prop · GE03100 · 1990-12-31 00:00:00 — Jag finner nämndens skäl härför värda att beakta ochberäknar nämndens anslag med ett mindre rationaliseringskrav om 0,. Jag räknar med att UUH även undernästa budgetår tillförs resurser för verksamheten från anslaget I 2. Inredningoch utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m. m. Jag hemställer att regeringen föreslår att 3. till föruniversitet och högskolor för /92 anvisa ett förslagsanslag på14310000kr. Inredning och utrustning av lokaler vid fP- '990/91:100 högskoleenheterna m.m. Bil. 1989/90Utgift 447 356 680 Reservation 95 906081 1990/91Anslag 531300000 1991/92 Förslag 670000000 Från detta reservationsanslag betalas utgifter förinredning och utmstning av lokaler vid högskoleenheterna inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde samt vid vissa statligainstitutioner inom bl.a. skol-och kulturområdena. Av anslaget disponeras innevarande budgetår 44milj. av enligt en av regeringen fastställdinredningsplan. och högskolor (UUH)disponerar 483,3 milj. kr. enligt en av regeringen fastställd utmstningsplan.En anslagspost om 4 milj. kr. står till regeringens disposition. Byggnadsstyrelsenhemställer att 150milj. anvisas för verkets /92. C/[///föreslår med överlämnande av förslag från berördamyndigheter m. fl. att den för UUH:s verksamhetsområde avsedda anslagspostenför /92 beräknas till 566 milj. kr. För tiden den Ijanuari 1989till den Ijanuari 1990 beräknar byggnadsstyrelsen prislägesförändringen förinredning till genomsnittligt . UUH beräknar prislägesförändringen förutmstning till . Förinredning föreslår nya eller ändrade kostnadsramar till ettsammanlagt belopp om ca 225 milj. kr. fördelade på 16 olika kostnadsramar. Avbeloppet avser ca 46,2 milj. kr. inredning till följd av fem planerade ellerpågående byggnadsobjekt. UUH föreslår inom sitt ansvarsområde kostnadsramarför utrustning till särskilt redovisade utmstningsobjekt för sammanlagt ca638milj. Av beloppet avser ca 105,5milj. utrustning till följd av tioplanerade eller pågående byggnadsobjekt. I gällande inredningsplan finns kostnadsramar om ca568 milj. kr. uppförda i prisläget . Jag föreslår enprislägesförändring om för inredningsramar som ännu ej slutredovisats. Med utgångspunkt i redovisat förslag föreslårjagatt i inredningsplanen för nästa budgetår förs upp kostnadsramarom sammanlagt29,1 milj.kr. i prisläget för tillbyggnad av kursbyggnadenför polymer-teknologi vid i samt nya lokaleri och i för högskolan. I gällande utmstningsplan finns kostnadsramar omdrygt 2,2 miljar der kr. uppförda i prisläget . Förutrustningsändamål föreslårjag att en kostnadsram om 14,2milj.kr. Prop.1990/91: 100 i prisläget den förs upp i utrustningsplanen förnästa Bil. 10 budgetår för nya lokaler i . I avvaktan påställningstagande till den tekniska lösningen av övermaskineri föreslår jag atten delram om 15 milj. kr. förs upp i utrustningsplanen för Dramatiska teatern.I beloppet ingår byte av scenbelysning samt viss ljudutrustning. För nya telefonväxlar beräknarjag ett ramutrymme om57,8 milj. kr.i enlighet med UUH:s förslag. Vidare föreslår jag en kostnadsramom . för utredningskostnader (/92). Beträffande materialfysiklinjen räknar jag med attbehovet av medel för utrustning får prövas i samband med fördelningen avkostnadsramen För UHÄ:s fördelning. I likhet vill jag framhålla att detär en viktig uppgift för högskolestyrelserna att se till att inom ramen för detotala medel som finns tillgängliga uppnå en bättre balans mellan olikaresursslag (prop. 1988/89:100 bil. 10 s. 483-484, prop. 1989/90:100 bil. (UbU: 1989/90:25, rskr. 328) anser attett bättre underlag är nödvändigt för en bedömning av rimliga resurstillskottför utrustning, inredning m. m. inför nästa treårsperiod. Jag avser att uppdraåt UHÄ att inför kommande treårsperiod presentera underiag för bedömning avbehovet av resurser för utrustning, inredning m. m. 1 utrustningsplanen är kostnadsramen Föruniversitets- och högskoleämbetets fördelning UHÅ-ramen - för innevarandebudgetår uppförd med ett belopp om 195,3 milj. kr. Jag föreslår att UHÄ-ramenför nästa budgetår förs upp med 197,3 milj. kr. I likhet med föregående årföreslårjag att kostnadsramar om 197,3 milj. kr. vardera för de efterföljandebudgetåren 1992/93 och 1993/94 förs upp i utrustningsplanen. I utmstningsplanen är för innevarande budgetåruppförd en kostnadsram om 226 milj. kr. För fbr.skningsrådsnämndens jördelning FRN-ramen . 