prop · GE03140 · 1990-12-31 00:00:00 — I detta syfle skall ombudet inom sitt skyddsområde vaka över skyddet mot ohälsa och olycksfall samt över atl arbetsgivaren uppjyller kraven i 3 kap. 2 a§. 10 1990/91. Skyddsombudskall delta vid planering av nya eller ändrade lokaler, Prop. 1990/91:140anordningar, arbetsprocesser, arbetsmetoder och arbetsorganisation liksom vidplanering av användning av ämnen som kan medföra ohälsa eller olycksfall.Skyddsombud skaU vidare delta vid upprättande av handlingsplaner enligt 3 kap.2 a §. Arbetsgivarenskall underrätta skyddsombud om förändringar av betydelse förarbetsmiljöförhållandena inom ombudets område. Arbetsgivareoch arbetstagare svarar gemensamt för all skyddsombud får erforderligutbildning. Förutomalt paragrafen genomgått vissa språkliga förtydliganden har det i förstastycket gjorts ell tillägg med innebörd alt skyddsombud även skall vaka överatt arbelsgivaren uppfyller kraven i föreslagna 3 kap. 2 a §. Iandra stycket regleras skyddsombudels medverkan i planeringsstadiet närförändringar skall ske beträffande faktorer som kan påverka arbetsmiljön påarbetsstället. Här har belräffande arbetsorganisatoriska frågor gjorts etttillägg i förhållande lill gällande lydelse. Vidare har som en nyhelföreskrivits alt skyddsombud skall delta vid upprättande av handlingsplanerenligt 3 kap. 2 a §. oa § Om elt skyddsombud anser atl åtgärder behöver vidtas för att uppnå entillfredsställande arbetsmiljö, skall skyddsombudet vända sig till arbetsgivarenoch begära sådana åtgärder. Skyddsombudet kan också begära att en vissundersökning skall göras för kontroU av förhåUandena inom skyddsområdet. På framstäUningskall arbetsgivaren genast lämna skyddsombudet en skriftlig bekräftelse på atthan mottagit dennes begäran. Arbetsgivaren skad utan dröjsmål lämna besked ifrågan. Gör han inte del eller beaktas inte begäran inom skälig tid, skallyrkesinspektionen efler framställan av skyddsombudet pröva om föreläggandeeller förbud enligt 7 kap. 7 § skall meddelas. finns, kan skyddsombud direkt påkalla kommitténs behandling aven arbetsmiljöfråga. Paragrafen,som är ny, utgör till största delen en uppdelning av 7 § arbetsmiljöförordningen.Vissa språkliga förändringar har vidtagits. Flertalet regler i dennabestämmelse är av sådan principiell belydelse alt de bör ingå i själva lagenoch därigenom bör också reglerna få elt större genomslag i den praktiskatillämpningen. nya paragrafen sladgas uttryckligen atl för del fall ett skyddsombud inlefår en begäran till arbelsgivaren beaktad inom skälig tid, skallyrkesinspektionen på framställan av skyddsombudet pröva om föreläggande ellerförbud enligt 7 kap. 7 § arbetsmiljölagen skall meddelas. Med slöd avparagrafen ges skyddsombudet en uttrycklig rätt atl vid långtidseffekter t.ex.belastningsskador initiera att yrkesinspektionen lar ställning till omtvångsmedel skall meddelas om arbelsgivaren inte vidtagit erfoderliga åtgärder. 9§ skall delta i planeringen av arbetsmiljöarbelet på arbetsstället samt följa arbetets genomförande. Den skall noga följa utveck lingen i frågor som rör skyddet mot ohälsa och olycksfall samt verka för tillfredsställande arbetsmiljöförhållanden. I skyddskommittén skall be handlas frågor om 146 7.företagshälsovård, Prop. 2. handlingsplaner enligt 3 kap. 2 a §, 3. planering av nya eller ändrade lokaler,anordningar, arbetsprocesser, arbetsmetoder och arbetsorganisation, 4. planering av användning av ämnen som kan föranledaohälsa eller olycksfall, 5. upplysning och utbildning rörande arbetsmiljön, 6. arbetsanpassnings- och rehabilileringsverksamhetenpå arbetsstället. Iparagrafen har skyddskommitténs övervakaride och pådrivande roll förtydligatsmed hänsyn lill det nya synsättet på arbelsgivarens roll i arbetsmiljöarbetet. Iförsta meningen har den nuvarande lydelsen att "skallplanera och övervaka skyddsarbetet på arbetsstället" ändrats till att"skall della i planeringen av arbetsmiljöarbelet på arbetsställetsamt följa dess genomförande." Avsikten med denna ändring, liksomföreslagna punklen 6, är att förtydliga att huvudansvaret för arbetsmiljöarbeletligger i arbetsgivarens linjeorganisation. Som en nyhet har föreskrivits att iskyddskommittén skall även behandlas frågor om handlingsplaner enligt 3 kap. 2a §. Vissa redaktionella ändringar har vidtagits. 