prop · GE033 · 1990-12-31 00:00:00 — 1990/91:3 andra instrament kopplade till exempelvis skogsvårdslagen kan skapas. Iavsnitt 9.2.5 har riskerna med det som där kallas "demokratisk behandlingoch lokal förankring" påtalats. En mycket stor del av de opåverkadeQällnära skogarna måste anses vara av riksintresse och internationelltintresse även om de inte är upptagna som sådana i beslutom riksintressanta områden. Att fatta slutgiltiga beslut om bidragsfrågor pålokal nivå kan därför inte förväntas tillgodose de övergripande kraven pånaturvårdshänsyn. Kommunenhar i många sammanhang pekat på betydelsen av den kunskap som finns regionaltoch lokalt i skogsvårdsorganisationen. Denna kunskap måste ävenfortsättningsvis tas till vara på ett riktigt sätt. Vi tror attskogsvårdsstyrelsen kan anförtros ytterligare viktiga uppgifter och att detdärför är angeläget att organisationen tillförsäkras ytterligare resurser iframtiden. En utökad informations- och rådgivningsverksamhet till skogsägarna,skulle mer än ytterligare restriktioner och byråkrati gynna ett framgångsriktmångbrak i den Qällnära skogen. Vi vill därför förorda attskogsvårdsstyrelsernas lokalkontor tillförs ytterligare resurser både personelltoch materiellt för att klara bl. a. informations- och rådgivningsverksamhetenmen också för ett mera intensifierat inventerings- och planeringsarbete. Kommunenönskar påtala nödvändigheten av att en lokal resurs finns tillgänglig förinformation och rådgivning i skogsbruksfrågor. Denna resurs utgörs bl.a. av och kommunen förordar därför att styrelsenslokalkontor ges resurser i en sådan omfattning att de kan bedriva enintensifierad rådgivnings- och informationsverksamhet. Föreningendelar utredarnas uppfattning att Qällskogsbmk är delikat och kräver god kunskapoch kompetens i rådgivningen. Utbildning och träning för skogsägare ochfältpersonal bör därför ökas. Föreningeninstämmer i bedömning att ytteriigare medel måste tillförasplaneringen av Qällskogsbruket om det skall fortgå enligt nu föreslagnariktlinjer. En viss skepsis måste dock resas mot att hela resurs- förstärkningen skulletillföras skogsvårdsorganisationen. Såväl invente- Prop. 1990/91:3 ringarsom utbildningsinsatser bör ligga utanför myndigheten, förslagsvis Bilaga 3hos länsstyrelser resp. universitet/högskola. ]1 1990/91. Sammanfattning av samerättsutredningens betänkande (SOU1989:41) Samerätt och sameting, såvitt avser skogsbruket 8 De särskilda skyddsreglerna gentemot storskogsbruket 1990/91:3 Bilaga 4 Viföreslår att den som äger eller brukar mark inom renskötselområdet inte fårvidta mer omfattande skogsbruksåtgärder utan att påkalla samråd med berördsameby. Pååretruntmarkerna föreslås samrådsplikten därutöver omfatta avverkningar som rörför renskötseln särskilt känsliga områden. Träffasinte överenskommelse vid samrådet får enligt förslaget åtgärden vidtas påvinterbetesmarkerna om en månad förflutit från det samråd påkallades, pååretruntmarkerna om en månad förflutit från det samråd påkallades ochskogsägaren därefter hos sökt och erhållit tillstånd tillåtgärden. Tillståndskall ges såvida åtgärden inte medför bortfall av renbete som inte kan ersättasgenom att alternativa betesområden utnytQas eller omöjliggör sedvanlig samlingoch flyttning av renar. Våra förslag omsamråd m. m. gäller om parterna inte kommit överens om annat. Som sagts är detstorskogsbruket som åsamkar rennäringen de största skadorna.Trots detta står rennäringen gentemot skogsbruket i realiteten helt utan skydd.De generella skyddsregler som vi föreslår innebär inte någon påtaglig ändring idetta förhållande. Att innehavaren av en så stark rätt som renskötselrättenskulle stå utan reell möjlighet till inflytande när underlaget för hansnäringsverksamhet påtagligt förändras anser vi vara otillfredsställandeutifrån såväl civilrättsliga som näringsrättsliga utgångspunkter. Enligt vår mening föratsätterett sambrak av markerna utbyte av information mellan företrädarna förnäringarna, dvs. någon form