prop · GE0385 · 1990-12-31 00:00:00 — När ansökan avser studier i en annan kommun ellerlandstingskommun skall den vidarebefordras till anordnarkommunen. Om de bådakommunerna inte redan har etl samarbetsavlal eller annan överenskommelse ominterkommunal ersättning, skall hemkommunen i fråga om gymnasialvuxenutbildning, påbyggnadsutbildning och särvux foga ett yttrande om huruvidaman påtar sig ell kostnadsansvar till ansökan. I detta sammanhang är jag angelägen att framhålla att detgivetvis står en anordnarkommun fritt att ta in en sökande, även om hemkommuneninte betalar någon ersättning. Detta kan t.ex. vara aktuellt, när det gälleratt besätta en utbildningsplats, som annars skulle stå tom, i en kurs som ändåanordnas. Vid urvalsförfaranden måsle samtliga sökande bedömas i etlsammanhang. Ansvarel för kontroll av behörighet och för urvalet måste därförvila på anordnarkommunen. Styrelsens för utbildningen uppgifter bör regleras iskollagen. I övrigt ankommer det på regeringen alt utfärda erforderligabestämmelser. Mittförslag om adressat för ansökan föranleder en särskild bestämmelse i skollagenom detta. Ansvarigt organ för intagning Ansvaret för intagningen till gymnasial vuxenutbildning,till påbyggnadsutbildning och till särvux skall ligga på styrelsen för resp.utbildning. Slaten har ingen anledning att föreskriva något om hur styrelsenorganiserar detta arbete. Enligt min bedömning är det värdefullt om samma organsköter intagningen till gymnasial vuxenutbildning och till gymnasieskolan. Nären kommun väljer all lägga arbetet på skilda organ, bör etl samarbete etablerasdem emellan. ökar förutsättningarna för samverkan i syfte att effektivtutnyttja tillgängliga utbildningsresurser. Vuxenstuderande skall kunna kombinera dels gymnasialvuxenutbildning med grundläggande vuxenutbildning, dels gymnasial vuxenutbildninginom skilda utbildningsområden. Intagningen av sådana sökande bör därför ocksåske i samverkan med den instans som svarar för mottagandet till dengrundläggande vuxenutbildningen. I likhet med vad jag förordar för gymnasieskolan fårintagning anordnas gemensamt med en annan kommun. 4.9.3 Upphörande av och återinträde i utbildning Mitt förslag: Möjligheten utvidgas att besluta dels attundervisningen i grundläggande vuxenutbildning och i särvux skall upphöra fördem som av olika skäl inte tillgodogör sig ytterligare undervisning, dels attdessa elever får återinträda i ulbildningen om särskilda skäl finns. Beslut om upphörande och återinträde skall fattas avstyrelsen för resp. utbildning. förslag: Överensstämmer med miltförslag. Skälen förmitt förslag: All vuxenutbildning skall vara klart målinriktad. Deltagarna harmycket olika bakgrund och förutsättningar och det tar olika för dematt nå målet. Del är därför inle lämpligt att fastställa bestämda lidsgränserför hur lång lid utbildningen får ta i grundläggande vuxenutbildning och isärvux. Däremot får undervisningen aldrig bli ett sätt att sysselsätta deltagarna.Så snart en studerande har nått målet för ulbildningen skall undervisningengivetvis upphöra. I vissa fall kan målet för ulbildningen inle nås. När ensluderande inle tillgodogör sig ytterligare undervisning på etttillfredsställande sätt, skall undervisningen kunna upphöra även om målet intehar uppnåtts. All della i vuxenutbildning är ett frivilligt åtagandefrån den studerandes sida och det kräver, även när det gäller grundläggandevuxenutbildning och särvux, etl relativt stort mått av eget arbete.Undervisningen skall kunna upphöra även för en studerande som i och för sighar förutsättningar att nå etl uppsatt mål, men som ändå inte gör tillfredsställandeframsteg t.ex. på grund av bristande studiemotivation. Återinträde i ulbildningen är enligt nuvarande reglermöjligt i grundvux. Jag föreslår nu att skollagen skall uiformas så alt dennamöjlighet gäller hela den nya grundläggande vuxenutbildningen och att denutvidgas till att gälla även särvux. Det bör ankomma på styrelsen för resp. utbildning att laställning till frågor som gäller utbildnings upphörande och återinträde iutbildning. Mina förslag i detla avsnitt förutsätter ändring iskollagen. 