4§Den som i sin verksamhet använder en viss produkt eller har uppdragit ål annanatt utföra etl vissl arbele är skyldig all på en tillsynsmyndighets begäranlämna upplysning om vem som har levererat produkten eller utför arbelel. Den som har överlåtit eller upplåtit en teknisk anordning elleröverlåtit ell, ämne, som kan föranleda ohälsa eller olycksfaU, är skyldig attpå en tillsynsmyndighels begäran lämna tillgängliga upplysningar om lill vilkaprodukten har överlåtits eller upplåtits. Iförstastycket har gjorts smärre språkliga justeringar. Detnya andra stycket ger tillsynsmyndigheterna möjlighet som inte lidigare funnitsenligt arbetsmiljölagen att rikta sig mot leverantören när del gäller en redansåld produkt. Arbetarskyddsstyrelsen kan ha intresse av all via leverantören fåvela vilka återförsäljare som köpt en produkt som efler försäljning visat sigha brister eller förorsaka olycksfall för att i möjligaste mån hindra all densprids. Den rätt som tillsynsmyndighet enligt 7 kap. 3 § har alt få deupplysningar som behövs för tillsynen gäller endasl upplysningar angående ännuej levererade produkter. Som tvångsmedel vid yrkesinspektionens tillämpning avparagrafen slår i första hand till buds föreläggande enligt 7 kap. 7 §. Bestämmelseni 8 kap. 2 § punkt 3 om siraff för den, som lämnar oriklig uppgift omförhållanden av vikt, syftar även på del förevarande andra slyckel. 6§ Om del på ett gemensamt arbetsställe inte Jinns någon som har samordningsansvar enligt 3 kap. 7 §, kan yrkesinspektionen bestämma vem som skall ha ett sådanl ansvar. När del finns särskilda skäl kan 147 yrkesinspektionen beslämmaall någon annan än den som har ansvaret Prop. 1990/91: 140 enligt nämndaparagraf skall vara samordningsansvarig. Vid lillämpning av första stycket skall samordningsansvaret läggas påden som låter ulföra byggnads- eller anläggningsarbete på det gemensamma arbetssläUeleller på någon av dem som driver verksamhet där. Enligtden här beslämmelsen kan yrkesinspektionen besluta vem som skall hasamordningsansvar på etl gemensamt arbetsställe om del inte finns någon som harett sådant ansvar. När det finns särskilda skäl kan yrkesinspektionen ocksåflytta över samordningsansvaret från en person till en annan. Ändringarnai det/ö>5/a stycket är av renl språklig nalur. Idet andra stycket görs en saklig ändring. Enligt 3 kap. 7 § liggersamordningsansvaret på byggherren eller på den som råder över etl fasldriftsställe. får nu en möjlighet all föra över samordningsansvaretinte bara till någon som driver verksamhel på arbetsstället ulan även tillbakatill byggherren i situationer då denne överlåtit ansvaret till någon annan. 7§ får gentemot den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 2-7/och /J §§, 5 kap. 3§ första stycket eller 6§ i detta kapitel meddela deförelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter somhar meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ibeslut om föreläggande eller förbud kan yrkesinspektionen sätta ut vite. Omnågon inte vidtar en åtgärd som åligger honom enligt ell föreläggande, fåryrkesinspektionen förordna om rättelse på hans bekostnad. Omelt föreläggande har meddelats beträffande någon åtgärd till vilken det krävsbygglov, rivningslov eller marklov enligt (1987:10) mensådant lov inte beviljas, upphör föreläggandet all gälla såvitl avser åtgärden. Iparagrafen görs mindre språkliga justeringar. Vidare anpassas i första styckethänvisningarna efter den föreslagna nya paragrafindelningen i 3 kap. Enligt förslagelkan yrkesinspektionen ingripa även med slöd av den föreslagna nya bestämmelseni 3 kap. 10 §. Den föreslagna bestämmelsen i 3 kap. 13 § ansluts till lillsynsbestämmelseni denna paragraf får på så sätt möjlighet att meddelaföreläggande eller förbud mot byggherrar och andra projektorer som försummatsitt arbetsmiljöansvar. 