1989/90:90 (s. 237) föreslogs förstärkningar av ramenmed 20milj.kr. för /92 och ytterligare 7milj.kr. fr.o.m. budgetåret1992/93. Jag beräknar kostnadsramen för /92 till 253 milj. kr.samt för budgetåren 1992/93 och 1993/94 till 260milj.kr. I inredningsplanen är kostnadsramen Förbyggnad.sstyrelsens fördelning för innevarande budgetår uppförd med 77 milj.kr. Jag föreslår att kostnadsramen för /92 förs upp med 81milj.kr. I likhet med föregående år föreslårjag att kostnadsramar om 81 milj.kr. vardera för de efterföljande budgetåren 1992/93 och 1993/94 förs upp i inredningsplanen. Kostnadsramen För statens kulturråds jördelning ärför innevarande budgetår i utrustningsplanen uppförd med 3,5 milj. kr. Jag beräknar kost nadsramen för nästa budgetår till 3,7 milj. kr. Jag föreslår vidare att kost nadsramar om 3,7 milj. !kr. vardera för de efterföljande budgetåren 1992/93 och 1993/94 förs upp i utmstningsplanen. Vidutgången av /90 utgjorde behållningen på ifråga va- Prop.1990/91:100 rande anslag 95,9milj.kr. För innevarande budgetår har 531,3milj.kr. 10 förts upp under anslaget. Jag räknar med att sammanlagt 670 milj. kr.bör anvisas för nästa budgetår. Av dessa medel bör 6 milj. kr. tillförasanslagsposten Till regeringens disposition. Jaghemställer att regeringen föreslår att 4. bemyndiga regeringen attbesluta om anskaffning av inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m.m. inomde kostnadsramarsom jag förordat i det föregående, 5. till Inredningoch utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m.m. för budgetåret1991/92 anvisa ett reservationsanslag på . Sammanfattning av betänkandet (SOU 1990:39) Konstnärensvillkor Riktlinjerna för kulturpolitiken si)m de beslutats vidolika riksmöten är vid sidan direktiven konstnärsutredningens självklarautgångspunkt. De grundlägganile målen är atl väma yilrandefriheten och skapareella förutsättningar för all denna frihet skall kunna utnyttjas, främjakulturell och konslnäilig förnyelse, motverka kommersialismens negativa verkningarsamt all värna den kulturella identiien. Stöd lill konstnärligt skapande är endel av denna politik. Utredningen i Samhället (SOU 1975:14) drogupp rikllinjerna. De principiella uttalanden som oicles där har sedermera bekräftatsav en rad tiksdagar. Utredningen underströk betydelsen av att främja del friaskapande konstnärliga arbetet. Utredningen framhöll all de främstamöjligheterna all förbättra konstnärernas ulkomstinöjlighcter "ligget iatt öka förutsäiiningarna för alt anlita konslnärerna och använtla deras verkoch andra insatser och därmed tillmöiesga behov hos samhälle och individer. Deigäller såväl konstnärernas traditionella arhetsu|)pgifter och arbetsområden somnya". Utredningen framhöll vidare all "konstnärerna måste ersättasbättre än för utnyttjande av deras verk och insatser". Jag delardessa synpunkter men det kommer emellertid alltid att även behövas ett direktstöd under kortare och . Utredaren har koncentrerat arbetetpå de fria konslnärerna. konstnärer som beilriver sin verksainhet som egenrörelse eller som fri-lansariist och endast tillfälligt är anställd. Meilkonstnär avses alla slags konstnärligt verksamma personer. I utredningen (kap. 2 och 3)tetlovisas kortfattat ekonormiska aspekter på kulturlivet ochkuliursalsntngarnas betydelse för ekonomi och sysselsättningen.Kulturmarknailerna är betydande och alltmer internationaliserade.Populärkultur och "finkultur" ät delvis beroende av varandra.Artister och insiriuironei som subventioneras av del allmänna utnyttjas