prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — Utredningens förslag: I annonslagen föreskrivs altannonsiiden vid ell givet Tillfälle skall vara minsl Ivå minuter och får varahögsl , sedan sändningstiden för den särskilda ljud- ochbildsignaiuren frånräk-nals. anser atl rcklamblocken inle biirha längre varaktighet än Ivå lill tre minuler. skulle medföra slörrespridning vad gäller tillgängen lill reklamutrymme och viilaie med allsannolikhet all etl slörre anlal liliaie följde reklaminslagen. Induslriförbundel, SAF och Grossistförbundel Svensk Handelanser all regeln som minimitid bör utgå. T.nligt organisationerna torde Trtlarnas möjlighet atl genast fä annonsinslagcns karaklär klarför-sig inle bero främsl på blockets längd, ulan pä andraidenlifieringsele-menl - inte minsl den särskilda ljud- och bildsignaiuren.Organisationerna har inte någol alt erinra mol regeln orn 6 minuler som maximitid. Även anser att kortare annonslider äntvå minuler bör lillålas och ft)risäller: Härigenom möjliggörs en slagkraftigare exponering avenskilda annonser. Möjlighelerna lill exponering av endast en eller ell fålalannonsörers reklambudskap underlällas också. Detta är i vis.sa fall ell starktannonsörsinlres,se och bör, i molsals till vad som föreslagits, tillåtas. T.nsänkning av minsta tillålna totala annonslid vid elt givel tillfälle ökar ocksåflexibiliteten för programföreiagei vid inplaceringen av annonsiiden unilerdagsprogrammet. Föreningen vill bestäml avråda förslaget om sex minulersom högsia lillålna annonslid. gagnar varken TV-litlarna ellerannonsörerna; som föreningen framhållit kan så långa leklamliderskat)a Iröit-helsreaklioner hos titlarna. Till följd härav hlii- de sislaminuterna av .så långa leklamblock mindre värdefulla för annonsörerna. Om enminsta annonslid om en minul Tilläts, skapar reklamblock om 5 minuler ingaproblem för programföretaget. Allra lämpligast är dock reklamblock på högsl tretill fyra minuler. Marknadsförbutid anser alt del är oniidigl allsälla som minimum. Även kortare annonslider bör kunna förekomma ulan alt annonsiiden förväxlas med del redaktionellamalerialet. 1990/91:149 minulersgränsen finner förbundet vara rimlig. utlalar atl del inic har lämnats någonsaklig motivering för regeln om två minuters minimitid för annonsavbrolten,Bolagel kan inle heller förslå all det finns anledning all slälla upp en sådanregel. Den skulle enban leda lill onödiga låsningar i programtablån. Däremolkan bolagel acceptera som maximitid. En sådan regel kommer iprakliken knappast all påverka TV-kanalens verksamhel eftersom man av tittar-och affärsmässiga skäl kommer atl eftersträva alt reklamavbrotlen blir högst 3 ä långa. 7.5 Hur annonser bör lä sättas in Utredningens förslag: I annonslagen föreskrivs somhuvudregel all annonser skall sältas in mellan programmen. Annonser med reklamfår dock inle förekomma under annonsiiden före eller efter ettprogram som huvudsakligen vänder sig till barn. Som enda undantag från huvudregeln all annonser skallsältas in mellan programmen föreskrivs i annonslagen all del i sportprogram,där del förekommer längre pauser och i program som avser föreställningar ellerevenemang med pau.ser för publiken, får sällas in annonser i pauserna. I avtalet mellan stålen och ell programföretag får delbestämmas att förelagel har räll all avbryta program med annonser på följandevillkor: 1.Avbrott skallske med varsamhet och under hänsynstagande lill programmets karaklär ochpublikens möjligheler all up|)leva della. 2.Annonser fårinte avbryta ell program som är kortare än . 3.F4l programvars sändningstid uppgår lill 20 men inle får avbrylas av annonseren gång. 4.Em programsom är längre än 3(1 minuler får avbrylas av annonser en gång för varjepåbörjad 30-minulersperii)d. 5.Annonser fårinte avbryta cll program, som huvudsakligen gäller nyheter, nyhelskommeniarereller religiös förkunnelse eller som huvudsakligen vänder sig lill barn.Delsamma gäller för elt program som består av en film vars sänilningstiil är45 minuter eller koriarc. 