prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Bamomsorgen och omsorgen om de psykisktutvecklingsstörda är exempel på prioriterade områden som har expanderat mycketkraftigt. Den redovisade volymökningen kan också till viss del bero på en lägreproduktivitet. Det finns emellertid inte något bra underlag för att bedöma hurproduktiviteten i sektora som helhet har utvecklats. Det saknas också en samlad och systematiskuppföljning av om resulteten i den kommunala verksamheten överensstämmer meduttelade mål för de olika verksamheteraa. Under 1990-telet måste mål- ochresultetuppföljning ställas i fokus. föratsätter att fördelningen avansvaret mellan steten och kommunerna klargörs och att kommuneraa fårbefogenheter som överensstämmer med det ansvar som stetsmakteraa ' Uppgifterna i detta avsnitt bygger pånationalräkenskaperna, om inget annat anges i texten. Det innebär att deaffärsdrivande verksamheterna ej ingår i redovisningen annat än till den delde finansieras med skattemedel. lägger på kommuneraa.Chefen för koinmer senare i Prop. 1990/91:1(X) dag att redovisa sin syn på hur bl.a. dessa frågor bör drivas vidare. Jag övergår nu till att redovisa min bedömning avden kommunala ekonomins utveckling mot bakgrand av de samhällsekonomiskaproblemen. 1.2Kommunema behöver em svensk ekonomi i balans Densvenska ekonomin präglas av allvarliga problem. harinflationen varit högre än i omvärlden, tillväxten har dämpats allt mer ochunderskottet i bytesbalansen har ökat. Arbetet med att stebilisera ekonominmåste fiillföljas med kraft under det närmaste året. Det centrala stabiliseringspolitiska problemet är inflationen. Den svenska ekonomins pris- och lönekostnadsutvecklingmåste brytas om välfärden och sysselsättningen skall kunna värnas. Det är ilängden inte möjligt att trygga sysselsättningen i en ekonomi medprisstegringar som är snabbare än i omvärlden. I en politik för rättvisa ochfiill sysselsättning måste inflationsbekämpningen sättas i första mmmet.Inflationsbekämpningen inåste därför överordnas andra ambitioner och krav. Detinnebär att mycket starka restriktioner framgent inåste läggas på statensliksom på kommunernas och landstingens utgiften För att balans i ekonomin slzall kunna uppnås måsteden ekonomiska politiken vidare vara inriktad så att den bidrar till tillväxtgenom att stimulera produktiviteten och skapa utrymme för investeringar iproduktionen och infrastrukturen. I motsvarande mån måste tillväxten i privatoch offentlig konsumtion begränsas. Den konkurrensutsatta sektora måsteförstärkas. Investeringama i ligger under den nivå som ärförenlig med långsiktigt stabil tillväxt. måste utrymmetför framtidssittsningar säkras både i näringslivet och i den offentliga sektom.Investeringama inåste öka såväl i den konkurrensutsatta sektora som iinfrastmkturen, t. ex. i transport- och kommunikationssystem och iyrkeskunnande. Ökade investeringar kräver ökat sparande, både privat ochoffentligt, och återhållsamhet både i offentlig och privat konsumtion. Finanspolitiken har som grundläggande uppgift attange ramen för hushållens, näringslivets, kommuneraas och statens verksamhet. Inuvarande ekonomiska läge m.!iste finanspolitiken vara stram. Ökningstakten istatsutgifteraa reduceras. Stetens utgiftskvot i förhållande till BNP minskarliksom skattekvoten. Regeringens ambition är att hävda välfärden inom ramen fören politik som leder till att de offentliga utgifteraas andel av BNP minslcanDette skall göra det möjligt att sänka skattetrycket. Därmed ställskrav på ökad produktivitet och effektivitet samt på omprövning av existerandeutgiftsprogram. Mot denna bakgrund inåste även volymtillväxten iden kommunala sektora begränsas så att utgiftsökningen inte överskrider vadsamhällsekonomin tillåten 1.3 Obalans i den kommunala ekonomin Förår 1990 beräknas kommuneraas utgifter bli ca . Differensen motsvarar av utgifteraa. Enligt den preliminäranationalbudgeten beräknas utvecklingen i den kommunala sektora bli följande. 