prop · GE03130 · 1990-12-31 00:00:00 — Andrastycket behandlar tillstånd att inneha ammunition i andra fall än som reglerasi första stycket. Detta tar sikle på dels de fall då någon inte har ettvapentillstånd, dels då ett vapentUlslånd inte innefattar rätt att skjuta Del första av dessa fall gäller den som endast samlar Prop. 1990/91:130ammunition. I det andra fallet är det fråga om nägon som har ettSpecialmotivenng vapentillsiånd för sådant annat ändamål som avses i 9 § förstastyckel ancha meningen (prydnads-, samlar- eller affektionsvärde). För sådanavapen saknas behov av att använda ammunition. För samlarändamål kan det finnasskäl att atl ha ammunition till vapnet. I sådant fall kan del vara lämpligt altfrägan om ammunitionstillstånd handläggs tillsammans med vapen-tillståndet Tredjestycket föreskriver att tillstånd till innehav av ammunition får ges endast omdel inle skäligen kan antas atl ammunitionen kommer att missbrukas. Fråganom förvärv av ammunition genom ombud behandlas under 13 §. Fråganom överttädelse av innehavsförbudet behandlas vidare under 38 §. Paragrafeninnehåller regler om rätt att överiåla ammunition (jfr avsnitt 3.4). Inledningentill förevarande paragraf har ändrals i konsekvens med ändringen i 12 §. Somhuvudregel gäller att ammunition får överlåtas till sammanslutning som avses i8 § och den som enligt 12 § är berättigad att inneha ammunition. Vid sidanhärav anges i fyra punkter i vUka övriga fall som ammunition får överlåtas. /den första punkten föreskrivs del att deltagare i jakt för användning(tidigare; förbmkning) under jakten till annan deltagare fär överlåtaammunition till vapen som denne är berättigad atl inneha. Andra och tredjepunkterna är endasl spräkhgi justerade. Den lidigare ttedje purdcien omöverlåtelse av kulammunilion har utgått som en konsekvens av all kulammunitioninte längre intar nägon särställning. Överlåtelse lill sammanslutningarregleras nu i första stycket Sislastycket behandlar överlåtelse till etl ombud för förvärvarens räkning.Bakgmnden till frägan om förvärv av ammunition genom ombud har behandlats iavsnitt 3.4. Ombudet måste kunna stödja sill förvärv på en fullmakt från sinuppxiragsgivare. Om förvärvet sker från en vapenhandlare som inle känner varesig ombudet eller uppdragsgivaren krävs att ombudet kan förete en skriftiigfullmakt. I sädana fall skall ombudet också kunna visa upp lillslåndel för delvapen som ammunition skall användas lill. Ombudet skall vidare kunna legitimerasig och visa upp ett bevis om eget vapentillstånd. Ombudets vapentillståndbehöver dcek inte avse samma typ av vapen. Hans bevis om eget vapentillständvisar hans allmänna behörighet atl handskas med ammunition. Fullmakten behöverinte alltid vara skriftlig. Om den förvärvet sker frän, vanligtvis envapenhancUare, underrättats muntligt t.ex. per telefon av uppdragsgivaren cehhandlaren känner honom ceh hans rätt att inneha ammunition är dettatillräckligt. I sådanl fall behöver inte heller uppdragsgivarens tillståndkunna företes. Är handlaren på moi- svarandesätt bekant med ombudet behöver hans tillstånd ceh legitimation Prop.1990/91:130 givetvis inte visas upp. Fråganom överttädelse av överlåielseförbudel behandlas vidare under 38 §. Iförstastycket har hänvisningen till 12 § ulgält Ändringen är nödvändig för allinförsel av ammunition inlc skall bli tillsiåndsfritt för den som är berättigadatt köpa ammunition mot uppvisande av ett bevis om vapentillstånd. Enligtandra stycket kan den som i är berättigad att inneha ammunition fåtillstånd till införsel av ammunition. Av 12 § första-lredje styckena framgårvilka som är berättigade att inneha ammunition i . Avtredje stycket framgår an tillstånd till införsel får ges endast om detskäligen kan antas att ammunitionen inte kommer alt missbmkas. Paragrafemahar endasl justerats redaktionellt och språkligt Paragrafenbehandlar fömtsättningama för all få vapenhandlartillsiånd (jfr avsnitt 3.5).Den nya lydelsen av paragrafen innebär skärpningar av de krav som