prop · GE035 · 1990-12-31 00:00:00 — Däremot måste det vara frågaom en privatbostad här i landet (jfr 11 § 2). En förutsättning för atten skattskyldig skall få lämna en förenklad självdeklaration är att han inte yrkar annat avdrag än schablonavdrag med . under inkomst av Qänst. Sker s.k. tyst kvittning av traktaments ersättning och avdrag för ökade levnadskostnader behöver någon redovis ning inte göras i deklarationen, vilket innebär att den förenklade deklara tionen kan användas om övriga förutsättningar är uppfyllda. skattskyldigeavdrag för ökade levnadskostnader i deklarationen måste en Prop. 1990/91: 5allmän självdeklaration lämnas. Punkt2 (hittillsvarande punkt 3) harändrats med hänsyn till att tomträttsavgäld fårdras av under inkomst av kapital. Vidare föreslås att en förenkladsjälvdeklaration skall få lämnas även i de fall den skattskyldige har en intäktav kapital som hänför sig till försäljning av teckningsrätt eller delbevis somgrundas på aktieinnehav i ett svenskt bolag. Anskaffningskostnaden vid sådanförsäljning är noll kr. (27 § 2 mom. De enda uppgifter som behöver lämnasär således vilken teckningsrätt eller vilket delbevis det är fråga om ochförsäljningsintäkten. Förenklad självdeklaration får enligt punkt 2 såsomhittills lämnas även om den skattskyldige haft ränteintäkter och yrkar avdragför utgiftsräntor. Härmed avses endast egentliga räntor och inte exempelvisreavinster som skall behandlas som räntor eller vederlag vid förtidaåterbetalning av lån som skall jämställas med ränta. Ändringeni punkt 3 (hittillsvarande punkt 4) föranleds av att avdrag inte längre fårgöras för underhåll av icke hemmavarande barn. Punkt5 föreslås upphävd på grund av att möjligheterna till avdrag för nedsatt skatteförmågäslopas. Makensbosättningsförhållanden har varit av betydelse för den skattskyldiges rätt attfå skattereduktion enligt 2 § 4 mom. UBL. Denna skattereduktion slopas genomskattereformen. Det nuvarande kravet i punkt 1 att även den med vilken denskattskyldige samtaxeras skall ha varit bosatt i under helabeskattningsåret för att den skattskyldige skall få lämna förenkladsjälvdeklaration kan till följd därav också slopas. Ändringeni punkt 4 föranleds dels av att begreppet fåmansföretag inte längre omfattar fåmansägthandelsbolag, dels av att inte heller företagsledare, närstående tillföretagsledare eller delägare i företag, som enligt 3 § , 12 mom. niondestycket SIL skall behandlas som fåmansföretag, skall få lämna förenkladsjälvdeklaration. Förenklad självdeklaration får inte heller lämnas omuppgiftsskyldighet föreligger enligt 24 § andra stycket. Punkt5 föreslås justerad med hänsyn till den ändrade indelningen i inkomstslag sominförs genom skattereformen. skattskyldige förvärvat en privatbostadsfastighet är han enligtpunkt 6 förhindrad att lämna förenklad självdeklaration. Att den skattskyldigeinte kan använda en förenklad självdeklaration om han under beskattningsåretsålt en fastighet framgår av 10 §. Nuvarandepunkt 3 i första stycket föreslås slopad med hänsyn till attschablonbeskattningen upphör och ersätts med fastighetsskatt. Nyapunkt 4 har justerats på grund dels av att avdrag för tomträttsavgäld får skefrån inkomst av kapital, dels av att realisationsvinst vid försäljning avteckningsrätter och delbevis som grundas på aktieinnehav i ett svenskt bolagföreslås få redovisas i en förenklad självdeklaration. Nuvarandepunkt 6 föreslås upphävd på grund av att reglerna om 117 räntetillägg slopas genomskattereformen. Ränteförmåner skall i stället tas Prop. 1990/91: 5 upp tillbeskattning i inkomstslaget Qänst. Nyapunkt 5 föreslås ändrad på gmnd av att avdrag för underhåll av ickehemmavarande barn och för nedsatt skatteförmåga inte längre medges. 1nya punkt 6 har en justering gjorts av de beloppsgränser för förmögenhetstillgångarsom gäller för förenklad självdeklaration. 