1990/91:100 Bil. Tabell 1.1 Konununeraas inkomster och utgifter Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser Bidrag från staten och -2,1 -13,1 -5,0 -19,1 -7,5 1 investeringar m.m. ingår förutomkommunala myndigheters investeringar även kommunala affärsverks investeringar,investeringar i personalbostäder samt nettot av köp och försäljning avfastigheter och mark. Källor: , , statistiskacentralbyrån och . De föratsättningar som ligger till grund förberäkningaraa i alteraativ 1 är att konsumtionsvolymen ökar med per åroch att befintliga löneavtel prolongeras är 1991. I alteraativ 2 beräknas ettnytt avtel leda till att utbetalda löner ökar med ytterligare . Idette alteraativ beräknas konsumtionsvolymen öka något långsammare. Hänsyn hari båda alteraativen tegits till de förslag som jag avser presentera i detföljande. Beräkningaraa visar att det finansiella sparandetförbättras och blir betydligt 1992. beräknasden kommunala sektora få ett positivt finansiellt sparande. Förbättringen avdet finansiella sparandet är emellertid av tillfällig karaktän väntasutvecklingen vända och det finansiella sparandet bedöms återigen bli negativt imitten på 1990-telet. Den tillfälliga förbättringen förklaras av attutvecklingen av kommuneraas utgifter och inkomster inte ligger i fås medvarandra på grand av det avräkningsförferande som tillämpas mellan steten ochkommuneraa beträffande kommunalskatten. Utgifteraas ökningstakt begränsasnågot med anledning av att löne- och prisökningstakten minskar fno.m. år 1991.Kommuneraas skatteinkomster däremot baseras på skatteunder- Löneutvecldingen påverkar därmed kommunernasskatteinkomster först , och då med dubbel effekt till följd avavräkningsförferandet. Den positiva utvecklingen fram fömtsättersåledes att löneökningaraa i kommuner och landsting kan hållas på en rimlignivå. Bedömningaraaav den kommunala sektoms ekonomi visar också på lång sikt ett underliggandeunderskott i det finansiella sparandet. gäller under fömtsättning attkommuneraas konsumtions- och investeringsvolym ökar med per ånRörelsekapitelet, dvs. omsättningstillgångar minus kortfristiga skulder, blirdå negativt. En omfettande upplåning och utförsäljning av egendom kandärför bli följden. Denna typ av åtgärder löser dock inte kommuneraasgrandläggande problem. I stället måste åtgärder vidtes för att långsiktigt nåbalans mellan kommuneraiis utgifter och inkomsten Dessa åtgärder inåste varautformade så att den kommunala sektoras utveckling anpassas till detsamhällsekonomiska utrymmet. 1990/91:100 Bil. -Kommuner och landsting måsteinrikta sig på att klara sin verksamhet med en volymtillväxt som är mindre än1 % . -Kommunalt skattestopp rådert.o.m. Den kommunala utdebiteringen fömtsetts inte heller höjas efterår 1992. -Stetsmakteraa bör aktivt bidratill att den kommunala sektoras utgifter kan begränsas. -dras 3 miljarder ler.tillfälligt in från den kommunala sektora genom att skatteutjämningsavgiftenhöjs med /skr. -Avräkningsskatten minskasfr.o.m. för att neutralisera effekter av skattereformens senaste steg. Skälen till min bedömning och mitt förslag:Problemen i den svenska ekonomin kräver att åtgärder vidtas för att stebiliseraekonomin och begränsa tillväxten av de offentliga utgifteraa. Regeringen harpresenterat åtgärder i syfte att begränsa de offentliga utgifteraa. åtgärder inom socialförsäkriiagens område och inom den stetligaadministrationen. Ocksåkommuner och landsting inåste bidra till att stebilisera den svenska ekonomin.Enligt den preliminära nationalbudgeten beräknas den kommunala sektora fä ettövei-skott i det finansiella sparandet på . ,fömtsatt att inga särskilda åtgärder vidtas. Den kommunala konsumtionen har därberäknats öka med per ån Även i ett altemativ med en högre löne- ochprisökning beräknas sektora redovisa ett positivt finansiellt sparande somuppgår till ca 7 iniljarder kn Bedömningar på olika håll visar att denkommunala sektora har ett mycket stort underliggandeunderskott, dvs. utgifteraa blir Prop. 1990/91:1(X) väsentiigtstörre än inkomsteraa om utgifteraa realt ökar