de kontrollmöjligheter som redan finns iläkemedelslagstiftningen. Grappenanabola steroider är de medel som tilldragit sig den störstauppmärksamheten i debatten om dopning. Det är också de medel som visat siganvändas på ett sådant sätt an särskilda lagstifmuigsåtgärder kan vara motiveradeför att hejda ett okontrollerat bmk som kan Ijefaras vara hälsovådligt. Anabolasteroider som säljs legalt i ingår i receptbelagda läkemedel. För veterinärmedicinskanvändning gäller i princip samma regler som för förskrivning till människor.Medlen har mycket specifika medicinska indikationer och den legalaförskrivningen har kunnat konstateras numera vara ganska liten. Trots dettafinns mycket som tyder på att det finns god tiU-gäng pä anabola steroider päden illegala marknaden. Det är oroligt an huvuddelen av dessa medel utgörs avinsmugglade varor. Läkemedelsom innehåller anabola steroider tillförs i dopningssyfte oftast i storakvantiteter och under långa tidsperioder. Det är delvis oklart hur en sådananvändning påverkar den mänskliga organismen pä lång sikt. Läkemedlen är juinte alls prövade under dessa fömtsättningar. De anabola steroidemasverkningssätt - äggvitenybildande - tyder dock på att de pä ett allvarligt sättkan mbba kroppens normala funktion och ger anledning att befara skadeverkningari form av störningar i hormonbalansen och fett-omsättningen, vilket bl.a.innebär höjd risk för åderförkalkning och kranskärlssjukdomar. Ungdomar somännu inte slutat växa kan stanna i växten om de ges anabola steroider. Liksom natiu-ligttestosteron kan anabola steroider leda till en bestående virilisering hoskvinnor samt sterilitet hos män. Även andra skador, bl.a. vissa sällsynta formerav cancer, misstänks ha samband med användning av anabola steroider. Psykiskpåverkan har (x;kså rapporterats, bl.a. ökad aggressivitet Detär alltså klara faror förenade med en okontrollerad användning av anabolasteroider. Något bärkraftigt skäl för att acceptera ett alltmer utbrett bruk avdessa medel vid sidan av den medicinska använchiingen synes inte finnas. Vadjag nu sagt gäller även naluriigt testosteron, som har en medicinskt användningsområdemen som också kan utnyttjas som dopningsmedel och dä ger samma typer avskadeverkningar som de syntetiskt framställda anabola steroiderna. TiUväxthormon har numeraockså uppförts på IOC:s lista. Sådant hormon, Prop. 1990/91: 199 som tichgarevarit mycket dyrt cx;h svåråtkomligt, har genom ny teknik börjat kunnaframställas i större kvantiteter. Det kan därför befaras att medlet nu får störrebetydelse som dopningsmedel. Läkemedel med tillväxthormon, som används mot dvärgväxt,kan om det konsumeras felaktigt ge allvarliga bestående skadeverkningar.Enligt min mening bör även tillväxthormon hänföras under de skärpta regler sommåste övervägas. Detfinns (x;ksä vissa medel som är avsedda att pä ett onaturligt sätt öka kroppensegen produktion av främst testosteron. Detta medför samma faror som en okontroUeradanvändning av själva hormonet. Det finns därför skäl att i förevarandelagstiftningssammanhang likställa sådana medel med resp. hormonpreparat. Genomny teknik har det nu också blivit möjligt att i större kvantiteter och tilllägre kostnad framställa erytropoietin, en substans som ökar kroppens prcxluktionav röda blocUcroppar. Erytropoietin har tills heh varit mycket dyn ochsvårtillgängligt på marknaden. Beredningar av substansen är registrerade som farmacevtiskaspecialiteter och används bl.a. i samband med transplantationer. Erytropoietinuppges, efter utförda prövningar, ha en prestarionshöjande effekt ochbefaras kunna bli aktuellt som dopningsmedel. Jag anser emellertid attunderlaget i förevarande sammanhang inte är tillräckligt för att kunna bedömaeventuella negativa medicmska effekter av