ocksäinom populärkulturen. Omvänt ger pt)pulärkulturen också många arbetstillfällen. Kullur|)()litiken syflar lill allförhindra all den seriösa kulluren slukas av populärkulturen eller går underpå ilen hårda marknatlen. Politiken syflar såväl till all stimulera och breddaefterfrågan som att ge konslnärerna diägliga arbetsförutsättningar. F.n viktigutgångspunkt är då atl samhället måste sliklja sådan kitnstnäi lig verksamhetsom för egen kraft skulle ha mycket svårt att överleva på marknaden. Mångakonstnärliga utlrycksformet är och kommer alt förbli smala. Vi vill ime låta Prop.1990/91:100 Bil. enbartmarknaden avgöra vad som skall produceras och vilka konstnä- Prop.1990/91: 100 rer som skall ha chansen. Kombinationen av marknad och stöd ärnöd- Bil. Kulturekonomin måste vara en biandekonomi. De nya medierna i kombination medförändrade livsstilar och konsumtionsmönster samt den offentliga kultur- ochbildningspolitiken har i stort ökat människors intresse för konstnärligverksamhet. På vissa områden kan man dock iaktta en dämpning avpublikefterfrågan, t.ex. biblioteksutlåning. Alltfler ungdomar dras till dekonstnärliga yrkena. De offentliga satsningarna på kulturpolitiken har ökatstarkt under hela 80-talei. Även om efterfrågan har ökat harantalet konstnärer eller personer som vill försörja sig som konstnärer ökat änmer. Det kommer sannolikt alltid finnas fler människor som vill ägna sig ålkonstnärlig verksamhet än vad marknaden spontant efterfrågar. Konstnärerna hardärför också en svag ställning på marknaden och erättningen för deras arbete ärofta låg. Utredningen har sökt sammanställatillgänglig statistik vad gäller konstnärers inkomsiförhållanden m.m. (kap. 4).Den visar, föga förvånande, att konstnärernas taxeraile inkomster ofta ärlåga, inte sällan mycket låga. Det gäller särskilt de fria konstnärerna ochalldeles särskilt konstnärer inom "smala" sektorer som t.ex. friadansare. Det är få fria konstnärer som kan leva hyggligt på inkomsterna av sinkonstnärliga verksamhet. 1.Utredaren harlagt stor vikt vid insatser som kanförbättra arbetssituationen för konslnärerna och öka efterfrågan på deraskonstnärliga arbete. Utredningen betonar betydelsen av syssctsältntngsfrämjandcinsatser i nära samverkan mellan kulturpolitik,arbetsmarknadspolitik och regionalpolitik. Allmänt efterfrågestimulerandeinsatser är också viktiga, som t.ex. insatser för ökad konslbtldning, kultur iarbetslivet och kultur i skolan. Som en följil av ilenna principiella hållning har utredningen också lagt storvikt vid vissa ersättningsfrågor. Dit hör inlebara de direkta statliga bidragen utan också de upphovsrältsligaersäiinrngarna. Konstnärernas skaller är i sammanhanget av självklart storbetydelse. Fn andra huvudsynpunkt ärbetoningen av kvaltieiskraven i ilen allmänna kulturpolitiken.Utredaren påminner om att i sin granskning av ilen svenska kulturpolitiken visserligen i huvudsak ärstarkt uppskattande men också har en del kritiska synpunkter. Granskarnaefterlyser hårdare kvalitetskrav. Utredaren villinte göra granskarnas bedömning ialla avseenden till sin men deras huvudintryck har bekräftatsi de analyser ulreilningen gjort. Avvägningarna när del gäller bidrag och stödär naturligtvis myckel grannlagafrågor, men enligt utredarens mening bör man ge ökad tyngd just ål kraven på kvalitet. Den tredje huvudsynpunkten är enstark betoning av del internationella perspekiivei på konsilivei och behovetav ell intensivt kulturutbyte.Givande och tagande är självklara förutsättningar för ett levande kul- turliv.Skall kulturlivet ha kvalitet måste det kunna hävda sig vid inter- Prop.1990/91: 100 nationella jämförelser, ungefar som forskning. Svenska konstnärerav al- Bil. 10 la kategorier måste ha möjligheter alt utbilda sig och altexponera sin konst utomlands. Det svenska kulturlivet måste få chansen attförnyas och stimuleras av utländska gästspel och besök. granskare tycktesig finna en insulär hållning inte minst på bildkonstens område. Frigörelsen