4.9.4 Avgifter och kostnader för läromedel Mitt förslag: All undervisning i det offentligaskolväsendet för vuxna skall vara avgiftsfri för eleverna. För läromedel och övriga hjälpmedel, som varje elev harför eget bruk och behåller som sin egendom, får huvudmannen ta ut en kostnadsom högst motsvarar huvudmannens anskaffningskostnader. Någon kostnad får dockinte tas ut för läromedel m.m. inom sfi. Skälen för mitt förslag: gäller alt inga avgifterför undervisningen får tas ut för nuvarande grundvux, komvux, särvux, SSV ochsfi. Jag anser att sådana avgifter inle heller i forisäliningen skall få lasut. All undervisning i del offentliga skolväsendet skall således varaavgiftsfri för samtliga elever. innebär alt några anmälningsavgifiereller avgifter för att täcka administrativa kostnader inte heller får tas ut. Däremotanser jag att kommuner och landstingskommuner skall ha möjlighet att ta uthögst självkostnadspris för läromedel i form av böcker, skrivmateriel, verktygm.m. eller låta de studerande själva köpa viss materiet. Denna huvudregel börgälla lika för alla ulbildningsfor-mer. Det innebär en förändring av destatliga reglerna i jämförelse med dagsläget, eftersom läromedlen är helt fria förgrundvux och den grundläggande delen av särvux. I komvux och SSV får avgifterinle tas ut för böcker etc. som de sluderande inte får behålla för eget bruk. Nuvarande regler för avgiftsuttag för läromedel har skapatproblem och en varierande praxis har utvecklats i kommunerna. Flertalet kommunerlar ut någon form av avgifter för eller låter de sluderande själva hålla sigmed läromedel. Samiidigl görs i studiemedelssystemet ett schablonavdrag på delbelopp den sluderande kan erhålla i studiemedel för fria läromedel. harlett till alt de studerande i många fall föredragit all beialaläromedelskoslnader framför alt få ell schablonavdrag. I del föregående har jag föreslagit en ny grundläggandevuxenutbildning, som är en sammanslagning av nuvarande grundvux och etapp 1 ikomvux. Det är således en sammanslagning av två ulbildningar för vilka olikabestämmelser gäller. Om rätten till fria läromedel utvidgas till att omfattahela den grundläggande vuxenutbildningen, skulle kommunerna åsamkas ökadekostnader, utan att dessa täcks av de resUrser som lagts in i seklorsbidragetför skolväsendet. Mol den bakgrunden förordar jag nu alt slaten inte åläggerkommunerna ett ökal ansvar för läromedelskostnader. Enligt min mening skalldel inte behövas någon detaljerad statlig reglering på läromedelsområdet.Kommuner och landstingskommuner har, enligt min uppfattning, genom sin närhettill de studerande bätlre förutsättningar än riksdag och regering all bedömavilka kostnader det är rimligt att lägga på dessa och i vilken mån sådanakostnader är förenliga med de mål och de prioriteringar som huvudmännen måslegöra för sina ulbildningar. Jag tror alt detta innebär att kommunerna ändå iflertalet fall kommer alt ta på sig kostnader för läromedel när del gällert.ex. den del av den grundläggande vuxenutbildningen som motsvarar nuvarandegrundvux. Landstingskommunerna svarar för kostnader förläromedel i särvux. Jag ser inga skäl varför de skulle ändra denna praxis. När det gäller sfi råder speciella förhållanden eftersomdet schablon-beräknade statsbidraget till verksamheien inkluderar kostnader förläromedel m.m. Mot denna bakgrund föreslår jag ingen saklig ändring avnuvarande bestämmelser om att inga läromedelskostnader får tas ut av studerandei sfi. Mitt förslag: Statens skolor för vuxna skall upphöra.Verksamheten skall vara avvecklad . SÖs förslag: SÖ har lagt förslag om ett resurscenter fördistansutbildning. Bakgrund och skälen för mitt förslag: Behov avdistansutbildning Prop. Ett centralt mål för svensk utbildningspolitik under desenasie decennierna har varil att så långt möjligt tillförsäkra allamedborgare likvärdig tillgång till utbildning oberoende av bl.a. socialbakgrund