prop · GE03173 · 1990-12-31 00:00:00 — I det nya avtalet har i överensstämmelse med OECDs modellavtal införtsen definition av uttrycket "intemationell trafik". Art.4 innehåller regler för var en person skall anses ha hemvist i avtalets mening.Dessa regler har således inte betydelse för var en person skall anses varabosatt enligt intema skatteförfattningar utan avser endast att reglera fråganom hemvist vid tillämpning av avtalet. Däremot inverkar reglema i deavtalsslutande statemas intema rätt på avtalets hemvistbegrepp, eftersomfrågan om var en fysisk eller juridisk person vid tillämpningen av avtaletskall anses ha hemvist i första hand avgörs med ledning av lagstiftningen iresp. Artikeln har uformats i överensstämmelse med det gamla avtalet ochmed OECDs modellavtal. I art. 4 punkt I andra stycket har dock gjorts ettviktigt tillägg för svenska handelsbolag. Regleringen har tillkommit mot bakgmndav att svenska handelsbolag i princip inte omfattas av avtal utformade enligt OECDsmodellavtal. Detta förhållande beror på att svenska handelsbolag inte är egnaskattesubjekt enligt svensk skatterättslig lagstiftning och därför inte kananses ha hemvist i vid tillämpningen av ett avtal som innehåller enhemvistdefinition i enlighet med art. 4 punkt I i OECDs modellavtal. Genomtillägget i art. 4 punkt 1 andra stycket blir avtalet tillämpligt även påsvenska handelsbolag. Har handelsbolaget delägare som inte beskattas såsombosatta i för sin andel av bolagets inkomster omfattas denna del avhandelsbolagets inkomst inte av avtalet. Motsvarande bestämmelse behövs inteför belgiska handelsbolag, eftersom sådana bolag är skattesubjekt. Art.5 definierar uttrycket "fast driftställe" i avtalet. Definitionen ärav avgörande betydelse för beskattningen av inkomst av rörelse (art. 7) och haräven betydelse för tillämpningen av den s. k. 183-dagarsregeln i art. 15 punkt2. Definitionen överensstämmer i allt väsentligt med motsvarande bestämmelse idet gamla avtalet och i OECDs modellavtal. I punkt 7 finns en bestämmelseavseende försäkringsbolag som avviker från OECDs modellavtal. Regeln hartillkommit mot bakgmnd av att agenturer för utländska försäkringsbolag iblandinte uppfyller de villkor som uppställs i övriga punkter för att ett fastdriftställe skall föreligga. För att förhindra att dessa bolag bedriververksamhet i stor skala i en stat utan att de blir beskattade i denna stat försin inkomst av sådan affärsverksamhet har denna särskilda reglering införts förförsäkringsbolag i en stat vilket uppbär eller försäkrar risker i denandra staten genom en oberoende representant där. Art.6 22 innehåller regler om fördelning av beskattningsrätten till olika Avtalets uppdelning i olika in- 39 komster har endastbetydelse för tillämpningen av avtalet och således inte Prop. 1990/91:173 vidbestämmandet av till vilket inkomstslag eller till vilken förvärvskällainkomsten skall hänföras enligt svensk skatterätt. I de fall en inkomst ellerförmögenhetstillgång "får beskattas" i en avtalsslutande stat enligt bestämmelsemai art. 6 22 innebär detta inte att den andra staten fråntagits rätten attbeskatta inkomsten eller förmögenhetstillgången i fråga. Beskattning får skeäven i den andra staten om så kan ske enligt dess intema beskattningsregler,men denna stat måste i så fall undanröja den dubbelbeskattning som därviduppkommer. Art.6 innehåller bestämmelser om beskattning av inkomst av fast egendom. Artikelnöverensstämmer med det gamla avtalet och med OECDs modellavtal med denskillnaden att definitionen av "fast egendom" inkluderar även byggnader. Art.7 reglerar beskattningen av rörelseinkomst. Med undantag för bestämmelsema ipunkt 4 a är artikeln utformad enligt OECDs modellavtal. Inkomst av rörelse somett företag i en stat bedriver i den andra staten får beskattas i sistnämndastat endast om rörelsen bedrivs från fast driftställe där. I sådant fall ärkostnader som är hänförliga till driftstället avdragsgilla i den stat därdriftstället finns, oavsett i vilket land kostnadema uppkommit. Punkt 4 ainnehåller, i likhet med art. 7 § 4 i det gamla avtalet, särskildaschablonregler för beräkning av inkomsten i fall då företaget saknar ordnadbokföring eller annat bevisunderlag för sådan beräkning. Art.8 föreskriver undantag från reglema om rörelseinkomst i art. 7 när det gällerinkomst av sjöfart eller luftfart i intemationell trafik. Liksom tidigaregäller att sådan inkomst endast beskattas där företaget har sin verkligaledning. Denna stat kan men behöver inte vara företagets heniviststat. 