prop · GE038 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:8 om vårdnad och umgänge Regeringenföreslår vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokoilet för de åtgärder och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen läggs fram förslag till ändringar i framför allt reglerna iföräldrabalken om vårdnad och umgänge. Förslagen syftar särskilt till att banaväg för en utveckling mot att föräldrarna själva i så stor utsträckning sommöjligt skall kunna komma överens i vårdnads- och umgängesfrägor. Detföreslås att s.k. samarbet.ssamtal skall erbjudas föräldrar i alla kommuner.Vidare föreslås det att domstolen i ett mål om vårdnad eller umgänge skall gesmöjlighet att ta initiativ till att samarbetssamtal kommer till stånd. Gemensamvårdnad föreslås kunna komma i fråga inte bara om föräldrarna är ense om detutan också om ingen av dem utesluter denna vårdnadsform. Ogiftaföräldrar föreslås kunna få gemensam vårdnad genom en anmälan tillsocialnämnden i samband med att faderskapet fastställs. 1 anslutning därtillföreslås att termen faderskapserkännande byts ut mot termen faderskapsbekräftelse. Försådana fall dä gemensam vårdnad inte är aktuell utan endera föräldern skallanförtros vårdnaden skall domstolen liksom avgöra frågan om vem somskall ha vårdnaden efter vad som är bäst för barnel. Det föreslås en uttryckligbestämmelse om att domstolen vid bedömning- enav vad som är bäst för barnet skall fästa avseende särskilt vid barnets Prop. 1990/91: 8 behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna. Ianslutning till reglerna om umgänge föreslås att värdnadshavaren skall lämnasädana upplysningar om barnet som kan främja umgänget. Vidare föreslås att enerinran tas in i socialtjänstlagen om att socialnämnden också efter det att entvist om vårdnad eller umgänge har avgjorts skall tillgodose det behov av stödoch hjälp som kan föreligga. Närdet gäller förfarandet i värdnadsmål föreslås att interimistiska beslut istället för att avse vårdnaden skall kunna ta sikte på vem barnet skall botillsammans med. Det föreslås vidare att domstolen skall uppdra åtsocialnämnden att föranstalta om utredning men att utredningen skall överlämnastill domstolen utan något ställningstagande från nämndens sida. Deföreslagna lagändringarna avses träda i kraft . 1990/91: Lag om ändring i Härigenomföreskrivs i fråga om , delsatt 1 kap. 2 - 4 §§, 2 kap. 5 §, 3 kap. 1 och 3 §§ samt 6 kap. 4 - 6,10, 15 och 18 - 20 §§ skall ha följande lydelse, deb att det i 6 kap. skallinföras en ny paragraf, 6 a §, av följande Rättenskall förklara att mannen i äktenskapet ej är fader till barnet, om 1.det är utrett att modern harhaft samlag med annan än mannen under tid då barnet kan vara avlat och det medhänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats av denandre, 2.det på grund av barnetsarvsanlag eller annan särskild omständighet kan hällas för visst att mannen ejär barnets fader, eller 3.barnet har avlats föreäktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och det ej är sannoliktatt makarna har haft samlag med varandra under tid då barnet kan vara avlat. Godkännermannen i äktenskapet Godkänner mannen i äktenskapet skriftligenannan mans erkännande skriftligen annan mans bekräftelse av avfaderskapet och har i fråga om faderskapet och har i fråga om erkännandetiakttagits bestämmel- bekräftelsen iakttagits bestämmelser- sernai 4 §, skall därigenom anses na i 4 §, skall därigenom anses fastställtatt mannen i äktenskapet fastställt att mannen i äktenskapet ejär barnets fader. Erkännandet ej är barnets fader. skalldock i detta fall alltid vara dock i detta fall alltid vara skriftli- skriftligengodkänt av modern. gen godkänd av modern. Föreliggerej fall som avses i 1 § Föreligger ej fall som avset i 1 § ellerhar rätten meddelat förklaring eller har rätten meddelat förklaring Prop.1990/91: enligt 2 § första slyckel,fastställes faderskapet genom erkännande eller dom. enligt 2 § första stycket,fastställs faderskapet genom bekräftelse eller dom. Erkännande av faderskapsker skriftligen och skall bevittnas av två personer. Erkännandet skall skriftligengodkännas av socialnämnden och av modern eller särskilt förordnad förmyndareför barnet. Har barnet uppnått myndig ålder, skall erkännandet i ställetgodkännas av barnet självt. får lämna sitt godkännande endast omdet kan antagas att mannen är fader till barnet. Erkännandekan ske även före barnets födelse. Visas senare att den somhar lämnat erkännande ej är fader till barnet, skall rätten förklara atterkännandet saknar verkan mot honom. Bekräftelse av faderskapsker skriftligen och skall bevittnas av två personer. Bekräftelsen skall skriftligengodkännas av socialnämnden och av modern eller särskilt förordnad förmyndareför barnet. Har barnet uppnått myndig ålder, skall bekräftelsen i ställetgodkännas av barnet självt. får lämna sitt godkännande endast omdet kan antas att mannen är fader till barnet. Bekräftelsekan ske även före barnets födelse. Visas senare att den somhar lämnat bekräftebe ej är fader till barnet, skall rätten förklara attbekräftelsen saknar verkan mot honom. 