de blodbildande substanseraa.Särskild lagreglering av dessa substanser utöver vad som gäller enligt läkemedelsförfattningamabör därför inte genomföras . Jag föratsätter emellertid att scx;ialstyrelsencx;h läkemedelsverket noga följer utvecklingen av dessa substansersanvändning. Någotskall ocksä sägas om s.k. bloddopning, dvs. metcxien att utnyttja blodtransfusion- av eget eller annans blod - för att öka prestationsförmågan inför en tävling.Detta är uppenbart en metod som kräver insatser av medicinskt skolad personaloch inle kan användas direkt av idrottsutövama själva. Redan på grand härav kanman utgå från att det inte kan bli någon mera utbredd företeelse. Detmedicinska yrkesansvaret för läkare och sjuksköterskor torde här utgöra entillräcklig garanti. Somjag tidigare framhållit har idrottsrörelsen förklarat sig beredd att också ifortsättningen ta ansvaret för kampen mot dopning och andra oegentligheter iidrottssammanhang. Jag anser därför att lagstiftningsåtgärder i ärmiet iprincip bör inskränkas till vad som kan behövas med hänsyn till det ansvar somstaten har för läkemedelskontroU och läkemedelsanvändning (x;h till de hälsofarorsom idrottsutövama, och då särskilt idrottande ungdomar, medvetet elleromedvetet kan utsätta sig för genom att dopa sig. Denna avgränsning stämmerväl överens med uppfattningen hos flertalet av remissinstanseraa. En sådan inriktnuigav lagstiftningsåtgärderna ligger också i linje med innehåUet i Europarådetskonvention mot dopning. Beträffandeden huvudsakliga innebörden av den lagreglering som behövs har jag lika Ute somremissinstanserna någon annan uppfattning än som redovisas i promemorian. Detinnebär att begränsningar i tillgängligheten av 2 1990/91. dopningsmedel bör uppnåsgenom en reglering som förbjuder och straffbelägger olika former av hanteringav sådana medel. Prop.1990/91: 199 2.3.1 Avgränsning av medlen Mittförslag: Regleringen omfattar syntetiska anabola steroider, testosteron cx;hdess derivat, tillväxthormon samt kemiska substanser som ökar produktion cx;hfrigörelse av testosteron cx;h dess derivat eUer av tUlväxthormon. Redanden förbjudna substansen i sig omfattas, oavsett om substansen förekommer inågon beredningsform eller ej. Promemoriansförslag; Beträffande de medel som regleringen skall omfatta överensstämmerförslaget med mitt. Promemorieförslagets tillämpningsområde inskränker sigemellertid till beredningar, braksfärchga eller icke braksfärdiga. föreslår an begränsningen till beredningar slopas och attdet särskilt anges att lagen även omfattar beredningar av de angivna varoma. Hovrättenöver och samt efterlyser en tydligaredefinition för medel som frigör kroppsegna substanser. Rikspolisstyrelsenförordar en mer generell definition av lagens tillämpningsområde kombineradmed att det i föreskriftsform anges vilka medel som avses. Socialstyrelsenoch föreslår att lagen även skall omfatta substansersom ökar produktionen av röda blodkroppar säsom erytropoietin. Även och har fäst uppmärksamheten pä att erytropoietinframöver kan bli aktuellt som dopningsmedel. Skälenför mitt förslag: Med utgångspunkt i vad som sagts tidigare föreslår jaglagstiftningsåtgärder för an försvära den icke medicinska och icke vetenskapligaanvändningen av syntetiska anabola steroider, testosteron och dess derivat samttillväxthormon, vilka alla kan befaras ge allvarliga hälsomässigaskadeverkningar om de används i dopningssyfte. Samma regler bör gälla i frågaom medel som är avsedda att öka prcxluktion eller frigörelse av testosteron ochdess derivat eller av tillväxthormon. Beträffande övriga dopningsmedel bedömerjag att nuvarande föreskrifter på narkotika- och läkemedelsområdet gertillräckliga möjligheter till kontroll från statens sida. Särskilt bör dockuppmärksammas