1 punkt4 har införts en särskild regel för SAS som innebär att avtalet endast reglerarbeskattningen av den del av SAS inkomst som är hänförlig till den svenskedelägaren. Art.9, som ger de avtalsslutande statema möjlighet att ändra vinstfördelning vidvissa transaktioner mellan företag med intressegemenskap, har inte ändrats.Någon motsvarighet till punkt 2 i OECDs modellavtal gällande s. k. correspondingadjustment som ger statema möjlighet att lösa den ekonomiska dubbelbeskattningsom kan uppkomma inom en intemationell koncem till följd av en uppjusteringenligt art. 9 punkt 1 av ett företags inkomst i en av statema, finns inte iavtalet. har reserverat sig mot den bestämmelsen i OECDs modellavtal.Tvister mellan och kan i dessa fall lösas enligt de generella bestämmelsemaom ömsesidiga överenskommelser i art. 25. Art.10, som behandlar beskattning av utdelning, ansluter till de principer somgäller enligt OECDs modellavtal. I punkt 2 har vidtagits vissa förändringar iförhållande till det tidigare gällande avtalet, enligt vilket källskatten intefick överstiga av utdelningens bmttobelopp. I punkt 2 anges nu att skatteninte får överstiga av utdelningens bmttobelopp om mottagaren är ett bolagsom innehar av det utdelande bolagets kapital. I andra fall fårskatten inte överstiga . De nu angivna begräns- ningama i källstatensbeskattningsrätt gäller endast då "mottagaren har rätt tillutdelningen". Härav följer att begränsningen inte gäller när en Prop.1990/91:173 mellanhand, exempelvis en representant eller en ställföreträdare,sätts in mellan utdelningsmottagaren och utbetalaren, om den som har rätt tillutdelningen inte har hemvist i den andra avtalsslutande staten. Uttrycket"utdelning" definieras i punkt 3. Häri inbegrips även ränta i vissafall, vilket har sin bakgmnd i belgisk skattelagstiftning. Definitionen av"utdelning" gäller såsom bmkligt endast vid tillämpning av art. 10och således inte om uttrycket förekommer i andra artiklar. Enligt punkt 4beskattas utdelning på andel som har verkligt samband med fast driftställeeller stadigvarande anordning i en stat som inkomst av rörelse resp. inkomstgenom självständig yrkesutövning, vilket innebär att denna stat inte behöverbegränsa sin skatt på utdelningen. Punkt 5 återger, liksom tidigare, förbudet iOECDs modellavtal mot s. k. extra territoriell beskattning. Art.II innehåller regler för beskattning av ränta. Enligtpunkt I får sådan inkomst beskattas i den stat där mottagaren har hemvist. Ävenden stat varifrån räntan härrör får enligt punkt 2 beskatta räntan, men skattenfår i sådant fall inte överstiga av räntans bmttobelopp. Den högstaskattesatsen var enligt tidigare gällande avtal . I punkt 3 har på svenskbegäran införts en ny bestämmelse som innebär att räntan i vissa fall skallbeskattas endast i inkomsttagarens hemviststat. Enligt punkt 7 får källsta-teni de fall då räntan överstiger normal marknadsränta och detta har sin gmnd iintressegemenskap mellan utbetalaren i källstaten och mottagaren i den andrastaten beskatta överskjutande belopp enligt dess intema lagstiftning. Dettaöverskjutande belopp bmkar normalt behandlas som förtäckt utdelning. 