skall ställasupp för att ge tillstånd att handla med vapen. Ändringamai första stycket innebär att två nya krav nu förs in i lagtexten, delsbehövhga kunskaper, dels atl handeln skall bedrivas yrkesmässigt Föratt sökanden skall anses ha behövliga kunskaper bör krävas såväl kunskaper omvapen, vapenlagstifming som erfarenheter beträffande vapenbranschen. Som jagnärmare utvecklat under allmänmotiveringen kan kunskaper och erfarenhelerförvärvas pä olika sätt. Genomändringen i andra stycket bemyndigas regeringen eller den mynchghet regeringenbestämmer atl meddela föreskrifter om kompetens för att fåvapenhandlartillsiånd. Till denna paragraf har cekså flyttats föreskriften iden äldre 49 § punkten 3 till den del bestämmelsen avsåg handel. Kravetpä yrkesmässighet innebär atl verksamhelen skall ha en viss varaktighet elleråtminstone vara inriktad på en serie affärshändelser. Verksamhetens omfattningskall alltså tillmätas avgörande belydelse. Den som ansöker omvapenhandlartillsiånd bör därför kunna redovisa en upp-skatming av hur mångaskjutvapen av olika slag som skall hållas i lager saml ge en uppgift omberäknad omsättning. Den beräknade årsomsättningen bör stå i rimlig proportiontill lagerhållningen. Uppgifter om tilltänkt kundkrets, vilket utbud somplaneras samt i vilken affärslokal verksamheten skall ledrivas är ocksåvärdefullt att veta vid bedömningen av yrkesmässigheten. Nägon prövning av dentilltänkta etableringen från marknadssynpunkt skall inte ske. Besluli fråga om handelstiUständ har slor betydelse för den enskilde och Prop.1990/91:130 är en fråga som angår s.k. civUa rättigheter. Därför kan ett besluli fråga om Specialmottvenng handelsiillslånd enligt 42 § överklagas tilldomslol. Paragrafenhar endasl juslerats språkligt Därvid har uttrycket föreskrifter, vilket börreserveras för regler av normgivningskaraktär, ersatts med uttrycket villkor. Paragrafemahar endasl justerats språkligt Iparagrafen, som behandlar utlåning av skjutvapen, har gjorts en följdändring iförsta stycket 3 c. Där hai kolsyrevapen tagits upp jämte luft- och fjädervapenbland de vapen som under vissa fömtsättningar fär lånas ut lill den som ärunder arton är. Ändringen är en följd av all kolsyrevapen jämställs med luft-och fjädervapen enligt den nya lydelsen av 5 § 3. Iövrigl har paragrafen endasl juslerats språkligt varvid bemyndigandet förregeringen att föreskriva undanlag från anmälningsskyldigheten för vissa typerav vapen tagits in i ett eget sista stycke. 23 -25a §§ Paragrafemahar endasl justerats språkligt Paragrafenersätter 49 § 3 i sin äldre lydelse. Den innehåller ett normgivningsbemyndigandeför regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer att meddelaföreskrifter om skroming och reparation av vapen. Paragrafeninnehåller skärpia allmänna regler om förvaring av skjutvapen cehammunition (jfr avsnitt 3.6). Förstastycket innehåller en gmncUäggande regel om skyldigheten att ta vårdom egendomen och hålla den under sådan uppsikt att del inle är fara föratl nägon obehörig kommer åt den. Beslämmelsen avser den som är innehavareav skjutvapnet och fär särskild betydelse i samband med att vapnet används,ttansporteras och under tid i samband med användning eller ttansport eftersomvapnet inte då är förvarat i den mening som ancha VårdplUcten gäller cekså vid tex. vapenvård och visning av vapnet för annan. En annansituation som vårdplikten tar sikle på är förvaring av nyckel ellerkcxl till säkerhetsskäp eller annat låst för- En lälttillgänglig nyckel som kanske är märkt eller en antecknad kod till ettsäkerhetsskåp förtar en stor del av den säkerhet som är avsedd ceh medför inte attobehöriga förhindras att komma ål vapen och Prop. 1990/91:130 ammunition. Andrastycket reglerar hur skjutvapen och ammunition skall vara förvarade. Förstameningen lägger fasl atl skjutvapen och ammunition alltid skall förvaras undersäkert läs eller på annat lika betryggande säll. Uttrycket säkert lås innebären skärpning i förhållande till tichgare. Ett säkert