1 fråga om program som är kortare än 30 minulergäller också detsamma, om programmet huvudsakligen handlar om religion ellerär en dokumentär. 6.Ett program sombeslår av en film som är får avbrytas av annonser en gång. 7.Ell [)rogram.som avbryts av annonser skall omges av sådana eller av program somhuvudsakligen vänder sig lill barn. 8.Del förstaprogrammel i elt .sammanhängande progiamblock får avbrytas av annonser, om delsänds sådana efter programmet. 9.Det sislaprogrammel i ell sammanhängande programhiock får avbrylas av annonser, om delsänds sådana före programmet. LRF finnerreglerna vara väl avvägda både från publikens och pro- Prop. 1990/91:149 gramförelagels synpunkl. godtar de föreslagna reglerna omannonsavbrotl i program. Enligt TU måsle det vara rimligl atl reklamreglernautft)rmas på ell sådanl sätt att programföretaget ges realistiska möjligheterall ta i anspråk den tillåtna annonstiden. Det måsle vara praktiskl möjligtatt liig-ga in annonstid även i etl programutbud som innehåller långa program.En förutsättning för atl avbryta program med annonser bör vara all detta skermed största varsamhet och under hänsynstagande lill del enskilda programmetskaraklär och lill |)ublikens möjligheler alt uppleva programmel. Dettaframhålls också i förslagel. godtar förslaget och yttrar: En av de viktigaste frågoma när del gäller lagsliftningoch regelverk för tv-reklam är hur annon.serna får placeras in i programtablån.Denna fråga är väsentlig för både programskapaie, tittare, annonsörer och reklamfinansieradeIv-kanaler Många programskapaie, i synnerhet när del gällergestaltande jjro-duktion men också för vissa lyper av faktaprogram, sernegalivt pa att deras program bryts för annonsering. De är oroade för altprogrammets karaklär påverkas eller går förlorad. Lagstiftning och regelverkmåste ta hänsyn lill den betydelse upphovsrättens ideella del (droit moral) hari detta sammanhang. För titlarna kan en alllför aggressiv placering avannonser bli irriterande. Atl undvika sådan irritation och ge tittarnamöjlighet atl uppleva programmen ligger dock i tv-kanalens egeninlresse ochfrågan hör därför ur ilenna synvinkel vara självreglerande. Annonsörerna har ell självklart inlresse av att derasbudskap når en så slor del av tittarna som möjligt. Detta leder nalurligi lillönskemål om reklamavbroit placerade inne i programmen. För en reklamfinansierad Iv-kanal är en av de ceniralafrägorna atl finna en bra balans mellan programskaparnas, titlarnas ochannonsörernas iniressen, en balans som ger kanalen möjlighet atl utvecklasbåde programmässigl och ekonomiskt. Eftersom kanalen har reklam som enda intäktskälla är detviktigl all lagsliftning och regelverk ger lillräckliga inläklsmöjligheler,både i konkurrens meil andra medier och med utlandsbaserade salellitkanalermeil sändning lill . Vi anser atl ulredningen i sill förslag lill lagstiftningom placering av annonser i tv-- salt upp regler som gör del möjligl för en reklamfi nansierad iv-kanal alt både balansera ovannämnda parters iniressen och alt driva en ekonomiskt bärkraftig verksamhel. Vi accepterar huvudregeln om atl annonser i försia hanilska sällas in i korta block mellan programmen. Vi anser vidare alt de reglersom anger under vilka förutsättningar man kan avbryta program med annonser ärväl genomtänkta och lätta att tillämpa. Vi ser det som hell naturligt alt"reklamen sälls in med varsamhet och uniler hänsynstagande lill detenskilda programmets karaklär och lill publikens möjligheler att upplevaprogrammet". Filniinsliluiet instämmer i huvudregeln alt annonser skallplaceras i pauserna mellan programmen. Enligt samhällsveienskapliga fakullelsnämnden vidGöteborgs universitet förefaller utredningsförslaget rimligt. Genom alt det kräver så många olika regler blir förslagellill laglexi myckel lekniski. Den svaga |)unkl som möjligen finns är allexemplen förefaller bygga på dagens programtablåer och programformai. Men vadsom händer om ilessa format ändras. all serieprogram