prop · GE0377 · 1990-12-31 00:00:00 — Vid1989 års reguljära exekutivkommittémöte tillsattes en särskild arbetsgmpp föratt studera skydds- och lösningsfrågor i ett sammanhang. Gmppen kunde inteomedelbart börja sitt arbete på gmnd av UNHCRs administrativa och finansiellaproblem, men är i gång med inriktning på att rapportera till 1991 årsreguljära exekutivkommittémöte. Enkelt uttryckt kan gmppens uppgift sägas varaatt göra en översyn av innehållet och inriktningen på UNHCRs mandat ochverksamhet. Sverigehar som UNHCRs andra största givarland drivit frågan om Skr. 1990/91:77bättre fördelning mellan länderna i ansvaret för flyktingarna. UNRWAkom för att bistå de palestinska flyktingarna med oundgängligaförnödenheter och samhällsservice. UNRWA har med tiden kommit att få särskildbetydelse för skolundervisningen bland palestinska barn. Till skillnad från UNHCRhar UNRWA inget mandat när det gäller flyktingarnas rättsliga skydd. Underåren har nya flyktingskaror tillkommit, framför allt 1967mellan och arabstaterna. De höga födelsetalen har därtill gjort attdenna flyktinggrupp, som uppgick till en halv miljon, är mer änfyra gånger så stor. har det största antalet palestinska flyktingar,ca 870000. Övriga finns på och i , och i Syrien.Någon lösning på detta flyktingproblem kan knappast förväntas så länge Palestinakonfliktenförblir olöst. UNRWAshögkvarter skall egentligen ligga i , men administrationen är sedan ettantal år, på grund av säkerhetsläget i , lokaliserad till . UNRWAhar fältkontor i sitt verksamhetsområde, vilket omfattar , ,, och . FNslivsmedelsprogram (WFP) FNslivsmedelsprogram skapades för att förmedla livsmedelsbistånd tillutvecklingsprojekt främst i de fattigaste länderna. Genomåren har WFP kommit att få en allt större roll som förmedlare avlivsmedelsbistånd till flyktingar. Det har i första hand gällt basföda. Samarbetetmellan WFP och UNHCR har därför kommit att utvecklas betydligt under desenaste åren. Efterbeslut i skapades en ny fond inom WFP för långvarigaflyktingsituationer (Protracted Refugee Operations, PRO) som ett komplement tillWFPs katastroflager. bidrar under /91 med 25 milj.kr. Dessutom användes även större delen av bidrag tillkatastroflagret lor flyktinginsatser, 60 milj. kr. WFPspersonal står även bakom FNs program för kambodjanska flyktingar längsThailands och gräns (United Nations Börder Relief Operation, UNBRO),som bistår närmare 300000 flyktingar som inte faller under UNHCRs mandat. for arbetsmarknads- och sociala frågor sorterar den särskilda arbetsgruppen för migrationsfrågor (Working Party on Mig ration). Arbetet tar sikte på att studera migrationens betydelse för den ekonomiska utvecklingen i medlemsländerna med särskild tonvikt på ar betsmarknadsfrågor. Planering pågår av ett brett upplagt projekt 49 4 1990/91. om migrationens betydelseför den framtida arbetskraftsförsörjningen. Prognoseröver befolkningsutvecklingen i världen kommer därvidlag att Under det möte som arbetsgruppen hade i framhöllsfrån svensk sida, med starkt stöd av bl.a. och , vikten av atten sådan studie inte får ett alltför snävt arbets- Avsikten är att projektet skall inledas Defrågeställningar som tas upp i det nämnda projektet kommer också att belysasvid en internationell konferens i , på inbjudan av italienskamyndigheter och i samarbete med . OECDspermanenta rapporteringssystem avseende uppgifter om migrationsströmmar m.m. (SOPEMl)fyller fortsatt en viktig funktion för att förse det politiskt inriktadearbetet med underlag. Det svenska korrespon-dentskapet har förtsöver från Delegationen för invandrarforskning (DEIFO), som avvecklades fr.o.m.den 1 juli 1990, till . medlemsländer finns ett starkt uttalat intresse för samverkan ifrågor angående asylrätt och asylrelaterad migration. Frågor av denna arthandhas i en expertkommitté (CAHAR), som är direkt underställdministerkommittén. CAHAR har arbetat fram skilda rättsliga instrument och harunderställt ministerkommittén ett förslag om tillämpningen av den s. k. förstaasyllandsprincipen. Kommittén håller regelbundna möten för utbyte avsynpunkter och för att utveckla en enhetlig syn på aktuella problem inom sittansvarsområde. 