per ån Bil. Regeringen har gjort bedömningen att den kommunalasektoras volymtillväxt måste begränsas till högst . Rationaliseringar ochomprövningar i befintlig verksamhet är därmed nödvändiga. Regeringen har underdet vidtegit olika åtgärder som skall underlätte nödvändig ochönskvärd omstmkturering. Den kraftiga förbättringen i den kommunala ekonominunder får inte leda till att kommuner och landsting underlåter attvidte sådana strukturella förändringar som innebär att utgifteraa långsiktigtanpassas till de löpande inkomsteraa. Mot denna bakgmnd föreslår jag att ca 3iniljarder kr. tillfälligt dras in från den kommunala sektora. Beloppetmotsvarar av sektoras totela utgiften Trots indragningen beräknas sektora redovisa ettstort överskott i det finansiella sparandet . överskott bör inteutnyttjas för att utöka verksamhetsvolymen. Det bör i stället utnyttjas för attkonsolidera den kommunala ekonomin eller användas till sådana investeringar iinfrastrakturen som leder till en ökad tillväxt i ekonomin. bör ske genom enextra höjning av skatteutjämningsavgiften med ca 0:25 kn/skr. Utöverdenna höjning av skatteutjämningsavgiften kommer jag i det följande (avsnitt3.4) att föreslå en ytterligare höjning med /skr. i syfte attfinansiera de automatiska höjningaraa av skatteutjämningsbidragen. Jag har vidare övervägt frågan om en förlängning avdet kommunala skattestoppet. råder ett av riksdagenbeslutet kommunalt skattestopp. Regeringen och företrädare för och har kommit överens om att det kommunalaskattetrycket inte heller bör öka och att kommuneraa ochlandstingen därför inte bör höja sin utdebitering. Jag är emellertid beredd attföreslå regeringen ett förlängt lagfäst skattestopp om det visar sig attkommuner och landsting ändå överväger skattehöjningar eller om volymtillväxteni den kommunala konsumtionen skulle tendera att överskrida det samhällsekonomiska utrymmet. (Dir 1990:20) harbl.a. i uppdrag att presentera förslag som innebär att en utjämning avkommunalskatteraa kan uppnås. Sådana förändringar i skattesatseraa som följerav att ett nytt stetsbidragssystem införs bör kunna genomföras redan under åren1993 och 1994. Ett ändrat stetsbidragssystem föratsätter att det kommunalaskattetrycket inte höjs och att ändringaraa leder till att skillnaderaa ikommunal utdebitering minskan Kommande förslag frän kommittén kan i vissa felltänkas leda till sådana omfördelningseffekter att en förändring i ett enda slaginte kan anses vara rimlig. För att underlätte en övergång från dagens stetsbidragssystemtill ett nytt mer generellt utformat system bör kommittén föreslå hur de 3miljarder kn som dras in från kommunema skall kunna återföras till dem. Givetvis bör inte heller de kyrkliga kommuneraahöja sin utdebitering . Neutralisering avskattereformens effekter fullföljs Prop. 9 På grundval av propositioner ominkomstskatten 1990 m.m. (prop. 1989/90:50),om reformerad inkomst- och företegsbeskattning (prop. 1989/90:110) och om reformerad mervärdesskatt m.m. 1989/90:111) harrikdsdagen i anslutning till behandlingen av 1990 årskompletteringspioposition (prop. 1989/90:150 bil.4, FiU29, rskr. 359)beslutet införa en särskild avräkningsskatt för kommuneraa, lagen (1990:609)om avräkningsskatt. Syftet med avräkningsskatten är att neutraliserade budgetmässiga effekteraa av skattereformen i förhållandet mellanstet och kommun. har sedermera behandlat vissa kvarvarandefrågor i reformeringen av inkomst- och företegsbeskattningen, m.m. (prop.1990/91:54, SkUlO, rskr. De beslutede kompletteringaraa av 1991 årsskattereform ger sammanteget ett neutralt budgetmässigt utfell för denkonsoliderade offentliga sektora. Kompletteringaraa påverkar emellertidbalansen mellan stet och kommun genom att bl.a. skatten på grapplivförsäkringartillfeller stiten medan kommuneraa bär huvuddelen av skattebortfellet genomhögre reseavdrag, högre särskilda gmndavdrag för pensionärer samt delvisskattefri barapension. För att även fbrtsättaiingsvis upprätthålla enbudgetmässig balans i förhållandet mellan stet och