läs skall erbjuda ett gottstöldskydd. Läs av enkel och lättforcerad konstmktion kan inte godtas.Inlåsning i en vanlig garderob ceh liknande kan inle anses fylla kravet päsäkert läs. Inte heller vapenställ är generellt av sådan säker beskaffenhet.Kan en vital vapendel inte tas bort från vapnet, måsle vapnet och ammunitionennormalt förvaras åtskilda ceh under säkra lås. Andrameningen anger hur förvaring skall ske om inte såväl skjutvapnen som ammunitionenförvaras i säkerhetsskäp. Förvaring i säkerhetsskäp är liksom lidigare en helttillfredsställande förvaring. Det finns skåp som inle är godkända somsäkerhetsskäp men som ändå fyller lika högt slällda krav. Del får inle rådatvivel om att etl sådanl skåp erbjuder samma säkerhet. Kravet har därförformulerats sä att förvaring i ett utrymme som inte har beteckningensäkerhetsskåp nu skall vara lika säkert. Del ankommer på sökanden att visa attutrymmet är minst lika betryggande. Förvarasinte skjutvapen ceh ammunition i säkerhetsskäp skall vapen, vital vapendel ochammunition i princip förvaras var för sig, s.k. ttedelad förvaring. Förvarasvapen, vapendel och ammunition tredelat är det inte nödvändigl med separatförvaring under tte säkra läs. Förvaringen kan i en sådanl fall vara minsl likabetryggande, om t.ex. ammunitionen till vapnet ceh en vital vapendel förvaras iett säkerhetsskåp och resten av vapnet står i ett vapenställ. Även andrakombinationer av låst ceh öppen förvaring kan tillsammans erbjuda en minst likabetryggande förvaring som delad förvaring under säkert läs. Deladförvaring innebär älskillnad mellan vapen och ammunition. En sådan tvådeladförvaring får gcxlias, om en vital vapendel inte kan avlägsnas utan avsevärdsvårighet. I sådana fall är det svårare atl anse en förvaring vara likabetryggande som den man uppnår genom att förvara säväl ammunition som vapenunder säkra lås. Vitalavapendelar kan vara slutstycke, underbeslag, baskyl, tmmma eller pipa.Verkställighetsföreskrifler klargör närmare vad som är vital vapendel för olikalyper av vapen. Undanlagetfrån förvaringsreglema när del gäller start- och signalvapen har behållits. Ändringeni tredje styckel innebär att den tidsrymd under vilken man, efler särskUdanmälan till polismyndigheten, får lämna vapnet för förvaring hos annanulsttäcks från ett är till ve år ål gängen (s.k. långtidsförvaring). Sistastycket innehåller ett bemynchgande för regeringen eller den myndighelregeringen bestämmer alt meddela särskilda föreskrifter om hur vapenhandlare,museer ceh sammanslutningar skall förvara vapen och ammunition. En motsvarandebeslämmelse fanns tidigare i 49 § 2. 27 § Prop.1990/91:130 SpecialmoliveringParagrafen har endasl justerats språkligt. Därvid har uttrycket föreskrifter, vilkelbör reserveras för regler av normgivningskaraktär, ersatts med uttrycketvillkor. Paragrafenhar endast juslerats språkligt. ParagrafenbehancUar ttansport av vapen ceh ammunition (jfr avsnitt 3.7). Föreskriftengäller endast då annan än vapeninnehavaren själv ttansporterar vapnet. Vidtransport av eget vapen gäller föreskriften i 26 § första styckel. Ändringen iandra stycket innebär atl rekommendationen till ttansportören alt vidtabetryggande åtgärder har ändrats till en bindande föreskrift Några andra merdetaljerade föreskrifter som är bindande finns inte. Allmännalämplighetsbedömningar får vara avgörande för hur betryggande ttansport avvapen skall ske. Utgångspunkten måste vara att vapnen skall vara skyddade påett sådant sätt att det krävs en betydande insats för en obehörig an komma ätvapnen. Paragrafenhar endast justerats språkligt. Normgivningsbemyndigandei är intaget i ertaruira stycke. Paragrafenbehandlar ålerkallelse av tillstånd att inneha eller införa vapen (jfr avsnitt3.8). Paragrafenhai ändrats redaktionellt och tar i punktform upp de situationer när ettvapentillsiånd kan återkallas. De situationer som avses i punkterna 1-3 äi närnägon missbmkat vapnet, visat oaktsamhet med vapnet eller på annal sätt visatatt han är olämplig att inneha vapen. 