av samråd. Därigenom skapas bättre föratsättningarför att bedriva näringarna effektivt och dessutom motverkas en polarisering avmotstridiga intressen. En ömsesidig förståelse för de båda näringarnas villkortorde också i ett djupare perspektiv komma att gynna relationerna mellansamerna och den övriga befolkningen i området. Vi anser därför att manbör bygga vidare på de redan inledda samrådsformerna mellan skogsbrak ochrennäring. Den omständigheten att det beror på skogsägarens gottfinnande omsamråd skall komma till stånd eller inte kan naturligtvis inte accepteras avrennäringen. Det måste därför tillskapas garantier för att samråd verkligen kommertill stånd när det rör sigom mer omfattande avverkningar. För dessa fall bör samrådsförfaran- Prop.1990/91:3 det lagstadgas i hela renskötselområdet. På åretruntmarkerna börsam- Bilaga 4 rådsskyldigheten därutöver omfatta alla avverkningar i förrenskötseln särskilt känsliga områden. Densom bryter mot samrådsskyldigheten skall enligt vårt förslag kunna dömas tillböter. Underden tid samrådet pågår bör givetvis den aktuella skogsbruksåtgärden inte fåpåbörjas. Vi föreslår därför ett avverkningsförbud under en månad. Tiden kanförlängas om parterna är överens om det. Ettverkligt samrådsförfarande förutsätter att parterna är något så när jämställda.Detta kan sägas fordra att frågan om den aktuella skogsbmks-åtgärden skall fåvidtas prövas av ett särskilt organ i de fall parterna inte kan komma överens isamrådet. bör också en sådan ordning eftersträvas inom helarenskötselområdet. Vi anser emellertid att frågan om ett tillståndssystem påvinterbetesmarkerna bör anstå eftersom det är svårt att nu överblickakonsekvenserna av en tillståndsreglering på dessa marker. Viföreslår att skall besluta i tillståndsfrågan. För att ävenrennäringsintresset skall bli tillgodosett skall emellertid för tillstånd tillavverkning krävas att yttrar sig i ärendet. Skogsvårdsstyrelsensbeslut skall kunna överklagas till och regeringen. Tillståndtill en avverkning föreslås kunna vägras dels om avverkningen medför bortfallav renbete som inte kan ersättas genom att alternativa betesområden utnyttjas,dels om avverkningen omöjliggör sedvanlig samling och flyttning av renar. lagförslag, såvitt avser skogsbruket Lag om ändring i rennäringslagen (1971:437) Härigenomföreskrivs i fråga om rennäringslagen (1971:437)' delsatt 27 § skall upphöra att gälla, delsatt 26, 28, 29 och 30 §§ skall betecknas 29, 30 a, 30 resp. 26 a §§, dels all 1-3, 11, 12, 14,nya 26a, nya 29, nya 30, nya 30a, 85, 86 och 94§§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skallinföras tre nya paragrafer, 26, 27 och 28 §§ av följande lydelse, delsatt rubrikerna närmast före 1, och nya 26 §§ skall ha följande lydelse. 1990/91:3 Bilaga 5 Renskötselrättensupphävande i vissa fall m. m. Föreslagen lydelseSkyddet för renskötseln Den som inom område somavses i 3§ 1 äger eller brukar mark där renskötsel bedrivs får ej ändra användningenav marken på sätt som medför avsevärd olägenhet för renskötseln i annan mån änsom Joljer av förordnande enligt 26 §. Första stycket hindrarinte att mark används i enlighet med en detaljplan eller för företag varstillåtlighet skall prövas i särskild ordning. Vid användandet av markoch vatten inom renskötselområdet skall renskötselrätten beaktas. Åtgärder som äventyrarförutsättningarna för det fortsatta utövandet av rennäringen får intetillåtas. Densom äger eller brukar mark inom åretruntmarkerna får inte ändra användningen avmarken på sätt som medför avsevärd olägenhet för rennäringen. Förstastycket hindrar inte att mark används i enlighet med en detaljplan eller förföretag vars tillåtlighet skall prövas i särskild ordning. Detsamma gällerskogsbruksåtgärd som avses i 28§ första stycket. Densom avser att slutavverka skog inom vinterbetesmarkerna på en brukningsenhetsom är större än ' Lagen omtryckt1985:919. Senaste lydelse 1987:154. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Bilaga 5 500 ha skall bereda berörd sameby tillfälle till samråd, om avverkningen omfattar mer än 20 ha skogeller ansluter till kalmark eller plantskog som sammanlagt med den planeradeavverkningen överstiger 20 ha på brukningsenheten. Samrådet skall även avse deskogsbruksåtgärder som sammanhänger med avverkningen. Åtgärd för vilken samrådsskyldighet föreligger får vidtas endast 1. om samebyn medger det eller 2. om en månad förflutit från den dag samebyn bereddestillfålle till samråd. Vad nu sagts skall gälla om annat inte överenskommits med samebyn. Den som avser att slutavverka skog inom åretruntmarkerna skall i fallsom avses i 27§ första stycket bereda berörd sameby tillfålle till samråd.Därutöver skall, oavsett brukningsenhetens storlek, samebyn beredas tillfålletill samråd när en slutavverkning berör 1. hänglavbärande skog, 2. nattbetesplats, 3. rastställe, 4. arbetshage eller Samrådet skall även avse de skogsbruksåtgärder som sammanhänger medavverkningen. Åtgärd för vilken samrådsskyldig-hel föreligger får vidtas endast 1. om samebyn medger det, 2. om en månad förflutit från den dag samebyn bereddestillfålle till samråd och samebyn inte låtit sig avhöra eller 3. om tillstånd erhållits enligt 21 b§ andra stycketskogsvårdslagen (1979:429). Tillstånd som avses i andra stycket 3 får sökas hos ,om överenskommelse inte träffats med samebyn inom en månad Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. från den dag samebyn bereddes tillfälle till samråd. Vad nu sagts skall gälla om annat inte överenskommits med samebyn. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429) ' Härigenomföreskrivs i fråga om skogsvårdslagen (1979:429) dels att 27 och 30§§ skall haföljande lydelse, delsatt i lagen skall införas tre nya paragrafer, 21b, 21c och 21 d§§, av följandelydelse, dels att rabriken närmast före 21 b § skall ha följande lydelse. I 27 och 28§§ rennäringslagen (1971:437) finns föreskrifter om samrådmed berörda samebyar vid vissa skogsbruksåtgärder inom renskötselområdet. I skog på renskötselns åretrunt-marker får sådan åtgärd som avses i28§ första stycket rennäringslagen inte vidtas utan skogsvårdsstyrelsenstillstånd, utom i fall som avses i andra stycket 1 och 2 samma paragraf Tillstånd enligt 21 b§ andra stycket skall ges såvida inte avverkningenoch därmed sammanhängande skogsbruksåtgärder 1. medför bortfall av renbete av sådan art elleromfattning att det inte kan ersättas genom att alternativa betesområdenutnyttjas eller 2. omöjliggör sedvanlig samling ochjlyttning avrenhjord. Tillstånd enligt 21 b§ andra stycket får inte ges utan att sametingetberetts tillfålle att avge yttrande. 1 tillståndsbeslutet får föreskrivas särskilda villkor för attbegränsa eller motverka olägenhet för renskötseln. Tillståndet gäller för beslutet. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 27§'Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av8§ första stycket eller 20§ första stycket, 2. bryter mot 12 § eller 13 § första stycket, 3. bryter mot den avverkningsbegränsning som avses i14§, 4. bryter mot 19§ första stycket 4. brytermot 19 § första stycket eller mot föreskrift om avverkning eller 21b § andra stycket eller mot som har meddelats med stöd av föreskriftom avverkning som har 19§ andra stycket, meddelats med stöd av 19 § andra stycket eller 21 d§ andra stycket, 5. bryter mot avverkningsförbud som avses i 25 §, 6. underlåter att fullgöra anmälningsskyldighet somhar föreskrivits med stöd av 17§, 7. underlåter att iaktta föreläggande eller bryter motförbud som har meddelats för att föreskrift enligt 21 § skall efterlevas. Iringa fall döms ej till ansvar. Harflera medverkat till gäming som avses i första stycket gäller 23 kap. 4och 5 §§brottsbalken. Densom överträtt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligtdenna lag för gäming som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Myndighetfår förordna att dess Myndighet får förordna att dess beslut skall lända till efterrättelse beslut skall lända till efterrättelse utan hinder av förd talan. utan hinder av förd talan. ning enligt 21 b§ andra stycket får sådant förordnande meddelas endastom särskilda skäl föreligger. Dennaförordning träder i kraft den . 