11 punkt 6 i OECDs modellavtal skall dock i sådant fall tillämpningen avintern rätt i källstaten begränsas av avtalets reglering om högsta tillåtna källstatsbeskattningi fråga om utdelning. I likhet med tidigare avtal finns denna begränsningsregelinte med. Skälet härtill är att begreppet "förtäckt utdelning" inteförekommer i och att önskar beskatta "överränta"enligt belgisk lagstiftning. Art.12 behandlar beskattning av royalty. Sådan inkomst beskattas endast iinkomsttagarens hemviststat (punkt I), om inte den rättigheteller egendom i fråga om vilken royaltyn betalas har verkligt samband medrörelse resp. självständig yrkesutövning som bedrivs från fast driftställeeller stadigvarande anordning som inkomsttagaren har i källstaten (punkt 3). Imotsats till vad som tidigare gällde inkluderas inte, i enlighet med OECDsrekommendation , ersättning för nyttjande av industriell, kommersielleller vetenskaplig utmstning i begreppet royalty. Sådan ersättning beskattas istället som rörelseinkomst. Beträffande betalning av "överroyalty"mellan företag med intressegemenskap (punkt 5) gäller, i likhet med tidigareavtal, samma principer som de som redovisats ovan under art. 11 i fråga om förhöga räntebetalningar. Art.13 reglerar beskattning av realisationsvinst. Som nämnts inledningsvis har reglemaanpassats till OECDs modellavtal, vilket i förhållande till tidigare avtalinnebär väsentliga ändringar. beskattades vinst vid försäljning avfast egendom i princip endast i säljarens hemviststat, utom då fastighetenutgjorde rörelsetillgång i fast driftställe i den Denna regelvar en av anledningama till att ett stort antal Prop. 1990/91: 173 svenskafastighetsägare flyttade till närmast . Regelngjorde det möjligt att efter utflyttningen överlåta fastigheter utan någraskattekonsekvenser. Någon beskattning av realisationsvinster sker såsomtidigare sagts normalt inte i för fysiska personer och hadeenligt dubbelbeskattningsavtalet i regel ingen möjlighet att beskatta dessavinster. Enligt art. 13 punkt 1 i det nya avtalet får vinst på gmnd avöverlåtelse av fast egendom, i enlighet med rekommendationen i OECDsmodellavtal, beskattas i den stat där egendomen är belägen. Vinst vidöverlåtelse av lös egendom som utgör rörelsetillgång i fast driftställe ellersom är hänförlig till stadigvarande anordning för utövande av självständigyrkesverksamhet får liksom tidigare beskattas i den stat där driftstället resp.anordningen finns (punkt 2). Realisationsvinstreglema i punkt 3 avseendeöverlåtelse av skepp eller luftfartyg som används i intemationell trafik är iprincip oförändrade. Vinst vid överlåtelse av annan egendom än sådan som angesi punktema 1 3 beskattas i regel endast i överlåtarens hemviststat (punkt 4).Undantag från denna regel föreskrivs i punkt 5. Detta undantag är nytt iförhållande till vad som gällde enligt det gamla avtalet och skall ses mot bakgmndav bestämmelsen i 53 § I mom. a sista stycket KL. Denna bestämmelse infördes1983 och innebär att en person (oavsett medborgarskap), som inte är bosatt iSverige enligt nämnda lag, kan beskattas i för vinst vid överlåtelse avaktier och vissa andra värdepapper utfärdade av svenska företag, under fömtsättningatt personen under de tio kalenderår som närmast föregåttdet år då överlåtelsen skedde haft sitt egentliga bo och hemvist i Sverigeeller vistats här stadigvarande. Regeln i avtalet gäller dock för svensk delendast en svensk medborgare som flyttat till och därefter överlåter sinaaktier etc. och som haft hemvist i under enfemårsperiod före dagen för överlåtelsen. Art.14, som innehåller regler för beskattning av inkomst av självständigyrkesutövning, överensstämmer med motsvarande bestämmelser i det tidigaregällande avtalet och i OECDs modellavtal. Sådan inkomst beskattas enligt sammaprinciper som gäller beträffande rörelseinkomst. "Stadigvarandeanordning" har i princip samma betydelse som "fast driftställe"har vid rörelsebeskattningen (se punkt 3 av kommentaren till art. 14 i OECDsmodellavtal). Art.15 behandlar beskattningen av inkomst av enskild tjänst. Artikeln följer dehuvudprinciper som gäller enligt OECDs modellavtal och som tidigare gälldeenligt det gamla avtalet. Inkomsten får således i regel beskattas i den statdär arbetet utförs (punkt I). Undantag gäller vid visst korttidsarbete enligtden s. k. 183-dagarsregeln, som tagits in i punkt 2. Till skillnad mot OECDsmodellavtal