1andra stycket har endast gjorts en följdändring till den nya punktindelningeni första stycket. Nuvarandeförsta stycket 2 föreslås slopad till följd av skattereformen. Den löpandebeskattningen av en privatbostadsfastighet sker i form av statligfastighetskatt. Ränteutgifter och eventuella hyresintäkter redovisas iinkomstslaget kapital. En fastighet som inte utgör privatbostadsfastighet skallredovisas i inkomstslaget näringsverksamhet. Vid blandad användning av enfastighet skall inte längre någon uppdelning av fastigheten göras, utan detövervägande användningssättet skall vara avgörande. Utgör en fastighet tillmer än hälften privatbostad skall även den del som används i näringsverksamhetbehandlas enligt de regler som gäller för privatbostäder. Nyapunkt 2 i första stycket har ändrats i anledning av skattereformen. Enuppdelning på olika förvärvskällor kommer i fråga endast vad gäller inkomst avnäringsverksamhet. Att i sådana fall uppgifter skall lämnas om varjeförvärvskälla framgår av 19 §. Bestämmelsernai första stycket 7, 9 och 10 har flyttats till 16 §. Dennuvarande punkt 8 i första stycket upphör på grand av att bestämmelserna omräntetillägg slopas genom skattereformen. Ändringeni andra stycket föranleds av att uppgifter behövs även för beräkning av denavkastningsskatt på pensionsmedel som införs genom skattereformen. Vidbedömandet av deklarationsskyldigheten skall under föratsättning attskattskyldighet för inkomsten eller förmögenheten föreligger enligt KL, SILeller lagen om statlig förmögenhetsskatt - hänsyn tas till inkomst ellerförmögenhet som enligt dubbelbeskattningsavtal skall vara helt eller delvisundantagen från beskattning i . Den deklarationsskyldige skall således isjälvdeklarationen lämna uppgifter om sådan inkomst eller förmögenhet.Skattemyndigheten får därigenom möjlighet att ta ställning till om inkomsteneller förmögenheten enligt ett dubbelbeskattningsavtal är undantagen frånbeskattning här. Punkterna1 och 2 har slopats på grund av de ändrade reglerna för realisa tionsvinstberäkning. För att inte tvinga alla dem som under beskattningsåret sålt teckningsrätter och delbevis som grundas på aktieinnehav i ett svenskt bolag att använda den allmänna självdeklarationen föreslås att sådana intäkter skall få redovisas i den förenklade självdeklarationen (se 10 § 2 c). Somframgår av första stycket behöver uppgift inte lämnas i självdekla- Prop.1990/91:5 rationen om de ersättningar som enligt 3 kap. 5 § inte behöver tasupp i kontrolluppgift. I ett nytt andra stycke föreskrivs emellertid attuppgifter om uppburen ersättning skall lämnas om den skattskyldige yrkar avdragför ökade levnadskostnader. Ändringenföranleds av att samtliga räntor avseende privatbostadsfastighet skallredovisas i inkomstslaget kapital. Sista meningen har slopats med hänsyn tillatt de uppgifter som lämnas till ledning för egen taxering lämnas isjälvdeklaration, även om de inte lämnas i huvudblanketten. Denuvarande bestämmelserna i 16 § om specifikation av representationskostnaderföreslås slopade. Förstaoch andra styckena har flyttats till 16 § från 13 § första stycket 7 och 9.Första stycket har ändrats i förhållande till 13 § första stycket 7 i ettavseende. De uppgifter som avses i bestämmelsen skall även lämnas av företagsom enligt 3 § 12 mom. nionde stycket SIL skall behandlas som fåmansföretag. Bestämmelsernai tredje stycket har flyttats från 13 § första stycket 10. 1Qärde stycket finns bestämmelserna om den nya uppgiftsskyldigheten isjälvdeklaration för dotterföretag. Bestämmelsen innebär, då dotterföretag iflera led förekommer, att uppgifter om det egna moderföretaget jämte uppgifterom det för hela koncernen gemensamma moderföretaget skall lämnas. Förstastycket har justerats på grand av att även uppgifter som lämnats i t. ex. enbilaga bör anses ha lämnats i självdeklarationen. Vidare har hänvisningen tillvissa regler ändrats med anledning av att reglerna, som funnits i KL,har flyttats till 25 § 2 mom. Sista meningen har justerats i anledning avden nya lydelsen av 24 § 4 mom. Andrastycket slopas på grund av att skattskyldighet för realisationsvinster genomskattereformen inträder redan vid avyttringstidpunkten (24 § 4 