9§ Om det finns någol missförhållande i skyddshänseende belräffande en lokal, ellmarkområde eller ett utrymme under Jord som har upplåtits för arbele eller tow personalulrymme, kanyrkesinspektionen meddela förbud enligt 7 § mol en sådan upplåtelse till dessangiven åtgärd har vidtagits med lokalen, markområdet eller utrymmet. Yrkesinspektionenkan gentemol den som upplåter en lokal, etl markom råde eller etl utrymme under Jord Jör arbele eUer som personalulrymme, meddela förelägganden enligt 7 § om undersökning av skyddsförhållandena på platsen. Skälen för förändringarnai den här beslämmelsen återfinns i avsnittet 6.4 Prop. 1990/91: 140 i denallmänna motiveringen. Enligtförsta styckel kan yrkesinspektionen meddela förbud mot vidare upplåtelse avlokaler etc. när det finns missförhållanden i skyddshänseende. Genomlagändringen blir del möjligt att låta även underjordsulrym-men omfattas avsådana förbud. Därutöver görs vissa språkliga justeringar. Andrastycket är helt nytt. Bakgrunden lill regeln är att en uthyrare ofta har bättremöjligheter alt genomföra undersökningar av skyddsförhållandena i enarbetslokal än den arbelsgivare som hyr lokalen. Ulhyraren kan kanske genomföraåterkommande undersökningar medan hyresgästerna växlar.Vidare har uthyraren normall lillgång till hela det utrymme som det är frågaom. Bestämmelsen omfattar samma typer av uthyrningsobjekl som de som avses iförsta slyckel alltså även utrymmen underjord. 13§ Den som har utsetts lill skyddsombud eller ledamol i skyddskommitté ellerden som har deltagit i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet påarbetsställe enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad hanunder uppdraget har erfarit om yrkeshemlighet, arbetsförfarande,affärsförhållande, enskilds personliga förhållande eller förhållande avbetydelse för landels försvar. Harombudet, ledamoten eller deltagaren utsetts av sådan lokal arbetstagarorganisationsom avses i 6 kap. 2 och 8 §§, får han utan hinderav tystnadsplikten i första styckellämna uppgift vidare till en ledamol i organisationens styrelse eller till ensakkunnig i arbetsmiljöfrågor hos en central arbetstagarorganisation tillvilken den lokala organisationen hör. Rätten att lämna uppgift vidare gäller endaslom uppgiftslämnaren underrättar mollagaren om tystnadsplikten. I sådant fallgäller tystnadsplikten också för denne. Ifråga om arbetsställen i del allmännas verksamhel tillämpas i ställel för vadsom sägs i första och andra styckena bestämmelserna i 14 kap. 7, 9 och 10 §§sekretesslagen (1980:100). 1 paragrafensyo>5/a stycke, som innehåller en regel om tyslnadsplikl för . den som har deltagit i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhel på arbetsstället enligt 6 kap. 9 §, har hänvisningen till det angivna lagrum met tagils bort. Ändringenhar vidtagits som en konsekvens av att det enligt föreslagna 3 kap. 2a § tredjestycket ankommer på arbetsgivaren alt se till alt det på arbetsställe i hansverksamhet finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhel. Ifråga om arbetsställen i det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i 14kap. sekretesslagen (1980:100). I della stycke har en språklig ändringvidtagits. 2 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av 4 kap. 1. 2 eller 'Z,? eller fängelse i högst ettår. Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet Prop.1990/91:140 1. anlitaren minderårig i strid mot 5 kap. 2 § första stycket eller mot föreskrifter som meddelats med slöd av 5 kap. 2 § tredje eller fjärde ' stycket, 2. bryter mol förskrifter som har meddelats med stödav 4 kap. 3 eller 5-8§§eller 5 kap. 3 § andra styckel, 4 efler 5 §, 3. lämnar orikliga uppgifter om förhållanden av vikt,när en tillsynsmyndighet har begärt upplysningar, handlingar eller prov ellerbegärt undersökningar enligt 7 kap. 3 eller 4 §, 4. ulan giltigt skäl lar bort en skyddsanordning ellersätter den ur bruk. Paragrafenshänvisningar lill olika bestämmelser har anpassats efler förslagets kapitel-och paragrafindelning. 