och det gamla avtalet hänför sig punkt 2 a till en "tolvmånadersperiod"och inte till "beskattningsåret". Anledningen till denna avvikelseär att användningen av uttrycket "beskattningsåret" i vissa fall kanmedföra skattefrihet i källstaten under nästan . I punkt 3 harintagits särskilda regler om beskattning av arbete ombord påskepp eller luftfartyg i intemationell trafik. stämmermed OECDs modellavtal och det gamla avtalet med undantag för Prop. 1990/91:173 den särskilda regleringen avseende ombordanställda på ett luftfartyg iinternationell trafik som tillhör SAS. Art.16 föreskriver att styrelsearvoden och liknande ersättningar får beskattas iden stat där det utbetalande bolaget har hemvist. Samma regel finns i OECDsmodellavtal och fanns även i det gamla avtalet. Motsvarande regel tillämpas,enligt punkt 1 andra stycket, även i fråga om vissa ersättningar från belgiskabolag som avser funktioner i sådana bolag vilka enligt belgisk lagstiftninganses motsvara styrelseuppdrag. Som exempel kan nämnas inkomst som uppbärs aven advokat som tillsätts då ett bolag gått i konkurs. Vidare kan nämnas vissaarvoden inom bankväsendet. Har en styrelseledamot även anställning somföretagsledare eller liknande i bolaget, behandlas ersättningen på gmnd avdenna anställning som inkomst av enskild tjänst (punkt 2). Regeln saknarmotsvarighet i OECDs modellavtal, men principen gäller likväl enligtkommentaren till art. 16 punkt 2 i modellavtalet. Art.17 innehåller regler om beskattning av ersättning som artister och idrottsmänförvärvar i denna egenskap och överensstämmer i sak med OECDs modellavtal ochsåvitt avser punkt 1 även med vad som gällde enligt det gamla avtalet. Sådanersättning beskattas alltid i den stat där verksamheten bedrivs (punkt I). Detta gäller oavsett om inkomsttagaren är anställd eller ej.Bestämmelserna om stadigvarande anordning i art. 14 och 183-dagarsregeln i art.15 gäller med andra ord inte beträffande sådan ersättning. Bestämmelserna ipunkt 2, som inte fanns i det gamla avtalet, har till syfte att förhindra attbeskattningsregeln i punkt I kringgås genom bildande av s. k. artistbolag e. d. Art.18 behandlar beskattning av pension. I likhet med OECDs modellavtal och detgamla avtalet beskattas pension på gmnd av enskild tjänst endast i den stat därpensionsmottagaren har hemvist (punkt I). Till skillnad mot OECDsmodellavtal och vad som gällde enligt det gamla avtalet omfattas uttryckligenäven livränta av denna regel. Begreppet "livränta" definieras i punkt3. Utan hinder av första punkten får dock pensioner och andra belopp,periodiska eller ej, som utbetalas enligt socialförsäkringslagstiftningen i enav staterna till en person med hemvist i den andra staten, beskattas i utbetalarstaten(punkt 2). Svensk ATP och folkpension, som betalas till mottagare med hemvisti , får alltså beskattas i . Någon särskild reglering angåendesocialförsäkringsersättning saknas i OECDs modellavtal. En liknandebestämmelse fanns i det tidigare gällande avtalet. Art.19 reglerar beskattning av ersättning på gmnd av allmän tjänst (statlig,etc). Artikeln överensstämmer helt med OECDs modellavtal, meninnehåller vissa ändringar i förhållande till vad som gällde enligt det gamlaavtalet. Inkomst av allmän tjänst beskattas i regel endast i den stat sombetalar ut inkomsten (punkt I a). Motsvarande gäller enligt punkt 2 a i frågaom pension på gmnd av allmän tjänst. I särskilda fall som avses i punkterna 1 boch 2 b beskattas dock ersättningen endast i inkomsttagarens hemviststat. Försvensk del tar undantagen i punkt I b bl. pålokalanställd personal vid svensk beskickning i utlandet. Utgår lön eller Prop.1990/91:173 pension på gmnd av arbete som utförts i samband med rörelse sombedrivs av en stat, kommun etc. gäller de ovan redovisade bestämmelsema i art.15, 16 och 18 (punkt 3). Art.20 innehåller bestämmelser om att vissa ersättningar från utlandet tillstuderande m. fl. som vistas i en av de avtalsslutande statema undantas frånbeskattning i denna stat. Artikeln motsvaras