1 dessa fall bör ett vapen som huvudregelalltid återkallas. Punkterna4-5 behandlar de fall när ett tillstånd kan men inte nödvändigtvis behöveräterkallas. I paragrafens tichgare lydelse föreskrevs att ett sädant vapen, somvid sidan av behov av vapnet, fömtsatte synnerliga skäl för att tillständskulle komma i fråga, kunde återkallas, om synnerliga skäl inte längre förelåg.Nu föreskrivs uttryckligen att alla vapentillständ kan återkallas, om det intelängre föreligger förutsättningar för alt fä elt sådanl tillstånd. Defömtsättningar som avses är de som tas upp i 9 och 14 §§. Ett tillstånd atlinneha vapen kan således återkallas, om tillståndshavaren inte längre harbehov av vapnet Vidare kan i likhet med vad som gällde tichgare ett tillståndlill ett tillsiåndspliktigt enhandsvapen eller helautomatiskt vapen äterkallas,om inte synnerliga skäl längre föreligger. Fömtsättningarför ett tillstånd kan inte heller anses föreligga, om sökan- Prop. 1990/91:130den inte längre uppfyller de krav som ställts upp genom föreskrifter som ärSpecialmotivenng utfärdade med stöd av bemyndigandet i 9 § ttedje stycket. Dämtöverkan ett tillstånd återkallas, om det annars finns nägon skälig anledning tilldel. Denna gmnd för återkallelse fanns tidigare sist i första stycket ochmedför ingen ändring i sak. Del är härvid fråga främst om omslänthgheter somkan hänföras till innehavarens person och hans möjligheter alt ta vård omvapnet Påmotsvarande sätt kan tillstånd till införsel återkallas när fömtsättningamaför att inneha ett vapen här i landet inte längre föreligger. Detfinns emellertid i de situationer som avses i punktema 4-5 skäl att vararestriktiv med att ålerkaUa ett tillstånd, om del framslår som myckel ingripandemot tillslåndshavaren. Särskill bör beakias, om vapnet har stort affektionsvärdeför innehavaren. I sådana fall där tillständ funnits som innefattat rätt attskjuta med vapnet bör i stället tillståndet kunna begränsas till tex. Menarden enskilde att en återkaUelse är felaktig kan överprövning avpolismyndighetens beslut överklagas till kammarrätt och under vissafömtsätmingar vidare till regeringsrätten (42 §). Paragrafenbehandlar ålerkallelse av tillstånd enligt 12 § andra slyckel alt innehaammunition. Det tidigare första slyckel har utgått eftersom särskillammunitionstillsiånd inte finns kvar för annal ändamål än som innebär attammunitionen skall användas. Ilikhel med vad som gäller bettäffande ålerkallelse av vapentillsiånd kan ellammuntionsiillsiånd enligt den nya lydelsen av paragrafen återkallas, omfömtsättningama för tillståndet inte längre föreligger. Paragrafenbehandlar fömtsättningama för atl återkalla tillstånd att chiva handel medskjutvapen, s.k. vapenhandlartUlsiånd (jfr avsnitt 3.5). Ändringeninnebär att paragrafen har delats upp i fyra punkter som tar upp altemativafömtsättningar för att återkalla vapenhandlartillsiånd. Enligt punkt 1 fårtillstånd återkallas, om tillståndshavaren har åsidosatt en bestämmelse ivapenlagen eller en med stöd av lagen utfärdad föreskrift Regeln fanns ävenenligt paragrafens äldre lydelse. Iandra punklen hai som äterkallelsegmnd tagits upp det nya kravet i 18 § pä attvapenhandlartillsiånd fömtsätter att verksamhelen bedrivs yrkesmässigt Utövernämnda regel föreskrevs i den äldre lydelsen all vapenhandlartillsiånd fickåterkallas, om fömtsättningar för tillståndet inte annars förelåg. Regeln harlagits upp i punkt 3. När del gäller fömtsättningama för att fåvapenhandlartillsiånd krävs nu särskild kompetens. Den som har en långerfarenhet av vapenhandel lorde som regel ha den kompetens som kan Återkallelse avhancUartillslånd som beviljats före ikraftttädandel på grundav brister i kunskaperna bör därför inte förekomma annal än i Prop. 1990/91:130undantagsfall. Nägon särskild övergångsbestämmelse torde därför inleSpecialmoiivenng behövas. Ipunkt 4 föreskrivs att vapenhandlartillsiånd fär äterkallas, om det annarsfinns någon skälig anledning lill det. Föreskriften ansluler lill formuleringeni 