4§Har vid broll som avses i detta kapitel en anordning eller ett ämne använls istrid mol förbud enligt 4 kap. 'Z,? eller 7 kap. 7 §, skall förverkande ske avegendomen eller dess värde, om del inte är uppenbart oskähgt. Föreslagnaändringar innebär en anpassning dels lill förslagets kapitel- ochparagrafindelning, dels till gängse språkbruk. Någon förändring i sak avsesinte. 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:410) om rätttill ledighet för vård av barn, m. m. Somkonsekvens av all 3 kap. 16 § arbelsmiljölagen fått beteckningen 4 kap. 6 §görs en följdändring i 12 § lagen (1978:410) om rätt lill ledighet för vård avbarn, m. m. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. anla förslaget till lag om ändring i , 2. anta förslaget till lag om ändring i arbelsmiljölagen(1977:1 160), 3. anta förslagel till lagom ändring i lagen(1978:410) om rätt lill ledighet för vård av barn, m. m., 4. godkänna vad jag föreslagit om villkor för bidragtill förelagshälsovården (avsnilt 4.74.10), 5. godkänna ILOs konvention (nr 167) om säkerhet ochhälsa vid byggnads- och anläggningsarbete (avsnitt 6.2). Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle atl ta del av vad jag har anfört om . 6. utbyggnaden av företagshälsovården (avsnitt 4.6), 7. inriktningen av arbetsmiljöarbelet. 15 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch de ändamål som föredraganden har hemställt om. Sammanfattning av betänkandet (SOU 1988:3) Pp. Arbetsolycka- "Olycka" eller arbetsmiljöbrott '' ' Vårtuppdrag är att se över sanklionssystemet vid arbetsolyckor som inträffar tillföljd av brisler i arbetsmiljön. Ett slort anlal arbetsolyckor inträffarårligen. Kritik har riktats mot att det trots detta är relalivi sällan somarbetsolyckor leder till rällslig prövning. Kartläggning av arbetsolyckorna och hur de utreds Enligtstatistik från arbelarskyddsstyrelsens informationssystem om arbetsskadorinträffade bland arbetstagare ca 99000 arbetsolyckor , drygl 98000 år1985 och ca 98 1986. Av dessa var anlalel dödsolyckor 1984, 92år 1985 och 1986. Dessutom anmäldes åriigen ca 6000 arbetsolyckor bland egenförelagareunder nämnda år. är olyckor som lett lill sjukfrånvaro. Avarbetsolyckorna 1984 bland arbetstagare ledde drygt hälften till ensjukfrånvaro längre än . Av dessa hade drygt 17000 en sjukfrånvaro påöver och ca 4 500 en sjuktid på . Enarbetsgivare skall enligt 2 § arbelsmiljöförordningen utan dröjsmål underrättayrkesinspektionen när ett olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbeteföranlett dödsfall eller svårare personskada eller drabbat fleraarbetstagare. Detsamma gäller vid tillbud som har inneburit allvariig fara förliv eller hälsa. Denna bestämmelse är straffbelagd med böler. Antaletunderrättelser till yrkesinspektionen enligt 2 § arbetsmiljöförordningenuppgick för till endast 1 438 för hela landet. Motsvarande siffra förår 1985 var 1 485. Det innebär att av alla arbetsolyckor sominträffar enligt statistiken och leder till sjukfrånvaro anmäls av arbetsgivarnalill yrkesinspektionen. Antalet personer som döms för underlålenhel all anmälaarbetsolyckor är mycket litet, några stycken . Utredningenhar gjorl en förfrågan till landets samtliga 118 polisdistrikt om antaletarbetsolyckor som kommit lill deras kännedom. Svaren visar att under år 1984kom ca 1 650 och ca 1 750 arbetsolyckor lill polisens kännedom. Det varalltså endasl någon procent av del totala anlalel arbetsolyckor som lett tillsjukfrånvaro. Del var dock fler än arbetsgivarnas anmälningar lillyrkesinspektionen, trots att denna anmälningsskyldighet är förfallningsregleradoch straffbelagd. Polisenfår kännedom om inträffade arbetsolyckor nästan uteslutande genom altlarmcentralen meddelar atl ambulans tillkallats efter en