kommun föreslår jag attavräkningsskatten reduceras. Reduceringen skall motsvara det beräknadeinkomstbortfellet för kommuner och landsting till följd av beslut.Avräknings-skattens storlek bör således reduceras med de belopp som anges itebell 1.2. Tabell 1.2 Utfall för kommuner och landsting av beslutadfortsatt reformering av inkomst och företagsbeskattning (miarder kr. i 1991 årslöne- och prisnivå) 1992 1993 1994 1995 Permanent effekt 0,2 1,1 1,1 1,1 Effekt på avräkningslikviden 0,2 1,1 0,9 Summa 0,4 2,2 2,0 1,1 Vid beräkningen av storleken på redovisade belopphar samma beräkningsprinciper tillämpats .som när avräkningsskatten infördes.Det bör för ftillständighetens skull nämnas att den särskilda löneskatten förpensionspremier m.m., som också ligger med i det kompletterande beslutet, redantidigare har bttets vid beräkningen av avräknings-skattens storlek. Dennakomplettering bör därför inte föranleda några ytterligare åtgärden Dentillfälliga höjningen av den allmänna löneavgiften är likvärdig med detsenarelagda utteget av särskild löneskatt på pensionsförmåner också i fråga ombalansen mellan stet och kommun. Inte heller denna komplettering föranlederdärför någon åtgärd. Efter reducering av avräkningsskattens storlek blir skattesatseraa Prop. 1990/91:100 följande (kr./skr. ): Bil. Tabell1.3 Avräkningsskatt kr./skr. Somjagtidigare har nämnt är det samhällsekonomiska utrymmet för en volymtillväxt iden kommunala sektom ytterst begränsad 1991 och 1992. Det iimebär att kommuneroch landsting måste använda sina befintliga resurser mer effektivt för att deskall kunna möte medborgaraas krav på god vård och service. 1 många kommuneroch landsting pågår redan nu ett omfettande arbete för att förbättraresursutnyttjandet. Det är angeläget att de goda erferenheteraa sprids så attresultet snabbt kan åstedkommas i hela kommunsektora. Stetsmakteraas stöd för att bidra till att kommuneroch landsting kan genomföra förändringar i verksamheten bör vägledas avföljande principer: -Kommuneroch landsting åläggs inte nya uppgifter utan att de ges möjlighet att finansieraeventuella nya åteganden med andra medel änhöjda skatten -Ansvarsfördelningenmellan steten och kommuneraa resp. landstingen klaigörs. Steten formulerar övei;gripande mål och decentraliseraransvaret för verkställigheten ytterligare. -Stetliga riktlinjer som inte ärnödvändiga för att trygga grundläggande samhällsintressen i fråga om bl.a.likvärdig service för medborgarna tas bort. -Stetsbidragen ges en mergenerell utformning. -Enövergång till ökad målstyrning av verksamhet bör ske som större krav koinmer att ställas påuppföljning av resulteten. -Åtgärder som syftar till attöka produktivitet och effektivitet i den kommunala sektora skall eftersträvas. I det omstmktureringsarbete som krävs bör högsteprioritet ges åt kommunemas primära ansvarsområden, dvs. hälso- och sjukvård,skola, bara- och äldreomsoig och grundtrygghet för de svaga gmpperaa isamhället. Det betyder emellertid inte att dessa områden skall undantas från eningående omprövning av hur tillgängliga resurser bäst kan Tvärtom är detnödvändigt att dessa verksamheter bedrivs så Prop. 1990/91:100 effektivt som möjligt för att välfärden skall kunna tryggas. Chefen för kommer som nämnts attutveckla dessa frågor ytterligare (bilaga 2. ), Utveckling avoffentiig sektor -gemensamma frågor 2 Åtgärder för att neutralisera effektema avskattereformen och folkbokföringsreformen för de kyrkliga kommunema Skattereformenpåverkar även de kyrkliga kommuneraas ekonomi. I 1990 årskompletteringsproposition (prop. 1989/90:150 bil. 4) uttelades att regeringenavsåg att återkomma till frågan om hur skattereformens effekter börneutraliseras vad gäller förhällandet mellan steten och de kyrkliga kommuneraa.Vidare uttelades att regeringen senare skulle te upp firågan om vissajusteringar vad gällde finansieringen av verksamhet medanledning av att kyrkans kostnader minskar som ett resultet av attfolkbokföringen fno.m. överförs till skattemyndigheteraa. Jagter nu upp dessa