29 § om ålerkallelse av tillstånd atl inneha eller införa skjutvapen (secekså 30 §). Med denna regel görs hell klart att tillständs-myndigheten har atlgöra en allsidig prövning av alla omständigheter som kan påverka lämplighetenav atl en vapenhandlare fortsätter sin handel. Generellt får mindre avvikelserfrån givna fömtsätmingar tolereras i dessa fall än vid andra tiUstånd. Delär viktigt att en noggrann och väl dokumenterad uttedning föregår ett beslul omålerkallelse. Frågorom återkallelse av vapenhandlartillsiånd kan av tillslåndshavaren överklagasvidare från länsstyrelse lUI kammarrätt och under vissa fömtsättningar tillregeringsrätten (42 §). Paragrafenbehandlar fömtsättningama för polismyndigheter ceh polismän att omhändertaskjutvapen (jfr avsnitt 3.8). Sakligthar paragrafen utvidgats lill alt omfatta även faU då etl vapentillståndsannolUci kommer all återkallas. omhändertagande på denna gmnd är avsettför de fall då del pä gmnd av särskilda omständigheter framslår som klartolämpligt atl ell vapen finns kvar hos den som har tillstånd atl inneha det mentillständet sannolikt kommer att äterkallas pä nägon av de gmnder som anges i29 §. Möjlighelen all omhänderta ett vapen bltt därmed uttryckligen inteinskränkl till fall dä del finns risk för all vapnet kommer att missbmkas avtillståndshavaren. Oaktsamhet med vapnet eller annan olämplighet kan ocksä varaskäl för all omhänderta vapnet, om det bedöms som olämpligt atl tillståndshavarenfår fortsätta att förfoga över det. Även fall av tex. psykisk sjukdom kanmotivera ett omhändertagande (jfr den nya 46§). Endasti undanlagsfall kan det anses föreligga sådana särskilda omständigheter sommotiverar att ett vapen omhändertas som sannolikt kommer att äterkallas medstöd av 29 § andra styckel. Förfall där en överhängande allvarlig risk för missbmk av vapnet föreligger finnsoförändrat enligt andra meningen möjlighelen för en polisman att omhändertaett skjutvapen. Andrastycket är oförändrat och tredje stycket hai endasl ändrals språkligt. Paragrafemahar endasl justerats språkligt 5 1990/91. 36 § Prop.1990/91:130 SpecialmoliveringParagrafen har endasl justerats redaktionellt Den tichgare andra meningen attregeringen fastställer normer för beräkningen av ersättning vid inlösen varendast en upplysning ceh har uigätt Nägon saklig ändring är inte Paragrafenhar endast justerats språkligt Paragrafeninnehåller ansvarsbestämmelser för olika brott mol vapenlagens regler.Ändringen i punkt 2 innebär att brott mot regeln i 28 a § om förvaring avvapen ceh ammunition under ttansport blir sttaffbelagl. Ändringeni punkl 4 är en följd av alt innehav av ammunition fömtsätter tillstånd attinneha vapnet eller särskill ammunitionstillsiånd. Ändringen innebär all alltotillåtet innehav blir straffbelagt Innehav av enstaka pattoner eller etl hellobetydligt souventtinnehav torde inte behöva leda till etl Sttaffrättsligtingripande, om inte särskilda omstäncUgheter motiverar det Purdcien5 har endasl juslerats som en konsekvens av de nya reglema om tillstånd tillinnehav av ammunition. Punkten6 är endast språkligt justerad. 39 -43 §§ Paragrafemahar endasl justerats språkligt Förstastycket hai redigerats om. Ett nytt andra stycke molsvarar den tichgare beslämmelseni punkl 2 i första slyckel om möjlighet för regeringen atl undanta annansammanslutning från bestämmelsema i 5 § beträffande vapen som överlämnats frånstaten. Formuleringen visaratt det är ett normgivningsbemyndigande förregeringen. Dettichgare andra styckel som behandlade skjulvapen som överlämnas till den som ärkrigsplacerad i verkskyddels ordnings- ceh bevakningstjänst har utgåttBeväpning förekommer inte längre inom verkskyddei. Paragrafenbehandlar läkares anmälningsskyldighet när en vapeninnehavare är intagen förpsykiatrisk vård (jfr avsnitt 3.8). Föreskriften motsvarar i huvudsak 55 a §vapenkungörelsen. Terminologin har anpassats till förslagen i prop. 1990/91:58om psykiatrisk tvångsvård m.m. Vidare har utveck-hngssiöming nu inteuttryckligen