prop · GE0358 · 1990-12-31 00:00:00 — Dethar i lagtexten (14 § första och tredje styckena) blivit litet konstigt.Tiderna kan inte gärna avse både läkarens anmälan och länsrättens prövning. Promemoriansförslag är överlägset betänkandet när det gäller förutsättningarna förfortsatt omhändertagande på grund av risker för fortsatt brottslighet(våldsbrott). Det är inte godtagbart att, som tidigare föreslogs, användafängelse sedan den sjuke tillfrisknat. Vid den särskilda utskrivningsprövningenbör graden av återfallsrisk och storleken av skada beaktas. Risken föråterfall bör inte behöva vara lika stor när det är risk för återfall iallvarlig brottslighet. Kriminalvårdsstyrelsen:Ibland är en "vanlig" häktad, alltså ej undersökningsfall, i behovav psykiatrisk vård. Det kan bli besvärligt eftersom häktningenvanligen hävs vid intagning på psykiatrisk klinik, men då skall väl vårdenockså upphöra enligt förslagen? Socialstyrelsen:Vid den särskilda utskrivningsprövningen måste be dömningen gälla det fortsatta vårdbehovet. Risk för återfall får medtas i den allmänna bedömningen men inte vara en självständig orsak till fortsatt vård. Lagen måste utformas tydligare på denna punkt. Länsrätten bör vid 590 dennabedömning anlita sakkunnig i psykiatri och endast undantagsvis Prop.1990/91:58 behöva vända sig till . Däremot kan inte styrelsenfinna att Bilaga 2:2 det är lämpligt att åklagaren skall få yttra sig idessa fall. Överläkaren borde ha rätt att överklaga eftersom läkaren kan kommai situationer då han blir tvungen att vårda patient utan egentligt psykiatrisktvårdbehov. Rättspsykiatriskakliniken i : År rättspsykiatrisk vård en psykiatrisk vårdform eller enpåföljd relaterad till den åtalade gärningen? Skall det finnas ett tidssambandmellan brottets art och grad och vårdtidens längd? Hur stämmer tanken om särskildutskrivningsprövning med Hawaii-deklarationen? Enligt denna skall man intevårda människor tvångsvis som inte är psykiskt sjuka. Rättspsykiatriskakliniken i : Bör finnas möjlighet att överföra en patient från rättspsykiatriskvård till allmänpsykiatrisk vård. Det bör också finnas möjlighet att påpatientens begäran återinta denne för rättspsykiatrisk vård. : Ett problem som kvarstår är den nuvarande situationen när överläkarenoch utskrivningsnämnden har skilda uppfattningar angående vårdbehovet. Dettainnebär att, om överläkaren inte anser att det finns något vårdbehov, domstoleninte kan överlämna till fortsatt vård. står då inför en domoch sin egen motsatta uppfattning om vårdbehovet. : Problemet med dem som döms till psykiatrisk vård, därdet senare visar sig att de inte borde ha fått sådan vård, kommer inte att blimindre med förslaget. Vårdbehovet och störningen bör vara avgörande. Vad skallman göra när patienten är sinnessjuk men inte i behov av vård? Problemet ärinte löst. Utskrivningsnämndeni : Den utskrivningsprövning som föreslås kommer nog inte attinnebära någon förändring i förhållande till vad som sker. Det är bra attreglerna om utskrivning samordnas. Det är tveksamt om länsrätt skall handhautskrivningsfrågorna. Kan detta ske utan resursförstärkning? Det blir mångaextra ärenden och ett formellt förfarande. Det borde i stället skapas ettsärskilt organ, en utskrivningsnämnd e. dyl. Möjligheter till interimistiskabeslut måste finnas. Överläkaren blir nog inte så glad över den ökadebeslutsfunktionen enligt förslaget. InstitutionenJÖr social- och rättspsykiatri vid : En väsentlig del avförslaget innebär en centralisering av den psykiatriska delen av besluten. Manfrångår den tidigare principen att utskrivningsförfarandet skulle vara knutettill den lokala vården. Förslaget innebär emellertid att någon form av nämndeller arbetsgrupp måste finnas vid sjukhusen som förser medinformation i ärendet. Det nya förslaget kan lösa de olägenheter som skapats pågrund av stora skillnader i vårdtid mellan olika sjukhus. Det kan här nämnasatt utskrivningsnämnderna inte träffats för samråd under hela sin tjugoårigaexistens. Först