frågor till behandling. Inkomstskattereformeniimebär att de kyrkliga kommunernas skatteunderlag koinmer att öka på sammasätt som för kommuner och landsting. De i tebell 2.1 angivna beloppen avseendeinkomstskattereformen är beräknade enligt samma principer som tillämpats förkommuner och landsting. Breddningen av basen för mervärdeskatten innebäratt de kyrkliga kommuneraas utgifter för bränsle, el, vatten, vissfåstighetsservice, hyror etc. ökan Att reduceringsregleraa för mervärdeskattinom byggområdet slopas medför också ökade utgiften Till skillnad mot kommuneroch landsting har de kyrkliga kommuneraa inte fått möjlighet att dra avingående mervärdeskatt. Reformen innebär alltså i denna del ökade kostnader försvenska kyrkan. De kyrkliga kommuneraas kostnader förfolkbokföringen bedöms uppgå till närmare 600 milj.kr. per ån Bidömningen ärgjord med utgångspunkt i en av stetistiska centralbyrån i annat sammanhanggjord enkätundersökning. Uppjustering har gjorts till förväntedepris- och lönenivå. I och med att folkbokföiingen överförs tillskattemyndigheteraa frigörs resurser i de kyrkliga kommuner som handhardessa uppgiften Eftersom resurseraa är fördelade på ett stort antel kyrkligakommuner främst pastorat är det svårt att bedöma i vilken omfettning och ivilken takt medel kan frigöras. De i tebell 2.1 upptegna beloppen bygger på ettantagande om att ca hälften av nuvarande resurser successivt bör kunna frigöraspå . Vid betlömningen har engångskostnader och1992 för inköp av datomtmstning, utbildningsinsatser m.m. beaktats. I tebellen sammanfettas de bedömda effekteraa avskattereformen resp. folkbokföringsreformen. Beträffande skattereformen harhänsyn tagits till de tvååriga eftersläpningseffekter som beror på detavräkningsförferande som tillämpas mellan staten och kommuneraa vad gällerkommunalskatten. 1990/91:100 Bil. Tabell2.1 Utfall av skattereformen och folkbokföringsreformen för kyrkliga kommuner pris- och lönenivå) + 0,1 -t- 0,2 + 0,3 + 0,3 + 0,3 -0,2 -0,2 -0,2 -0,2 -0,2 -I- 0,3 + 0,5 + 0,4 + 0,4 -0,1 + 0,3 + 0,6 + 0,5 + 0,5 -= försämrar den ekonomiska situationen för de kyrkliga kommunerna + =förbättrar det ekonomiska situationen för de kyrkliga kommunerna 2.3Neutralisering av skattereformens och folkbokföringsreformens effekter Mittförslag: Skattereformens och folkbokföringsreformens effekter bör ge ett förde kyrkliga kommuneraa budgetmässigt neutralt utfall. Åtgärder bör vidtas i ettsammanhang för båda reformeraa. Skälen för mitt förslag: har beslutat omneutralisering av skattereformens effekter för kommuner och landsting fno.m. En motsvarande neutralisering bör göras även för de kyrkliga kommuneraa.Denna bör också omfetta den kostnadsminskning för kyrkan som folkbokföringsreformeninnebän Avmndattill hundratal milj.kr. beräknas som tidigare redovisats (tebell 2.1) de bådareformema sammanteget innebära att kyrkan far en merkostnad på 100 milj.kr. Däremot beräknas kyrkans ekonomiska utrymme öka med 300 milj.kr. år 1992,600 milj.kr. och 500 milj.kr. däreften Dessa medel bör återförastill steten för att bidra till en hel finansiering av skattereformen ochfolkbokföringsrefonnen. Föråren 1991 och 1992 bör neutraliseringen genomföras enligt följande. Nettoeffektenför de båda åren innebär att ca 140 milj.kr. skall återföras till steten. Detföreslås ske genom indragning av stetsbidragen till kyrkofonden, eftersom dessatill störste delen är avsedda att vidarefördelas till de kyrkliga kommunerna.Bidragen uppgår sammanlagt till 68 milj.kr. Stetsbidrags-indragningaraa berör sjunde huvudtiteln() och trettonde huvudtiteln (). Beträffandesjunde huvudtiteln har för innevarande budgetår beslutet(prop. 1989/90:150 bil. 4, FiU29, rskr. 359) att anvisa medel Prop.1990/91:100 avseendebidrag till de kyrkliga kommuneraa med anledning av avskaf- Bil. fkndetav den kommunala garantibeskattningen m.m. Jag föreslår nu att dettebidrag på 30 milj.kr. slopas, vilket överensstämmer med vad somtidigare har beslutets för kommuner och landsting. föreslårjag att bidraget