undantagits eftersom det inle förekommer att nägon är intagen förvärd av den psykiska ulvecklingsstömingen. har ulfärdal gäUandetUlämpningsföreskrifler. Paragrafenstidigare innehåll har utgått som obehövligt av samma skäl Prop.1990/91:130 som bettäffande fömtvarande 45 § andra stycket. Paragrafeninnehåller en upplysning om att tillämpningsföreskrifter kan meddelasbeträffande villkor för tillstånd enligt lagen. Itidigare lydelse av 48 § fanns ett bemynchgande att föreskriva om krav päutbildning för innehav av skjutvapen. Delta bemynchgande finns nu i 9 §. upphävda 49 § fanns säväl bemyndiganden som upplysningar omtillämpningsföreskrifter. Nödvändiga bemyndiganden och upplysningar omtillämpningsföreskrifter har placerats i anslutning till de paragrafer därresp. fråga är sakhgt reglerad. Purdcien2 innehåller en regel om senarelagd lillämpning av de skärpta förvaringsreglema. Punkten3 innebär atl den som innehar vapendelar som blir tiUständspIiktiga genom ändringamai 1 § måste söka tillstånd . Punkten4 innebär att tillstånd för tvä eller flera personer all inneha samma vapeninte får återkallas, om tillståndet är beviljat före Ucraft-ttädandet 5.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) Paragrafenbehandlar sekretess i polismyndigheiemas regisler över vapen-ärenden ceh för folkbokföringsmyndighelemasvapenmarkeringar (jfr avsnitt 3.9). Ändringeninnebär all sekreless råder för uppgift i polisens vapenregisier och för de s.k.v-markeringama i folkbokföringen, om del inle står klart att uppgiften kanlämnas ul utan fara för atl vapen eller ammunition kommer till brottsliganvändning. Jaghemställer alt regeringen föreslår att anta förslagen till 1.lag om ändring av vapenlagen(1973:1176), 2.lag om ändring i sekretesslagen(1980:100). Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå atl anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanfattning av betänkandet (SOU 1989:44) Prop. Dettabetänkande är vapenuttedningens slutbetänkande ceh innehåller en översyn av densvenska vapenlagstifiningen. Dessutom redovisas en översyn av lagstiftningenom s.k. knivförbud som införts från efter förslag i uttedningensförsta betänkande. Skjutvapenär konstmerade för atl skada och döda. Därför är del ingen medborgerligrättighet att inneha skjutvapen. I ställel är innehav och hantering av skjutvapenföremål för konttoll från samhällets sida. finns det ett par miljoner civila skjutvapen i , för viUca innehavarenhar licens ceh som alltså innehas legalt Jag uppskattar antalet vapen sominnehas illegalt till nägra tiotusental. Tillgänglig statistik visar att deallvarligaste riskema i sammanhanget är förenade med att låta de legala vapnenbli en alllför slor ceh illa konttollerad gmpp. Det finns nämligen ettodiskutabelt samband mellan mängden grova våldsbrott och den totala mängdenvapen i samhället visar ocksä atl det huvudsakligen är de legalavapnen som förekommer i samband med mord, dråp eller vådaskjutningar eller somstjäls och hamnar i kriminella kretsar. Alltför ofta är det också den legalainnehavaren som använder sitt vapen för an begå brott. Förslageni betänkandet går bl.a. ut på att införa skärpningar i fråga om vapenlagstifiningenpä särskill kritiska punkter. Förslagen innebär också en nödvändig modemiseringav lagstiftningen för alt uppnå en ökad överskädlighet Insatsema bhr punktvisaför att inte i onödan härma berättigade moi-siäende inttessen som jakt, målskyiieetc. Vapenlagen(1973:1176) (VL) trädde i krafl är 1974. Närmare föreskrifter om skjutvapenfinns i den av regeringen beslutade vapenkungörelsen (1974:123) (VL). Ramenför vapenlagstiftningens tillämpning slås fast genom definilionen i 1 § VL avvad som avses med skjutvapen i lagens mening. Jag föreslär vissa redaktionellaändringar i skjutvapendefinitionen för att göra reglema enklare ceh tydligare. Bl.a.föreslår jag atl förteckningen över mera udda slag av föremål som faller underlagen - exempelvis vapendelar, slartvapen och elpistoler - flyttas från VL tillVK.