iÖst- och samt den fortgående europeiska integrationen är ocksåviktiga argument för ett ökat kulturutbyte. Men perspektivet får inte göra haltvid . Det är också viktigt med kontakter med kulturerna i tredje världen.I det sammanhanget vill utredaren påminna om att det mångkulturella samhälletär svenskl tema för FN:s kuliuråriiondc. är redan ett mångkulturelltsamhälle men invandrarnas delaktighet i det svenska kullurlivei ärförhållandevis liten. Del gäller såväl konstnärlig verksamhet som del publikaintresset. Jag anser det vara av största betydelse att på olika sätt söka brytaäven detta mönster. De arbetsmarknadspolitiska insatserna på kulturområdet harfått stor betydelse under 8U-talet. AMS har intagit en generös och innovativhållning lill kulturlivet och uppmuntrat många olika initiativ för att främjaefterfrågan på kultur och konstnärer också utanför de reguljära konstmarknaderna.Del är ingen överdrift atl hävda atl AMS-insaiserna kommit all bli en del avkuliurslödet. Därav följer alt de arbetsmarknadspolitiska insatserna på dettaområde har fått en speciell karaktär. De är knappast av övergångsnalur iavvaktan på en konjunkturen uppgång av efterfrågan, fe är bara delvisinriktaile på att söka slussa in den arbetslösa arbetskraften på andraområden. De är starkt koncentrerade till storstäderna, särskilt lill Stockholm.Det är också ofrånkomligt alt det blir kollision mellan konstnärernaskonstnärliga ambitioner och de arbetsmarknadspolitiska kraven på t.ex.arbetslöshet som villkor för be-redska|)sarbele. För den enskikle konstnärenter sig systemet osäkert och nyckfullt, men både kulturpolitiskt och frånkonstnärernas egna utgångspunkter skulle lägel vara mycket värre om stödetinte fanns eller var mer snålt bedömt. För alt trygga kvalificerade friakonstnärers inkomster och möjligheter att arbeta krävs emellertid insatseruianför arbetsmarknadspolitikens ram. I första hand gäller del att stärkaproduktions- och projektbidrag till fria scenartister, särskilt koreografer ochdansate. Uiredaien föreslår därför en fortsalt ökning av statsbidragen tillfria teater-, dans- och musikgrupper med särskild inriktning på dans ochmusik. Bidragen bör räknas upp med ytterligare 4 milj.kr. Iör all ge kvalificerade fria konstnärer drägliga inkomster och göra dem mindreberoende av koniantsiöd och beredskapsarbete föreslås i det följande ettväsentligt utökat antal inkomstgaraniier. Vidare förordas en förstärkning avkulturrådets medel för bidrag lill centrumbildningar ochfrämjandeorgani-sationer. Meil insatser av detta slag och ett förstärktregionalpolitiskt stöd bordedet vara möjligt att begränsa de arbetsmarknadspolitiska in- Prop.1990/91: 100 satserna. Förslagen i den regionalpoliitskapropositionen innebär alt en ny situation skajjas för såväl den statligalänsförvaltningen som för de centrala kulturinstitutionerna ochkuliurarbetsförmedlingen. För länsstyrelserna innebärförslaget all de tillilelas en ny uppgift som syftar till att ta medkulturinsatser i den samlade regional ))lane-ringen. Del är viktigt allplaneringen sker i nära samverkan med de kulturinstitutioner som verkar ilänet och ail rnan ger ell generöst utrymme för idéer och uppslag frånkonstnärer och fi ia grupper. Propositionens tankegångar är för sittförverkligande helt beroende av ambitionerna hos länsmyndigheter, landstingoch kommuner. Centrumbildningarna borde fåmöjlighet att utvecklas till rena bransch-organisationer för berördakonsinärsgr upper med ekonomiskt och annat stöd från statens kullurråil.Bidraget från rådet bör öka med 2 milj.kr. Regionala centrumbildningar bördärutöver kunna räkna med stöd från regionala insian.ser, bl.a. den nyalänsförvaltningen. Förslaget innebär all AMS får möjlighet atl koncentrera ochvidareutveckla förmedlingsverksamheten inom kulturarbelsförmcillrngcns ram.Bl.a. kan det bli båga om all bygga upp en s.k, poolverksamhet för flerkonstnärs-grupper än scenarlisterna. I den föreslagna ökningen avstatens kultuiräils bidragsanslag