mom. förstastycket SIL). Iparagrafen finns de centrala bestämmelserna om den nya uppgiftsskyldigheten isjälvdeklarationen för den som bedriver näringsverksamhet. Någon skillnad i uppgiftslämnandetgörs inte mellan verksamheter som bedrivs som enskild näringsverksamhet eller genom en juridisk person. En hänvisning görs emellertid till 25 § av vilken följer att för den som bedriver verksamheten som handelsbolag eller rederi för registreringspliktigt fartyg 119 skall uppgifterna lämnasav bolaget resp. rederiet i stället för av delägarna. Uppgifterskall lämnas för varje förvärvskälla. Det innebär att den som skall redovisamer än en förvärvskälla måste lämna separata uppgifter för var och en av dem. Uppgiftslämnandetskall vara likformigt. Specifikationsgraden skall vara enhetlig och därmedoberoende av om företaget avslutar sina räkenskaper med årsbokslut eller inte.Genom att det anges att uppgifter skall lämnas om varje slag av intäkter ochkostnader samt tillgångar och skulder osv. ställs krav på en betydande specificeringav uppgifterna. Först och främst avses att en uppdelning skall ske av postersom är specifika av någon av verksamheterna rörelse, jordbruk och fastighetsförvaltning.1 övrigt skall sådana poster skiljas ut som behövs för att det viddeklarationsgranskningen skall vara möjligt att göra bedömningar t. ex. omrimligheten i redovisade belopp. Avsikten är också att den närmareuppdelningen i huvudsak skall svara mot de redovisningssystem som företagenhar. Den av RSV ingivna förteckningen (bilaga 6) utgör en sammanvägning avolika intressen och i allt väsentligt ett klariäggande av den närmareinnebörden av lagtexten. Lagenbör kompletteras med verkställighetsföreskrifter. Dessa avses utformas enligtden av RSV ingivna förteckningen. Härigenom räknar jag med att man trots denhögre grad av specificering som kommer att bli följden av det nya systemetskall kunna tillgodose kravet på flexibilitet och följsamhet till hur företagenhar och kan komma att ha sin redovisning ordnad. Det ärnaturligtvis inte meningen att det skall uppstå en osäkerhet och oklarhet ibedömningen av vilka uppgifter som skall lämnas genom ständiga ändringar ispecifikationskraven. Det som RSV har framfört i sin rapport bl. a. om attavsikten är att de räkenskapsuppgifter som skall lämnas enkelt skall kunnahämtas från bokföringen skall äga giltighet även med den av mig föreslagna lösningen. Idetta sammanhang kan erinras om bestämmelserna i 3 § förordningen (1982:668) omstatliga myndigheters inhämtande av uppgifter från näringsidkare och kommuner.Där föreskrivs bl. a. att innan myndighet beslutarom ett nytt formulär tillblankett eller om en icke obetydlig ändring i ett tidigare fastställt formulär,skall myndigheten samråda med organisation eller annan som kan anses företrädade näringsidkare som skall lämna uppgifterna. Iparagrafens andra stycke finns bestämmelser om att uppgifter skall lämnas somskattemyndigheterna måste känna till bl. a. för att kunna avgöra omverksamheten utgör aktiv eller passiv näringsverksamhet. Hit hör ocksåupplysningar om i vad mån verksamhet bedrivits i utlandet. Skattemyndigheternabehöver kompletterande information också för att kunna göra en riktig värderingav uppgifterna som skall lämnas enligt första stycket. Det gäller t. ex. hurvärdesättning på lager och fordringar har skett och hur det bokföringsmässigaresultatet j usterats för att överensstämma rned de för den skattemässigainkomstberäkningen stadgade grunderna. Punkten 4 i andra stycketmotsvarar i stort sett punkten 4 i gällande lydelse och punkten 5 motsvarar punkten 6 med det tillägget att uppgifter även skall lämnas om vad den skattskyldige satt in i näringsverksamheten i form av pengar. nya punkt 6 föreslås att uppgift skall lämnas om ändrade redovis- Prop.1990/91: 5 ningsprincipcr. Det är nödvändigt bl. a. för att korrektajämförelser mellan olika år skall kunna ske. 1paragrafens tredje stycke ges delvis nya regler för makar som tillsammansbedriver näringsverksamhet. För att underlätta