prop · GE03155 · 1990-12-31 00:00:00 — JFL medger atl krav på permanent bosättning isamband med köp av jordbruksfastighet i vissa fall kan ställas. Denna möjlighetbör finnas kvar även i framliden och även kunna omfatta fall där del inte ärfräga om utvecklade eller utvecklingsbara enheter. Enpositiv landsbygdsutveckling bör i slörre ulslräckning kunna främjas genom JFL.Delta kan exempelvis ske genom all ge frågan om permanent bosättning slörretyngd och därigenom ökade möjligheter alt i områden med gles bosättningstimulera förvärv av personer som utifrån flyttar in i orten. Enalltför kraftig slorleksrationalisering kan emellertid bidra lill atlbefolkningen på landsbygden glesnar. Den kan därigenom fä effekter som stridermot de ålgärder för landsbygdens utveckling som samhället i andra sammanhangstöder. Del var mol denna bakgrund värdefullt all översyn avjordförvärvslagen lade en ökad vikl vid sysselsättningsmöjligheterna inomsvagare bygder och gav möjlighet atl vägra förvärvstillslånd om en egendombehövs för all främja sysselsättningen i orten. En jordbruksfastighet avmindre omfattning kan därigenom komma att tjäna som bas för ell företag därjord- och skogsbruk kombineras med annan verksamhel. hos regeringenliggande förslag till ändringar i faslighelsbild-ningslagsliflningen är tänktatl verka i sainma riktning. 6.25Länsstyrelsen i länföreslår all 6 och 7§ § upphävs. 6.26Länsstyrelsen i Västmanlandslän: De regionalpoliliska hänsynen i en översyn bör vara tungt vägande. Iutredningsförslaget förs två förslag fram. Dels där lagsliftningen larregionalpolitiska hänsyn, dels där sådan hänsyn inle las och i ställel detnuvarande stödsystemet blir del enda styrinstrumentet mol de regionalpoliliskamålen. Enligtlänsslyrelsens mening behövs även andra instrument än ekonomiskt slöd för allbibehålla och förslärka en livskraftig landsbygd. Jordförvärvslagen kan, rätlutformad, vara etl sådanl instrument. gällande jordförvärvslagen i många stycken har motverkat sill syfte, såväli regionalpolitiskt hänseende som i andra avseenden när del gäller utvecklingeni glesbygd och landsbygd, är något som länsslyrelsen kan instämma i. De förslagsom lämnas i ulredningen har emellertid svårl alt bedöma irelation till vad som bör uppnås. lämnar nedan sin syn påförvärvspolitiken. Ellsplittrat och fjärrstyrt ägande och ell passivt utnyttjande av marken är eltslorl hot mol landsbygden. I attraktiva lägen har också prisstegringen inneburit att allt flerfastigheter övergår i frilidsbors händer. 1990/91; 155 gäller jordbruksfastigheter, men också vanliga bostäder på landsbygden. Ioch med förändringarna 1987 har storleksrationaliseringenav jordbruksfastigheter tonats ner betydligt och bättre möjligheter haröppnats för nya grupper alt förvärva fasligheter. ser detta sompositivt. har det medfört atl "spekula-lionsförvärv" ochförvärv för fritidsulnyttjande har ökat på vissa håll. Närdet gäller bopolitiken vill länsslyrelsen undersiryka alt den formulerastydligt i riktning mol krav på någon form av brukande av marken. En avregleringriskerar annars att försvära faslighelsförvärven för personer som avser atlbosätta sig och aktivt bruka fastigheten. Kommunernahar etl ansvar för boendet och får etl alll slörre inflylande övermarkutnyttjandet. Det är mot denna bakgrund logiskt att ge kommunerna ökadebefogenheter även inom jordförvärvsprövningen. Sammanfattningsvisvill länsslyrelsen föreslå att förvärvslagstiftningen ulformas så atlboplikten/brukandel blir det styrande instrumentet saml all försök görs medkommunalt inflylande i jordförvärvspolitiken. 6.27Länsstyrelsen i länhar enbart bedömt utredningens förslag ur regionalpolitisk synpunkl. Vi delardärvid ulredningens uppfattning att jordförvärvslagen är ineffektiv somregionalpolitiskt medel. För alt stimulera människor atl bo kvar i glesbygd ochockså få fler alt flytta dit behövs aktiva insatser och slödmöjligheler för allskapa ny sysselsättning, bl.a. kombinalionssysselsättning till jord- ochskogsbruk. Ökade slödmöjligheler behövs även för alt stimulera och underlättaalternativ markanvändning. Dessutom behövs förbättringar av kommunikationer,utbildningsmöjligheter, kultur, fritidsaktiviteter m.rti. Det är därförangeläget med en kraftig ökning av glesbygdsstödet samt de s.k. NOLA-medlen.Däremot finns det ur regionalpolitisk synpunkl inget vägande skäl atl bibehållanuvarande jordförvärvslag. 