olycka.Yrkesinspektionen gör sällan polisanmälan. Enligt verksamhetsberättelsen för år1984 anmälde yrkesinspektionen 676 förseelser mol arbelsmiljölagen ocharbetsmiljöförordningen till polisen. Antalet anmälningar för brott motbrottsbalken var endast nio, samtliga gällde vållande till kroppsskada. Polisdistriktenssvar visar också att beträffande de flesla ärendena leder 152 polisen självaförundersökningen och en klar majoritet av ärendena läggs Prop. 1990/91:140 också ner av polisen. I de flesla polisdistrikten överlämnas få ärendentill Bilaga 1 åklagare för bedömning. I vissa polisdistrikt har man dockden handläggningen att samtliga eller i stort sett samtliga anmäldaarbetsolyckor överlämnas lill åklagare. Sammanställningen av svaren visar allpolisen lade ner av ärendena vart och ett av . Antaletärenden som överlämnades till åklagare var ca 490. Åtal väcktes i 75 avdessa ärenden medan resterande lades ner av åklagaren. överiämnadesca 520 ärenden till åklagare varav 61 ledde till ålal. Det innebär att del endaslär ell fåtal av de arbetsolyckor som kommer till polisens kännedom som ledertill åtal. ledde till åtal. Motsvarande siffra för år 1985var ca 3,. Av vårt material kan man också konstatera all även om en mycketstor andel av ärendena överlämnas till åklagare, så blir vanligtvis ändå inleandelen väckta åtal generellt sett högre. Riksåklagarenhar gjort en förfrågan till samtliga åklagardistrikt om antalet arbetsmiljöbroltde haft all handlägga samt vilka beslut åklagarna fattalbeträffande dessa ärenden. Riksåklagarens sammanställning av svaren visar altåklagarna totalt hade prövat 487 ärenden om misstänkt arbetsmiljöbrott. Av dessaavsåg 39 vållande lill annans död, 361 vållande till kroppsskada eller sjukdom,12 framkallande av fara för annan och 65 broll mol arbelsmiljölagen. Av de 412misstänkta brotts-balksbrotten väcktes åtal endast i 44 fall, dvs. Förbrott mot arbelsmiljölagen väcktes dock åtal i 41 fall av 65, dvs. i nästan tvåtredjedelar av fallen. I drygt hälften av alla ärenden som avskrevs var motiveringenalt del inte var brott. Någol mer än en fjärdedel avskrevs med motiveringen attbroll inte kunde styrkas. Antaletdomar och strafförelägganden som inrapporterats till yrkesinspektionen i dennatyp av mål har 1986 varit ca 50 60 . Av dessa harungefär hälften avsett broll mol arbelsmiljölagen. I de allra flesta fall hardessa mål lett lill fällande dom med bötesstraff på vanligtvis 10 40dagsböter. Avresterande antal, som avsett brollsbalksbrolt, har åriigen ca 10 20 domargällt vållande till kroppsskada. Av dessa har ca två tredjedelar lett tillfällande domar med vanligtvis 20 50 dagsböter. Antaletdomar avseende vållande lill annans död har varit 5 10 . I drygthälften av fallen har åtalet ogillats. I de fallande domarna har påföljdenantingen blivit villkorlig dom ibland kombinerad med dagsböter, eller ocksåhar brottet ansetts ringa och påföljden beslämts till 20-60 dagsböter. 1986 har dock fängelsestraff utdömts av både tingsrätten och hovrälen.Delta var första domen på fängelse i anledning av en arbetsolycka. Någradomar gällde framkallande av fara för annan eller allmänfarlig vårdslöshet. Dessutom förekom några domar angående uldömande av vite. har avkunnats ytterligare en fängelsedom, den första hitlills för brott mot arbelsmiljölagen utan all någon olycka inträffat. En byggmästare dömdes till en månads fängelse för brotl mol ell av yrkesin spektionen utfärdat förbud att använda en fasadställning. övervägandenoch förslag rörande handläggningsregler och Prop. 1990/91:140 rutiner Bilaga 1 Engrundläggande förutsättning för ett effektivt sanklionssystem är attarbetsolyckorna kommer till myndigheternas, dvs. yrkesinspektionens ochpolisens, kännedom . Förall uppnå all betydligl fler arbetsolyckor skall anmälas till yrkesinspektionenav arbetsgivarna föreslår vi att deras anmälningsskyldighet enligt 2 §arbetsmiljöförordningen förtydligas och utvidgas. I fortsällningen skallsamtliga arbetsolyckor anmälas