prop · GE03113 · 1990-12-31 00:00:00 — 1praktiken innebär detta att de olika partier som är företrädda i resp.landsting och kommunfullmäktige vid sina nomineringar också strävar efter attåstadkomma en jämnare könsfördelning i länsstyrelsernas styrelser. Genom enökad medvetenhet och ett aktivt arbete inom de olika partierna finns det storamöjligheter att nå positiva resultat. Ilinje med detta bör regler också införas om att myndigheterna skall strävaefter en jämn könsfördelning när de lämnar uppdrag till någon eller när detillsätter nämnder. Det gäller t. ex. när länsstyrelse tillsätter nämnder. Detankommer dock på regeringen att meddela om sådana föreskrifter. Detkommunala området Prop. Somhar nämnts tidigare är bilden av kvinnorepresentationen i kommunala styrelseroch nämnder splittrad. I vissa styrelser och nämnder är kvinnorna underrepresenterade,medan männen är det i andra. Även här är det angeläget att påskyndautvecklingen mot en jämnare könsfördelning i samtliga styrelser och nämnder. 1princip bör samma mål gälla här som på det statliga området. Eftervalet kommer nya styrelser och nämnder att väljas. Det ärockså i detta sammanhang angeläget att frågan om en jämnare könsfördelning i deolika organen uppmärksammas vid de nomineringar som kommer att ske. Enligtvår mening finns det nu anledning att man på det kommunala området i högre gradän arbetar med dessa frågor. Det kan också finnas anledning att senareöverväga olika åtgärder som kan stimulera och påskynda utvecklingen, omresultat inte uppnås. 8 Våld mot kvinnor Våldtäkt,misshandel och andra övergrepp mot kvinnor är allvarliga uttryck för bristandejämställdhet och därmed också för den obalans som råder i maktförhållandetmellan könen. Kampenmot våldsbrottsligheten är en viktig samhällelig uppgift. Det gäller inte minstdet utbredda våldet mot kvinnor som ofta har en särskild problematik. Ettflertal åtgärder har vidtagits för att motverka våldet i samhälletoch för att skydda dem som utsatts för våld. Våld mot kvinnor har i dettasammanhang varit särskilt i fokus. Insatserna har omfattat förebyggandeåtgärder, straffskärpningar, förbättringar av det rättsliga förfarandet och ettbättre stöd till brottsoffren. Föratt ytterligare samordna och intensifiera arbetet mot våldsbrott och förbättrastödet till brottsoffer beslutade regeringen att bemyndigachefen för att tillsätta en kommission (dir. 1989:58) ochatt det inom skulle tillsättas en arbetsgrupp för frågor omvåld mot kvinnor (PM ). Kommissionen, som antog namnetvåldskommissionen, avlämnade sitt slutbetänkande (SOU 1990:92)Våld och brottsoffer. Dess förslag övervägs inomregeringskansliet. Arbetsgmp-pen för frågor om våld mot kvinnor, medföreträdare för justitie-, social-och civildepartementen, har underhandredovisat sitt arbete till det statsråd som har till uppgift att föredraärenden om jämställdhet mellan kvinnor och män. En rapport med förslag tillåtgärder avlämnades i febmari 1991 och finns tillgänglig inomcivildepartementet (C91/418/JÄ). Av arbetsgmppensrapport framgår bl. a. att de anmälda fallen av vålds brott mot kvinnor ökar och att det dolda våldet, dvs. det våld som inte anmäls och inte heller på annat sätt kommer till myndigheternas känne dom, torde vara omfattande. Regeringen anser attarbetet med att motverka våld mot kvinnor måste Prop. 1990/91:113 intensifierasoch konkretiseras. Det är i första hand en fråga för myndigheterna inomrättsväsendet, samt hälso- och sjukvården. Men det är också enviktig jämställdhetsfråga. Det gäller att synliggöra det våld som kvinnorutsätts för och öka kunskaperna om de mekanismer, ofta könsspecifika, somligger bakom detta våld. Samhällets skydd, stöd och hjälp till utsatta kvinnormåste stärkas. En ökad samordning och ett bättre samarbete mellanolika myndigheter, liksom mellan myndigheter och organisationer, måste komma tillstånd. Den verksamhet som bedrivs vid landets kvinnojourer och avRiksorganisationen för kvinnojourer i (RÖKS) är också omistlig för detfortsatta