och bostadsort. utgör dock avstånd och rum reellahinder för många människor all få den utbildning de behöver och önskar. Enligtmin mening bör en utveckling och bredare användning av distansmetodik iundervisningen utgöra nästa steg för att övervinna dessa hinder. Jag anserdärför att distansutbildning är en viktig utbildningsform att ulveckla förframtiden. Distansutbildning har funnits länge i form avkorrespondensundervisning. ger den moderna tekniken helt nya möjligheteralt utveckla utbildningsformen. Erfarenheter visar att aktiva pedagogiska insatserbehövs jämsides med olika former av undervisningsmaterial. Med den tekniskautveckling, som har skett inom detla område och som framledes kan förväntasske, öppnas helt nya möjligheter alt genomföra distansutbildning. Detla innebärockså all distansutbildning kan organiseras på ett nytt sätt. Distansutbildning är inle särskill väl utvecklad ellerutbredd i vårt land. Den största omfattningen har den inom högskolan, därdistansundervisning i olika former har förekommit sedan 1960-lalet. Inom vuxenutbildningsområdethar statens skolor för vuxna, som från början var en riksrekryterande skola medkoncentrerade studier, bedrivit distansutbildning. Internationellt ärdistansutbildningen starkt på frammarsch. I flera länder har den enbetydande omfattning, framför allt inom högskoleområdet. Statens skolor för vuxna Staten driver vuxenutbildning vid statensskolor för vuxna (SSV) i och sedan 1960-lalct även i . Ulbildningenvid SSV bestod till en början av en kombination av lärarledd undervisning vidskolan och självstudier på hemorten. har den utvidgats till attockså omfatta ren brevundervisning. Skolornas kursulbud omfattar allmänna ämnen pågrundskolenivå (etapp 1), allmänna, ekonomiska och tekniska ämnen på etapp 2-4 ikomvux samt yrkesinriktade ämnen. I de yrkesinriktade ämnena har de bådaskolorna specialiserat sig inom några områden och ger i.ex. kurser förarbetsledare, bad- och idrottshallspersonal, fastighetstekniker,fastig-helsmäklare och småföretagare. Det sammanlagda antalet undervisningstimmaruppgår till ca 27 000. Utbyggnaden av komvux medfördeatt behovet av SSV ifrågasattes. Förslag om skolornas nedläggning fördes frammen genomfördes inte. I propositionen om och statlig utbildning förvuxna (prop. 1983/84:169, UbU 1984/85:1, rskr. 11) framhölls att SSV skallutgöra ett komplement till komvux. SSV skall i form av distansundervisningerbjuda vuxna kompetensinrikad utbildning av samma slag som ges i komvux, docki första hand sådan utbildning som inle kankomma iill stånd inom komvux med tillräcklig spridning och Prop. Utbildningen skall slå öppen för vuxna somär behöriga att las in i komvux men som av något skäl inte lämpligen kan dellai motsvarande utbildning där. Kommunernas ansvar för vuxenutbildningen Kommunerna tar nu över ansvaret för den utbildning somingår i det offentliga skolväsendel för vuxna. Resurser för ulbildningentilldelas kommunerna över seklorsbidraget för skolväsendet. I del nyastatsbidraget tilldelas kommunerna resurser för vuxenutbildning med hänsyntill befolkningsunderlag m.m. I princip går således statsbidraget för vuxenutbildningi framtiden till de studerandes hemkommuner och inle som till anordnarkommunerna.Del är därmed eniydigi en uppgift att besluta om utbildningensdimensionering och inriktning för de vuxna innevånarna i kommunen. Iriksdagsbeslutet förutsattes en fördjupad samverkan mellan kommuner för allockså mer speciella ul-bildningsbehov bland medborgarna skall kunnatillgodoses. Kommunerna kommer enligt de förslag som läggs fram i dennaproposition all i lag åläggas dels ett allmänt ansvar för att anordna ochfrämja vuxenutbildning, dels en särskild skyldighet att erbjuda grundläggandevuxenutbildning till de kommuninnevånare som är i behov av sådan utbildning. Flera kommuner har redan inom det nuvarandestatsbidragssystemet tagit på sig uppgiften att vid sidan av SSV svara förutbildningar som tillgodoser behov i en större region eller t.o.m. i helariket. Del nya