då socialberedningen i sitt lagförslag redan kommit så långtmed tanken på att slopa nämnderna anordnades ett formellt möte mellanordförandena för de olika utskrivningsnämnderna. nuvarande psykiatriska utskrivningsnämnderna ingår psykiatrisk expert. Denne får inte vara anställd vid sjukhuset. Genom förslaget att i 591 stället inhämta råd fråncentral psykiatrisk expertis genom Prop. 1990/91:58 har manundvikit de problem som fanns i socialberedningens förslag som Bilaga 2:2laborerade med andra modeller för att skapa större likformighet. JUSEK:Har skyddet för närstående blivit för dåligt i förhållande till patientensvårdbehov? Hade varit bra med ett tvåpartsförhållande, men så har det inteblivit. : Vad händer med den patient som enligt 16 § inte längre får kvarhållasför rättspsykiatrisk vård? : Hänsyn skall enligt förslaget om särskild utskrivningsprövningtas till vårdbehovet och återfallsrisken, men detta får inte innebära att enfrisk människa hålls kvar enbart på gmnd av återfallsrisken. Endast denpsykiska sjukdomen har betydelse. Det vore farligt med en annan princip. Det ärfrån denna synpunkt kanske bättre om man har utskrivningsnämnder i stället förlänsrätt. Särskild utskrivningsprövning måste ske med hjälp av särskild läkarkompetens. Rättspsykiatriskasektionen inom Svenska psykiatriska föreningen: Det är bra med en centralprövning vid den särskilda utskrivningsprövningen. Man slipper därigenom devarierande vårdtiderna som har kritiserats mycket. : Vad gäller de s. k. O-fallen är det nu så att, om någon harkommit in på ett vårdintyg och begår brott, det därefter krävsutskrivningsprövning. De nya reglerna bör för ett sådant fall ge länsrättenmöjlighet att beträflfande den personen säga att det krävs enutskrivnings-prövning. Man skall inte behöva gå vägen över tingsrätt. RSMH:Om förslaget innebär att vården av samtliga psykiskt störda lagöverträdareskall prövas av länsrätten efter 3 resp. 6 månader är det positivt. Ellergäller denna länsrättsgranskning endast för de patienter som har särskildutskrivningsprövning? Länsrätteni : I fråga om möjligheten till muntlig förhandling kan man fråga sig omdenna skall gälla även enklare ärenden, permissions-eller försöksutskrivning.Är förhandling verkligen nödvändig även vid tre-och sexmånadersprövningen?Möjligheten att överklaga ett beslut om vägrad utskrivning borde som varabegränsad till en gång . Länsrätteni : Kravet på att länsrätten skall avgöra målet är bra.Det förefaller bäst om man kan ha bestämda förhandlingsdagar varje vecka.Förslaget om muntlig förhandling kan godtas. En mjukare skrivning kan varatillräcklig när det gäller fall som inte skall bifallas, t. ex. okynnesfall,och även besvärsmål. Samma bör kunna gälla fall enligt 20 §. Det är positivtatt sjukhuset inte blir obligatorisk förhandlingslokal. Uttrycket"uppenbart obehövligt" i andra stycket kan lätt bli ett obligatorium.Det måste skrivas tydliga lagmotiv om man inte vill ha en alltför hög frekvensav yttranden. Socialstyrelsen:I stället för att inhämta yttrande från bör 592 länsrätten anlita särskildasakkunniga. bör anlitas först i Prop. 1990/91:58 andra hand. Rättspsykiatriskakliniken i : Vi anser det vara viktigt att länsrätteraa, som fömtsesansvara för de särskilda utskrivningsprövningama, till sig knyter psykiatrisk (rättspsykiatrisk? : När det gäller vården måste man göra sig fri från samhälletshämndbegär. Detta gör att man kan fråga sig t. ex. varför åklagaren skall kunnaha några synpunkter på vårdtidens längd. : En läkare bör rimligen ingå i länsrätten. Det kommeratt bli ett ganska tungrott system. Någon, t. ex. åklagaren, bör väl hatalerätt. Utskrivningsnämndeni : Man kan fråga sig varför åklagaren och inte domstolen skallhöras enligt andra stycket. RÅ:Bra att möjligheten att överlämna till öppen psykiatrisk vård avskaffas. Rättspsykiatriskakliniken i : Om psykiatrisk vård, med eller utan tvång, skall bedrivaspå de enheter som utför rättspsykiatriska undersökningar, krävs en