arbetet. Idet följande redovisar regeringen förslag till åtgärder som syftar till att ökaförutsättningarna för ett effektivare arbete för att motverka våld mot kvinnor.Gmndläggande i det arbetet är fortlöpande aktiva och offensivabrottsförebyggande åtgärder men också ett ökat stöd till dem som utsatts förvåldsbrott. Lagstiftning är ett viktigt medel i detta arbete. Enligt vår meninghar det dock inte framkommit skäl som talar för att nu föreslå ytterligarelagstiftning på området. Det är emellertid viktigt att den lagstiftning somredan finns tillämpas på sätt som står i samklang med intentionerna bakom denoch de värderingar som råder i samhället i dessa avseenden. Den fortsattatillämpningen av lagstiftningen bör således följas noggrannt. Självfallethar också åtgärder på många andra områden i samhället och inom ramen förjämställdhetspolitiken betydelse i detta sammanhang. I ett samhälle där densneda arbets- och maktfördelningen mellan kvinnor och män är upphävd och därdet råder en praktiskt taget jämn könsfördelning inom alla områden, ökar fömtsättningamaför att komma tillrätta med olika former av sexuella övergrepp mot kvinnor. 1detta sammanhang är också åtgärder riktade till män viktiga. Idégmppen för mansrollsfrågorutför ett angeläget opinionsbildande arbete i dessa frågor. Som exempel kannämnas att gmppen anordnade ett seminarium om frågor som rör mänoch våld. Seminariet har dokumenterats i rapporten och våld. Deförslag vi nu lägger fram innebär tillsammans med vad som redan föreslagits iårets budgetproposition att sammanlagt 17,5 milj. kr. kan ställas tillförfogande för /92 för att på olika sätt motverka våld motkvinnor. 4 1990/91. Regeringensbedömning: () bör få i uppdrag att tillsammans medsocialstyrelsen, och riksåklagaren () genomföra fortbildningav berörda yrkesgrupper på central och regional/lokal nivå inom rättsväsendetliksom inom samt hälso- och sjukvården. Syftet medfortbildningen skall vara att ge kunskap om våldet, dess effekter och orsaker,och därigenom förbättra stödet till de kvinnor som utsätts för olika former av våldsbrottoch få till stånd en mer effektiv förundersökning m. m. på området. Särskildamedel avses att ställas till förfogande för ändamålet. Skälen för regeringensbedömning: Det är angeläget att kunskap om våldet mot kvinnor, dess omfattningoch orsaker, förmedlas fortlöpande till de yrkesgrupper som kommer i kontaktmed kvinnor som utsatts för våld. Det gäller personal inom rättsväsendet(poliser, åklagare, domare, advokater, m. ), liksom personal inomsocialtjänsten samt inom hälso-och sjukvården. Dessa yrkeskategorier möter oftautsatta kvinnor i en akut krissituation som kan rymma avsevärda komplikationerav psykologiskt, socialt, processuellt och praktiskt slag. Insikt och ökadekunskaper om behoven hos de utsatta kvinnoma ger större förutsättningar för attkunna ge bästa möjliga skydd, stöd och hjälp i ett så tidigt skede som möjligt.Förbättrade insikter leder till att förundersökningar rörande olikaformer av våld mot kvinnor kan bli mer effektiva. Fortbildning av olikayrkesgrupper på central nivå i dessa frågor har genomförts vid några tillfällenunder . Det har skett både genom RPSs och försorg.Erfarenheterna från dessa utbildningsinsatser har varit goda. Det äremellertid viktigt att sådana insatser sker återkommande och med bredd. Behovetav utbildning, främst för poliser och åklagare, har också betonats av enarbetsgrupp inom i rapporten (Ds 1990:3) Kartläggning avvåldtäktsbrolten analys av den aktuella situationen, förslag till åtgärder. Inte minst viktigt ärockså att förmedla de nya kunskaper och forskningsrön som tagitsfram av kvinnoforskningen om de mekanismer som ligger bakom våldet mot kvinnoroch om de utsatta kvinnornas och de misshandlande männens situation. Även barnens villkor i defamiljer där övergrepp mot kvinnor förekommer bör belysas ytterligare. Mot denna bakgrund anserregeringen att det nu bör genomföras en bred fortbildning av berörda yrkesgmpper.Det är vår avsikt att uppdra