statsbidragssysiemel ulgör etl incitament för fler kommuner attprofilera sitt utbildningsutbud inom komvux. En möjlighet till profilering äratt utveckla en eller flera ulbildningar, som vänder sig till en bredare målgruppän invånarna i den egna kommunen. Del kan då bli naturligt all i en del fallvälja sludieorganisatoriska lösningar som nära ansluter till dem som lillämpatsvid siatens skolor för vuxna. Även mer renodlad di-stansundervisningmelodik börkunna bli aktuell. Det är i del sammmanhangel aktuellt att ånyo ta uppdiskussionen om behovet av etl statligt komplement till komvux. Jag vill härerinra om alt SSV tillkom innan det fanns en vuxenutbildning. I etl inledningsskedefanns det således starka skäl för staten alt engagera sig i vuxenutbildningenoch driva utvecklingen. För flertalet vuxna var SSV till en början också detenda sludiealternalivet vid sidan av de rena korrespondensinstituten. ärläget helt annorlunda. Komvux finns i praktiskt tagel samtliga kommuner ilandet och en väl utbyggd verksamhet på flertalet slörre orter. Jag är för egen del övertygad om att den roll SSV förnärvarande fullgör, som ett komplement till komvux för vissa studerandegrupperoch inom vissa områden, kommer all övertas av olika kommuner. Tilllämpning avinlervallstudier och skilda metoder för distansundervisning kommer att framståsom en riktig och nödvändig utveckling bl.a. i dessa kommuner.Inte minst den än mer markerade betoningen av komvux Prop. 1990/91:85fördelningspolitiska mål, som jag förordal i det föregående, talar för en sådanutveckling. Jag tror också all det faktum alt SSV finns och anordnaren viss typ av utbildning har lett till alt det inte finns något kommunallincitament till att ta över verksamheien. En avveckling av SSV kan såledesparadoxall nog leda till ett större utbildningsutbuil på de områdensom SSV representerar. Det är mot denna bakgrund mer angelägel för staten all laett ansvar för utveckling av metoder, pedagogik och teknik för distansundervisningän att själv svara för en marginell del av utbildningsutbudet. Slaten kandärmed stödja bl.a. kommunerna i deras ansträngningar att nå alla meilborgaresom behöver utbildning. Mina överväganden i det föregående leder till all jag nuförordar alt den statligt anordnade vuxenutbildningen vid SSV läggs ned.Skolorna bör avvecklas med början . För att redan intagna sluderandeskall kunna slutföra sina studier bör undervisningen få fortsätta även underbudgelårel 1991/92. Brevundervisningen bör få anordnas t.o.m. första halvåret1995. Därefter bör det få ankomma på regeringen att bestämma i vad mån dennaundervisning skall fortsätta. Jag föreslår under anslaget B 14 forisatimedelstilldelning . Del ankommer i övrigi på regeringenatt närmare besluta i de frågor som rör skolornas avveckling. De svenska erfarenheterna av distansutbildning ärvarierande. SSV har profilerat sig genom distansutbildning, i första hand iform av koncentrerade studieperioder vid skolorna, varvade med studier påhemorten, men även i form av ren brevundervisning. Fii samarbete med komvux harutvecklats . Samarbetet kan t.ex. innebära att viss undervisningsker i hemkommunen med handledning från komvuxlärare utifrån dislansmaterialfrån SSV, som sedan kompletteras med internalul-bildning vid SSV. Inom högskolan är distansutbildningen hell decentraliseradoch de enskilda högskolorna svarar själva för utvecklingen av den egnadislans-utbililningen. Delta ligger hell i linje med högskolornas självständigaställning, men innebär svårigheter all utnyttja de samlade resursernaeffektivt. Jag anser all liden nu är mogen för all göra en slörre ochmer samlad satsning på att ulveckla metoder och media för distansutbildning ochmediabaserad undervisning inom det offentliga skolväsendet. Jag kommer senareatt utveckla min syn på möjligheterna att bygga upp kun-skapscenirer ute ikommunerna i samverkan mellan olika utbildningsanordnare. Sådanakunskapscentrer borde enligt min mening kunna bli en utmärktbas även för distansutbildning. Som jag anfört ovan