'Senastelydelse 1983:427. 1990/91:3 De remitterade lagförslagen Bilaga 6 Lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429) Härigenomföreskrivs i fråga om skogsvårdslagen (1979:429)' dels att 6§ skall upphöra attgälla, dels att 14, 19,21a och 27 §§ skall ha följande lydelse, dels att det ilagen skall införas sex nya paragrafer, 19 a 19 c och 20a 20c§§, samt närmastföre 19a § och 20a § nya rubriker av följande lydelse. Skogsmarkensägare svarar för att slutavverkning bedrivs i lämplig omfattning så att en jämnåldersfördelning av skogen på hans brakningsenhet främjas. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om hur storandel av en brukningsenhets skogsmarksareal som högst får slutavverkas under enviss period och om hur stor andel av arealen som måste slutavverkas underperioden. Sistnämnda andel får inte överstiga hälften av den andel som det ärtillåtet att slutavverka. Skogsvårdsstyrelsenfår i särskil- Inom fjällnära skog är skogsmar- da fall medge undantag från första kens ägare inte skyldig att avverka stycket. för att uppfylla kravet enligt första stycket.Skogsvårdsstyrelsen får / övrigt i särskilda fall medge undantag från förstastycket. 19§I svårföryngrad skog eller skyddsskog får avverkning inte ske utanskogsvårdsstyrelsens tillstånd. Tillstånd till avverkning i svårföryngrad skog i norra fårinte ges 1 fråga om skog på mark som inte i genomsnitt kanproducera minst en kubikmeter virke pei' hektar, om det inte finnssärskilda skäl. 2. för byggande av skogsbilväg om nyttan av vägen förskogsbruket inte motsvarar kostnaden för den eller om vägen inte kan passas ini en vägnätsplan. Isamband med att tillstånd ges kan besluta om åtgärder föratt begränsa eller motverka olägenhet och trygga återväxten. Tillståndbehövs inte för röjning eller gallring som främjar skogens utveckling. 'Senaste lydelse av 6§ 1982:556. Senaste lydelse 1983:427. 12 1990/91. Fjällnäraskog inom den svårföryngrade skogen avgränsas i föreskrifter som meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. /ansökan om tillstånd till avverkning i fjällnära skog skall sökanden redovisavad som skall göras för att tillgodose naturvårdens och kulturmiljövårdensintressen. Tillståndenligt 19 § får inte meddelas om avverkningen är oförenlig med intressen somär av väsentlig betydelse för naturvården eller kulturmiljövården. Närtillstånd ges skall besluta om hyggets storlek ochförläggning, tillåten avverkningsform och vilken hänsyn i övrigt som skall tastill naturvårdens eller kulturmiljövårdens intressen. Ifråga om rätt till ersättning för skada till följd av ett beslut enligt 19 b §andra eller tredje stycket gäller bestämmelserna i 25 §, 26 § jorsta stycket,27§, 27a§. 31 § andra stycket. 32 §, 33 § jorsta stycket, 34 §, 35 § utomjörsta stycket andra meningen och 36§ naturvårdslagen (1964:822) om rätt tillersättning vid beslut om bildande av naturreservat. Vad som i 32 § naturvårdslagensägs om skall i stället gälla . Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om denhänsyn som skall tas till rennäringens intressen vid skötseln av skog, såsom ifråga om hyggens storlek och utläggning, beståndsanläggning, kvarlämnande avträdsamlingar och skogsbilvägars sträckning. Bemyndigandetmedför inte befo- 170 genhet att meddela föreskrifter som Prop. 1990/91:3 är så ingripande att pågående Bilaga 6 markanvändning avsevärt försvåras. Innan avverkning sker inom ett område där renskötsel är tillåten enligtrennäringslagen (1971:437) skall berörd sameby beredastillfålle till samråd enligt föreskrifter som meddelas av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer. / ansökan om tillstånd till avverkning enligt 19§ skall sökanden redovisavad som skall göras för att tillgodose rennäringens intressen. När tillstånd