åt RPS att tillsammans med ,och RÅ genomföra fortbildning av personal inom rättsväsendet,samt hälso-och sjukvården. Erfarenheterna från RPSs tidigaresatsning på utbildning i dessa frågor bör tas tillvara vid planeringenav arbetet, liksom erfarenheterna från den nu pågående handledarutbildningen ifrågor som rör våld mot kvinnor inom ramen för landstingsförbundets kampanj Vår- Det är också viktigt att kvinnojourernas kunskaper beaktas i arbetet. Till den tidigareutbildningsinsatsen utarbetades en informationsskrift . Genom justitiedepartementetsförsorg har skriften nu setts över, också med hänsyn till ny lagstiftning, nya mtineroch nya forskningsresultat på området. Syftet är att skriften skall användasvid den kommande fortbildningen. De närmare formema förfortbildningen bör ankomma på berörda myndigheter att utforma gemensamt.Insatserna bör dock ske dels på central nivå, där t. ex. ett antal personer(handledare) inom respektive myndighets område utbildas, dels på lokal/regionalnivå där respektive huvudman ansvarar för att erfarenheterna från den centralautbildningen får ett brett genomslag. På lokal/regional nivå är det en fördelom fortbildningen får karaktär av samverkansutbildning så att metoder församverkan mellan olika myndigheter kan vidareutvecklas. På det lokala/regionalaplanet bör berörda förtroendevalda engageras i arbetet. För att kunna genomförafortbildningen med önskvärd bredd erfordras särskilda medel. Av medel somregeringen beräknat i årets budgetproposition kan sammanlagt 3,5 milj. kr.avsättas för uppgiften. Medlen har beräknats under trettonde huvudtiteln (prop.1990/91:100, bil. 15, s. 73 ff), anslaget E 4. Lokala polisorganisationen,anslagspost 2 (3 milj. ), samt under femte huvudtiteln (prop. 1990/91:100, bil.7,s. 118 fi), anslaget E 17. Specialistutbildning av läkare m.m. Under sistnämndaanslag beräknas 0,5 milj. kr. stå till regeringens disposition till sådanutbildning som regeringen finner vara särskilt angelägen. Medlen bör användas tillfortbildningen. Regeringensförslag: Ett regionalt/lokalt utvecklingsarbete i frågor som rör våld motkvinnor bör komma till stånd. Syftet skall vara att få fram metoder ochmodeller för ett förbättrat samarbete i dessa frågor mellan myndigheter inomrättsväsendet, samt hälso- och sjukvården liksom mellan dessamyndigheter och frivilliga organisationer. För denna verksamhet bör, /92, 5 milj.kr. avsättas under trettonde huvudtitelns reservationsanslagI 2. Skälen för regeringensförslag: Ett flertal olika samhällsorgan har inom sina respektiveverksamhetsområden ansvar för att stödja, skydda och hjälpa de kvinnor somutsatts för olika former av våldsbrott. Det gäller myndigheter inom rättsväsendetliksom inom och olika instanser inom hälso- och sjukvården.Arbetet utförs både på central, regional och lokal nivå. Som antytts tidigare ärfrågor som rör kvinnomisshandel och sexuella övergrepp mot kvinnor komplexa tillsin natur. För att samhället skall kunna erbjuda de kvinnorsom så önskar bästa möjliga stöd och hjälp krävs kunskap, medvetenhet ochlyhördhet hos de olika instanser som kommer i kontakt med utsatta kvinnor. Ettframgångsrikt arbete, inte minst på det lokala planet, fömtsätter även en aktivoch väl fungerande samverkan mellan olika myndigheter samt mellan myndigheteroch frivilliga organisationer, t. ex. kvinnojourer. Ett mer utvecklat lokaltsamarbete mellan olika instanser i frågor som rör olika former av våld harunder prövats och prövas fortlöpande på olika håll i landet.Som exempel kan nämnas samverkans-gmpper i kommun samt iÖstergötlands och län. Verksamheten har främst rört samarbete ifrågor om olika former av övergrepp mot barn. Resultaten från dessaverksamheter synes ha varit goda och i flera fall lett till en snabbare och merskonsam handläggning samt även till ett mer effektivt förebyggande arbete. Regeringen anser detviktigt att erfarenheterna från samverkansgmpper-na tas till vara och prövasäven när det gäller ärenden som rör våld mot kvinnor. En bred