prop · GE03142 · 1990-12-31 00:00:00 — Samtidigtsom de effektivitetsfrämjande inslagen i kommitténs förslag är speciellt angelägna att framhålla från NOs utgångspunkter vill NO inle underlåta atl peka på de negativa effekter som särskill omsättningsskatten på värdepapper har haft för den svenska värdepappersmarknadens kon kurrenskraft. Denna skall har medförl all en belydande del av handeln med fria aktier i svenska börsnoterade bolag sker utomlands liksom blivit fallet vad gäller handeln med obligalioner. Utökningen till att även omfatta fondkommissionärernas affärer mot egel lager har medförl för sämrad likviditet på börsen och sämre service mot småkunderna. härmedbör effekterna av kommilléns förslag inle överdrivas. Det Prop.1990/91: 142 fattadebeslutet till justeringar vad gäller uttagandet av denna skall är Bilaga 3 Man får hoppas all effekterna i form av utflyttning från de svenskamarknadsplatserna skall kunna gå alt reparera. skalleproblematiken på värdepappersmarknadsområdet legal utanför kommitténs uppdrag finnsinte anledning att vidare kommentera dessa Värdepappersmarknadskommitténhar haft i uppdrag att göra en översyn av regler och tillsyn på den svenskavärdepappersmarknaden. Fullmäklige har funnit del nödvändigl att komplettera kommillénsanalys av de grundläggande skyddsinlressena på denna marknad och behovel avsärskild reglering. Slutsatserna av denna diskussion kan sammanfattas i trepunkter: Fördet första är skyddsinlressena på värdepappersmarknaden av en annan karaklär äni bank- och försäkringsverksamhel och i flera avseende av lägresamhällsekonomisk dignitet. Fördet andra är skyddsinlressena i första hand knutna till verksamhet som ansvararför betalningar och hanlering av värdepapper, där risk för bedrägeri ellerannan otillbörlig behandling uppslår. Intresset kommer därmed atl koncentreraspå s. k. clearing- och setllemenlverksamhel, där det även finns elt syslemskyddsintresse,och mellanhänder ay olika slag. Fördel Iredje gäller skyddsinlressena vid sidan av clearing och settlement i alllväsentligt konsumentskydd. Behovet av ett sådant är koncentrerat tillaktiemarknaden genom att del i första hand är där som för den enskildeplaceraren svårtillgänglig och svårtolkad information har belydelse. Enligtfullmäktiges bedömning har kommittén överbetonat viklen av ell generelltkonsumentskydd på värdepappersmarknaderna. I synnerhet gäller detta de problemsom kan uppslå på marknadsplatsen/börsen. Riskerna för all konsumenterna skaråka illa ut jusl i detta led är relativt små, då varken tillgångar hanteraseller betalningar sker via börsen. Vidare är det nödvändigt all göra skillnadmellan marknadsplatser för olika typer av instrument då de ger upphov tillskilda problem för den enskilde investeraren. Mol denna bakgrund kan fullmäktigeinte ansluta sig till kommitténs förslag atl skapa en generell lagsliftning föralla former av värdepappershandel. Del bör dessutom påpekas all den avkommittén föreslagna börs-definitionen inle har någon motsvarighet inom EG, därdel inle finns någon ambilion all samordna lagsliflningen på helavärdepappersområdet. Fullmäktigetillstyrker kommitténs förslag all avskaffa det legala mono polet för atl organisera börshandel i fondpapper. Fullmäklige anser atl behovsprövning vid auktorisation av börser och clearingorganisalioner kan hämma värdepappersmarknadens effektivitet. Denna form av etableringshinder saknar dessutom internationella motsva- righeter. 1 sill remissvar på kredilmarknadskommilléns betäkande tog 215 fullmäktige avstånd frånbehovsprövning vid auktorisation av banker. 1990/91: 142 Skyddsinlressenapå själva marknadsplatsen är svagare än inom banksek- Bilaga 3 torn och andradelar av värdepappershandeln, varför del finns än större anledning att inteförsvåra etablering av börser. Fullmäktige avstyrker därför kommitténs förslagom att tillämpa behovsprövning vid auklorisalion av börser. En kvalitativprövning av den planerade verksamhelen är tillräcklig. De kvalitativa kravenbör sättas så högt all börsverksamhelen kan bedrivas under betryggande former,i synnerhet ges viss varaktighet. De krav på kapitalbas i börsföretagen som kommitiénföreslår framstår därför som motiverade. 