dras in per . Chefen för koinmer senare idagatt lämna förslag om indragning av de stetsbidrag som är att hänföra tilltrettonde huvudtiteln. måste ytterligare åtgärder utövernämnda stetsbi-dragsindragningar vidtes för att en neutralisering skalluppnås. Frågan måste emellertid utredas ytterligare. Jag avser att återkomma omdette senast i samband med budgetproposition. Skatteutjämningssystemetsyftar till att utjämna de stora skillnader som finns mellan enskilda kommunerresp. landsting i fråga om skattekraft och kostnader för bedrivande av kommunalverksamhet. Systemet skall främja en i möjligaste mån likvärdig kommunalservice i olika delar av landet, oavsett skattekraft. Systemet i sin helhetomfettar ordinarie skatteutjämningsbidrag, extra skatteutjämningsbidrag, allmänskatteutjämningsavgift samt särskild skatteutjämningsavgift. Skatteutjämningsbidrag minusslatteutjämningsavgifter motsvarar en för skattesats på 1:70kr./skr. i genomsnitt för landet, eller /invånare. Den stiirstabetydelsen har skatteutjämningssystemet för , , Västerbottensoch . Utvecklingen av skatteutjämningsbidrag ochskatteutjämningsavgifter framgår av följan Tabell3.1 Skatteuljämningsbidrag till kommuner och landsting (milj.kr.) varav till kommuner landsting 7 143 5 765 7 684 6 240 8 599 6 730 9 564 7 424 10 855 8 206 3.1Ordinarie skatteutjämningsbidrag Prop. 9 Bestämmelser om skatteutjämningsbidrag finnsi lagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag och förordningen (1988:494) om skatteutjämningsbidrag. Skatteutjämningsbidrag garanteras kommuner ochlandsting vars egen skattekraft är lägre än den de anses behöva för att kunnage medborgaraa likvärdig service oavsett i vilken kommun man bon Dennagaranterade skattekraft anges i procent av medelskattekraften och omfettarföljande delar: -tillägg eller avdrag på gmnd avogynnsam resp. gynnsam åldersstmktur och social struktur -tillägg förbefolkningsminskning. beslöt (prop. 1978/79:95,FiU35, rskr. 335, SFS 1979:362) om en omfettande förändring avskatteutjämningsystemet. Reformen var fiillt genomförd och iimebar attgrundgarantinivån höjdes i framför allt de södra och mellersta delama avlandet. Inriktningen av reformen ledde emellertid till att skattesatsemagenerellt sett blev betydligt högre i , framför allt i skogslänen, än iövriga delar av landet. För att bryta denna utveckling och åstadkomma en bättreregional balans beslöt (prop. 1987/88:100 bil.9, FiU19,rskn 244) att ändra systemet för skatteutjamning. Åndringen innebar att man inom en i stort settoförändrad ram höjde gmndgarantinivån för kommuneraa i liksom för dekommimer i mellersta och som ingår i stödområden. Även i vissadelar av , östra och höjdes grand-garantieraa.Höjningaraa motsvarades av sänkta garantier för övriga delar av landet. Grundgarantieraa har på så sätt fatt en mermarkerad regionalpolitisk profil, vilket fömtsätts leda till minskadeutdebiteringsskilhiaden Den tekniska uppbyggnaden av skatteutjämningssystemet,med bl.a. anknytning till medelskattekraften som en viktig del, ändrades inte. En maximering av den skattesats som läggs tillgrund för bidragsbe-räkningen har införts i syfte att begränsa den enskildakommunens möjligheter att påverka bidragets storlek. Den är satt till 16:00kr./skn för kommuneraa, /skr. för landstingen och till /skr.för de kommuner som inte ingär i landsting. De kommuner och landsting som hadeen högre skattesats fick genom denna ändring minskat skatteutjämningsbidrag.Denna bidragsminskning har kommuneraa och landstingen i norra för genom en högre gmndgaranti. får kommuner och landsting tillsammansordinarie skatteutjämningsbidrag med preliminärt 19 061 milj.kr. Av landetstotalt 284 kommuner erhåller 236 () skatteutjämningsbidrag. Samtligalandsting utom tre, , samt ,får skatteutjämningsbidrag. 3.2 Extraskatteutjämningsbidrag Prop. 9 Utöver ordinarie skatteutjämningsbidrag färregeringen enligt 7 § lagen (1988:491)om skatteutjämningsbidrag bevilja extra skatteutjämningsbidrag. För år 1991har regeringen beviljat 224 milj. kr.