an medlet erytropoietin numera tagits upp på den dopningslistasom har godkänts av den övervakningsgmpp som arbetar inom ramen för denkonvention som är ansluten till. talarför att även ett sådant medel bör omfattas av regleringen. Erytropoietin Prop.1990/91: 199 hardcx;k inte närmare redovisats i promemorian cx;h det anses intemöjligt att spåra användningen av ämnet som dopningsmedel. migdärför inte kunna - utan ytterligare överväganden - föreslå att regleringen ävenbör omfatta medlet erytropoietin. Den framtida utvecklingen pä dop- ningsområdet- främst uppträdandet av nya farliga dopningsmedel - kan ocksämotivera att de regler jag här föreslår uts&äcks till andra gmpper av Jagansluter mig tiU promemorians uppläggning när det gäller vilka medel som skaUomfattas av en ny reglering. Denna uppläggning ger möjlighet att utan författningsmässigatillägg ingripa mot nykonstraerade medel där den ändrade kemiska stmkturenendast motiveras av önskemålet att kringgå reglema. SomframhälUts i promemorian kan begreppet anabola steroider klart avgränsas frånen medicinsk och farmakologisk synpunkt Dessa substanser kan således definierassä pass entydigt att någon särskild kompletterande hsta över sädana medel inteär behövlig annat än som praktiskt hjälpmedel framför aUt för tull (x;h polis.Det bör därför inte möta betänkligheter från rättssäkerhetssynpunkt att läggabegreppet anabola steroider till grand för förbuds- och straffbestämmelser.Motsvarande bedömning kan göras beträffande övriga medel som jag föreslår skallomfattas av regleringen. Förförståelsen av mitt förslag till utformning av lagstiftningen är det på sinplats att klargöra innebörden av de farmakologiska begrepp som är aktuella idetta sammanhang. Med kemisk substans avses således kemiskt grandämne ellerkemisk förening. En beredning är en komposition av farmacevtisk aktiv substans cxhtillsatsämne. Den kan förekomma i såväl bruksfärchgt som icke bmksfärdigtskick. Beteckningen läkemedel föratsätter, föratom övriga krav, an varan genomberedning, dosering eller doseringsanvisning har stäUts i ordnuig i braksfärdigtskick. Promemorieförslagetslagtext innebär att endast beredningar av angivna substanser kommer attomfattas av lagen. Jag anser emellertid inte an lagen bör ha en sådanprincipiell begränsning utan att den bör kunna vara tUlämphg också på deverksamma substanseraa som sådana. Beredningar som innehåller en förbjudensubstans bör naturligtvis omfattas, oavsett om de är braksfärdiga eller ej. Somen särskild punkt anges i promemorieförslaget "ämnen (x;h substanser somökar produktion och frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxUionmon".Jag har valt utn7cket "kemiska substanser" i stället för "ämnenoch substanser". Med substans avses som tidigare nämnts säväl gmndämne somkemisk förening. Underremissbehandlingen har framkommit att några vanliga mediciner, bl.a. L-Dopa, stämmer väl in på formuleringen i den nyssnämnda punkten men används för helt andra ändamäl än dopning. Önskemål har framförts om att tillämpningen därför skulle begränsas till fall då läkarförskrivning inte skett eller dä förskrivningen vilar på en icke godtagen indUcation. Denna begränsning uppnås emellertid om man, som jag förordar i det följande, låter , enförbudsreglering omfatta enbart förfaranden för annat än medicinskt eller Prop.1990/91: 199 vetenskapligt ändamål. 2.3.2 Förbjudna hanteringsformer m.m. Mittförslag: Beträffande de reglerade substanseraa förbjuds införsel till landet,överlåtelse, framställning, förvärv i överlåtelsesyfte, utbjudande tillförsäljning cKh innehav. Undantag görs om substanseraa innehas eller på annatsätt hanteras för medicinskt eller vetenskapligt ändamål. Allade angivna förfarandena utom införsel till landet straffbeläggs.