1sina förslag till offentlig reglering av värdepappersmarknaderna tar kommitténi mycket aktiemarknaden som utgångspunkt. Detta i förening med kommitténs ambilionall åsladkomma en enhetlig lagstiftning för värdepappersmarknaderna har lett lillförslag som kan få negativa konsekvenser på penning- och obligationsmarknaderna.Fullmäktige anser därför att den föreslagna börsdefinitionen inte är tillämpbarpå handel med räntebärande värdepapper. Aktiemarknadens handelssystem är inlenödvändigtvis lämpligt för penning- och obligationsmarknaden och regel- och tillsynssyslemmåste anpassas till de skillnader i skyddsintressen som finns mellanmarknaderna. Däremot bör clearingverksamhet även på penning-ochobligationsmarknaderna slå under lillsyn. Fullmäktigeansluter sig lill förslagel att lillåla blankning. Handeln med räntebärandevärdepapper är av den karaktären all generell möjlighet lill blankning bör ges,i synnerhet för stats- och bostadspapper. Belräffandeomfattning av den direkta tillsynsverksamheten betonar fullmäktige atlfördelarna med minskade risker måste vägas mot kostnaderna. Del förhållandelall del är de tillsedda instituten som belastats med avgifter för att täcka koslnadernaför bankinspektionens verksamhel får inte undanskymma att det ytterst ärkunderna, dvs. placerare och emittenler som betalar huvuddelen. En överskatlningav kundernas betalningsvilja gör alt handeln flyttar ulomlands och handelnfungerar sämre. Fullmäktige noterar också atl ett problem med all gebankinspektionen omfattande nya arbetsuppgifter är atl den traditionella lillsynenav kreditinstituten kan få stå tillbaka. Fullmäklige förordnar mot dennabakgrund att insiderfrågor skall hanleras av annan myndighel, eventuellt direktav åklagarmyndighet. Fullmäklige avvisar vidare förslagel atl bankinspeklionenskall göras lill tillsynsmyndighet för förelag vars aktier är föremål förallmän handel, men ej är börsnoterade. Del måsle från såväl principiell sompraktisk synpunkl uppfattas som orimligt atl förvandla bankinspeklionen, somär lillsynsmyndighel för finansiella institut, till en allmän förelagsinspeklionmed tillsynsansvar för ett stort antal icke-finansiella förelag. Gränsöverskridandehandel med värdepapper i större omfattning har som inledningsvis nämnls vuxit kraftigl . Utvecklingen med en fortsall ökning av denna handel kan förväntas forlsälta. På grund härav är 216 detvälbetänkt att - i enlighet med VMKs förslag - undvika en detaljerad Prop.1990/91: 142 materiell lagsliflning och i slällel överiåla ål bankinspeklionenall etablera Bilaga 3 praxis i takt med all handeln utvecklas. Börsslyrelsenlämnar därför VMKs förslag i dessa avseenden ulan erinran. Dock villbörsstyrelsen anmärka all regeln om anmälningsskyldighet för utländskträttssubjekt avseende verksamhet här i landet ej får ges den innebörden attsvensk fondkommissionär eller annan mellanhand åläggs undersökningsplikt härom. Ibelänkandel framförs synpunkter på vad som skall vara vägledande för bedömandeav frågan om var börsverksamhet skall anses vara ulövad. Enligt börsstyrelsensmening bör därvid särskilt beaktas vidvilken eller vilka börser de värdepapper som är föremål för handel ärregistrerade varoch på vilket sätt clearing och settlement sker varevenluelll uppkomna tvister skall lösas. 