för de skattskyldiga och för attbegränsa antalet räkenskapsuppgifter som skall ges in till skattemyndigheternaanser jag att det bör vara tillräckligt att endast den ene av makarna lämnarräkenskapsuppgifter. När det gäller frågan om vem av makarna som skall lämnauppgifterna får jag hänvisa till vad som sagts om detta i den allmännamotiveringen (avsnitt 3.2). När det däremot gäller uppgifter om arten ochomfattningen av resp. makes arbete i förvärvskällan samt de uppgifter sombehövs för att tillämpa anvisningarna till 52 § KL bör båda makarna varauppgiftsskyldiga. Bestämmelsernai paragrafens Qärde stycke ger möjligheter till att få lämna uppgifterna isammansatta poster, dvs. med en lägre specifikationsgrad än iräkenskapsschemat. Det är alltså fråga om en dispensmöjlighet. Det bör ankommapå RSV att i verkställighetsföreskrifter ange hur uppgiftslämnandet skall utformasi dispensfallen. Dispens kan bara meddelas efter ansökan. Det kan alltså intebli fråga om att generellt undanta en viss grupp företag. Ett beslut om dispensbör emellertid kunna omfatta en period av . Förutsättningarna för attdispens skall meddelas bör vara att det skall vara förenat med betydandeolägenheter och förhållandevis stora kostnader för företaget att lämnauppgifterna enligt första stycket. Vid prövning av en dispensansökning bör ävensådana omständigheter vägas in som huruvida företaget har blivit ellerinom en snar framtid kan antas bli föremål för revision. För att uppnåfördelarna i det nya uppgiftslämnarsystemet, bl. a. att en stor mängddeklarationer bara skall granskas ADB-mässigt medan de kontrollvärda objektendjupgranskas, är det viktigt att antalet dispenser kan hållas lågt.Skattemyndigheterna bör därför vara restriktiva med att ge dispenser. Motbakgrund av den relativt korta förberedelsetid som ges anser jag dock att man iett inledningsskede kan vara något mer generös än sedan reformen varit . I paragrafens sistastycke föreskrivs att uppgifterna skall lämnas på blankett enligt fastställtformulär. Det är givetvis RSV som skall fastställa formulären (4 kap. 11 §).Möjlighet till branschanpassade formulär bör finnas. Någon särskild bestämmelseom detta behövs dock inte eftersom det även i dessa fall måste krävas attformulären fastställs av RSV. Bestämmelsen att uppgifterna efter medgivande avRSV kan få lämnas på annat lämpligt sätt ger möjlighet för näringsidkarna attlämna uppgifterna på ADB-medium. Förutvarande21 § har fått beteckningen 20 §. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 3.5. 21 § Prop.1990/91:5 Förutvarande20 § har fått beteckningen 21 §. inbegriper efterskattereformen inte längre fåmansägt handelsbolag. De uppgifter som avses ibestämmelsen skall lämnas även av delägare i fåmansägt handelsbolag ochföretag som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket SIL skall behandlas som fåmansföretag. Uppgifternai paragrafens första och andra stycken i deras gällande lydelse behövs inte närräkenskapsuppgifter skall lämnas. Bestämmelsen i nuvarande tredje stycketinskränks så att det endast finns kvar ett krav på att "orena"revisionsberättelser skall ges in till skattemyndigheterna. Detbör nämnas att för kan de företag som avslutar sinaräkenskaper med årsbokslut i stället för att lämna räkenskapsuppgifter enligt19 § första stycket välja att lämna uppgifter enligt nuvarande lydelse av dennaparagraf Denhänvisning som i denna paragraf görs till en viss rubrik i en deklarationsblankettbör tas bort. Det är enligt min mening olämpligt att i lagtexten ange undervilken rubrik i deklarationen en viss uppgift skall lämnas. 