enligt 19§ ges skall besluta om hyggetsstorlek och förläggning, tillåten avverkningsform och vilka hänsyn i övrigt somskall tas till rennäringens intressen. Sådana begränsningar och åtgärder fårdock sammantagna inte vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärtjorsvå-ras. 21 af För varje brukningsenhet skallFör varje brukningsenhet skall finnas en skogsbruksplan med rikt- finnas en skogsbruksplan med rikt linjer för skogens skötsel på enhe- linjer för skogens skötsel på enhe ten. Planen skall upprättas enligt ten. För brukningsenhet inom ren- föreskrifter som meddelas av rege- skötselns åretruntmarker skall även ringen eller den myndighet som re- framgå den hänsyn till rennä- geringen bestämmer. ringens intressen som skall iakttas För brukningsenhet inom jjällnära skog skall dessutomframgå den hänsyn som skall iakttas för att tillgodose naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen. Planen skall upprättas enligt föreskrifter sommeddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omundantag från första stycket. Senastelydelse 1983:427 l/i Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet Bilaga6 1. brytermot föreskrift som har 1. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 8§ första meddelats med stöd av 8§ första stycket //er20§ förstastycket, stycket, 20§ första stycket eller 2. bryter mot 12§ eller 13§ första stycket, 3. bryter mot den avverkningsbegränsning som avses i 14§, 4. bryter mot 19§ första stycket 4.bryter mot 19§ första stycket eller mot föreskrift om avverkning ellermot villkor som gäller avverk-som har meddelats med stöd av ningenoch som har meddelats med 19§ andra stycket, stödav 19§ andra stycket, 19b§ tredje stycket eller 20 c § andra stycket, 5. bryter mot avverkningsförbud som avses i 25 §, 6. underlåter att fullgöra anmälningsskyldighet somhar föreskrivits med stöd av 17§, 7. underiåter att iaktta förelag- 7.underlåter att iaktta föreläggande eller bryter mot förbud som gandeeller bryter mot förbud som har meddelats för att föreskrift en- harmeddelats för att föreskrift enligt 21 § skall efterlevas, ligt 20 a§ första stycket eller 21 § Iringa fall döms ej till ansvar. Harflera medverkat till gärning som avses i första stycket gäller 23 kap. 4 och 5§§ . Densom har överträtt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvarenligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Dennalag träder i kraft . 'Senastelydelse 1983:427. 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) ®* Härigenomföreskrivs att 27 a § naturvårdslagen (1964:822)' skall ha följande lydelse. Vidtillämpningen av 26 och Vid tillämpningen av 26 och 27 §§ skall även beaktas andra be- 27 §§ skall även beaktas andra be slut enligt 8 och 9§§, beslut enligt slut enligt 8 och 9§§, beslut enligt 19 kap. 2§ vattenlagen (1983:291) 19b§ andra och tredje styckena och samt beslut som avses i 14 kap. 8§ 20 c § andra stycket skogsvårdslagen första stycket (1979:429), 19kap. 2§ vattenlagen (1987:10), under fömtsättning att (1983:291) samt beslut som avses i besluten har meddelats 14 kap. 8§ första stycket plan- och före det senaste beslutet. Dessutom bygglagen (1987:10), under fömt- skall beaktas sådan inverkan av sättning att besluten har meddelats hänsynstaganden enligt 21 § före det senaste beslu- skogsvårdslagen (1979:429) som i tet. Dessutom skall beaktas sådan särskilda fall har inträtt inom sam- inverkan av hänsynstaganden en- matid. ligt 20a och 21 §§ skogsvårdslagen somi särskilda fall har inträtt . Hartalan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av beslut somanges i första stycket förlorats på grand av bestämmelserna i 32 § eller 33 §eller motsvarande bestämmelser i vattenlagen eller , utgördetta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas enligt förstastycket. Dennalag träder i kraft . 'Lagen omtryckt 1974:1025. Senaste lydelse 1987:133. Lag om ändring i vattenlagen (1983:291) Prop.1990/91:3 Bilaga 6 Härigenom föreskrivs att19 kap. följande lydelse. 