bör all- Prop.1990/91:85 tid självstudier kombineras med en direktkontakt mellan studerandeoch mellan handledare och studerande. För kunskapscentrel skulle tillgången till olika typer avmediabasera-de undervisningspaket kunna innebära en kraftig breddning av möjligheternaatt utöka kursutbudet och öka tillgängligheten. De studerande skullefå möjlighet att bedriva slörre eller mindre delar av en utbildning genommediastödda självstudier på lider och platser som de själva kan välja och ändåha tillgång till det slöd som kunskapscentret och dess lärare kan ge. En förutsättning för en ökad användning avdistansutbildning och olika typer av mediaburna undervisningsprogram är enutveckling av pedagogik, metoder och material. Jag avser att inom kortåterkomma till regeringen med förslag om att tillsätta en särskild utredningför alt belysa . hur en utveckling av distansutbildning skall kunna komma tillstånd inom det offentliga skolväsendet, framförallt inom komvux. I den månutredningen kommer fram till att del behövs en fristående organisation så skalldenna förläggas till . Utredningen bör också belysa hur erfarenheternakan utnyttjas för den fortsatta utvecklingen av distansutbildningen inomhögskolan. I den senare frågan har jag samrått med chefen förutbildningsdepartementet. Jag föreslår att vissa av de medel som frigörs frånSSV, används för en utveckling av distansutbildningen. Jag beräknar att medelmotsvarande 15 milj. kr. skall avsättas för ändamålet fr.o.m. budgetåret1992/93. I denna fråga bör regeringen återkomma till . Min bedömning: Samverkan mellan olikautbildningsanordnare, ulbildningsformer och mellan olika kommuner ochlandstingskommuner bör eftersträvas för att förbättra tillgängligheten i utbildningenoch öka kvaliteten i den. Det är angeläget att en samordning av resursernasker, t.ex. genom alt lokala kunskapscentra bildas. Samverkansgruppens förslag: Sammanfaller med min bedömning Skälen för min bedömning: I etl läge med begränsadeekonomiska resurser för reformer, är det mer angeläget än någonsin altutnyttja tillgängliga resurser så effektivt som möjligt. En samverkan mellanolika utbildningsanordnare och ulbildningsformer inom kommuner och mellankommuner och landstingskommuner är en nödvändig förutsättning för ett sådanteffektivt resursutnyttjande. Det viktigaste motivet för samverkan är dock all den, somjag har framhållit, kan leda till etl bredare kursutbud och tillstörre tillgänglighet och valfrihet för de sluderande samt till bättrekvalitet i utbildningen. I slatsbidragsbeslämmelser och i del övriga regelverk somhar styrt skolväsendel, har del funnits en rad regler, som har hindratsamverkan mellan olika skolformer. Flera viktiga sådana hinder, .som haruppställts från stålens sida, är undanröjda i och med övergången till en mermäl-och resultatorienterad styrning av skolan och till ell gemensamlsektors-bidrag för skolväsendet. Andra hinder kan finnas kvar i form av förordningsbestämmelser,föreskrifter, ijänslgöringsavlal etc. Jag anser all del är ytterst angeläget all såvälregeringen som berörda myndigheter och organisationer i fortsättningen nogauppmärksammar den effekt olika typer av reglering av verksamheter kan ha förmöjligheterna till samverkan över skolforms- och huvudmannagränser. Strävanbör vara att sådana hinder skall undanröjas i de fall så kan ske ulan störreolägenheter för verksamheien. I den mån nya bestämmelser tillkommer, bör deutformas med speciell hänsyn till alt de inte får uppställa nya hinder församverkan. Den tidigare nämnda samverkansgruppen har lämnat en radförslag, alla i syfte att underlätta samverkan mellan i första hand gymnasieskolanoch komvux, men också mellan dessa skolformer och högskolan och AMU-gruppen. Flertaletav samverkansgruppens förslag kräver inte något riksdagsbe- Prop.1990/91:85 slut. Eftersom jag anser frågorna vara av stor vikt för framlidenvill jag ändå för information lämna en kort redogörelse för de viktigasteförslagen och mina kommentarer till dem. Samverkansgruppen menar att