1paragrafen har en justering gjorts med hänsyn till att begreppet självdeklarationinte skall avse viss blankett. Den särskilda uppgiftsskyldigheten skall ävengälla delägare i fåmansägt handelsbolag och bolag som enligt 3 § 12 mom. niondestycket SIL skall behandlas som fåmansföretag. Omen skattskyldig eller närstående till honom är eller har varit verksam i betydande omfattning i ett fåmansföretageller ett företag, som enligt 3§ 12 mom. nionde stycket SIL skall behandlas somfåmansföretag, gäller särskilda regler för beskattning av utdelning ochrealisationsvinst (3 § 12 mom. För tillämpning av dessa bestämmelserkrävs uppgifter om utdelning från företaget, sparad utdelning, utomståendesaktieinnehav m. m. Desärskilda reglerna för beskattning av realisationsvinster och utdelning ärtillämpliga även om företaget är ett fåmansföretag eller sådantföretag som avses i 3 § 12 mom. nionde stycket SIL. Uppgiftsskyldighet hardärför i ett nytt andra stycke ålagts även efter det att företaget upphört attvara ett fåmansföretag eller ett företag som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket SILskall behandlas som fåmansföretag. Dennya uppgiftsskyldigheten om näringsverksamhet skall enligt första styc ket för handelsbolag och rederi för registreringspliktigt fartyg fullgöras av bolaget resp. rederiet och inte av delägarna. Iandra stycket föreskrivs att uppgifterna skall lämnas enligt bestämmel- Prop.1990/91:5 serna för allmän självdeklaration. Tidpunkterna för att lämnasjälvdeklaration gäller således även för uppgifter som enligt förstastycketskall lämnas av handelsbolag och rederi. 1ett nytt Qärde stycke har bestämmelserna om anstånd med att lämnasjälvdeklaration gjorts tillämpliga även beträffande de uppgifter som skalllämnas av handelsbolag och rederi. Ändringeni andra stycket punkt 3 är endast redaktionell och innebär inte någon ändring isak. Ändringarnaär endast av redaktionell natur. Genomskattereformen avskaffas rätten till brutet räkenskapsår för enskildanäringsidkare, dödsbon m.fl., dock med en möjlighet till dispens. Tiden inomvilken deklaration som skall lämnas enligt tidsplan senast skall lämnasutsträcks från till taxeringsåret. Avsikten med denförlängda tiden för deklarationsinlämnande är att inte de nya reglerna omräkenskapsår skall leda till ökad belastning på bokföringsbyråer m.fl., somyrkesmässigt biträder skattskyldiga att upprätta självdeklarationer, utan attarbetet kan fördelas under en något längre tidsperiod. Konlrolluppgiftsskyldighetenavseende lön, arvode och andra ersättningar eller förmåner har utformats på ettgenerellt sätt. Är det fråga om en skattepliktig inkomst av tjänst föreliggerskyldighet att lämna kontrolluppgift. Uppgiftsskyldigheten avser delskattepliktiga beloppet eller förmånen. I den mån inte mer specificeradeuppgifter behövs för taxeringen bör det vara tillräckligt att det sammanlagdavärdet av förmånerna anges samt att det i erforderlig omfattning anges vilkentyp av förmån som har utgetts. 1tredje stycket har direkt uttryckts att kontrolluppgiftsskyldighet föreliggerom ett s. k. likställighetsavtal har träffats (3 kap. 2 § andra stycket lagen(1962:381) om allmän försäkring). Kontrolluppgift skall då utfärdas trots attersättningen utgör inkomst av näringsverksamhet för mottagaren. Paragrafenreglerar de fall då kontrolluppgiftsskyldighet enligt 4 § förelig ger först efter föreläggande av skattemyndigheten. 15 § första stycket 1 föreslås en begränsning av uppgiftsskyldigheten i de Prop.1990/91:5 fall ersättningen eller förmånen utgetts av fysisk person ellerdödsbo och vad som utgetts inte utgör omkostnad i näringsverksamhet. Uppgiftsskyldighetföreligger först om vad som utgetts haft ett värde på . Såsnart preliminär A-skatt har innehållits måste dock kontrolluppgift lämnas utanföreläggande även om värdet understiger . Efter föreläggande skallkontrolluppgift lämnas även på mindre belopp även om skatt inte innehållits. Dennuvarande bestämmelsen i första stycket 2 om kontrolluppgift beträffande arbetepå annan fastighet än jordbruksfastighet har slopats. Den nuvarande gränsen på100 kr. för kontrolluppgiftsskyldighet skall bestå när det är fråga omersättning eller förmån med anledning av tillfälligt arbete i andra fall änsom avses i punkt 1. Bestämmelseni första stycket punkt 3 har flyttats till 37 §. Punkterna4 och 5 i första stycket slopas eftersom ersättningarna genom skattereformenblir skattepliktiga. Förstastycket punkt 6 