6.28Länsstyrelsen i länanser, all det finns skäl all skärpa praxis i nuvarande lagsliftning.Del gäller både hållningen till utboägande och . 6.29Länsstyrelsen i Västerbottenslän lillslyrker förslagel lill ny jordförvärvslag enligt alternativ 1 medtillägget att prövningen av jordförvärv delegeras till de kommuner som säönskar. 6.30Länsstyrelsen i Norrbottenslän: Ofta kontaktas handläggande personal före förvärv och vanligen då avpresumtiva köpare. Dels genom den information som lämnas och dels genomvetskapen om jordförvärvslagens existens får lagen en belydande indirekt effeki.Förvärven styrs därför i slor utsträckning redan i förväg så att säga ål rälthåll. Det vore därför också fel atl av den slora andelen bifallsärenden dra denslutsatsen att jordförvärvslagen egentligen är onödig. Resultatet av ettupphävande av lagen skulle sannolikt bli atl jusl orlsborna eller de som avsågatt flytta till fastighetenskulle komma till korta i konkurrensen. Främst skulle nog Prop. 1990/91:155 skogsbygderna dvs. Ocksåhär är det främst andra faktorer än jordförvärvslagen som påverkat dennegativa utvecklingen. Oavsett om lagen funnits eller ej skulle de småjordbruksenheterna i stor utsträckning ha tvingats atl upphöra med sinjordbruksdrift då de kompletterande arbetstillfällena främsl i storskogsbruketförsvann i snabb takt. Möjligen har rationaliseringskravet tidigare varit fördominerande. Länsstyrelsenanser att den nuvarande utformningen väl svarar mot behovet och dessutom medgeren flexibel tillämpning. Detär viktigt i dagens situation att försöka gynna sådana förvärv som leder tillbosättning och ett aktivt brukande på orten. Jordförvärvslagen kan dockgivetvis inte ensam vända utvecklingen på landsbygden och i glesbygd. Besluloch åtgärder inom andra samhällssektorer måste bli positiva för landsbygden omen bestående förbättring skall kunna uppnäs. anser attjordförvärvslagen ulgör, med den ulformning den har , en positiv faktor föratt befrämja en sådan utveckling. 6.31Glesbygdsdelegationen: Utredaren anger två alternativa utformningar avjordförvärvslagen som båda innebär avregleringar. Enligt det ena allernalivetskall beslämmelsen om begränsningar av juridiska personers förvärv finnas kvarliksom bestämmelser om företräde för ortsboende och de som önskar flytta lillglesbygden. Ralionaliseringsbestämmelsen las däremot bort liksomprisprövningen. I del andra alternativet tas även "bopliklen" bortoch endast bestämmelsen om juridiska personers rätt all förvärva fasligheterbehälls. I detta alternativ förutsätts de regional- och glesbygdspolitiskamålen uppfyllas genom förstärkt regionalpolitiskt stöd, exempelvisglesbygdsstöd. Jagmenar att det första alternativet i huvudsak svarar mot delegationensuppfattning. Utredaren borde emellertid klarare ha markerat att delandsbygdspolitiska målen skall styra förvärvspolitiken och därför skrivas in iförordningens portalparagraf Vidare kan del vara befogat alt behålla någon formav prisprövning för all få rimliga priser på fastigheterna. Det är givetvisockså angelägel att kunna fortsätta alt trygga markbehovel för de jordbrukaresom redan byggt upp sina förelag, delvis med arrenderad mark. Jag anser att delandra alternativet däremol kan avföras från vidare diskussioner. Det är interealistiskt att kompensera med företagsstöd till faslighelsförvärv. Etthuvudsyfte måste enligt min mening vara all formulera lagen så all den harmonierar med de landsbygdspoliliska ambitionerna. Delegationen förespråkar en politik för förnyelse och inflyttning. Del är då självklart att belonajust bopliklen med den inriktning som utredaren redovisar, dvs. atl inflyttare skall