2 kap. 5 § Om faderskapsfrågan kan bedömasmed tillräcklig säkerhet på grund av socialnämndens utredning, bör nämndenbereda den som antages vara fader till barnet tillfälle att erkännafaderskapet. Om faderskapsfrågan kan bedömasmed tillräcklig säkerhet på grund av socialnämndens utredning, bör nämndenbereda den som antas vara fader till barnet tillfälle att bekräfta faderskapet. som enligt 1 kap. 1 § skall anses som barns fader vinna Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1990/91: förklaringenligt 1 kap. 2 § första stycket att han icke är fader till barnet, skall hanväcka talan härom mot barnet eller, om barnet har avlidit, dess arvingar. Ärmannen död och har han inte Är mannen död och har han inte varaktigt sammanbott med barnet varaktigt sammanbott med barnet och inte heller efter barnets födelse och inte heller efter barnets födelse erkänt barnet sotn sitt, har den avlid- bekräftat att barnet är hans, har den nes maka och var och en som jämte avlidnes maka och var och en som eller näst efter barnet är berättigad jämte eller näst efter barnet är till arv efter mannen rätt att väcka berättigad till arv efter mannen rätt talan om att mannen ej är fader till att väcka talan om att mannen ej är barnet. Efterlämnar den avlidne fader till barnet. Efterlämnar den förutom maka sådana arvingar som avlidne förutom maka sådana ar- avses i 3 kap. 2 § , har vingar som avses i 3 kap. 2 § ärvda- var och en av dem rätt att väcka balken, har var och en av dem rätt talan under här angivna förutsätt- att väcka talan under här angivna ningar. Rättatt väcka talan föreligger ej, om vid mannens död har förflutitfrån det att talan, som grundats på att mannen är fader till barnet, väckts mothonom och han fått del därav eller om har förflutit sedan anspråkpå samma grund framställts mot mannens dödsbo. Talansom avses i 1 eller 2 § får väckas vid rätten i den ort där barnet har sitthemvist eller, om det har avlidit, vid den rätt som har att ta upp tvist om arvefter barnet. Finns det inte någon annan behörig domstol, skall målet tas uppav . Detsammagäller talan enligt 1 Detsamma gäller talan enligt 1 kap. 4 § tredje stycket om att ett kap 4 § tredje stycket om att en faderskapserkännande saknar yerkan fadersskapsbekräftelse saknar verkan mot den som har lämnat det. mot den som har lämnat den. Stårbarnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill föräldrarna gemensamtutöva vårdnaden, skall rätten på talan av dem bådaförordna i enlighet med deras begäran, om inte gemensam vårdnad är uppenbartoförenlig med barnets bästa. Harförordnande om vårdnaden inte tneddelats tidigare, kan föräldrarna, i ställetför att göra en ansökan till rätten, efter anmälan av dem båda tillpastorsämbetet få gemensam vårdnad genom registrering under förutsättning attföräldrarna och barnet är svenska medborgare. Föräldrarnakan få gemensam vårdnad också genom registrering hos pastorsämbetet efteranmälan av dem båda 1. till socialnämnden i samband med att nämnden skall godkänna en fader skapsbekräftelse, eller 2. tillpastorsämbetet under förut sättning att förordnande om vårdna den inte har meddelats tidigare och att föräldrarna och barnet är svenska medborgare. Stårbarnet under vårdnad av båda föräldrarna och vill någon av dem att vårdnadeninte längre skall vara gemensam, skall r&lien på talan av en av dem ellerbåda anförtro vårdnaden om barnet åt en av föräldrarna efter vad som är bästför barnet. Rätten kan också i mål om äktenskapsskillnad utan yrkande förordnaom vårdnaden enligt vad som har sagts, om gemensam vårdnad är uppenbartoförenlig med barnets bästa. Stårbarnet under vårdnad av båda föräldrarna och vill någon av dem att vårdnadeninte längre skall vara gemensam, skall rållen efter vad som är bäst för barnetanförtro vårdnaden åt en av föräldrarna eller, om den förälder som har begärtupplösning av den gemensamma vårdnaden inte motsätter sig fortsatt gemensamvårdnad, låta den gemensamma vårdnaden bestå. Frågorom ändring i vårdnaden enligt första stycket prövas på talan av en avföräldrarna eller båda. I mål om äktenskapsskillnad får rätten utan yrkandeanförtro vårdnaden om barnet åt en av föräldrarna, om gemensam vårdnad äruppenbart oförenlig med barnets bästa. Stårbarnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill den andre attvårdnaden skall flyttas över till honom eller henne, skall rätten på talan avdenne eller båda föräldrarna anförtro vårdnaden ät den andra föräldern, omdetta är bäst för barnet. Stårbarnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill någon av dem fåändring i vårdnaden, skall rätten efter vad som är bäst för barnet anförtrovårdnaden ät den andra föräldern, om denne vill att vårdnaden skall flyttasöver till honom eller henne, eller, om en av föräldrarna begär gemensamvårdnad och den andra inte motsätter sig det, förordna att föräldrarna i fortsättningen skallutöva vårdnaden gemensamt. Frågor om ändring i vårdnaden enligt första stycket prövas på talan aven av föräldrarna eller båda. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet skall rätten fästaavseende särskilt vid barnets behov av en nära och god kontakt med bådaföräldrarna Står barnet undervårdnad av en eller två särskilt förordnade förmyndare och vill någon avbarnets föräldrar eller båda få vårdnaden överflyttad till sig, skall rätten beslutaefter vad som är bäst för barnet. Rätten får flytta över vårdnaden tillföräldrarna gemensamt endast om föräldrarna är ense om det. Frågor om överflyttning avvårdnaden enligt första stycket prövas på talan av båda föräldrarna eller en avdem eller på talan av socialnämnden. Står barnet undervårdnad av en eller två särskilt förordnade förmyndare och vill någon avbarnets föräldrar eller båda få vårdnaden överflyttad till sig, skall rätten beslutaefter vad som är bäst för barnet. Rätten får dock inte flytta över vårdnadentill föräldrarna gemensamt, om någon av dem motsätter sig gemensam vårdnad. Frågor om överflyttning avvårdnaden enligt första styckt prövas på talan av båda föräldrarna eller en avdem eller på talan av socialnämnden. Barnets vårdnadshavare harett ansvar för att barnets behov av umgänge med en förälder som inte ärvårdnadshavare eller med någon annan som står barnet särskilt nära så långt sommöjligt tillgodoses. Barnets vårdnadshavarehar ett ansvar för att barnets behov av umgänge med en förälder som inte ärvårdnadshavare eller med någon annan som står barnet särskilt nära så långt sommöjligt tillgodoses. Värdnadshavaren skall, om inte särskilda skäl talar motdet, lämna sådana upplysningar rörande barnet som kan främja umgänget. Motsätter sig barnets vårdnadshavare det umgänge sombegärs av en förälder som inte är vårdnadshavare, beslutar rätten på talan avdenna förälder i frågan om umgänge efter vad som är bäst för barnet. Motsättersig barnets vårdnadshavare det umgänge som begärs av någon annan än enförälder, beslutar rätten på talan av socialnämnden i frågan om umgänge eftervad som är bäst för barnet. Om samtal i syfte att nå enighet i fråga om vårdnad ellerumgänge har inletts mellan partema genom socialnämndens eller något annatorgans försorg kan rätten, om någon av partema begär det och fortsatta samtalkan antas vara till nytta, förklara att målet skall vila . Omdet finns särskilda skäl, kan rätten förlänga . I mål om vårdnad eller umgänge får rätten uppdra ålsocialnämnden eller något annat organ att i barnets intresse anordna samtal isyfte att nå enighet mellan föräldrarna (samarbetssamtal). Om rättenlämnar uppdrag enligt första stycket, kan den förklara att målet skall vilaunder . Detsamma gäller om samarbetssamtal redan har inletts ochfortsatta samtal kan antas vara till nytta. Om det finns särskilda skäl, kanrätten förlänga den utsatta tiden. Rätten skall se till att frågor om vårdnad och umgängeblir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett mål eller Innan rätten avgör ettmål eller ärende om vårdnad eller umgänge ärende om vårdnad eller umgänge skall socialnämnden höras eller, om skall socialnämnden ges tillfälle att det är tillräckligt, beredas tillfälle att lämna upplysningar. tillgång till upplysningar som kanvara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig attlämna rätten sådana upplysningar. Om det behövs ytterligare utredning fårrätten uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att utse någon attverkställa sådan. Rätten får fastställa riktlinjer för utredningen och bestämmaen viss lid inom vilken utredningen skall vara slutförd. Om det behövs, fårrätten förlänga . Barnet får höras inför rätten, om särskilda skäl talar fördet och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. Föreslagenlydelse 20 §' I mål eller ärenden om vårdnad eller umgänge får rätten, för tiden till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft, besluta om vårdnad eller umgänge efter vad rätten finner skäligt. Imål eller ärenden om vårdnad ellerumgänge får rätten, för tiden tilldess att frågan har avgjorts genomen dom eller ett beslut som harvunnit laga kraft, besluta om under vårdnad av båda föräldrarna, fårrätten i stället besluta vem barnet skall botillsammans med. beslutaefter vad som är bäst för Beslutenligt första stycket får meddelas utan huvudförhandling. beslutetmeddelas skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. kaninhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. meddelatett beslut, skall den ompröva det när målet eller ärendet avgörs. Ettbeslut enligt denna paragraf får verkställas på samma satt som en dom som har vunnit lagakraft. Beslutet får dock när som helst ändras av Dennalag träder i kraft . 