kan slopas eftersom den grundläggande förutsättningen i 4 § äratt förmånen utgör skattepliktig intäkt för mottagaren. Ersättningför vilken mottagaren betalat sjömansskatt utgör inte skatte pliktig intäkt enligt KL. Första stycket punkt 7 kan därför slopas. Redare skall enligt 36 § efter föreläggande lämna kontrolluppgift om lön eller annan gottgörelse som utgör beskattningsbar inkomst enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt. ' Motiventill ändringarna i nya punkt 4 framgår av avsnitt 4.2. Avbestämmelsen i 4 a framgår att kostnadsersättningar för resor med allmäntkommunikationsmedel, hyrbil eller taxi motsvarande gjorda utlägg inte behöverspecificeras i kontrolluppgiften. Det räcker med en markering att ersättningmotsvarande gjorda utlägg betalats ut. Någon begränsning till resor inomSverige gäller,inte längre. Nuvarande9 b, som avser ersättning för användning av egen bil i Qänsten, föreslåsslopad. Avdrag för kostnader för användning av egen bil i tjänsten har numerabestämts till . Ersättning som håller sig inom denna beloppsgränsbehöver inte specificeras i kontrolluppgiften (se 4 d) utan det räcker att detanges att ersättning lämnats. Inya 4b föreskrivs att kostnadsersättning för logi motsvarande gjorda utlägg vidQänsteresa som avses i anvisningspunkt 3 till 33 § KL inte heller skall behövaredovisas i kontrolluppgiften med belopp. 1 vad mån ersättning för logikostnadvid Qänsteresa enligt punkt 3 a av anvisningarna till 33 § KL skall redovisasregleras av bestämmelserna i 4 d. Representationsersättningsom motsvarar gjorda utlägg behöver enligt 4 c inte längre redovisas ikontrolluppgiften. Beloppsgränsen har slopats. Av4 d framgår bl. a. att traktamentsersättning och ersättning för användning avegen bil i Qänsten som motsvarar schablonbelopp inte behöver redovisas ikontrolluppgiften. Uppgiftsskyldigheten för fåmansföretag m. fl. behöverfullgöras först efter föreläggande i likhet med vad som gäller för övrigauppgiftsskyldiga. Paragrafenhar justerats genom att ordet naturaförmån ersatts med förmån (jfr 42 § andrastycket KL). Vidare har andra stycket ändrats så att uppgift inte längre behöverlämnas om ersättning för förmån som mottagaren lämnat (jfr 8 § första stycket UBL).I kontrolluppgiften skall i stället ske en nettoredovisning. Ändringarnai första stycket är av redaktionell natur. I ett nytt andra stycke föreskrivsatt summan av värdet av förmåner skall anges särskilt. Detta överensstämmer medsättet att ange kostnadsersättningar som skall tas upp i kontrolluppgift enligt9 §. 1andra stycket sägs att, om traktamente vid resor i Qänsten som varit förenademed övernattning eller bilkostnadsersättning utgetts med högre belopp än vadavdrag medges för enligt anvisningspunkterna 3,3 a och 3 c till 33 § KL, detsammanlagda överskjutande beloppet skall redovisas särskilt för sig. Den delsom motsvarar avdragsgillt belopp behöver inte tas upp i kontrolluppgift annatän efter föreläggande (5§ 4). Iett nytt tredje stycke sägs att det sammanlagda värdet av andra kostnadsersättningarän sådana som sägs i andra stycket skall redovisas särskilt för sig. 6 § skall beloppet sättas ned med belopp som mottagaren kan ha betalat förförmånen. Om ersättning betalas ut för fördyrade levnadskostnader vid vistelseutom den vanliga verksamhetsorten trots att vistelsen inte varit förenad medövernattning gäller liksom tidigare att beloppet tas upp som lön, arvode ellermotsvarande. Reglerna om räntetillägg försvinner genom skattereformen.Ränteförmån skall beskattas som intäkt av Qänst. Någon begränsning avuppgiftsskyldigheten vad gäller sådan förmån finns inte. Bestämmelsernautgår (se avsnitt 4.2). Ändringeni första stycket b följer av att bestämmelserna om intäkter ijordbruksfastighet och rörelse samlats i 22 § KL (intäkt av näringsverksamhet). 1andra stycket har ett tillägg gjorts i förhållande till lagrådsremissen. Av kontrolluppgiften skall framgå om pension har utgått på grund av Qänste- 125 pensionsförsäkringeller på grund av annan pensionsförsäkring.