på 50 mii-iu-ter faktiskt delas i två och del därigenom blir en naturlig paus är myckel svårt all överblicka. Utredningen saknar på dennapunkt en dis- Prop. 1090/91:149 kussion, RiI-io-i 1 Del allmänna intryckel är all regelverkel är yllerslkomplicerat vad °' gäller huroch när annonser skall få läggas in (s, 208 ff). Hovrälien för Nedre vill ifrågasätta om det ärnödvändigl med den detaljrika regleringen rörande möjligheten atl avtala omrätt för |)rogramförelagel att avbryta program med annonser. Hovrätten an.serall del borde vara Tillfyllest atl i lag ge regeringen en föreskriflsrätl förall inte onödigtvis tynga lagtexten, I den föreslagna lagstiftningen förekommer termernaprogram, programkanal, programblock och lelevisionsprogram ulan närmaredefinitioner, vilkel kan skapa problem vid lillämpningen, ftarnför alll omnuvarande ilefinilion av begreppet radioprogram i railiolagen kvarstår. Blandannal blir ilel, viil bedömningen av om ell programföretag följer reglerna omhur annon.ser får sällas in (10-14 §§ förslagel lill lag om annonser ilelevisionen), helt avgöranile vad som räknas som etl program resp. ellprogramhiock. hävda atl ell programblock bi')ijartidigare eller senare än vad kontrollmyndigheten anser, eller t.o.m. all ilelär fråga om sinsemellan fiislående program. Med gällande definilion avbegreppet radioprogram medför även begreppet "mellan programmen"molsvarande lyp av Ivistigheler. De i förslaget angivna lidsinlervallerna tordeförutsätta all del klarl kan fastslås när ett program börjar och slutar. Enligt kabcinämndens mening finns en uppenbar risk för atlavsaknaden av närmare definitioner av dylika centrala begrepp i lagförslagenkan komma atl ulnyUjas för all kringgå de uppställda reklamreglcrna. Exempelviskan beslämmelserna i förslagel lill lagom annonser i televisionen, om programsom huvudsakligen vänder sig till barn, leda lill atl programbolagen sätter inbarnprogrammen som en del av etl programblock som varar större ilelen avkvällen. De kan sedan hävda atl programmel inle huvudsakligen vänder sig lillbarn, ulan alt annonser kan sättas in enligt de generella regler som gäller förreklam. Samma förfaringssätt är tänkbart då del gäller nyhelsprogram, programmed religiös förkunnelse etc. Induslriförbundel, SAF och Grossistförbundel Svensk Handelyllrar: I fråga om de placeringsregler som bör gälla, delar vi dengrundläg-ganile inställningen (s. 207) att annonserna skall sällas in medvarsamhet och hänsyn las lill programmets karaklär och till |)ublikens möjligheterall uppleva programmel. Huvudprincipen bör sålunda vara all reklam och andraannonser sänds mellan de egentliga programmen, såsom också anges iTV-konvenlionen. Ett visst ulrymme för programav-broll bör dock lämnas, någolsom även utredaren föreslår. Härvid bör man, enligt vår uppfaltning, i slortkunna hålla sig lill konvenlionens normer. Utredaren har dock drivitdctaljeringen elt goll stycke längre och de föreslagna reglerna får en ganskabyråkratisk karaklär; det kan, menar vi, ifrågasättas om tiiiarinires.setverkligen påft)rdrar en sådan ordning. Utredaren tycks ulgå från alt programbolagel skulle viljaohämmat fylla sändningarna med reklam. Vad publiken accepterar i form avan-nonsmängil, avbrott m.m. sätter dock en gräns härvidlag. Inom ramen för degrunilnormer som konventionen uppställer (ariikel 14), bör således bolagetkunna ges slörre frihel att ulforma kompletterande place-ringsreglcr änförslagel medger, exempel kan vara ulreilarens föreskrift all eu programsom avbryts av annonser måste omges av. Detta för atl styra reklameni försia hand lill pauserna. Även om annonseringen i huvudsak skall liggamellan programmen, bör enligt vår mening de avbroUsmöj-Trghcler som följer avlagen och avtalet kunna ulnyUjas utan yllerligare adminislraliva spärrar avdella slag. Ganskamånga remissinslanser anser å andra sidan atl del inle alls Prop,1990/91:149 bör vara lillålet atl avbryta elt program med annonser. utlalar atl största möjliga restrikiivitetmåsle