ha samma möjligheler som ortsbefolkningen alt förvärva en faslighet. En skärpt boplikt kan möjliggöra en avreglering i övrigl inom förvärvslagstiftningen. Bopliklen begränsar köparkretsen och häller där med ocksä priserna nere. Utredaren anser emellertid att de nuvarande reglerna om bopliklen räcker för all gynna permanenibosällning på fastig- 111 heterna.Jag ställer mig tveksam lill delta och menar att del krävs en Prop.1990/91: 155 skärpning i flera avseenden. Alla fastigheter bör omfattas, alltsåäven de Bilaga 2 små "icke utvecklingsbara". Tiden inom vilkenbosättning pä fasligheten måsle ske bör vara kort, högst . Dessutom måstebosättning vara ett tvingande krav och påföljderna av "avtalsbrott" enlydiga. Visserligenkan en striktare tillämpning av nu gällande bestämmelser om bopliklen innebäraen förbättring, men det räcker ändå inte. Jag vill kraftigt understryka att ominte bopliklen formuleras mycket tydligt riskerar en avreglering att ytterligareförsvåra faslighelsförvärven för personer som avser att bosätta sig på ochaktivt bruka fastigheterna. Det kan enligt min mening inte accepteras.Samtidigt finns belydande problem med att införa en starkare boplikt, men jaganser att detta måste kunna lösas. Jagvill framhålla alt delegationen i sin verksamhel understrukit kommunernas rolli förvärvspolitiken. De får allt slörre inflytande över mark-utnyttjandet. Motdenna bakgrund är det logiskt alt ge kommunen ökade befogenheteräven inom jordförvärvsprövningen.En ytterligare nedtoning av ralionaliseringsmotivet talar också för detta.Kommunerna bör kunna anlägga den nödvändiga helhetssynen i prövningen avförvärvsärenden. Delegationen har föreslagit alt försök med kommunalbeslutanderätt över jordförvärvspolitiken genomförs i några landsbygdskommuner.Vi väntar på besked från regeringen som innebär att ell sådanl försök kanstartas. Jagvill också framhålla atl del är angeläget atl alla parter följer de intentionerom regionalpolitisk hänsyn som lagsliftningen ger ullryck för. Delgäller exempelvis vid försäljning av Arvsfondens fastigheter. 6.33Hushållningssällskapensförbund: Förbundet anser det ocksä angeläget att sambandet ägande boendestärks. 6.34Kooperativa förbundet: Allabestämmelser i jordförvärvslagen som syfiar lill alt underlätta lantbrukelsrationaliseringsprocess eller förslärka regionalpolitiken bör ulgå.Regionalpolitiken kan, som uttalats i rapporten, i det nu akluella fallelförstärkas med traditionella medel. 6.36Landstingsförbundet: Utredaren redovisar två alternativa förändringar avjordförvärvslagstiftningen. Enligt styrelsens uppfatlning är det angelägel allgällande krav på bosättning som grund för förvärvstillslånd bibehålls om jordförvärvslagenskall bli ett verksamt medel i regional- och glesbygdspoliliken. Styrelsen lillslyrkerdärför del allernaliv till lagsliflning som innebär atl bestämmelsen omjuridiska personers förvärv bibehålls och all rationaliseringsbeslämmelsernalas bort. Därmed skulle de regionalpolitiska ambitionerna förstärkas. Styrelsenvill med anledning av professor utredning om jordförvärvslagsliftningen anföra all lagen fyller en viktig funktion för atl medverka till en levande landsbygd och för all uppfylla de regionalpolitis ka ambitionerna. Del är därför vikligl alt bibehålla gällande krav på 112 Tillämpningenav bosättningspliklen måste emellertid skär- Prop. 1990/91:155 pas. Enligt styrelsensuppfattning skall därför lantbruksnämnderna ha Bilaga 2 möjlighet att medkännbart löpande vitesföreläggande kräva alt villkoret om bosättning uppfylls. 