av art. 20 i OECDs modellavtal ochöverensstämmer med art. 20 § 2 i det gamla avtalet. Art. 20 § 1 i det gamlaavtalet som innehöll bestämmelser om skattefrihet för s. k. "visitingprofessors" saknar motsvarighet i förevarande avtal. Art.21 innehåller bestämmelser om inkomst som inte behandlas särskilt i art. 6 20. Enligt huvudregeln i punkt 1 skall sådan inkomst i regel beskattas endast iinkomsttagarens hemviststat. Regeln omfattar inkomster som inte uttryckligenbehandlats i föregående artiklar, t. ex. vissa slag av periodiskt understöd,inkomst från källa som inte uttryckligen nämnts tidigare samt inkomst fråntredje stat. Enligt punkt 2 skall bestämmelserna i punkt 1 inte tillämpas ivissa fall då inkomsten är hänförlig till fast driftställe eller stadigvarandeanordning i den andra staten. Art.22 behandlar förmögenhetsbeskattning. Som nämnts inledningsvis utgår ingenförmögenhetsskatt i . Trots att således ingen egentlig dubbelbeskattningkan uppkomma omfattar, på belgisk begäran, detta avtal ändå förmögenhetsskatt.Emellertid har i punkt 4 i artikeln införts en specialregel för att förhindraatt förmögenhet i vissa fall helt undgår beskattning. I övrigt är artikelnutformad enligt OECDs modellavtal. Förmögenhet som utgörs av fast egendom ellerlös egendom som utgör tillgång i fast driftställe eller stadigvarande anordningfår beskattas i den stat där fastigheten resp. driftstället eller anordningenfinns (punktema 1 och 2). Enligt punkt 3 får tillgångar som utgörs av skeppeller luftfartyg m.m. som används i intemationell trafik beskattas endast i denstat där företaget har sin verkliga ledning. Specialregeln i punkt 4föreskriver att förmögenhet, bestående av aktier eller andra andelar med rätttill del i vinst i ett svenskt bolag, som innehas av en person med hemvist iBelgien, får beskattas i under vissa särskilt angivna fömtsättningar.Övriga förmögenhetstillgångar beskattas endast i innehavarens hemviststat(punkt 5). 4.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning Art.23 innehåller bestämmelser om undvikande av dubbelbeskattning, den s. k. metodartikeln, tillämpar enligt avtalet avräkning av skatt ("credit of tax") som huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning (punkt 2 a och b), tillämpar däremot exempt-metoden som huvud regel (punkt 1 a). När avräkning skall ske med stöd av avtalet skall bestämmelserna i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt (avräk- ningslagen) tillämpas. Detta innebär således t.ex. att den s.k. spärrbe loppsregeln i avräkningslagen skall tillämpas. tillämpar dock ex empt-metoden då inkomst och förmögenhet enligt avtalet skall beskattas 44 endasti (punkt 2 c). Detta gäller för sjö- och luftfartsinkomst enligt Prop.1990/91:173 art. 8 punkt I, realisationsvinst enligt art. 13 punkt 3, lön ochpension på grund av allmän tjänst enligt art. 19 punktema I och 2 samtförmögenhet som avses i art. 22 punkt 3. I fråga om sådan inkomst ochförmögenhet gäller progressionsregeln i punkt 2 e. Vidare skall utdelning frånbelgiskt bolag till bolag med hemvist i , vilken för beskattas i Belgienenligt art. 10 punkt 2, vara undantagen från svensk bolagsskatt på de villkoroch med de begränsningar som föreskrivs i svensk lagstiftning (punkt 2 d).Bestämmelsen saknar motsvarighet i tidigare svenska dubbelbeskattningsavtaloch skall ses mot bakgmnd av de föreslagna bestämmelserna avseendeskattefrihet i vissa fall för utdelning från utländskt bolag (prop. 1990/91:107).Reglema har föreslagits gälla . Enligt den föreslagna regeln i 7 §8 mom. sjätte stycket SIL krävs dels att utdelningen skulle ha varit skattefriom båda bolagen varit svenska, dels att den inkomstbeskattning som detutländska bolaget är underkastat är jämförlig med den inkomstbeskattning somskulle ha skett om inkomsten hade förvärvats av ett svenskt företag.Beträffande s. k. torde således skattefrihet för utdelninginte kunna påräknas. Art.24 innehåller i likhet med det gamla avtalet och OECDs modellavtal bestämmelserom förbud mot diskriminering