lillämpas då del gäller all avbryta program för reklam. anser all reklamavbroit iprogram bör ske endast undanlagsvis och atl normall all annonslid bör läggas iblock mellan programmen. Slarka skäl lalar också för atl man hell förbjuderreklamavbroit i nyheter, nyhelskommentarer eller religiös förkunnelse eller iprogram som huvudsakligen vänder sig lill barn. Den i belänkandel redovi.sade undersökningen från SverigesRadios publik- och programforskningsavdelning (PUB) ger enligt centralstyrelsenunderlag för kravet atl alla annonser i lelevisionen, vid vilken lid de änsänds, ska ulformas med siörsta hänsyn lill barn och andra socialt utsattagrup|)er. SFRISAMRAD uttalar alt reklamen bör sällas in på ctl .sättsom så lite som möjligl stör upplevelserna av de ordinarie programmen och visarsiörsta möjliga respekt mot både upphovsmän och titlare. Del är en viktigkulturpolitisk angelägenhet atl upplevelser av l.ex. filmer, konserter, opera-eller teaterföreställningar inte störs och spliltras av reklaminslag. Organisalionerna anser alt del finns slörre möjlighelerall Tillgodose iletta krav om reklamen begränsas till en av SverigesTelevisions kanaler, där reklaminläkierna endast blir en komplelterandeinkomstkälla. Tör det fallel föreslår organisalionerna all -huvudregelnblir au reklaminslagen enbarl får sändas i block i pauserna mellan olikaprogram, dock inle i pausen fiire eller efter ett barnprogram, -inga programfår avbrylas av reklaminslag med unilanlag för spori-program eller liknandeprogram med naturliga pauser inom programmets ram. Om en självständig reklamfinansierad TV-kanal tillåts blirdel enligi SFR/SAMRÅD av ekonomiska skäl svårare all upprällhålla huvudregelnkonsekvent. För atl undvika alt en sådan kanal utarmas på långfilmer och andralängre program föreslår organisationerna följande yllerligare unilanlag frånhuvudregeln, nämligen allpmgrarn som är längre än 45 minuler får brytas för reklamhögst en gång, dock inle barnprogram, guilsijänsl[)rogram eller nyhelsprogram. De remissinslanser som anser all det inlc bör varalillålel all avbryta ell program med annonser är , juridiskafakullelsnämnden vid Slockholms utiiversiici, , , , KLYS,Svetiska Tealerförbundel, Svenska Journalisiförbundel, vid , , SRF och OFF; RF kan dock acceptera reklaminslag inaturliga pauser viil l,ex, idrollslävlingar, SR hänvisar i fråga om sin syn på annonsavbrou till vadbolaget yllral över belänkandet (SOU 1989:73) TV-poliliken. Bolaget påpekaratl della betänkande inte behandlade frågan om annonsavbrou ulifrån att det skulle kunna bli tillåtet med annonssändningar för såväl SR- koncernen som andra företag. SR vill framhålla delangelägna i alt i så Prop. 1990/91:149 fall samma regler kommer all gälla för samtliga förelag. Vissa av de remissinslanser som anser all det inte börvara tillåtel alt avbryta ell program med annonser intar ståndpunklen all allreklam skall placeras i block som sänds på en fasl, i förväg tillkännagivenlid. De inslanser som anser att en sådan ordning bör gälla är ,juridiska fakullelsnämnden vid universilel, , och vid . I utredningen eller i lagförslaget nämns ingenting om attannonser skall sändas pa fasta tider, anser att en sådanordning vore all föredra. Titlarna skall inle onödigtvis tvingas på annonserulan bör beträffande ilessa, liksom vad gäller övriga program av återkommandelyp, ha möjlighet atl välja i förväg. Fasla reklamlidci ger också möjlighetalt ta hänsyn lill de föräldrar som inlc vill atl deras barn skall la del avreklam i tv. Detta slags hänsyn bör tas mot bakgrund av att det inte ansellsmöjligl alt följa NF,K-rap|)or len 1989:5 med avseende på förslagel all reklaminle bör förekomma . anför atl huvudkravet hör vara attliliaren inte skall överraskas av reklaminslagen ulan ha möjlighet atl väljabort dem. uppnås säkrast genom atl reklaminslagen samlas till vis.sa, iförväg fastställda sändningstider. På så säll framgår del redan avprogramtablån var reklamen är placerad. Reklamen kan då även anmälas iprogramannonseringen. Verkei