omfattandeomorganisation av de nuvarande rättspsykiatriska klinikerna. Det ärterapeutiskt omöjligt att ha undersökningsfall, terapifall intagna förtvångsvård och terapifall intagna för frivillig vård på en och samma avdelning.Man bör inte ens ha fall för tvångsvård och fall för frivillig vård på sammaenhet. Undersökningsfallen måste också vistas i egna lokaler, då vi annarsförespår oro och stora vårdtekniska svårigheter bl. a. för att dennapatientkategori skulle bli starkt provocerad av att vistas tillsammans med deandra patienterna, som har friförmåner av olika slag. Förslagetaktualiserar och accentuerar behovet av metodutveckling, försöksverksamhet ochutvärdering inom verksamhetsområdet. Eftersom en av den nuvaranderättspsykiatrins arbetsuppgifter skall vara vetenskapligt arbete för bl.a.ovanstående typer av problem, framstår det som ytterst angeläget att ekonomiskafömtsättningar fö detta skapas. Rättspsykiatriskakliniken i : uet borde finnas en möjlighet att överföra en rättspsykiatriskttvångsvårdad patient till psykiatrisk tvångsvård och till försöksutskrivningeller till öppen vård. Någon sådan möjlighet tycks inte finnas. Ett alternativtorde vara att överföra vederbörande till skyddstillsyn. Institutionenför social- och rättspsykiatri vid : Öppen psykiatriskvård föreslås försvinna. Detta innebär en anpassning till den praxis som nuråder. I hela riket utdöms öppen psykiatrisk vård endast för mellan 10 och 15personer . Den öppna psykiatriska vård som många dömda är i stort behovav bör därför tillgodoses inom ramen för kriminalvårdens frivård, dvs.skyddskonsulentorganisationen. Detta kan förslagsvis ske på sådant sätt att denpsykiatriska vården inom kriminalvården byggs ut. Utskrivningsnämndeni : Den öppna psykiatriska vården borde kunna göras bättre och då få finnas kvar. 38 1990/91. LO:Frågorna om vad som skall hända när vården har avslutats och hur Prop.1990/91:58 utslussningen sker borde behandlas mer. Rättspsykiatriskasektionen inom Svenska psykiatriska jÖreningen: Det krävs att organisationenför rättspsykiatriska undersökningar har egna resurser. Det är inte rimligt attlandstingen är huvudman för verksamheten. : Vad avses i regeln i bötesverkställighetslagen om att någon "skäligenkan antas" ha begått brottet under påverkan etc? Skall rätten anta dettautan psykiatrisk undersökning? Om däremot sådan krävs, behöver man väl intelaborera med skäligt antagande då kan det ju konstateras. Desom är häktade och genomgår rättspsykiatrisk undersökning är inte alltid ibehov av psykiatrisk vård. Om landstingen blir huvudman för denrättspsykiatriska organisationen, kan det därför i dessa fall sägas vara frågaom kommunala häkten. Prioriteringen av den rättspsykiatriska verksamheten kanockså antas bli nedsatt. Verksamheten bör lyda under . Lagförslageti promemoria angående överförande till en annan stat av verkställighetav en brottmålsdom, som innebär överlämnande till psykiatrisk tvångsvård Lag om ändring i i lagen (1972:260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenomföreskrivs att 1, 3, 26 och 34 a §§ lagen (1972:260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet av brottmålsdom skall ha följande lydelse. 1990/91:58 Bilaga2:3 I den mån detpåkallas av överenskommelse som ingått med främmande stat kanregeringen förordna, att frihetsberövande påföljd, böter eller förverkande somi den främmande staten ådömts eller beslutats efter rättegång i brottmål, ellerböter eller förverkande som i den staten ålagts eller beslutats av annanmyndighet än domstol, får verkställas i enligt denna lag. I samband med förordnandeenligt första stycket kan regeringen, i den mån det påkallas eller eljestföranledesav överenskommelsen, förordna att verkställighet av påföljd, som innebär frihetsberövandeoch ej avser överlämnande till särskild vård, eller av böter eller förverkande,som ådömts eller beslutats genom dom meddelad av svensk domstol eller ålagtsnågon av annan svensk myndighet genom godkänt