försöksverksamhetbör komma till stånd och de metoder och mtiner som därvid utvecklas bör få enstörre spridning. För att öka fömtsättningama för att åstadkomma ett mersystematiskt förändringsarbete bör således en större satsning göras och medelställas till förfogande för detta. För /92 börunder trettonde huvudtitelns reservationsanslag I 2. Särskildajämställdhetsåtgärder, avsättas 5 milj. kr. för detta ändamål. Medlen böranvändas för försöksverksamhet i syfte att utveckla arbetsformer och metoderför samverkan i frågor som rör våld mot kvinnor mellan berörda samhällsorganpå regionalt och lokalt plan. Verksamheten bör pågå . De ideellaorganisationernas erfarenheter, främst kvinnojourernas, bör tas tillvara iarbetet. Även erfarenhetema från den fortbildning av berörda yrkesgmpper som vii det föregående föreslagit bör tas tillvara. Förslagettas upp i det följande under avsnittet anslagsfrågor vid anmälan av nämndareservationsanslag. 8.4 Skydd för utsatta kvinnor Regeringensbedömning: En särskild satsning bör göras för att ge polisen bättre möjligheteratt ge akut skydd för kvinnor som utsatts för våld eller hot om våld. Medel harberäknats för att polisen skall kunna anskaffa larm och annan utmstning. Skälen för regeringensbedömning: () har i sin utvärdering (BRÅ, PM1989:2) av tillämpningen av lagen (1988:688) om besöksförbud, särskilt tagitupp frågan om skydd för de kvinnor som hotats, trakasserats, misshandlats ellerförföljts i ärenden om besöksförbud (s. 28 ff). BRÅ har i sittutredningsmaterial även inhämtat uppgifter från ett antal kvinnojourer. (s. 29 f) att många kvinnor är hotade,inlåsta, bevakade och skrämda till tystnad. Ständiga telefonpåring- Prop.1990/91:113 ningar, "kvalificerat spionage", inbrottsförsök, sexuella kränkningar m. m. Kvinnor har som en följd avupprepade hot och trakasserier i vissa fall inte vågat lämna bostaden på fleramånader. BRÅanser i sin rapport att det bör övervägas om inte i särskilt allvarliga fallkvinnan temporärt skulle kunna få personskydd genom polis ellerbevakningsföretag. Även olika tekniska hjälpmedel som överfallslarm, mobiltelefoneroch liknande skulle kunna användas för att ge kvinnan visst skydd, anser BRÅ (s.33). Attskydda, stödja och hjälpa kvinnor som befinner sig i en situation som den nunämnda måste självfallet ha hög prioritet i vårt samhälle. Det ankommer påpolis och åklagarmyndigheter att uppmärksamma och noga följa denna typ avbrottslighet. Kvinnor som är utsatta för akut hot om misshandel eller andraövergrepp och som ofta lever i ständig rädsla för vad som kan hända dem ochderas anhöriga måste skyddas särskilt. Iårets budgetproposition anför bl. a. chefen för följandeangående gmndläggande prioriteringar inom polisväsendet (prop. 1990/91:100, bil.l5,s.65): Medhänsyn till polisens trygghetsskapande funktioner måste de enskilda personersom utsätts för brott sättas i centmm för polisens uppmärksamhet och omsorg.Personer som är utsatta för akut brottshot måste skyddas. Behovet av akut skyddmot olika former av våldsbrott för utsatta kvinnor måste särskilt beaktas. Stödåtgärdernaför kvinnor som utsatts för våld eller hot om våld har på senare tidförbättrats på olika håll i landet. Som exempel kan nämnas att polismyndigheteni vidtagit en rad åtgärder i syfte att öka skyddet för dessa kvinnor,i synnerhet dem som berörs av besöksförbud. Det är angeläget att polismyndighetemamnt om i landet, med hänsyn till rådande lokala förhållanden, ytterligareprövar sina möjligheter att ge ett förbättrat skydd till utsatta kvinnor. Regeringenanser det angeläget att polisen har möjlighet att ställa tekniska hjälpmedel tillförfogande för kvinnor som utsatts för olika former av våldsbrott eller hot omvåld, om kvinnorna så önskar. Särskilda medel bör därför ställas till polisensförfogande för anskaffning av t. ex. överfallslarm m. m. I åretsbudgetproposition har 5 milj. kr. beräknats för detta ändamål under trettondehuvudtitelns reservationsanslag E 5. Utmstning m. m. för polisväsendet. Detbör