1januari 1991 anordnas, som tidigare nämnts, i i regi och medÖsterrike som värd en ministerkonferens angående Öst-Väst-migration. Det ärregeringens förhoppning att man här skall kunna diskutera praktisk tillämpningav en sådan helhetspolitik, med viktiga inslag av förebyggande insatser, somman från svensk sida har velat främja i andra internationella sammanhang.Slutsatserna från den nämnda ministerkonferensen kan komma att starktpåverka fortsatta arbete på detta falt. Europarådetsarbete med avseende på invandrares integration i invandringsländerna måsteanses vara av central politisk betydelse. Frånvaron av en ansvarsfullinvandrarpolitik som så långt möjligt tillförsäkrar invandrare lika villkor påarbetsmarknaden, i utbildningen och i samhället i övrigt, kan leda till attmiljontals människor i marginaliseras och tvingas leva ett liv helt utandelaktighet och normala sociala kontakter med det samhälle där de vistas. Från svensk sida har detsedan flera år varit en strävan att söka vitalisera detta samarbete, bl.a. genom att koncentrera verksamheten till de frågor som ter sig som de verkliga utmaningarna för invandrings länder: kampen mot rasism och främlingsfientlighet, flyktingars sociala situation, de "nya invandrarnas" behov av särskild uppmärksamhet inom arbetsmarknadspolitiken etc. 50 Detförstnämnda frågekomplexet har också varit föremål för ett omfat- Skr. 1990/91:77 tände projektsamarbete . Det s.k. Cornmunity relationsprojektethar studerat en lång rad aspekter på etniska relationer. Den expertgrupp som påregeringarnas vägnar ansvarar för projektet gjorde ettstudiebesök i med omnejd. Syftet var att studera svenskinvandrarpolitik så som den förverkligas på nivå, med särskild betoningpå åtgärder till förmån för goda etniska relationer. Arbetetskall slutföras , bl.a. genom en internationell konferens i Haagsent . skall slutsatserna från projektet vara ett av deviktigaste underlagen för den konferens med invandrarministrar somskall äga rum i . Planeringen av denna konferens harvarit ett viktigt inslag i arbetet för den styrkommitté för migrationsfrågor (CDMG)som håller samman regeringssamarbetet rörande invandrares integration. Densärskilda expertgrupp för frågor om dubbelt medborgarskap som sedan några årarbetat under svenskt ordförandeskap avslutar sitt arbete . Entankegång i arbetet är att den Europarådskonvention som skall förhindrauppkomsten av dubbla medborgarskap skulle kunna mjukas upp i vissa avseenden.Konventionen skulle därmed bättre än nu kunna svara mot den aktuellasituationen, där bl. a. antalet blandäktenskap gjort dubbla medborgarskaptämligen vanligt förekommande. Styrkommitténför kommunala och regionala frågor har slutfört arbetet på enkonvention avseende invandrares rätt alt delta i det lokala politiska livet.Det gäller bl.a. frågan om rösträtt i de kommunala valen. Konventionsförslagetbereds i ministerkommittén. Idet föregående (avsnitt 1.5) har kortfattat berörts konsekvenserna för invandringentill av en fri västeuropeisk arbetsmarknad. eventuelladeltagande härvidlag hänger samman med EGs arbete med att förverkliga den s. kinre marknaden. Detta arbete innefattar också avveckling eller i varje fallförenkling av den inre gränskontrollen för personer. Frågor om visumregler,ansvarfördelningen i fråga om asylansökningar och andra aspekter på den yttregränskontrollens utformning aktualiseras därmed. Somtidigare nämnts har EFTA-länderna, inom ramen för förhandlingarna om ett s. k.EES-avtal med EG, deklarerat sin beredskap och önskan att delta i och bidratill EGs arbete i dessa frågor. Som det nu ser ut kommer gränskontrollfrågornaemellertid inte att ingå i EES-förhandling-arna, eftersom somär EFTAs förhandlingsmotpart saknar formell kompetens att föra förhandlingarpå detta område. I stället sker EGs egetarbete inom särskilda samarbetsorgan direkt under regeringarnas ledning