ingår också stöd till planerat centrum förkonsl och hantverk. Invanilrarnas kulturcentrum, IKC,intar en särställning. Enligt gällande poltltk skall invandrade konstnärerinte .särbehandlas. De skall successivt få möjligheter att söka samma stöd somsvenska konstnärer. F.rfarenheten visar emellerliil att denna politik är svåratl förverkliga. Under en övergångslid kan det därför behövas ett särskilt stödför IKC:s medlemmar. Sammanlaget föreslås en ökning ;ivbidraget till främjandeorganisa-lioner m.m. [)å 4 mrlj.kr. Del ankommer påstatens kulturråd att fatta beslut orn den exakta fördelningen. Förstärkt frilansverksanihel ute t landet Liinsmusikreformen har inneburit alt frilansproduktionerna ute i landet minskai kraftigt. De medel som anvisas förlänsmusiken under anslaget Bidrag lill regional musikvct ksainhct används iförsta hand för länsmusikens fasta kostnader. Utan alt föregripa resullatet avde pågående förhandlingarna mellan staten och landstingsförbundet föreslårutredningen atl en del av ilei statliga bidraget ( K) milj.kr.) öronmärkes förfr ilans-verksamhei. Under föruisäiining att landstingen bidrar med likainyckei bör staten tillskjuta 5 milj.kr. i icfoimmedel fi>r ändamålet. För att lötbättra rnöjliglicierria liit unga, ociablcradeartister att nä ut lill en ev. marknad bör nya finarisrei ingsvägar öppnas.Uiredaren föie-släi därför en ny anslagspost under kultur råilels anslagBiilrag, lill ul- Arbetsnamnet på anslagspos- Prop. 1990/91: 100 ten ärHusariisier. Benämningen är lånad från den försöksverksamhet Bil. 10 medhusdirigenier som pågår med slöd från kullurråilei. skulle göradet möjligt för rådei att efter ansökan lämna bidrag lill i första handregionala kulturinstitutioner som är beredda all under en pe-rioil av två årprojektanställa en ung husarlist. 1 första hand skulle medlen användas förartister som normalt inle kan få tjänster t.ex. dirigenter, tonsättare,dramatiker, dramaturger, koreografer, regissörer och sce-nografer. Ävensångsolister, dansare, konserlpianister och mimarlister skulle kunna komma ifråga. En rimlig och maximal nivå på det årliga bidraget per artistskulle vara tern basbelopp, dvs. 5 x 29700 = . Förslagsvisskulle 2(1 utrymmen för sådana husartister kunna inrättas till en årligkostnad av ca 3 milj.kr. För all kunna förverkligas behöver förslaget beredasytterligare av . Sedan den är stålens konstråd huvudman fördel framgångsrika projektet där vi bor. Övriga deltagare i projektet ärBoverket, AMS och KRO. Projektet., som finansieras av AMS, bör permanentas.Årskostnaden för projektet var 4 milj.kr. Projektet är väidefulll och börpermanentas. Del har redan gett up|)hov lill nya arbeten för 30 miljoner ochengagerat ett 6()-tal konstnärer. belopp motsvarande projektmedlen 1989 börtillföras . En analys av konstnärernas ekonomiska sitiraiion kan inlegenomföras utan att la hänsyn till skatte- och avgiftssystemets inverkan på denenskilde konstnärens verksamhet. Mot den bakgrunden är det självklart attskaiieteformens framlida innehåll får stor betydelse för konslnärerna. De olikaskaiteuiredningarna hade emelleriid över huvud taget inte beaktatkonstnärernas situation. Utredaren överlämnade därför en särskild skrivelse ornkonsinärernas skatter ocb avgifter lill regeiingen förbeaktande i samband med skattereformen. Vis.sa av de frågor som, logs upp iskrivelsen har inte behandlats i den presenterade skatiepropositionen.Därför tärs på nyii upp bl.a. frågorna om sti-pendiebeskailning och förslagetorn en niaximeiail ålerbelalning av egenavgifter till konslnärer. Ettgenomförande av delta förslag skulle bidra lill all göra konstnärerna mersjälvförsörjande. Kostnaderna uppskattas lill 25 milj. kr. Om vi önskar främja kvalificerad konstnärlig verksamhetkrävs eti rejält samhällsstöd. Del räcker inte med att främja efterfrågan ochkonstnärlig produktion. Samhället borde inta samma generösa hållning till konstnärligaverksamheter som till forskningen. Del betyder inte all alla som vill