1.10 Allmänna pensionsfonden (1 3:e fondstyrelserna) Fondstyrelsernasullålande tar först upp frågan om den avgränsning av värdepappershandeln somföreslås av kommittén. Enligt styrelsens mening har gränsdragningen blivitoklar i vissa avseenden. Därefter behandlas kommitténs krav på behovsprövningsom villkor för lillträde till marknaderna. Belänkandet uppställer ell nyltorekvisilför all börsverksamhel. Del av kommitién föreslagna regelsystemet harrelaterats lill skyddsintressel för olika verksamheter. Enligtfondstyrelsernas mening har dessa intressen givils en alllför rigorösinnebörd. Därför har också den av kommittén föreslagna tillsynsverksamhetenkommit atl bli alllför omfattande och betungande. Iett särskilt avsnitt tar styrelserna upp några frågor kring kommitténs förslagom organisationen av handeln med räntebärande papper. Det är denna marknad somligger närmast 1 3 AP-fondens eget verksamhetsområde. Fondstyrelserna koncentrerardärför framställningen till handeln med värdepapper. Enligt fondens mening harkommittén inle tillräckligt beaktat skillnaderna mellan aktiemarknaden ochobligationsmarknaden ulan mekaniskt föreslagit all ell regelsystem anpassattill den förra skall gälla även för den . ' 1.11 Allmänna pensionsfonden (4:e fondstyrelsen) Kommitténhar på ell förGänstfulll sätt kartlagt utvecklingen och utvecklingstendensernapå värdepappersmarknaderna såväl i som inlernalionelll. Fondstyrelsenvill understryka atl, den snabba utvecklingen på de olika marknaderna, denfortgående internationaliseringen och integrationen mellan olika marknaderkräver en konlinueriig övervakning och anpassning av regelsystemen. Fondstyrelsensläller sig bakom de flesla av kommitténs förslag. slyrelsen instämmer i kommillénsbedömning alt lagstiftningen i många Prop. 1990/91:142 avseende måsle varagenerell. Det måste ankomma på såväl övervakande Bilaga 3 myndigheter somandra aktörer på marknaden atl närmare utforma och utveckla anvisningar ochregler som verksamt bidrar till en väl fungerande värdepappershandel. 1.12 Allmänna pensionsfonden (2:a löntagarfondstyrelsen) Ivår verksamhel är vi inriktade på atl söka medverka lill all lösa företagensriskkapitalförsörjning som vi har att tillgodose våra huvudmäns kravpå god avkastning. Det är med dessa utgångspunkter vi läst och bedömtföreliggande belänkande. Enligtvår mening kan man genom tillskapande av väl fungerande marknader öka delkapital som vid vaGe tidpunkt slälls till förfogande. Del gäller såväl deltotala kapitalet men i synnerhet det kapital som ställs till förfogande påolika delmarknader. Det senare har framförallt betydelse för atl få kapital attströmma från lågriskplaceringar till högriskplaceringar. Slutsatsen av della ärall ju bättre värdepappersmarknaderna för riskkapital fungerar desto störreblir flödet från placeringar med lägre risk tiU placeringar med högre risk.Härigenom underlättas alltså förelagens försörjning med riskkapital. En godriskkapitalförsörjning är en förutsättning för en långsiktigt bra utveckling avförelagen. Isyfte atl tillskapa bättre fungerande marknader framlägger kommitién förslag påen rad olika delområden. Dessa förslag gäller transaklionssysle-men,transaktionskostnaderna, likviditeten, neutralitet gentemot berörda aktörer,relevant informalion om förelagen, information om handeln, emissionsprospektoch god sed. I del följande vill vi särskilt kommentera några av dessa. Iövrigl kommer enligt vår mening kommitténs förslag, om de genomförs, att bidratill en bällre fungerade marknad för riskkapital och därmed också atl bidratill en positiv utveckling av svenskt näringsliv. Mol denna bakgrund kan vi i korthetkonstatera att vi kan slälla oss bakom de förslag som kommitién framför. Kommitténhar gjort en myckel grundlig genomgång av den svenska värdepappersmarknaden.Med lanke på sill omfattande uppdrag har den arbetat snabbi. Resultaten av arbelelär på många sätt myckel förtjänstfulla. Många av de förslag som lagts framtycks väl avvägda och kan tillstyrkas. Trotsden brett upplagda beskrivningen i betänkandet kan man lera atl genomgången i allt väsentligt har sin utgångspunkt i en juridisk bedömning av värdepappersmarknaden. Del hade i ställel varit lämpligt all utgå från en ekonomisk-marknadsmässig syn på marknaden och dess nytta och funktionssätt, varefter del rättsliga betraktelsesättet med frågor om regleringen bort följa på delta. har den nuvarande regleringen 218 bildal en väsentligutgångspunkt för arbele med den slörre risk för ett Prop. 1990/91:142 statisktsynsätt som detta ger. Föreningarna