2 Förslagtill Prop. 1990/91: Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenomföreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620)* dels att 10, 12 och 48 §§skall ha följande lydelse, deb att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12a §, av följande lydelse. Socialnämndenbör genom hjälp i hemmet, färdtjänst eller annan service underlätta för denenskilde att bo hemma och ha kontakter med andra. Nämndenbör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer,socialcentraler och liknande, social jour eller annan därmed jämförligverksamhet. Nämndenkan utse en särskild Nämnden kan utse en särskild person (kontaktperson) eller en person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa den familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans närmaste i per- enskilde och hans närmaste i per sonliga angelägenheter, om den sonliga angelägenheter, om den enskilde begär eller samtycker till enskilde begär eller samtycker till det. För barn som inte harjj'llt 15 år får kontaktperson utses endast om bamets vårdnadshavare begär ellersamtycker till det. Har barnet fyllt får kontaktperson utses endast ombamet självt begär eller samtycker till det. verkaför att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, i nära samarbetemed hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysiskoch social utveckling hos barn och ungdom. Prop.1990/91: med särskilduppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken ogynnsam utveckling och i nära samarbete medhemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt fårdet skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästamotiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. medsärskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visattecken till en ogynnsam utveckling, i nära samarbete medhemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt fårdet skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästamotiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, samt isin omsorg om bam och ungdom tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälpsom kan föreligga sedan en tvbt om vårdnad eller umgänge har avgjorts av endomstol Kommunen skall sörja för att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnigledning i syfte att nå enighet i frågor rörande vårdnad och umgänge(samarbetssamtal). Uppdragatt besluta på socialnämndens vägnar får när det gäller avseendast uppgifter som anges i följande lagrum 1, 4-6, 8 och 9 §§föräldrabalken, dock inte befogenhet enligt 9 § att besluta att inte påbörjautredning eller att lägga ned en påbörjad utredning, 5, 6 och 8 §§föräldrabalken, 6 kap. 19 § beträffande beslut att utse utredare i måloch ärenden otn vårdnad eller umgänge, 7 kap. 7, 11 och 14§§ , dock inte befogenhet enligt 7 § att godkänna avtal sominnefattar åtagande att utge engångsbelopp. 11 kap. 16 § andra stycketföräldrabalken. Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte helleromfatta Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Prop. 1990/91: 8 befogenhetatt meddela beslut i frågor som avses i 27 § denna lag eller att fullgöra vadsom ankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrageller enligt 9 § lagen (1964:143) om bidragsförskott. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor Härigenom föreskrivsatt 3, 6, 8 och 12 §§ lagen (1985:367) om internationella faderskapfrågor skallha följande lydelse. I fråga om fastställelse av faderskap enligt första stycket tillämpas svensk lag. Ett faderskap kanfastställas genom erkännande av faderskapet under medverkan av en svensksocialnämnd, om nämden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller9 § . Har erkännandet lämnatsutomlands, skall det även om detta inte följer av andra stycket anses giltigttill formen, om det uppfyller formföreskrifterna i den främmande statens lag. Ett faderskap kanfastställas genom bekriebe av faderskapet under medverkan av en svensk socialnämnd,om nämnden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 §föräldrabalken. Har hekräfteben lämnatsutomlands, skall den även om detta inte följer av andra stycket anses giltigttill formen, om den uppfyller formföreskrifterna i den främmande statens lag. Har ett faderskapfastställts genom erkännande, skall en talan vid svensk domstol omogiltigförklaring av erkännandet prövas enligt den eller de lagar som bestämmerfast-ställelsens giltighet här i landet. En ogiltigförklaring