strafföreläggande eller godkäntföreläggande av ordningsbot, får anförtros åt myndighet i den främmandestaten. I samband med förordnandeenligt första stycket kan regeringen, i den mån det påkallas eller eljestyö>-anledsav överenskommelsen, förordna att verkställighet av påföljd, som innebär frihetsberövandeoch ej avser överlämnande till. annan särskild vård än rättspsykiatrisk vård,eller av böter eller förverkande, som ådömts eller beslutats genom dommeddelad av svensk domstol eller ålagts någon av annan svensk myndighet genomgodkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot, får anförtrosåt myndighet i den främmande staten. Om synnerliga skälföreligger, kan regeringen, även om förordnande som avses i 1 § ej meddelats,för visst fall förordna, att frihetsberövande påföljd som ådömts svenskmedborgare eller utlänning med hemvist i genom dom eller annatavgörande meddelat av Om synnerliga skälföreligger, kan regeringen, även om förordnande som avses i 1 § ej meddelats,för visst fall förordna, att frihetsberövande påföljd som ådömts svenskmedborgare eller utlänning med hemvist i genom dom eller annatavgörande meddelat av ' Senaste lydelse1984:876. Senaste lydelse 1984:876. domstoleller annan behörig myndighet i främmande stat får verkställas i Sverigeenligt denna lag, eller att verkställighet av frihetsberövande påföljd somicke avser överlämnande till särskild vård och som här i landet ådömts ellerålagts medborgare eller någon som har hemvist i viss främmande stat fåranförtros myndighet i den främmande staten. domstoleller annan behörig myndighet i främmande stat får verkställas i Sverigeenligt denna lag, eller att verkställighet av frihetsberövande påföljd som ejavser överlämnande till annan särskild vård än rättspsykiatrisk vård och somhär i landet ådömts eller ålagts medborgare eller någon som har hemvist i vissfrämmande stat får anförtros myndighet i den främmande staten. 1990/91:58 Bilaga2:3 1fall som avses i första stycket äger 2 § tredje stycket motsvarandetillämpning. Fråga om verkställighet i främmande stat av här i landet ådömd eller ålagd påföljd enligt förordnande som avses i 2 § första eller tredje stycket upptages av eller, i fråga om verkställighet av böter eller förverkande, annan myndighet som regeringen bestämmer. Framställning om verkställighet får ej göras, om med motsvarande tillämpning av 5 § andra stycket 18 hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antagas föreligga. Frågaom verkställighet i främmande stat av här i landet ådömd eller ålagd påföljdenligt förordnande som avses i 2 § första eller tredje stycket upptages avkriminalvårdsstyrelsen eller, i jråga om verkställighet av överlämnande till rättspsykiatriskvård, eller, i fråga om verkställighet av böter ellerförverkande, annan myndighet som regeringen bestämmer. Framställning omverkställighet får ej göras, om med motsvarande tillämpning av 5 § andrastycket 1 8 hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antagasföreligga. Framställning omverkställighet av frihetsberövande påföljd får ej göras, om den dömde är svenskmedborgare och själv motsätter sig åtgärden. Uppkommer fråga om verkställighetav frihetsberövande påföljd som ådömts eller ålagts annan än svensk medborgare,skall statens invandrarverk höras, om icke den dömde samtycker till åtgärden.Avstyrker invandrarverket att framställning göres, underställes ärendetregeringen för avgörande. Har regeringen enligt 3 §förordnat att verkställighet av påföljd i visst fall får anförtros myndighet ifrämmande stat, ombesörjer att framställning omverkställighet göres i den främmande staten. Har regeringen enligt 3 §förordnat att verkställighet av påföljd i visst fall får anförtros myndighet ifrämmande stat, ombesörjer eller, i jråga omverkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård, attframställning om verkställighet görs i den främmande staten. ' Senastelydelse 1984:876. Föreslagen lydelse 34 ar Fråga om verkställighet enligt överförandekonventionen