kommer därför i det följande Bilaga 3 attföreslå en del förändringar i kommittéförslagen för att anpassa dessa till denmarknad i vilka de skall verka. Enligt föreningarnas uppfaltning bör engenomgång av värdepappersmarknaden ta sin utgångspunkt i det viktigaste intresseti sammanhangel, nämligen nödvändigheten för samhället och för vår välfärd attvi har en fungerande kapitalmarknad. För alt tillgodose detta intresse är deltydligt att regleringen i första hand måsle utformas så att den främjarkapitalmarknadens funktionsduglighet och effektivitet. Idet sammanhanget är det naturiigt all, som kommitién gjort, undersöka om detfinns intressen som kräver särskilt skydd. Varje skyddande regleringsingreppmåste dock vägas mot det övergripande intresset av en god marknadsfunklion. Dellamåsle i del fortsatta lagstiftningsarbetet genomföras mer systematiskt än vadkommittén gjort. Kommittén har i ställel haft en långtgående ambilion allundanröja olika länkbara risker genom att tillgripa medel som hämmarfunktionsdugligheten i marknaden. Exempel på del är offentlig prisövervakningoch t. o. m. offentlig prissättning, offentlig avtalskonlroll i enskilda fall,alllför långtgående etableringshinder och liknande. Föreningarnapåkallar således att del forlsalt arbelel i högre grad inriklas på marknadenseffektivitet. En kostnadseffekliv kapitalbildning är en grundslen för vårtsamhälle liksom att näringsverksamhet även på värdepappersområdet alltid ärnödvändigt förknippad med vissa risker. Om de senare elimineras, eliminerasockså förutsättningarna för marknaden. Trolsarbetets slora bredd har betänkandet likväl kommit all starkt koncentreras påaktie- och derivalmarknaderna, medan avistamarknaderna ipenningmarknadsinstrument och obligationer kommit att behandlas mer summariskt. Deframlagda förslagen synes med någol undantag ligga väl i linje med vad somgäller eller föreslås gälla inom EG-området. Det är vikligt all denna aspektbeaktas också i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Kommitiénhar sökt kartlägga förekomsten av nya handelsmetoder, nya finansiellaprodukter, nya marknadsaktörer etc. En fullständig kartläggning av della synesemellertid omöjlig och blir naturligtvis alltid snabbi föråldrad. Del är dock viktiglalt den reglering som kommer lill stånd inle hindrar en fortlöpande anpassning lillden pågående utvecklingen. Föreningarna skall i del följande söka peka på deändringar i förslagen detta kan kräva. Det är också mycket vikligl atl dennaaspekt hålls aktuell i del fortsatt lagstiftningsarbetet. Den rättsligaregleringen måste således tillåtas ge utrymme för en slörre flexibilitet än vadkommilléns förslag i vissa avseenden skulle ge. Delnu sagda skall inte undanskymma del förtjänstfulla i kommilléns arbete. Dellakan i många avseenden läggas lill grund för en reglering av framtidens svenskavärdepappersmarknad. Idet följande kommer föreningarna all behandla kommiltéförslagel kapitel för kapitel. Med tanke på betäkandels myckel breda genomgång av 219 värdepappersmarknadenkommer i huvudsak endasl mer principiella frå- Prop. 1990/91: 142 gor alllas upp. Del vore i och för sig nog så vikligl all lägga synpunkter Bilaga3 också på lagtexten, men della har inle varil möjligl med tanke på denförhållandevis korta remisstiden. Föreningarna förutsätter dock all de beredsmöjlighet att ge yllerligare synpunkter i del fortsatta lagstiftningsarbetet, etlförfarande som fö synes mer effektivt. Sidhänvisningarnai fortsättningen avser t.o.m. kap. 9 del I av betänkandet och därefter del II. Påsid 197 sägs att valutabeslämmelserna föreskriver att valutainlänning somförvärvar utländska aktier måste anlila svenska valulabank eller av riksbankengodkänd fondkommissionär. Denna föreskrift återfinns i den framlagdadepartementspromemorian (Ds 1989:74) med förslag till ny valulalagsliftning.Man måste emellertid konstatera all grunden härför endasl är behovel avskattekontroll. I en fortgående internationalisering är del Iveksami om endylik begränsning