vid beskattningen. I punkt 6 finns vissaspecialbestämmelser, där förbehåller sig rätten att tillämpa vissasärskilda bestämmelser i sin intema skattelagstiftning. Art.25 reglerar förfarandet vid ömsesidig överenskommelse. I sak överensstämmerbestämmelserna med motsvarande regler i OECDs modellavtal och i det gamlaavtalet. Dock innehåller det nya avtalet vissa exempel på tolknings- ochtillämpningsproblem som kan lösas genom överläggningar enligt artikeln (punkt3). Vidare ges möjlighet i punkt I att lösa fall av beskattning som strider motavtalet, till skillnad mot det gamla avtalet där endast fall avdubbelbeskattning kunde lösas. Art.26 innehåller bestämmelser om utbyte av upplysningar i skattefrågor mellan debåda statema. Artikeln är utformad i enlighet med OECDs modellavtal ochöverensstämmer i huvudsak med det tidigare gällande avtalet. Art.27, som behandlar bistånd med indrivning av skatt, möjliggör samarbete mellanskatteadministrationerna i samma utsträckning som motsvarande bestämmelser idet gamla avtalet. Art.28 reglerar den skattemässiga behandlingen av personer som tillhör de bådastaternas diplomatiska beskickningar, konsulat eller internationellaorganisationer. Art.29 innehåller regler för att förhindra dubbelbeskattning av oskiftat dödsbo. En liknande bestämmelse finns i det gamla avtalet i art. 28 § 3. I är ett dödsbo, till skillnad från vad som gäller i , inte skattesubjekt utan boets inkomster beskattas direkt hos delägarna. För det fall ett svenskt dödsbo med delägare med hemvist i uppbär in- 45 komst från kanekonomisk dubbelbeskattning uppkomma genom Prop. att inkomsten beskattasbåde hos dödsboet i och hos delägare i För att förhindrasådan dubbelbeskattning föreskrivs i artikeln att befrielse från ellernedsättning av svensk skatt avseende dödsboet då skall skeenligt avtalet som om delägaren i uppburit inkomsten direkt och inte genom förmedlingav dödsboet. frånbeskattning eller avräkning enligt art. 23 punkt 1 a eller b som om svenskskatt belastat delägaren och inte dödsboet. Art.30 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande. Dessa bestämmelserskall ses mot bakgmnd av uppsägningen av det gamla avtalet (SFS 1990:227), förvilken redogjorts inledningsvis. Enligt punkt 2 a tillämpas avtaletsbestämmelser beträffande källskatter på inkomst som blivit tillgänglig förlyftning eller förfallit till betalning den eller . Idenna del börjar således avtalet att gälla i omedelbar anslutning tillupphörandet av det gamla avtalet. Vad gäller andra inkomstskatter än källskatterskall avtalet, enligt punkt 2 b, tillämpas på skatter som påförs förbeskattningsperioder som slutar dier . Beträffandesådana inkomstskatter skall det gamla avtalet fortfarande tillämpas i fråga omskatt som påförs för beskattningsperiod som avslutas före den (SFS 1990:227). Detta innebär att båda avtalen blir tillämpliga i fråga om 1990års inkomster för skattskyldig med kalenderår som beskattningsår. Anledningentill detta är att det tidigare avtalets upphörandebestämmelser tolkats olika iSverige resp. i . För att undvika att en period med ett avtalslösttillstånd blir bestående har således på svensk sida båda avtalen gjortstillämpliga beträffande inkomster i det angivna fallet. Detta innebäratt den skattskyldige i detta fall ges valfrihet mellan avtalen. Beträffandesvensk förmögenhetsskatt tillämpas avtalet på skatt som påförs och efterföljande beskattningsår (punkt 2 c). Även idenna del börjar avtalet gälla i omedelbar anslutning till upphörandet av detgamla avtalet. Enligt punkt 3 upphävs konventionen angående förhindrande avdubbelbeskattning av inkomst av rederirörelse. Art.31 reglerar avtalets upphörande. Avtalet kan sägas upp , räknatfrån dagen för ikraftträdandet. Såsomframgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsreglertillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skattskyldighet iSverige som annars skulle föreligga. Jag anser på gmnd härav och på gmnd avförslagets beskaffenhet att lagrådets hörande inte är nödvändigt.