ha stödkan få det - lika lile som när del gäller forskare. De konstnärliga slödformerna måste vara utformade Prop. 1990/91: 100så att dessa krav tillgodoses. Men stödet måste också vara utformat så att Bil.10 de som har visat att de har förmåga kan ägna sig åt sin verksamhet ocksåunder tider när exempelvis de upphovsrältsliga ersättningarna är små. Precissom forskare måste konstnärer ha rätt att misslyckas. Samhället - finansiären- måste vara lierett all ta risker. Bidragen lill konslnärer bör framför alltha följande inriktning och syften: *Bidragen börunderlätta för unga, ännu inteetablerade konstnärer all komma i gång med sin konstnärliga verksamhet och vinna inträde på marknaderna. *Genom projekt-och resebidrag etc. bör konstnärer få möjlighet all satsa på nya konstnärligaverksamheter, skaffa sig erfarenheter och kunskaper saml delta i ettnödvändigt internationelltkulturutbyte. * Genom rejäla bidrag bör konslnärer fåchansen all koncentrera sig helt på den konstnärliga verksamheten, 1 bästa fall kan delta göra det möjligt atl senare i livet få lilliäckliga upphovsrältsliga in komster för sin försörjning. * Genom inkomslgaraniierna skapas förutsättningar förerkända och kvalificerade konstnärer alt ägna sig ål sin ver ksamhet. * Bidragsyslemel bör också fylla vissa sociala syftenbl.a. vad gäller pen sioner. Del är uppenbar l alt det krävs enkraftig (ikning av de statliga insatserna för konstnärliga bidrag ochersättningar om de tillnärmelsevis skall tillgodose de krav som ovan angivils.Del mest angelägna i nuvarande läge är en kraftig ökning av antaletinkomstgaraniier. Garantierna ger konstnären en visserligen låg men dockinkomsttrygghet. Del kan inte vara rimligt all erkända konstnärer efler åratalav konstnärligt arbete skall vara hänvisade till arbetslösheisunilersiöd,beredskapsarbete eller socialbidrag. Antalet inkomstgaraniier bör utökas ined149, utöver den ökning förorilat för l')91/92, vilket ger sammanlagt300 garantier. Kostnaderna för de nya 149 garalierna kan uppskattas lill ca 15milj.kr. Uiredaren har då räknar med all kostnaden per garanlirum blir högre jufler garantier sorn ges. Ökningen bör främst utnyttjas för garantier tillkvalificerade dansare, koreografer, mimare, tonsättare, solister, jazzmusiker,fotografer, bildkonstnärer och konsthantverkare. Utbyggnaden kan ske stegvis.Vidare föreslås en ökning av visningsersäli-ning, bidrag till konslnärer ochkonstnärsnämndens främjande av inlernationellt kulturutbyte med sammantaget 5milj.kr. Liksom vad gäller forskningen och forskarna är del direktastatliga inflytandet över bidragsgivningen till konstnärer begränsat. Statenhar gett konstnärerna själva en betydelsefull för alt ime säga avgörande roll.Enligt utredarens uppfattning är delta en riktig princip men den kan inlelägga hinder i vägen för staismakierna atl slå fast vissa principer som börvara vägledande för biilragssysiemen. I)c medel som anslås av är endel av den statliga kulturpolitiken och det är naturligt att 24 1990/91. man ocksåfastställer sådana riktlinjer. Detta gäller även biblioteks- och Prop. 1990/91:100 visningsersältning som visserligen är utformade med referenser till upp-Bil. 10 hovsrälien men som likväl är offentliga anslag till kulturlivet. Det äremellertid också angeläget att de resurser som står till buds används på etteffektivt och kvalitetsmedvetet sätt. I valet mellan ett begränsat slöd tillmånga och ett rejält stöd till ett mindre antal vill uiredaren förorda delsenare. Därför föreslås att den individuella visningsersättningen som utgårtill 2 012 konslnärer på . så blygsamt belopp - somdessutom är beskattat och avgifisbelagl - har ingen betydelse för mottagarnasekonomiska situation. De 6 milj.kr. som bidraget kostar skulle i stället kunnautnyttjas för t.ex. 100 stipendier på . En såilan reform bör vara enförutsättning för en fortsatt ökning av visningsersätlningen. Också de övrigabidragen inom samtliga arbetsgruppers områden bör prövas |)å inotsvarandesätt.