ankomma på polismyndigheterna att informera berörda kvinnor om möjlighetenatt erhålla denna typ av akut skydd. Detkan i detta sammanhang också nämnas att frågan om åtgärder inom folkbokföringentill skydd för utsatta personer f n. bereds inom . Avsiktenär att en remiss skall lämnas till lagrådet för yttrande . Regeringensbedömning: Kvinnojourerna och deras riksorganisation (RÖKS) bedriver ettomfattande och angeläget ideellt arbete för att skydda och hjälpa kvinnor somutsatts för misshandel och sexuella övergrepp. RÖKS har också en värdefull rollnär det gäller utbildning, handledning och information i dessa frågor. Det ärangeläget att verksamhetens ideella karaktär kan behållas. Medel har beräknatsför att ge RÖKS ett utökat ekonomiskt stöd. Skälen för regeringensbedömning: Landets lokala kvinnojourer utför, tillsammans med sinriksorganisation, ett omistligt arbete för att stödja utsatta kvinnor. Jourernahar en stor kunskap när det gäller frågor om kvinnomisshandel och sexuellaövergrepp mot kvinnor. De arbetar också aktivt med information ochopinionsbildning. har påregeringens uppdrag kartlagt verksamheten vid både kvinno- och mansjourerna iSverige (Kartläggning av kvinnojourema och mansjourerna i , 1990). Avredovisningen framgår bl. a. att de kvinnojourer som svarat på socialstyrelsensenkät () tillsammans hade haft 20000 kontakter medhjälpsökande kvinnor. Ca I 500 kvinnor och I 000 barn hade beretts övemattningoch boende under . Av barnen var övervägande delenunder . Drygt I 600 personer inom jourerna ägnade i genomsnitt 16 timmarper månad åt oavlönat stödarbete, vilket enligt rapporten motsvarar en kostnadom ca 50 milj.kr. om det hade utförts inom ramen för kommunernas verksamhet. Kartläggningen omfattaräven en redovisning av verksamheten vid det tiotal mansjourer som finns ilandet. Därav framgår att de vanligaste problemen som mansjourema kommer ikontakt med rör kriser i samband med skilsmässa samt vårdnads- ochumgängestvister. Kartläggningen visarvidare att ett stort antal kvinnojourer erhåller bidrag från resp. kommun, menatt undantag finns. Bidragens storlek varierar. En del jourer erhåller ävenbidrag från . RÖKS erhåller i sinegenskap av kvinnoorganisation statligt bidrag för sin centrala verksamhet.Bidraget betalas från trettonde huvudtitelns förslagsanslag H4. Bidrag tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet. För /91 uppgårbidraget till . har också erhållitmedel som fördelats av från femte huvudtitelnsreservationsanslag H 4. Utvecklings- och försöksverksamhet. För budgetåret1990/91 har fördelat 1,2 milj. kr. från anslaget till RÖKS. Både RÖKS och några lokalakvinnojourer har därutöver erhållit medel från trettonde huvudtitelnsreservationsanslag I 2. Medlen har beviljatsav som stöd för angelägna projekt som bl. a. syftat tillatt sprida kunskap om våld mot kvinnor. Enligt regeringensuppfattning bör stödet till de lokala kvinnojourerna även i fortsättningen iförsta hand ses som en fråga för kommunerna. vill betona att jourernautför ett arbete som är ett viktigt komplement till den verksamhet somkommunerna bedriver på området. Det statliga stödet tillkvinnojourernas riksorganisation bör dock utökas och ges en fastare form. Iårets budgetproposition har därför under femte huvudtitelns reservationsanslag H3. Bidrag till organisationer beräknats sammanlagt 2 milj. kr. för ettorganisationsbidrag för riksorganisationen och för invandrarorganisationer somstöder misshandlade kvinnor. 