får dock alltidmeddelas med stöd av svensk lag, om talan grundas på att den som har lämnaterkännandet inte är far till barnet. Har ett faderskapfastställts genom bekräftebe, skall en talan vid svensk domstol omogiltigförklaring av bekräfteben prövas enligt den eller de lagar som bestämmerfast-ställelsens giltighet här i landet. En ogiltigförklaring får dock alltidmeddelas med stöd av svensk lag, om talan grundas på att den som har lämnatbekräfteben inte är far barnet. En utländsk fastställelseav faderskap genom erkännande gäller i Sve- En utländsk fastställelseav faderskap genom bekräftebe gäller i Sve Prop.1990/91: rige, omden är giltig enligt lagen i en stat där barnet eller den som har lämnaterkännandet hade hemvist eller i en stat där någon av dem var medborgare.Erkännandet skall även om det inte följer av första stycket anses giltip tillformen, om det uppfyller formföreskrifterna i lagen i den stat där erkännandetlämnades. Den utländska fastställelsen gäller dock inte i 1. om den strider mot ett här i landet giltigt avgörande i en rätte gång som började innan fastställel sen skedde, 2. om den strider mot en tidigare, här i landet giltig fastställelse av faderskap i annan form än genom domstolsavgörande, 3.om det i Sverigepågår en rättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde, 4.om detutomlands pågår en rättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsenskedde och som kan antas leda till ett här i landet giltigt avgörande, eller 5.om erkännandetär uppenbart oriktigt. rige, om den är giltig enligt lagen i den stat där barneteller den som har lämnat bekräfteben hade hemvist eller i en stat där någon avdem var medborgare. Bekräftebenskall även om det inte följer av första stycket anses giWg till formen, om denuppfyller formföreskrifterna i lagen i den stat där bekräfteben lämnades. Den utländska fastställelsen gäller dock inte i 1.om den stridermot ett här i landet giltigt avgörande i en rättegång som började innanfastställelsen skedde, 2.om den stridermot en tidigare, här i landet giltig fastställelse av faderskap i annan form ängenom domstolsavgörande, 3.om det iSverige pågår en rättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsenskedde, 4.om detutomlands pågår en rättegång om faderskapet som har börjat innan fastställelsenskedde och som kan antas leda till ett här i landet giltigt avgörande, eller 5.om bekräftebenär uppenbart oriktigt. Enbestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas och ett avgörande av en utländskdomstol eller en utländsk fastställelse av faderskap genom erkännande gällerinte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för densvenska rättsordningen att till- Enbestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas och ett avgörande av enutländsk domstol eller en utländsk fastställelse av faderskap genom bekräftebegäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grundernaför den svenska rättsordningen att tillämpa Nuvarandelydebe Föreslagen lydebe Prop.1990/91: 8 lämpabestämmelsen eller att er- bestämmelsen eller att erkänna kännaavgörandet eller fastställd- avgörandet eller fastställelsen. Dennalag träder i kraft . 172 Riksdagen1990/91. 4 Förslag till ' Prop. Lag om ändring i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden Härigenomföreskrivs att 4 § lagen (1979:1001) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden skall ha följande lydelse. Väcksvid en svensk domstol talan angående faderskapet till ett barn men pågår redanen rättegång angående faderskapet i , , eller , skalltalan avvisas eller förklaras vilande i väntan på lagakraftvunnen dom i denutländska rättegången. Pågåren rättegång om faderskap Pågår en rättegång om faderskap i , , eller i , , eller , får en svensk barnavårds- , får en svensk socialnämnd nämnd inte godkänna ett erkännande inte godkänna en bekräftelse av av faderskapet. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap , Härigenom föreskrivsatt 1 a § lagen (1958:642) om blodundersökning' m.m. vid utredning av faderskapskall ha följande lydelse. Föreslagen lydebe 1 a § Sedan ett faderskap harfastställts genom erkännande eller genom dom som har vunnit laga kraft, kanrätten förordna om en sådan undersökning som avses i 1 §, om det först eftererkännandet eWer domen har framkommit omständigheter som ger anledning tillantagande att någon annan man än den som har fastställts vara far har haftsamlag med modern under tid då barnet kan vara avlat. Förordnandet kan avse densom har fastställts vara far, modern, barnet eller den andre mannen. Har faderskapetfastställts genom erkännande, kan förordnande enligt första stycket meddelas imål om att erkännandet saknar verkan mot den som har lämnat det. Ett sådantförordnande kan begäras av någon av parterna i målet.