anser all huvudprincipen om att reklamen skall inplacerasi block mellan programmen bör gälla även för företag uianför . Filniinsniuiei avslyrker förslagel all det i ell programsom är mellan 20 och långt skall vara lillålet alt göraannonsavbrotl en gång och all ell program som är längre än 30 minuler skall fåavbrylas av annonser en gång per påbörjad 30-minulersperiod. Gränsen bör sällasavsevärt högre. Förslagsvis bör program under 45 minuters längd inle fåavbrytas av reklam. De möjligheter all göra annonsavbrou som l-'ilininsiiiulelenligt del anförila vänder sig mot finner också juridiska fakullelsnämnden vidSlockholms universitet vara olämpliga. Även /fF avslyrker dessa förslag. lar upp fiågan om annonsavbrou i filmeroch yllrar om deua: Del torde normalt ligga i Trtlarnas intresse alt kunnafölja filmer och liknande [)rogram ulan avbrott. TV-uiredningen uttalade att omreklam bara får placeras mellan programmen skulle det kunna medföra atl programplaneringenpåverkas så all främst korta program sänds (SOU 1989:73). Verkei ifrågasätterom denna farhåga är befogad. 1 vart fall bör frågan om det störande momentet iavbrotten närmare ulredas innan förslagel genomförs. Del finns också anledningatl la hänsyn till upphovsmännens inställning till alt deras verk avbryts avreklam. Även Filniinsniuiei är kritiskt när det gällei frågan omannonsavbrotl i filmer: Vissa typer av program och ämnesområden är exlra känsligaför re-klamavbroil. del vill vi nalurliglvis främsl lyftafiam spel- och dokumentärfilmer, där vi över huvud laget bestämt moTsälter Ossreklamavbroit. Ujiplevelsen av dessa konstnärliga alster förstörs genomavbrott för annonser av mer eller mindre påträngande slag. Vi avslyrker därföruiiiyckligcn utredningens förslag all filmer som är längre än 45minuter ska få avbrytas av annonser en gång. Del är bättre att i Prop.1990/91:149 stället förlänga annonsutrymmet före och efter filmen.Utredningens pi j farhågor all förbud mol annonsavbrotl i långfilmerskulle leda till ell ""S minskal från programföretaget att vi.salångfilm anser vara kraftigt överdrivna. Svenska Tealerförbundel vänder sig specielli mol förslagelalt tillåla annonsavbrotl i långfilmer och annan konstnärlig produktion. Svenska kyrkatis centralstyrelse känner tveksamhet införförslagel alt lillåla elt frislående TV-förelag att göra reklamavbioU i längreprogram, som biograffilmer eller andra program som är eller förmedlar konstnärligaverk, vilka är avsedda alt betraklas och avlyssnas .som en helhet. Bådeupphovsmän och TV-tittare drabbas om programmen blir onaturligt uppdelade. Flera av de remissinslanser som vänder sig mot förslagenom annonsavbrou i program åberopar som elt argument för sin slåndpunkl hänsynlill upphovsmännens ideella rätt till sina verk. Ullalanden av denna innebördgör juridiska fakultelsnämnden vid Slockholms universilel, KLYS, SvenskaTealerförbundel, vid , SRF och OFF. Vad gäller bl.a. filmer kan enligt juridiskafakultetsnätnnden vid Slockholms universilel mot bakgrund av 3 och 28 §§upphovsrällslagen annonsavbrotl ifrågasättas, om innehavaren av upphovsrätteninte på förhand givil sill tillstånd lill avbrott. Enligt 3 § URL får elt verk inle ändras så alt upphovsmannenslitterära eller konstnärliga anseende eller egenart kränks; ej heller fårverkei göras tillgängligt för allmänheten i sådan ft)rm eller i sådanl sammanhangsom är på angivet sätt kränkande för upphovsmannen. Vari och elt av de nu redovisade krilerierna för inirång iden ideella rällen aktualiseras för tillämpning av den föreslagna möjlighetenaU avbryta program med annonser. Det är oacceptabelt all tillträdelill Europarådskonvenlionen skulle bidra till alt del sker inirång i upphovsmannensideella räll - den ideella räu som är etl karaktäristiskt och unikt särdrag förjust upphovsrätten. Det kan inle vara ett intresse för riksdag och regering somföreträdare för public service-televisionen alt medverka till attupphovsmännens och de utövande konstnärernas integritet i