i främmande stat av här i landet ådömd påföljd upptas av . Framställning om sådan verkställighet får inte göras, om med motsvarande tillämpning av 25 a § första stycket hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antas föreligga. Fråga om verkställighet enligt överförandekonventionen i främmandestat av här i landet ådömd påföljd upptas av eller, i jrågaom verkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård, avsocialstyrelsen. Framställningom sådan verkställighet får inte göras, om med motsvarande tillämpning av 25a § första stycket hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antasföreligga. Fråga om verkställighet enligt första stycket på begäran av främmande stat prövas av med motsvarande tillämpning av 25 a § första stycket. Frågaom verkställighet enligt första stycket på begäran av främmande stat prövas avkriminalvårdsstyrelsen eller, i jråga om verkställighet av överlämnande till rättspsykiatriskvård, av med motsvarande tillämpning av 25 a § förstastycket. Ifall som avses i denna paragraf gäller 28, 29 och 33 §§ första stycket itillämpliga delar. Prop.1990/91:58 Bilaga 2:3 Denna lag träder ikraft den . "Senaste lydelse 1984:876. Sammanställning av inhämtade synpunkter på 1988 Prop. i990/9i:58 års promemoria Bilaga 2:4 Instanseroch personer som har lämnat synpunkter 1lagstiftninsärendet har inom upprättats en promemoriaangående överförande till annan stat av verkställighet av brottmålsdom, sominnebär överlämnade till psykiatrisk tvångsvård. Synpunkter på promemorian ochdess lagförslag (se bil. 2:3) har lämnats i anslutning till en av departementetanordnad hearing . Synpunkterhar lämnats av företrädare för riksåklagaren (), (),polismyndigheten i , , psykiatriska nämnden, Stockholmssödra och västra utskrivningsnämnder, , statens invandrarverk. Svenska psykiatriska föreningen och Sverigesadvokatsamfund samt av biträdande chefsläkaren (Akademiskasjukhuset), professorn (),överläkaren (), överläkaren (), kuratorn (Rättspsykiatriska kliniken iHuddinge), klinikchefen (), överläkaren () och chefsläkaren (iVästerås). 1promemorian föreslås att det nuvarande hindret mot att till en annan statöverföra verkställigheten av en påföljd som innebär överlämnande tillpsykiatrisk tvångsvård undanröjs. Hindret följer av 1 och 3 §§ lagen (1972:260)om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Förslagettillstyrktes eller lämnades utan erinran av samtiga instanser ochbefattningshavare. Från några håll betonades att förslaget inte får skapapraktiska svårigheter på området. pekade på att förslaget hartilltalande flexibel utformning, eftersom det ger en möjlighet men inte någonskyldighet att överföra vården till en annan stat. Svårigheternaatt bedriva psykiatrisk vård vid språkproblem vitsordades från flera håll. Enligtföreträdaren för psykiatriska nämnden var förslaget i första hand motiverat avintresset av att hit kunna föra över svenska medborgare som överlämnats tillpsykiatrisk tvångsvård i ett annat land, något som förutsätter att utländskamedborgare, som här överlämnats till psykiatrisk tvångsvård, på motsvarandesätt kan föras över till sina hemländer. och betona de att ett överförande till en annan stat skall kunna ske endast med patientens medgivande. Enligt borde det vara ett villkor för överlämnandet att patienten inte riskerar allvarligare påföljder än vad han kan få i eller vad som över huvud taget är tillåtet i (t. ex. dödsstraff eller tortyr). Hon pekade på att det här finns stora skillna der mellan olika länder. pekade på betydelsen av att patien- Prop. 1990/91: 58 ten kan få tillgång till ett offentligt biträde under förfarandet. Frånflera håll underströks betydelsen av att det sker en tillräcklig utredning avvilken vård som kommer till stånd i den andra staten. Det pekades på frågan huroch av vem denna utredning skall göras. ansåg att psykiatrinnumera har ett internationellt kontaktnät, som innebär att det bör kunna gå attfå fram information om hur den psykiatriska