och överinseende. Utvecklingen har varit snabb och lett fram till två konventionsutkast ett om ansvarsfördelningen avseende behandlingen av asylärenden och ett om gränskontroll. Det förstnämnda utkastet färdigställdes och underteckna- 51 des av elva ijuni 1990. Det tolfte landet - - har Skr. 1990/91:77 ännu inteundertecknat Dublinkonventioncn. Konventionenkan komma att öppnas rör tillträde även av länder utanför EG-kretsen. Deflesta EFTA-länder, däribland , liksom och har förklarat sigprincipiellt intresserade av att ansluta sig. Ett samrådsmöte med deltagande avrepresentanter för de berörda länderna och for EG-sidan hölls i i slutetav . fick deltagarnas uppdrag att i direktkontakt med EGunderstryka ländernas fortsatta intresse och att å deras vägnar få vissaförhållanden av betydelse för den fortsatta analysen klargjorda. EGsarbete med gränskontrollfrågorna har stor betydelse inte minst för de nordiska ländemaoch för den passfrihet som råder dem emellan . Det har därförvarit naturligt att ha täta kontakter på nordiskt plan ihithörande frågor, huvudsakligen inom ramen för den nordiska samrådsgruppen iflyktingfrågor. togs också kontakter mellan och detitalienska ordförandeskapet i EGs olika samarbetsorgan på området. Infördet fortsatta arbetet med EGs gränskontrollkonvention, som på bästa sätt måstesamordnas med den nordiska passkontrollöverenskom-melscn (PÖK). har fleraöverläggningar hållits mellan företrädare för de nordiska regeringarna. Fleraolika tänkbara tekniska lösningar har diskuterats. Valet mellan dem böremellertid göras först när man vet mer om den slutliga utformningen av gränskontrollkonvcntionen.Det är en nordisk ambition att, i så nära samarbete med EG-sidan som möjligt,klara ut förutsättningarna för sammankopplingen av de bådapassunionerna. InternationalOrganisation j()r Migration (lOM) är den enda mellanstatliga organisation somspecifikt sysslar med migrationsfrågor. lOM är mest känt tor sinatransportprogram inklusive hälsoundersökningar för flyktingar och migranter,vilka också utnyttjas av . lOMhar emellertid också ett antal prograin avseende återvandring för flyktingaroch asylsökande, återanpassning, social rådgivning m. m. Vidare har man fleraprogram av mer biståndsinriktad natur som skall hjälpa u-ländcr att få hemkvalificerad personal som befinner sig i utlandet och/eller få tillgång tillnödvändig expertis från andra länder. Underde har lOM börjat spela en allt mer aktiv roll i anslulnmg tilldiskussionerna om hur nya strategier skall utvecklas för att hantera de växandemigrations- och flyktingproblcmen. Det anses allmänt att lOM här kan komma attutgöra ett viktigt komplement till UNHCR. lOM har ocksä kommit altspela en viktig roll, bl.a. med hjälp av biståndsmedel från , när det har gällt att ta hand om de hundratu sentals gästarbetare som blivit strandsatta till toljd av invasion av . lOM har forisati alt utvidga sin medlemskrets och den har beslutat att ansöka om fullt medlemskap, av obscrvatörsstatus. 12.Konsultationerna mellan ett antal västeuropeiska länder samt , Skr.1990/91:77 Underåret har också gått med i konsultationsprocessen kring frågor rörandeasylsökande, flyktingar och migranter i , och Australien.Gmppen omfattar därför nu: , , , , ,, , , , , Storbritann ,, och samt UNHCR. Konsultationemas koordinerandesekretariat är knutet till UNHCR och leds av svensken . Sedanprocessens början , har nära ett femtiotal möten, konferenseroch expertseminarier anordnats. Konsultationema har utvecklat sig till ettmycket värdefullt fomm för dialog mellan ländema samt mellan ländema och UNHCR. Förnärvarande ligger tyngdpunkten i konsultationemas arbete dels i en arbetsgmppför långsiktiga strategier som förhoppningsvis kommer att presentera sinaförslag , dels i en arbetsgmpp för öst-väst migration, dels iett antal expertseminarier avsedda att bidra till förbättrade och snabbare asylprövningsprocesser.I sistnämnda avseende kan nämnas att den europeiska sammanslutningen avfrivilligorganisationer ECRE lämnat ett