utom olyckor som lett tillpersonskador av lättare art. Ävenolyckor med lättare skador skäll dock komma till yrkesinspektionens kännedom.Detta skall ske på samma sätt som genom den anmälan tillförsäkringskassan som arbetsgivaren skall göra. har enskyldighet atl sända en kopia av anmälan lill yrkesinspektionen. Vårkartläggning har dock visat att arbetsgivarna inte alltid fullgör sinskyldighet att anmäla arbetsskador till försäkringskassan.Utredningen föreslår därför att en tidsfrist bör införas inom vilken anmälanskall göras enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Huvudregeln skall även ifortsättningen vara att anmälan skall göras . Om anmälan inte hargjorts , skall ta ut en förseningsavgift på500 kr. Denna förseningsavgift skall ersälla straffbestämmelsen i 8 kap. 11 §lagen om arbetsskadeförsäkring angående underlåtenhet att fullgöraanmälningsskyldigheten. Denna ansvarsbestämmelse tycks aldrig tillämpas ipraktiken. Om anmälningsskyldigheten börjar fullgöras kommeryrkesinspektionen atl få kännedom om olyckorna genom kopian av anmälan betydliglsnabbare än . genom dessa förslag kommer att få fler anmälningaromedelbart innebär inte att polisen kommer att få kännedom om flerarbetsolyckor, eftersom yrkesinspektionen sällan gör polisanmälan. Vi föreslårdärför att det i 2 § arbelsmiljöförordningen införs en skyldighel förarbetsgivare all underrätta även polisen om vissa arbetsolyckor, de som letttill dödsfall eller svårare personskada. En sådan lagstadgad skyldighet finnsför övrigt redan i både och . Utredningenanser att yrkesinspektionen bör i betydligt större utsträckning än förnärvarande anmäla överträdelser av arbetsmiljölagsliftningen till polisen. Detgäller när direkt straffsanktionerade föreskrifter överlrätts eller förelägganden/förbudinle följts men också när man får kännedom om olyckor där man anser atteventuellt brottsligt förfarande bör utredas. bör enligtutredningens uppfattning inle heller tveka att använda de tvångsmedel som arbetsmiljölagsliftningenger möjlighet till. Beträffandepolisens utredning av arbetsolyckor föreslår utredningen all enhetliga anvisningar och handläggningsrutiner skall utarbetas. Vi föreslår också ytterligare utbildning för att förbättra polisens kunskaper om arbets miljölagstiftningen och om arbetsmiljöbrolt. Vid ulredning av arbetsolyc kor bör också yrkesinspektionens sakkunskap utnyttjas på etl hell annat sätt . Samarbetet mellan polisen och yrkesinspektionen bör därför 154 utökas och fasta rutinerinrättas. Det finns även andra statliga kontrollör- Prop. 1990/91:140 ganvars sakkunskap bör användas i större ulslräckning, bl.a. kemikali- Bilaga1 einspeklionen. Vid utredning av arbetsolyckor är det vikligt att ocksåklarlägga organisationen och ansvarsförhållandena i företagel eller förvaltningen.Därför skall förutom den skadade alltid höras såväl representanter för arbelsgivarensom för de anställda, framför allt skyddsombud. Eftersommål rörande arbetsolyckor sällan är av enkel beskaffenhet skall enligtutredningens uppfattning förundersökningen i denna typ av mål vanligtvis ledasav åklagare. Detta tillämpas endast i ell fåtal polis-och åklagardistrikttrols att de anvisningar riksåklagaren och utfärdatföreskriver detta. I många fall torde det lämpligaste vara att en åklagare vidregionåklagarmyndigheten handlägger denna typ av mål, vilket ocksåöverensstämmer med riksåklagarens anvisningar. Vi föreslår också atl särskildutbildning skall ges till de åklagare som handlägger dessa ärenden. Överväganden och förslag rörande sanktionssystemet Destraffbestämmelser i som kan bli tillämpliga i anledning avarbetsolyckor och allvarliga tillbud, dvs. vållande till annans död, vållandetill kroppsskada eller sjukdom och framkallande av fara för annan (3 kap. 7 9 §§brottsbalken), förknippas oftast med trafikbrott och icke uppsåtligavåldsbrott. För att en siraffreglering skall vara effektiv i förebyggande syftemåsle den vara allmänl känd bland dem som kan beröras.