8.6 Ökade kunskaper hos ungdomar Regeringensbedömning: För att motverka våld mot kvinnor är det viktigt att ett omfattandeupplysnings- och attitydförändrande arbete i dessa frågor initieras bland ungaflickor och pojkar. Skälenför regeringens bedömning: Ett fortsatt aktivt arbete för jämställdhet mellankvinnor och män är väsentligt också för att motverka våld mot kvinnor. Särskiltviktigt är att unga flickor och pojkar får kunskaper som ökar förutsättningarnaför att senare i livet kunna utveckla mer jämställda relationer där inte mänanvänder våld i syfte att upprätthålla traditionella mans- och kvinnoroller. Våldmot kvinnor bör således inte ses enbart som en "vuxenfråga" utan är ihög grad också en bam- och ungdomsfråga. för att motverka att män använder våld mot kvinnor som de har närarelationer med är att försöka nå unga flickor och pojkar med en fördjupadundervisning i samlevnadsfrågor och om kvinnors och mäns roller i samhälle,arbetsliv och familj. Viktigt är också att göra tydligt för ungdomar att våldsom t. ex. kvinnomisshandel och sexuella övergrepp är brott som aldrig kan accepteraseller ursäktas. Informationoch opinionsbildning för ungdomar i dessa frågor är ett viktigt led i ettbrottsförebyggande arbete. En ökad kunskap hos unga människor om orsakerna tillvåldet mot kvinnor torde också kunna minska riskerna för att ungdomar, somväxt upp i familjer där kvinnomisshandel m. m. förekommer, själva blir utövareav eller offer för sådan misshandel som vuxna. Bam-och , med statsrådet som ordförande, har bl.a. iuppgift att vara ett rådgivande organ till regeringen i barn- och ungdomsfrågoroch att fördela medel ur allmänna arvsfonden till "fostran avungdom". Barn- och avser nu att avsätta 2 milj. kr. tillungdomsorganisationer och andra folkrörelser som vänder sig till unga, förförsöksverksamhet i syfte att öka ungdomars kunskaper i frågor om jämställdhetmellan kvinnor och män, konfliktlösning samt samlevnad. Regeringensbedömning: Kvinnoforskningen, både i och i andra länder, har på senareår bidragit med värdefull ny kunskap om bl. a. orsakerna till våld mot kvinnor.Denna kunskap bör nu få en bredare spridning. Initiativ kommer att tas för attpågående och avslutad forskning på området skall sammanställas i en kunskapsöversiktoch spridas. Skälenför regeringens bedömning: Förekomsten av kvinnomisshandel, våldtäkter ochandra sexuella övergrepp mot kvinnor har i sedan i slutet av 1970-taletuppmärksammats i ett antal rapporter och andra skrifter. Den svenskakvinnoforskningen har också lämnat värdefulla bidrag tillkunskapen om såväl omfattningen av våldet mot kvinnor som de bakomliggandeorsakerna till detta våld. Främst har dock kvinnoforskningen i andra länder, t.ex. i , bidragit till ny teoribildning på området. Kvinnoforskningen har, isitt sökande efter orsakerna till varför det förekommer att kvinnor i så gottsom alla kulturer utsätts för våld av män som de har eller har haft en närarelation lill, studerat frågan både med utgångspunkt i enskilda individerseller familjers egenskaper och utifrån ett struktureUt samhällsperspektiv. Detsenare synsättet har vunnit alltmer gehör inom kvinnoforskningen. Frågor ommakt och inflytande som konfliktorsak mellan kvinnor och män i ettsamhälleligt perspektiv spelar, enligt detta synsätt, en betydande roll när detgäller att förklara orsakerna till detta våld. Våldet mot kvinnor skullesåledes kunna relateras inte bara till egenskaper hos enskilda individer utanockså till andra faktorer i samhället, t. ex. historiska, sociala, ekonomiskaoch kulturella yttringar. Kvinnors och mäns roller och inflytande i samhällettorde därför ha stor betydelse i detta sammanhang. Regeringen anser detviktigt att forskning på detta område utvecklas och fördjupas i . Ökadekunskaper är av största betydelse även vid bedömningen av vilka åtgärder sombör vidtas för att motverka våld mot kvinnor och för att stödja, skydda ochhjälpa de kvinnor som utsatts för våld. På grundval av förslag ipropositionen om forskning (prop. 1989/90:90, UbU25, rskr.328) vilka senareäven redovisats i årets budgetproposition (prop. 1990/91:100, bil. 10, s. 182 ff)föreslås bl. a. en professur i sociologi, särskilt kvinnoforskning att inrättasvid i . Tjänsten skall ägnas studiet avförhållandet mellan makt och kön i familj och samhälle, särskilt våld motkvinnor. Inrättandet av denna professur kommer att ha stor betydelse förutvecklingen av detta forskningsområde i . Skäl finns dock som talarför att även mer kortsiktiga åtgärder på detta område behöver vidtas.