7§ vattenlagen (1983:291)skall ha Fastighetsägareoch innehavare av särskild rätt till fastighet har rätt till ersättning, omföreskrifter enligt 2§ andra stycket som meddelats efter ansökan medför attpågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten elleratt mark tas i anspråk. Omen föreskrift enligt 2 § andra stycket första meningen innebär förbud att vidtavissa åtgärder utan särskilt tillstånd, får ersättning på grand av denföreskriften utgå endast om sådant tillstånd har vägrats eller förenats medsärskilda villkor. Ersättningenskall betalas av den som har begärt föreskrifterna hos . Omsynnerligt men uppkommer vid användningen av fastigheten, skall fastighetenlösas av den ersättningsskyldige om ägaren begär det. Vid tillämpningen av första, andra och Qärde styckena skall även beaktas andra beslut enligt 2§, beslut enligt 8, 9, 11 och 19§§ naturvårdslagen (1964:822) samt beslut som avses i 14 kap. 8§ första stycket (1987:10), under förutsättning att besluten meddelats före det senaste beslutet. Dessutom skall beaktas sådan inverkan av hänsynstaganden enligt 21 § skogsvårdslagen (1979:429) som i särskilda fall har inträtt . Vidtillämpningen av första, andra och Qärde styckena skall även beaktas andrabeslut enligt 2§, beslut enligt 8, 9, 11 och 19§§ naturvårdslagen (1964:822),19b§ andra och tredje styckena och 20 c § andra stycket skogsvårdslagen(1979:429) samt beslut som avses i 14 kap. 8§ första stycket plan- ochbygglagen (1987:10), under förutsättning att besluten meddelats inom tio årföre det senaste beslutet. Dessutom skall beaktas sådan inverkan avhänsynstaganden enligt 20a och 21§§ skogsvårdslagen som i särskilda fall harinträtt . Hartalan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av beslut somanges i femte stycket förlorats på grund av bestämmelsen i 8 § ellermotsvarande bestämmelser i naturvårdslagen eller , utgördetta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas. Denna lag träder ikraft . 4 Förslag till Prop. Lag om ändring i (1987:10) ' Härigenomföreskrivs att 14kap. 8 § (1987:10)' skall ha följandelydelse. 8§Ägare och innehavare av särskild rätt till fastigheter har rätt till ersättningav kommunen, om skada uppkommer till följd av att 1. bygglov vägras till att ersätta en riven ellergenom olyckshändelse förstörd byggnad med en i huvudsak likadan byggnad ochansökan om bygglov har gjorts från det att byggnaden revs ellerförstördes, 2. rivningsförbud meddelas i detaljplan ellerområdesbestämmelser eller rivningslov vägras med stöd av 8 kap. 16 § 2 eller3, 3. skyddsbestämmelser för byggnader som avses i 3 kap.12 § meddelas i en detaljplan eller i områdesbestämmelser, 4. bestämmelser om vegetation samt markytans utformningoch höjdlä-ge inom sådana områden som avses i 8 kap. 9§ tredje stycket meddelasi områdesbestämmelser, 5. marklov vägras med stöd av 8 kap. 18 § förstastycket 2 eller 3. Rätttill ersättning föreligger i fall som avses i första stycket 1, om byggnadenförstörts genom olyckshändelse. I övriga fall som avses i första stycket 1 ochi fall som avses i första stycket 2 föreligger rätt till ersättning, om skadanär betydande i förhållande till värdet av berörd del av fastigheten. I fallsom avses i första stycket 3 5 föreligger rätt till ersättning, om skadanmedför att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del avfastigheten. Medförbeslut som avses i första stycket att synnerligt men uppkommer vid användningenav fastigheten, är kommunen skyldig att lösa fastigheten, om ägaren begär det. Vidtillämpningen av andra och Vid tillämpningen av andra och tredje styckena skall även beaktas tredje styckena skall även beaktas andra beslut som avses i första styc- andra beslut som avses i första styc ket samt beslut enligt 3 kap. 2§ ket samt beslut enligt 3 kap. 2§ lagen (1988:950) om kulturminnen lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 8, 9, 11 och 19§§ natur- m.m., 8, 9, 11 och 19§§ natur vårdslagen (1964:822) och 19kap.