kan upprällhållas . måste vidärför räkna med att konkurrensen tillåls verka även på della område. Detbör påpekas all kommilléns ullalande om atl utländska aktier skall förvaras isärskild depå hos svensk valutabank eller fondkommissionär inte är heltrikligt. Det behövs ingen särskild depå ulan kundens vanliga depå kan användas.Vidare gäller i prakliken all sådana aktier förvaras i depå utomlands, medan deendasl bokförs i den svenska depån. Lagstiftningenrörande PmC m. m. Närulredningen såsom på s 198 beskriver den blivande PenningmarknadscentralenPmC och Pml-syslemel sker del ulan någon analys av betydelsen av dessa system.Även om kommittén alltså inle går djupare in på dessa vill föreningarna göra eltprincipielll påpekande om regleringen av dylika syslem. Vadförst gäller Pml-syslemel är della etl dalabaseral informationssystem grundatpå privaträtlsliga avtal, låt vara med en offentligrällslig väsentligdelägare, . Belräffande della finns lika lite som för andrainformationssystem någol behov av särskild reglering. PmC däremolkommer all bli föremål för en ganska omfattande lagslift ning, liknande den som finns belräffande VPC. Föreningarna har i fråga om såväl den nuvarande lagstiftningen rörande VP-syslemet som den föreslagna rörande PmC-systemel varit kritiska mol den kasuisliska lag stiftningsteknik som använts och den monopolställning som lagsliflningen ger VPC resp PmC. Föreningarna har den principiella inställningen alt legala monopol bör undvikas inom den finansiella sektorn. En konkurrens kraftig svensk värdepappersmarknad gynnas av etableringsfrihet inom generella legala ramar. Den kostnadseffektivitet en sådan frihel medför gynnar det svenska samhället och dem som utnyrtjar marknaden. En etableringsfrihet får denna positiva effekt även om faktiska monopol kom- 220 merall kvarstå; dessa tvingas dä nämligen försvara sin position genom atl Prop.1990/91: 142 visa sin förmåga. Såsomarbetet med PmC-lagstiflningen nu ligger uppkommer visseriigen ingel direktlegalt monopol för den typ av verksamhel som PmC kommer alt driva, såsom falletär med VPC. Del är emellertid självklart all en stödjande lagstiftning, såsomden rörande PmC-systemel, ger etl myckel påtagligt försteg framför tänkbarakonkurrenter, som inte kan falla tillbaka på en dylik stödjande lagsliftning. Föreningarnavill alltså påkalla att åtgärder vidtas för en förändring av lagstiftningen idessa hänseenden. Man borde således kunna tänka sig en generell lagstiftningrörande verksamhet och rättsliga förutsättningar för dokumenllösvärdepappershantering med räll för den som uppfyller preciserade auklorisationskravatl ulföra sådan verksamhet. Man kan därvid förutsätta att VPC och PmCuppfyller dessa krav, men också kanske andra som kan skaffa behövliga tekniska,kunskapsmässiga och kapitalmässiga förutsättningar. Iavsnittet 2.6 säger kommittén att omsättningsskatten på värdepapper har letttill en viss överflyttning av handel i svenska värdepapper till utlandet. Dellaär en belydande underskattning. Utflyttningen har varil högsl avsevärd. Meddel slarka inlernationella konkurrenstrycket är detta myckel allvarligt. Attreformera den svenska värdepappersmarknaden och lägga fasl grunden för enfungerande sådan i framliden, som måsle vara syftet med värdepappersmarknadskommitténsarbete, kan bara göras om om-sältningsskallen tas bort hell. Del partiellaslopande av skatten som är aktuellt är inte tillräckligt. Inte minslbeskattningen av utlänningars handel med svenska värdepapper genom svensk fondkommissionärkommer atl leda till fortsatt utflyttning och föranleda slora svårigheter allåterföra marknad till , även i fall då den naturligen hör hemma här. Föratt det fulla syftet med arbete skall uppnäs måsledärför hela omsättningsskatten tas bort. Iavsnitt 2.7.1.2 behandlar ulredningen utländska aktieemissioner i ochnämner i samband därmed systemet med depåbevis. Det bör påpekas atl del numera,vid sidan om della syslem. ulvecklats ett särskill depåbanksyslem. Detta harredan kommit lill