det är viktigt att kommunernauppmärksammar möjligheterna att efter kommunaliseringen av lärarljänslernaanställa lärare i kommunens skolväsende så all tjänstgöring blir möjlig i bådegymnasieskola, vuxenutbildning och uppdragsutbildning. Vidare framhålls som viktigt att arbetsmarknadens parteruppmärksammar frågan om möjligheterna för kommunalt anställda lärare att kunnatjänstgöra i AMU-gruppen eller i högskolan, resp. för utbildare i AMU-gruppeneller lärare i högskolan att kunna tjänstgöra inom kommunens skolväsende. Jag vill framhålla, alt det bl.a. mol bakgrund av vad jaghar sagt om friheten beträffande limplaner och med tanke på de slora fördelaren samverkan kan ge, är viktigt all anställningsformerna ger denna möjlighet. Som framgår av vad jag redan har anfört anser jag all ensamplanering bör ske mellan olika utbildningsanordnare och ulbildningsformer ien kommun och över kommungränsen. På kommunnivå anser jag del självfallet attdel är kommunen som har ansvarel för samplaneringen. Den bör i första hand lasikte på kommunens egna utbildningar, men också ta hänsyn till del totalautbildningsutbudet i kommunen från ar-belsmarknadssynpunki. 1 del senareavseendet bör samråd ske mellan kommunen och arbetsmarknadsmyndigheierna. Beträffande arbetsmarknadsutbildningen är detlänsarbetsnämnden, som har ett ansvar för att utbildningsutbudet är anpassattill arbetsmarknadens behov. Här bör etl samråd ske med kommunerna. upphandlar arbetsmarknadsutbildning frånAMU-gruppen, kommunernas och landstingskommunernas uppdragsutbildning, ellerandra utbildningsanordnare. En sådan upphandling skall ske på affärsmässigagrunder. Chefen för har i åretsbudgetproposition behandlat upphandlingsfrågorna och konstaterat att kompelensoch kunnande hos såväl länsarbetsnämnder som hos åren. Upphandlingsförfarandet varierar dock väsentligt mellanolika länsarbetsnämnder vad gäller regleringen av utbildningens uppläggningoch innehåll. Hon anser del viktigt all AMU-styrelsen ocharbetsmarknadsstyrelsen (AMS) gemensamt vidtar åtgärder för att ulveckla upphandlingsförfarandetmed sikte på en större anpassning till individerna. Hon framhåller också altAMS måste leva upp till sitt ansvar att utveckla upphandlarkompetensen hoslänsarbetsnämnderna. Samverkansgruppen för i sin rapport en diskussion ommöjligheterna till ett bättre resursutnyttjande genom samverkan kring lokaleroch utrustning. Jag anser alt dessa förslag är så intressanta all jag kortvill beröra dem här. Samverkansgruppen har i samband med sina kommunstudierfunnit alt varje utbildningshuvudman har egna lokaler och utrustning för sinabehov. Detta leder helt naturligt till att lokaler och utrustning sällan utnyttjaseffektivt. Jag anser del väsentligt att dessa resurser uitnyltjasbättre t.ex. genom samverkan mellan olika utbildningsanordnare. Grundidén är att så många utbildningsanordnare som möjligtgemen.samt skall använda lokaler och utrustning. Denna samverkan kan röra alltfrån enstaka speciallokaler till ett tekniskt center eller ett helt skolhus. Om denna form av samverkan utvecklas fullt ul kan manlänka sig att gymnasieskolan, komvux, AMU-gruppen och högskolan gemensaml ägeroch förvallar lokaler och utrustning. Del är naturligt alt länka sig allsamhälleliga utbildningsanordnare samverkar på delta säll, men man bör intevara främmande för samverkan även med förelag, myndigheter och organisationer.Ägandet och organisationsformen kan variera och får anpassas efter de lokalaförutsättningarna. Resurser för utveckling av samverkan Jag vill i detta sammanhang erinra om all jag underanslaget B 4. Stöd för utveckling av skolväsendet budgetproposition(prop. 1990/91:100, bil. 10, s. 64) har beräknat 2,45 milj. kr. församverkansål-gärder mellan olika skolformer och anmält min avsikt alt återkommatill hur des.sa medel skall disponeras. Medlen bör användas för all stimulera och vidareutvecklalokala kunskapscenler. Bc1op[)el bör alliså slå till regeringens förfogande.Min avsikt är alt återkomma till regeringen i denna fråga.