6.37Lantbrukarnas riksförbund: På grund av den fortgående urbaniseringen haraktiva jord- och skogsbrukare blivil allt ensammare på landsbygden. Tendensenhar förstärkts av storieksrationaliseringen inom framför aflt jordbruket.Rationaliseringen har skett dels genom atl jord tillar-renderats, dels genom lillskottsköp.I bägge fallen har bosättningen minskal. Delgår inte att kommendera fram ett boende på landsbygden. Förutsättningarna fördel måsle skapas. Elt boendekrav vid förvärv av lant-bmksfaslighet är säledesinte lillräckligl för alt garantera en levande landsbygd. Det måste ocksåfinnas möjlighet till utkomst i närheten av bostaden eftersom minst eninkomst hämtas uianför lantbruksföretaget. Även den sociala servicen, t.ex.skola, barnomsorg och hemvård har här stor betydelse. Skattereglernaär mer anpassade till de tätortsboende än landsbygdsbefolkningen. Inte hellerdet nya skatteförslaget lar tillräcklig hänsyn till de ökande koslnaderlandsbygdsboendet medför, ivärtom försämras situationen i förhållande lilltätorternas. LRF anser icke desto mindre all elt boendekrav bör finnas ijordförvärvslagstiftningen. Allt som kan bidra lill att hålla landsbygdenlevande måste prövas. EnligtLRF bör en framtida jordförvärvslagsliftning innehålla . Enregionalpolitisk paragraf som dels ger utrymme atl främja boendet pålandsbygden, dels möjlighet atl bilda bärkraftiga jord- och skogsbruksförelag. Delfinns skäl både att främja boendel på landsbygden och alt bilda bärkraftigaföretag. Livskraftiga skogs- och jordbruksföretag är nödvändiga för atlupprällhålla sysselsättningen och därmed boendet på landsbygden. Även i lälorlsnäraområden är del värdefullt alt livskraftiga förelag av heltidskaraktär bildas.För enskilda lantbrukare kan marklill-skoll vara avgörande för förelagensframlid. Sä kan l.ex. de skärpta beslämmelserna för spridning av nalurgödsel ivissa fall leda till att företag måsle förändra sin driflsinriktning så att dei princip upphör all vara hellidsföretag om inte arealen kan ökas. Boendelär grunden för såväl kommersiell som offentlig service. Mins kar boendet riskerar skola, post, hemvård, affär m.m. alt hamna längre bort. De allmänna kommunikationerna blir allt glesare eftersom underla get minskar. För de kvarboende försvåras vardagslivet. Allt lar längre lid, grannkontakterna blir sällsyntare. En tilltagande isolering gör livet på landet svårare. Denna ulveckling måste brytas. Alla medel måste därvid användas. Företräde för boende vid jordförvärv är bara ett. Möjligheler lill arbete inom pendlingsavslånd är myckel vikliga. Glesbygdens arbets marknad och näringsliv måste stärkas. De konkurrensnackdelar som finns måsle kompenseras med förbättrade ekonomiska förutsättningar. 8 1990/91. vikliglatt etl effeklivt sanklionssystem för dem som inle uppfyller boen- Prop.1990/91; 155 dekravet kommer till stånd. Därför bör ett vitesförfarande prövas.Om Bilaga 2 vitet inte har effekt bör det skärpas efter hand i Iremånadersintervaller.Har ingen fast bosättning, trots delta, skett bör köpet hävas. Ralionaliseringsslrävandenaoch önskemålen om boende på landsbygden är delvis motstående-framförallt i delkorta perspektivet. Vilkel mål som skall prioriteras i varje enskilt fall gärinte all ge ett entydigt svar på. Därför måste bägge strävandena rymmas undersamma paragraf så all myndigheterna ges en slor frihel alt avgöra vem somslutligen skall få förvärvsförelräde. 6.39Svenska arbetsgivareföreningen: Av de två alternativ lill ändring av lagen somutredningen föreslår förordar SAF del, som innebär alt endast de nuvarandebestämmelserna om juridiska personers räll all förvärva -faslighet behälls. Lagensralionaliseringsbeslämmelser har motarbetat dess regionalpoliliska mål. Trotsatt rationaliseringsreglernas borttagande skulle eliminera denna negativa effekibör även beslämmelserna som syftar lill alt förstärka regionalpolitiken ulgå.Om de regionalpolitiska insatserna skall förstärkas bör della ske påtraditionellt säll. : Del är naturligtvis politisktlockande alt med stöd av statlig jordförvärvspolitik försöka förhindra ennegativ ulveckling av glesbygden. Ulredningen visar emellertid att nuvarandelag härvid inte är särskilt effektiv. I ställel för all främja ulveckling avsysselsättning och familjeföretag i glesbygden har lagen blivit alltmerkonserverande. Lagen har alltmer kommii att fungera som etl skydd för enkrympande landsbygdsbefolkning och förhindrar överföring av mark lill nyainflyttande aktiva brukare. Dessutom