programverksamheienpå della säu urholkas. Det finns som bekant i 3 § URL också en föreskrift somöppnar för atl upphovsmannen kan efterge sin idella rätt så vitt angår en tillart och omfailning begränsad användning av verkei. är det en sedangammall etablerad princip på den svenska avlalsmarknaden inom televisions- ochfilmområdet all de avtal som träffas innefattar all upphovsmän och utövandekonstnärer är bibehållna sin ideella räll. Det är oacceptabelt att lillträde tillEuroparådskonvenlionen skulle bereda marken för en ändrad och försämradavialsmarknad belräffande den ideella upphovsrätten. SRF tillbakavisar myckel bestämt utredningens förslag omhur vissa längre program skall tillåtas bli avbrutna av reklam och fortsätter: Därvid värnar vi naturligtvis speciellt om visning avfilmverk (spelfilm och dokumentär) och s.k. TV-tealer, inspelad medclektronieknik. Regissören för sådana verk har en upphovsrätt, som skullekränkas (§ 3 Upphovsrällslagen) om hans/hennes verk skulle avbrylas av förverkels innehåll, stil och tendens helt främmande elemenl, vilkel reklaminslagskulle utgöra. OFF yttrar: Prop. OFF har lidigare i olika sammanhang kritiserat deneuropeiska TV- Bilaga 2 konvenlionens reglering av avbrott för reklam/annonser.Vi har gjort del med hänvisning lill svensk och inlernalionell upphovsrällsliglagstiftning om upphovsmannens ideella rätt. Avbroiten strider också mot denkullurpolitiska målsättning och del grundlagsbud - RF 2:19 - som tillförsäkrarupphovsmännen upphovsrätt. Del här betyder atl varje avbrott eller annattekniskt ingrepp som görs i konstnärliga verk utan särskild överenskommelsemed u[)phovsmannen i varje enskilt fall utgör en kränkning av den ideellarätlen. För oss är del obegripligt all man från svensk sidaundertecknat den europeiska när cll lillämpande av den lederlill intrång i eller kränkning av upphovsrällen. Del är lika obegripligt all en slalssekrelerare på eltkulturdepartement - när han gör en utreilning om reklamfinansiering av svensktelevision - lägger fram förslag som medger avbrott i konstnärliga verk förannonsinslag. Del är slutligen obegripligt au jurister som arbelar framförslag om "lagsliftning för reklam i svensk lelevision" forl.sätterden här linjen utan att särskill utreda de upphovsrätlsliga aspekterna. Varförlar man sig frihelen atl låta upphovsmännen - redan harl trängda i en kommersialiseradmedievärld - med sina verk bli lockfåglar för annonsköparna? Ulredningen säger all avbroiten skall ske med varsamhetoch under hänsynstagande lill programmets karaklär och avser då enbarlpublikens upplevelsesituation. Han nämner inte varsamhet i förhållande till upphovsmanneneller verket. Vem ska för övrigl utöva ilenna varsamhet och hur ska brist påvarsamhet beivras? Den enda formen för varsamhet genlemot såväl publik somupphovsman är att avbrott för annonser inte tillåls. Tendensen all utesluta upphovsmännens iniressen ärtämligen genomgående i utredarens förslag. När det gäller frågan om när reklamavbrott får ske, görutredaren alldeles godtyckliga graderingar av olika verk. Varför får endokumentär avbrytas efter 30 minuler men en långfilm efter 45 minuler? Utredaren skriver också atl en "begränsning till eltenda annonsavbrott i en film .som är längre än 45 minuler anser jag vara enrimlig kompromiss mellan de olika önskemål som finns". Ilär ekar SverkerGustavssons egna ord i den nye utredarens mun - båda glömmer all lålaupphovsmännen della i kompromissandet mellan publikens ovilja au bli störd ochannonsörernas ekonomiska iniressen. De båda utredarnas förhållningssäll redan på detta stadiumär illavarslande för den slällning som upphovsrätlsliga verk kan länkas få ien framlida svensk lelevision. Hur ska del gå om inle ens de högsiaIjänste-männen på etl kullurdepariemenl månar om konsten, kulturen ochupphovsrällen? delar ulredningens uppfattning atl annonsermed reklam inle bör få förekomma före eller efterell program som huvudsakligen vänder sig lill barn. förslag lillslyrksockså av , SFR/SAMRAD och SRF.