vården utformas i olika länder; omsådan information inte kan skaffas kan ett överlämnande inte ske. vikten av att skyddsaspekten kan tillgodoses i de fall då det är frågaom en patient som bedöms vara fariig för andra och det inte finns någragarantier för att vården i hemlandet kommer att pågå tills denne är frisk ellerofarlig. Företrädarenför psykiatriska nämnden pekade på att det råder en motsättning mellan ettöverlämnande till psykiatrisk tvångsvård och ett beslut om utvisning avpatienten. , som ansåg att kombinationen vård utvisning ärolycklig, pekade på att endast liten andel av de utländska medborgare somenligt nuvarande ordning överiämnas till sluten psykiatrisk vård dessutom ådömsutvisning. Enligt uppfattning bör ett överförande till en annan statkunna ske direkt från en rättspsykiatrisk klinik. betonade att ettöverförande bör ske . Från flera håll pekades påsvårigheter att ge psykiatrisk vård åt den som skall utvisas och på problemenvid tillämpningen av 18 a § LSPV när det gäller bedömningen av om patientenstillstånd tillåter verkställighet av avlägsnandebeslut och när det gäller attge patienten besked i verkställighetsfrågan. LarsLidberg ansåg att med nuvarande resurser inte kan klara deverkställighetsfall som uppkommer om lagförslaget genomförs. Företrädarenför RÅ frågade sig om en patient skall kunna föras över till fängelse i sitthemland, om han där bedöms inte vara tillräckligt psykiskt störd för att fåtvångsvård. LeifÖjesjö uttalade att förslaget enligt hans uppfattning inte står i strid med t.ex. den s. k. Hawaii-deklarationen eller FN-deklarationen om medicinsk etik.Enligt hans uppfattning var det väsentligt att den stat till vilkenöverförandet av vården är avsett att ske är berett att följa dessa etiskaregler. Härigenomföreskrivs i fråga om dels att 31 kap. 4 § skall upphöra attgälla, dels att 29 kap. 3 §, 30kap. 6 §, 31 kap. 3 §, 33 kap. 5 § och 36 kap. 13 § skall ha följande lydelse. Prop.1990/91:58 Bilaga 2:5 3§' Såsom förmildrande omständigheter vid bedömningen av straffvärdetskall, vid sidan av vad som är förskrivet för vissa fall, särskilt beaktas 1. ombrottet föranletts av någon annans grovt kränkande beteende, 2. omden tilltalade till följd av 2. om den tilhalade till följd av själslig abnormitet eller sinnesrörel- en psykisk störning eller sinnesrö- relse eller av någon annan orsak haft starkt nedsatt förmåga att kontrollera sitt handlande. seeller av någon annan orsak haft starkt nedsatt förmåga att kontrollera sitthandlande, 3. om den tilltalades handlande stått i samband medhans uppenbart bristande utveckling, erfarenhet eller omdömesförmåga eller 4.om brottet föranletts av starkmänsklig medkänsla. Om det är uppenbartpåkallat med hänsyn till brottets straffvärde, får dömas till lindrigarestraffan som är föreskrivet för brottet. Förbrott som någon begått under inflytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet ellerannan själslig abnormitet av så djupgående natur att den måste anses jämställdmed sinnessjukdom, får rätten inte tillämpa annan påjöljd än överlämnande tillsärskild vård, böter eller skyddstillsyn. Börpåföljd som sagts inte tillämpas skall den tilltalade vara fri från påföljd. Påföljden för den somhar begått ett brott under påverkan av en allvarlig psykisk störning får intebestämmas till fängelse. Om rätten i ett sådant fall finner att inte hellernågon annan påföljd bör ådömas, skall den tilltalade vara fri från på-följd. ' Senaste lydelse1988:942. Senaste lydelse 1988:942. 1990/91:58 Bilaga2:5 Kan den .som begåttbrottslig gärning, enligt vad som framgår av jö-reskriven medicinsk utredning,beredas vård med stöd av lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall eller vård i specialsjukhus med stöd av 35 § lagen angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda, må rätten, om den finner behov av sådan vårdföreligga, förordna att han skall överlämnas till sluten psykiatrisk vård ispecialsjukhus JÖr psykiskt utvecklingsstörda.