bidrag till diskussionen genom skriften, utgiven . Nästaplenarmöte i konsultationema kommer troligen att hållas ellerbörjan av sommaren . Denstora flyktinginvandringen till vårt land har inneburit att vi fått stora gmpperflyktingar från länder, som ridigare bara har haft ett begränsat antalmedborgare i . Det gäller inte minst och . Dettaminskar inte den vikt regeringen lägger vid det traditionellt goda bilateralasamarbetet på migrationsområdet med främst , och . Finländskainvandrares situation berörs mellan länderna i flera olika sammanhang, bl.a.inom den svensk-finska arbetsgmppen rörande de finskspråkiga invandramassituation inom den svenska hälso- och sjukvården samt . Enöversyn av de antagna riktlinjema för det migrationspolitiskasamarbetet mellan och genomförs . Vidarehar en arbetsgmpp tillsatts med företrädare för arbets- och undervisningsministeriemai och arbetsmarknads- och utbildningsdepartementen i för attbiträda Stiftelsen i med visst utredningsarbete omstiftelsens framtida verksamhet. Hösten1990 anordnades det nionde nordiska migrationsforskningsse-minariet på Hanahofmenskiilturcentrum utanHir av och gemensamt. svensk-jugoslaviska och svensk-grekiska migrationskommittéeraa 53 5 1990/91. Rättelse: S. 55 rad 29 står: efterforskning Rättat till:efterforskning - förmedling av diskuteras förhållandenför jugoslaviska resp. grekiska invandrare i Sveri- Skr. 1990/91:77 ge.Möten med kommittéeraa kan komma att hållas . Flykting-och invandrarfrågor har även under /90 stått på Nordiska rådetsdagordning. Samrådsmöten mellan rådets juridiska utskott och flyktingansvarigaministrar har hållits i samband med rådets s. k. "minisessioner"resp. . Isamband med den ordinarie rådssessionen vårvintem 1990 framförde utskottetstalesman viss kritik mot att resultatet av regeringamas samarbete ,enligt utskottets mening, inte riktigt motsvarat förväntning-ama. Detta gällde bl.a.regeringamas uppföljning av rådets rekommendation nr 18/1989 angående vissaprojekt på flyktingområdet. antog ett uttalande som uppmanar regeringamaatt lägga fram en handlingsplan för sitt framtida samarbete. Regeringama har isamband med "minisessionen" redovisat läget isamarbetet och aviserat en heltäckande redogörelse om vad som uppnåtts och om planemaför framtiden. Det är regeringarnas övertygelse att denna redogörelse kommeratt ligga väl i linje med de motiv som lagt till gmnd för sittuttalande. Dennordiska samrådsgruppen för flyktingfrågor (NSHF) är fortsatt det viktigasteorganet för det nordiska flyktingpolitiska samarbetet på regeringsnivå. har innehaft ordförande-och sekreterarskapet och gmppenhar haft fyra reguljära möten i , ett extramöte i samband medNordiska rådets "minisession" i samt ett antal möten i samrådsgmppenssärskilda arbetsgmpp för EG-frågor. Samrådsgmppenfyller en viktig funktion för informationsutbytet mellan de nordiska ländemaliksom när det gäller att samordna det nordiska agerandet interaationellasammanhang. Samrådsgmppen har arbetat vidare på ett svensktinitiativ och till slut enats om en modell för hur de nordiskaländemas flyktingkvoter, med bibehållen nationell suveränitet, skallpresenteras och användas som en gemensam nordisk kvot. Fr. o. m. januari 1991övergår ordförande- och sekreterarskapet till . Detnordiska utlänningsutskottet, som primärt ansvarar för övervakningen av hurden nordiska passkontrollöverenskommelsen (PÖK) tillämpas, har regelbundnasamrådsmöten med företrädare för de nordiska ut-länningsmyndighetema, senast inovember 1990. 1 dessa möten deltar även representanter för berördadepartement. 