förekommer inlåsningseffekter pä grund avmarkägarnas rädsla all lämna ell syslem de- sedan inle kan komma tillbaka in i.En avreglerad jordforvärvspolitik skulle sannolikt minska omfallningen avbenefika förvärv och släklköp och innebära en ökad omsättning av fastigheter. Tillregionalpolitiken hör också kravel på bosätlningsplikl vid förvärv av ny fastighel.Del är vår uppfaltning alt krav på bosättning inle hör hemma i en modernjordförvärvslag. Främsia skälet är den ovan beskrivna allmänna utvecklingen. Dådel gäller del ökande anlalel skogsfasligheter utan bostadsbestånd iacceptabelt skick, kan bosättningskravet knappasl bli aktuellt. Yllerligareen svårighet är all den förvärvande knappast kan avkrävas bindande löften ellerförsäkringar för mer än en kortare lid. På lite längre sikl är således elt bosällningskravmeningslöst. Bosällningskrav vid nyförvärv är dessutom ologiskl och orättvistmed hänsyn till all sådant krav inte finns då del gäller av de totala faslighelsöveriåtelserna,dvs. benefika förvärv och släklköp. Skogsindustriernaanser således all regionalpolitiken bör hållas uianför jordförvärvslagen. Regionalpolitik bör i slällel drivas med kraftfulla Iradi- 114 Åtgärdernabör vara riktade och anpassade för atl ge effekt Prop. 1990/91:155 där debehövs. Om inflyttning, bosättning eller tillskottsförvärv bedöms Bilaga 2önskvärda bör stimulans och slöd kunna ges direkt till berörda utan all köpar/säljarrelalionenstörs. 6.42 : avslutade försök som syftade till att ta större lokala hänsyn vid prövningar av förvärvstillständ visade atl glesbygdskommuner ser jordförvärvslagstiftningen som ett möjligl och verkningsfullt instrument för den lokala utvecklingspolitiken. Försöket visade att en boendeprövning i samband med jordförvärv kan medföra ökat boende i glesbygden. förordar bl.a. mot bakgrund av det försöket att kommunerna bör ges möjlighet atl bli besluts organ i jordförvärvsärenden. Systemet bör bygga pä en valmöjlighet för kommunerna. I de fall kommunerna föredrar att bibehålla nuvarande ansvarsfördelning med prövning av länsorgan, bör den möjlighelen finnas kvar. I de fall kommunerna väljer att överta beslulsansvaret bör länsor ganen ges en rådgivande roll. Etl sådant system förutsätter dock ett förfa rande som garanterar rättssäkerheten. Enförändrad roll i della sammanhang överensstämmer för övrigl också medde synsätt som redovisas i livsmedelskommilléns belänkande. 6.43 : I valel mellan de i rapporten presente rade två reformalternativen är mest positiv lill del förslag, enligt vilket av den nuvarande lagstiftningen behålls endasl be stämmelser om juridiska personers räll alt förvärva jordbruksfastigheter. Vadgäller frägan om företräde för ortsboende och personer, som vill flytta tillglesbygden, anser att det kan vara problematiskt att ilagen slå fast att en markägare ovillkorligen skall bo på fasligheten. Delfinns en risk för att den, som köper en jordbruksfastighet och inle avser altbo där skulle söka och sannolikt finna vägar atl kringgå lagstiftningen.Sambandet mellan boende och brukande är även allmänt sell svårdefinieral ochosäkert. Mol bakgrund av del nu sagda talar enligt meningskäl för att en ny jordförvärvslag inle bör syfta lill atl ge företräde för ortsboendeoch personer som avser att flytta lill jordbruksfastigheterna. 6.45Sveriges jordägareförbund: Avde föreslagna alternativen beträffande regionalpolitiken förordar vi del sominnebär, alt de regionalpoliliska inslagen i jordförvärvslagsliftningen slopasoch att regionalpolitiken i slällel tillgodoses med andra medel. liggeri linje med avregleringen inom jordbruket och innebär en enklare och bättrefungerande samordning med regionalpolitiken i övrigt. 