användning och kan förväntas komma all få vidgad användningi framliden. Underrubriken över gränserna tar kommittén bl.a. helt kort upp bl a marknadsplatsen . Den är etl exempel på en alternativ handelsplats till , låt vara endasl lill en myckel be gränsad del. Det hade varit angelägel om kommittén djupare än som skell analyserat de internationella alternativ som kan finnas. En sådan analys hade med all säkerhel visat all kommilléns förslag om ell fakliskl om än inle rättsligt monopol för inle varil hållbart. Det kan inte råda någontvekan om atl i vart fall utländska fondkommis- Prop. 1990/91: 142 sionärer harrält att utan svenskt tillstånd handla på t.ex. Nordex och Bilaga 3 liknandemarknadsplatser Gämför bankinspektionens uttalande om utländsk banks handel påSOFE, s 203). utländska förelag med mer eller mindre stark anknyining lillsvenska fondkommissionärer kan således handla på marknadsplatser utanförSverige. Del kan då inle vara rimligt att inle tillåta svensk fondkommissionärall göra delsamma. Med en annan inställning skulle svenskelablerad fondhandelges en påtaglig an-draplansroll . Mankan då konstatera all andra handelssystem som har utvecklats har tekniskafördelar framför SAX-systemet på (exempelvis genom bättresvarstider, mer användarvänligl s. k. interface och mer användarvänlig dialog).SAX-syslemel kan för sin del ha andra konkurrensfördelar. När man ändå tvingasöppna andra handelsplatser eller handelssystem för svenska fondkommissionärervore del bättre atl tillåta sådana platser eller system att konkurrera med Slockholmsfondbörs på lika villkor också i . Härigenom skulle de fördelar dessa plalsereller syslem kan ha komma den svenska marknaden tillgodo. Kommitténtycks hävda atl den tekniska utvecklingen är den starkaste drivkraften bakomförändringen av värdepappersmarknaderna. Föreningarna delar inte denuppfattningen. Störst betydelse har i stället den allmänna poliliskasituationen, vilken skapar marknadsförutsättningarna. Här kan pekas på denaktuella utvecklingen i såväl inom EG som i . Somett vikligt exempel av delta slag kan nämnas utvecklingen av eurobondmarknaden.Den var mindre beroende av skatteeffekter än vad kommittén påstår utan börjademed del förhållandel atl sovjetiska dollarinnehav inte kunde placeras iamerikanska banker. De kom då i stället all utgöra bas för en eurodollarmarknadoch har därefter fyllt ett vikligl behov inom internationell finansiering. KommitténsaUmänna mål för marknaden Iavsnittet Krav på värdepappersmarknaderna (5.2) anger kommittén några allmäntformulerade mål, som bör vara uppfyllda för all värdepappersmarknaderna skallkunna fullgöra sina uppgifter. Föreningarna ställer sig bakom målen. De bör såsom kommittén vill göra tas lill utgångspunkt för den forlsatlaregleringen av marknaden. Måletall iransaklionssyslemen skall vara snabba och säkra kan inte uppnås på bästa sällmed mindre olika syslem tillåts fungera vid sidan av varandra, varvid det visasvilkel eller vilka som sammantaget är bäst. Närdel gäller marknadens likviditet, som är av avgörande belydelse för marknadens funktionsduglighet, erbjuder inle SAX den oomlvislal bästa lösningen. Likviditeten hämmas vidare högst påtagligt så länge del före kommer en Iransaktionsskalt i värdepappersmarknaden. Iavsnitt 5.3 konstaterar kommittén atl rå varumarknaderna liksom valuta- 0"3gamarknaden faller utanför dess uppdrag. Manbör inte utesluta alt en råvarumarknad av finansiell belydelse kan etablerasockså i . Utöver vad som sägs under rubriken och valuladerivallängre fram i della yllrande finns del dock inte skäl att här gå närmare in pådetta. Merbeklagligt är all inle gåtl in påvalutamarknadens samband med värdepappersmarknaden. Trots all kommiltén själv inleansett valutahandeln omfattas av dess uppdrag har flera av kommitténs förslagdirekt bäring på denna. Del gäller t.ex. för valuta-derivat. Begreppet"andra finansiella instrumenl", som i lagförslagen kompletterarbegreppet fondpapper, skall emellertid uppenbarligen inte avse valutor.