1den nordiska migrationsgruppen behandlas frågor om samarbete mellan denordiska ländema om integration av flyktingar och invandrare. Gmppen tar pådetta område initiativ till och driver ett antal olika gemensamma projekt förerfarenhetsutbyte och metodutveckling. Blandprojekten kan nämnas seminarier för och med invandrarkvinnor, ett planerat projekt om nordiska erfarenheter av "kriscentra" förinvand rarkvinnor, ett projekt rörande mottagandet av tortyroffer och ett annat 54 omökat samarbete direkt mellan nordiska kommuner om integrering av Skr.1990/91:77 flyktingar. På arbetsmarknadssidan drivs ett projekt omarbetsmarknadspolitiska insatser för flyktingar i de nordiska ländema och ettannat planeras om arbetsplatsens funktion som mötesplats mellaninvandrare/flyktingar och värdsamhället. Det nämnda nionde nordiska migrations-forskarseminarieti arrangerades inom ramen för migra-tionsgmppens verksamhet. Vidsidan härav förekommer direkta kontakter och överläggningar mellan SIVoch motsvarande organ i de nordiska ländema. hardetta i stor utsträckning kommit att gälla erfarenhetsutbyte kring de organisatoriskaförändringar som företas i de olika ländema. Traditionellt ordnas ettseminarium. behandlade detta bam- och ungdomsfrågor. Ettstort antal intemationella frivilligorganisationer är aktiva inom såväl flyktingbiståndetsom flyktingpolitikens områden. Ensammanslutning av europeiska frivilliga organisationer (ECRE) har tidigarepresenterat ett flyktingpolitiskt program för , vilket har diskuteratsinom ramen för det nordiska och det europeiska samarbetet samt inom UNHCR. InternationalCouncil of () är en sammanslutning av frivilligaorganisationer med säte i . Av de intemationella frivilligaorganisationer som mottar svenskt stöd kan framför allt tre nämnas. () är formellt en schweizisk organisation och arbetarefter principema i Genévekonventionema (den gmpp av avtal som gällerbehandlingen av sjuka, sårade, krigsfångar och civilpersoner under krig). ICRCsarbete omfattar skydd och bistånd till krigsfångar och civila internerade,efterforskning av saknade personer, förmedling av familjemeddelanden samtinformationsspridning om Genévekonventionema och också materielltbistånd till nödlidande. bidrog med sammanlagt 119 milj. kr. Kyrkornasvärldsråd (WCC) får SIDA-medel för att främjaskyddet av de mänskliga rättighetema i . WCC samarbetar i förstahand med kyrkliga organisationer i . Totalt har WCC fått 120 milj.kr. i svenskt stöd /84-1989/90. () har mottagit bidrag från SIDA för sittstipendieprogram för latinamerikanska flyktingar. WUS stipendieprogram bedrivisi 16 länder i . Totalt fick WUS bidrag om ca 12 milj.kr. VII Ensammanhållen flykting-och immigrationspolitik Skr. 1juni 1990 tillsatte regeringen utredningen (A 1990:05) om fömtsättningarna föroch inriktningen av en sammanhållen flykting- och immigrationspolitik.Utredningen redovisar ett principförslag i febmari 1991. Utredningensförslag är tänkt att ingå i underlaget för en principproposition om flykting-och invandrarpolitiken som är planerad . Utredningenskall göra prognoser om flykting- och migrationsströmmar-na under 2000-taletoch utifrån dessa analysera effekterna för det internationella samfundet ochför , såväl vad avser mottagande av flyktingar i sombiståndsinsatser och internationellt agerande. Ett huvudsyfte med utredningenär att göra den globala situationen för flyktingar och migranter tydlig samtatt bedöma vilka konsekvenser den har för . Enandra huvuduppgift är att, med beaktande av det intemationella samarbetet ochSveriges intemationella förpliktelser i dessa frågor, lämna förslag till hur deolika elementen i en sammanhållen svensk flykting- och immigrationspolitik börutformas. Man skall också redovisa vilka förändringar som behöver företas iden svenska utlänningslagstiftningen för att förslagen skall kunna genomföras. Etttredje huvudsyfte är att definiera och analysera frågor som bör driva interaationellt.Det bör ske mot bakgmnd av de trender i det interaationella samarbetet somredovisats tidigare. Detta inkluderar de slutsatser som bör dras när det gällerutformningen av det svenska biståndet inom migrations- och flyktingområdet. Utgångspunktenför en utveckling av ny politik är att förebyggande insatser av bistånds- ochdiplomatisk karaktär, bistånd till flyktingar i tredje världen samt mottagandeoch skydd av flyktingar i är delar av en helhet. Det övergripande måletär att se till att insatserna når de mest behövande. En