6.46Sveriges skogsägareföreningarsriksförbund anser atl jordförvärvslagen bör innehälla följande: bestämmelser som främjarboendet på landsbygden och som gör del Prop. 1990/91; 155 möjligt atl bilda bärkraftiga jord- och skogsbruksföretag. föreslås följande schematiska tillämpning av lagen: Fysisk person erhålleralltid företräde framför juridisk person. Köpare som är beredda atl bosätta sigpå fastigheten erhåller företrädesrätt framför redan på orten boende liksomandra köpare som ej är beredda att bosätta sig på fastigheten. I tredje handges den företrädesrätt som vill förvärva fastigheten med hänvisning lill måletatl främja strukturrationalisering framför köpare som ej avser att bosätta sigpå fasligheten. Förvärvare med dokumenterad färdighet ges i resp. grupp företrädesrätt. Denkommande jordförvärvslagen bör utformas så all den ovan angivna prioriteringenkommer lill klarl uttryck. 6.48 lillslyrker därför utredarens för slag atl en framtida jordförvärvslag endasl skall ha tvä elemenl: Fortsattförbud för juridiska personers förvärv av lantbruksfastigheter. Företrädeför ortsboende och de som önskar nyinflylta lill glesbygds områden. 6.49 : I slörre utsträckning än bör brukarna också äga marken. Ägare till jordbruksfastigheter bör också i största möjliga mån bo på dem. Förbundetanser att del finns slarka skäl för att främja boendel på landsbygden.Livskraftiga förelag är nödvändiga för alt upprällhålla sysselsättningenoch därmed boendel på landsbygden. Trädgårdsförelag kan i många fall i högregrad än jordbruksföretag bidra till sysselsättningen och landsbygdsboendetgenom alt trädgårdsodlingen är mer arbets- och arealintensiv. 7.3Lantbruksstyrelsen: I utredningen påpekas atl del lorde vara ganska klarl all priskonlrollenhar haft en återhållande effeki på prisutvecklingen sedan slutet av 1970-talel.Vidare sägs att prisutvecklingen lill slora delar även förklaras av faktorer,som påverkar avkastningen inom jord- och skogsbruket. Prisprövningenhar enligt slyrelsen bidragit till all hålla tillbaka prisökningen pä avsellsätt. Syftet var all priserna inte skulle få stiga mer än vad som motsvaradeden allmänna prisökningen. Utredarens slutsatser i fräga om prisprövningensvärde grundas uppenbarligen på personliga värderingar. Storleken avprisprövningens effekier kan dock knappasl mätas på del sätt som gjorls i ulredningen.Andra orsaker lill prisutvecklingen torde vara räntenivån, avkastningen frånjord- och skogsbruket samt prisutvecklingen för småhus, vilken under 1980-laleluppvisar slora likheter med prisutvecklingen för lantbruksfastigheter. Densenare faktorn finns dock inle med i den redovisade undersökningen. Efterden har prisprövningsregeln använts endasl i begränsad 116 omfattning och har närmasthaft karaktären av beredskapslagsliflning, Prop. 1990/91: 155 med möjlighetatl ingripa om det förelegat en osund allmän prisstegring. Avsnilletföranleder inte någon kommentar från styrelsens sida, annat än atl förslagettill nytt skattesystem kommer alt medföra ändrade förutsättningar även för dekategorier som ser innehav av lantbruksfasligheter huvudsakligen somkapitalplacering. 7.4Skogsstyrelsen: analysen av lantbruksfastigheten som kapitalplacering.Huvudslutsatsen i utredningen är att ell medelstort rent skogsföretag inte harvarit speciellt förmånligt placeringsobjekt . Delta berorenligt ulredningen främst pä skogsvårdsavgiften som gjort små och medelstoraföretag till dåliga, och stora lill bra placeringsobjekt (s. 45, andra styckel).Vad gäller det sistnämnda är helt övertygad om att avgifteninte är orsaken till all stora förelag har varil bra placeringsobjekt. Iutredningen görs en beskrivning av effekterna av förmögenhetsbeskattningen ochskogsvårdsavgiften vid omplacering av tillgångar från t.ex. bank eller aktiertill en lantbruksfaslighel med skog. En jämförelse har gjorts med utgångspunktfrån den förmögenhetsskalleskala som har gälll fram t. o. m. år 1989.Principresonemanget blir dock detsamma även med den nya skala som gäller. Iulredningen sägs bl. a. att "den skattebelastning i form av skogsvårdsavgiftpå en fastighet med skogsbruksvärdet . är lika stor som denförmögenhetsskatt som utgår på bankförmögenhet motsvarande . om tillgångarna finns i aklier". Ulredningensjämförelser mellan skogsvårdsavgiften på . i skogsbruksvärde ochförmögenhetsskallen på .