sådan sammanhållenpolitik kräver en nära samordning av utrikes-, bistånds-, flykting-,invandrings- och invandrarområdena och att migrationens betydelse i skildapolitiska sammanhang klargörs. Tänkbaraelement i en sådan politik är: stöd till kampen för mänskliga rättigheter, åtgärder för att komma till rätta med ekonomiskaoch demografiska obalanser, stöd till kampen mot miljöförstöring ochnaturkatastrofer, främjande av handeln med utvecklingsländema, stöd till insatser som främjar nationell försoning, stöd till flyktingmottagande länder eller regioner, möjligheter att erbjuda asyl till personer medskyddsbehov, uttagning av kvotflyktingar och andra personer ibehov av skydd, mottagande av flyktingar i organiserade former, en målinriktad integrationspolitik som gerflyktingarna reella fömtsättningar att nå likvärdiga villkor medmajoritetsbefolkningen, medvetet, genomtänkt och väl avstämt stöd vid återvandring. Ensamordnad flykting- och immigrationspolitik blir effektiv först om den 56 omfattasav det interaationella samfundet. kan inte åstadkomma Skr.1990/91:77 en nyordning på egen hand, men för att skall kunna varapådrivande i det internationella samarbetet måste det finnas en nationellförankring för principerna för en ny flykting- och immigrationspolitik.Härvidlag är dialogen med de frivilliga organisationerna av central betydelse. ParalleUtmed utredningsarbetet har , som tidigare nämnts, fört upp dessalångsiktiga strategiska frågor i de nordiska, europeiska och andrainternationella organ, bl. a. UNHCR, där flykting- och migrationspolitiskafrågor diskuteras. VIII De svenska frivilligorganisationernas roll Enrad svenska frivilliga organisationer är aktiva inom invandrar-, flykting- ochbiståndspolitiken. De mest framträdande av dessa deltar som ledamöter i detflyktingpolitiska råd, som är knutet till invandrarministern: sektion, Rädda barnen. Svenska röda korset och frikyrkoråd ().Dessa organisationer samverkar tillsammans med ytteriigare några inomfrivilligorganisationernas samrådsgmpp i invandrar- och flyktingfrågor (FOSIF). Enviktig roll spelar härvidlag givetvis också invandrarnas egna organisationer.Det gäller både de organisationer som representerar etablerade("gamla") invandrargmpper och de med många flyktingar bland sina medlemmar,vilka gör värdefulla insatser inom ramen för flyktingmottagandet. Härmedverkar aktivt även svenska organisationer, bl.a. genom att ta konkret ansvarför t. ex. förläggningsverksamhet. Enarbetsgmpp med företrädare för myndigheter, för ochför frivilliga organisationer som ingår i , har under år1990 arbetat med att söka utveckla samverkan mellan det offentliga och de friviiligaorganisationerna/folkrörelserna. En rapport med principiella överväganden ochförslag lämnas . 2.Amnesty Intemationals svenska sektion AmnestyIntemational (AI), som finansierar sin verksamhet helt med egna medel,motsätter sig att personer sänds från ett land till ett annat, där risk finnsatt de blir samvetsfångar, utsätts för tortyr eller döms till döden/avrättas.Mot denna bakgmnd distribueras fortlöpande via det svenska sekretariatet tillberörda myndigheter, organisationer och advokater, aktuell dokumentation omsituationen beträffande mänskliga rättigheter i många länder. Iflera fall vände sig den svenska sektionen till svenska myndighetermed en vädjan om att asylsökande inte skulle utvisas till länder där ovannämndarisker enligt AI inte kunde uteslutas. Detta arbete skedde i nära samråd medden asylsökandes juridiska ombud. Fömtomdet centrala sekretariatets två flyktingsamordnare, som får 57 hjälpav ett antal frivilliga medarbetare, bl.a. juridikstuderande, finns ett Skr.1990/91:77 regionalt kontaktnät med 20 flyktingombud i lika många distriktlandet mnt. Deras huvudsakliga uppgifter är att på regional nivå varakontaktpersoner i flyktingfrågor, hålla sig väl underrättade om den aktuellaflyktingpolitiken samt att förmedla landmaterial. På motsvarande sätt har fleraav sektionens, 317 arbetsgrupper valt att också lokalt arbetamed bl.