prop · GE0358 · 1990-12-31 00:00:00 — Syftet med den nu aktuella övergångsbestämmelsen är emellertid ocksåatt förhindra i dessa fall och i de angivna situationerna att denåtstramning som begreppet "allvarlig psykisk störaing" innebär iförhållande till uttrycket "sinnessjukdom, sinnesslöhet eller jämställdmed sinnessjukdom" i bl.a. 30kap. 6§ BrB i dess nuvarande lydelse skullekunna leda till att personer som inte får ådömas fängelse enligt paragrafen idess nuvarande lydelse skulle kunna få det med dess nya lydelse. Med hänsyntill detta har det ansetts motiverat att för samtliga fall av rättspsykiatriskaundersökningar, som avser gärningar som har begåtts före ikraftträdandet mendär utlåtandet avges efter ikraftträdandet, föreskriva att utlåtandet skallinnehålla "uttalanden i de frågor som anges i 1 § första stycket 1 och 2 iden nya lagen och även huruvida den misstänkte begått brottet under inflytandeav sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitet av så djupgåendenatur att den måste anses jämställd med sinnessjukdom". Förundersökningsläkaren innebär detta att utlåtandet skall innehålla uttalandenenligt såväl den nya som den gamla lagen. Medhänsyn till den avkortning av maximitiden för en rättspsykiatrisk undersökningsom den nya lagen innebär i förhållande till LRPU när det gäller häktadepersoner har det av praktiska skäl ansetts nödvändigt att låta den nuvarandemaximitiden få gälla beträffande undersökningar som ännu pågår vid den nya lagensikraftträdande. Detta har kommit till uttrycki punkt 3 . Beträffande den maximitid som anges i 8 § i den nya Prop.1990/91: 58 lagen har någon övergångsreglering däremot inte ansetts nödvändig. Bestämmelsernai JÖrsta stycket i punkt 4 reglerar situationen då en rättspsykiatrisk klinikbegärt anstånd med att avge utlåtande över en rättspsykiatrisk undersökning mensocialstyrelsen inte har prövat framställningen före den nya lagensikraftträdande. Även överklagandeförfarandet i sammanhanget innefattas avregleringen. Beträffande överklagande i övrigt med stöd av 11 a § LRPU avolika beslut enligt den lagen har något praktiskt behov av övergångsregler inteansetts föreligga. 1andra stycket jörsta meningen i punkt 4 har tagits in en bestämmelse som tarsikte på den situationen då en domstol /92 begärtsocialstyrelsens utlåtande enligt 3 § LRPU. Det är här fråga om bl.a. sådanafall då den misstänkte är intagen för vård enligt LSPV. Om haravgett sitt utlåtande men målet avgörs efter denna tidpunkt,krävs att domstolen inhämtar ett utlåtande enligt 3 eller 4 § i den nya lagenav chefsöverläkaren, förutsatt att den misstänkte då är föremål för vård enligtlagen om psykiatrisk tvångsvård eller lagen om rättspsykiatrisk vård (seövergångsbestämmelserna till förslaget till lag om psykiatrisk tvångsvård). Harsocialstyrelsen inte avgett sitt utlåtande följer emellertid avden nu aktuella bestämmelsen alt utlåtandet skall utformas i enlighet med vadsom föreskrivs för ett utlåtande av det nyssnämnda slaget av chefsöverläkaren.Bestämmelsen innebär också att kraven enligt punkt 2 i övergångsbestämmelsernapå uttalanden i de frågor som där anges skall uppfyllas. Enligt andra meningenersätter styrelsens utlåtande ett sådant läkamtlåtande. Omdet i ett brottmål har genomförts en rättspsykiatrisk undersökning f"/92 och rätten likaledes enligt 6 § LRPU harbegärt utlåtande över undersökningen, skall nämnda paragraftillämpas även om utlåtandet avges . Detta följer av andrastycket tredje tneningen i punkt 4. Bestämmelsen innebär bl. a. attsocialstyrelsen i utlåtandet skall ta ställning till undersökningsläkarensuttalanden enligt 5 § LRPU. Att domstolen i ett sådant fall fortfarande skalltillämpa 31 kap. 3§ BrB i dess nuvarande lydelse följer av punkt 3 iövergångsbestämmelserna till ändringarna i BrB. Punkt5 innehåller en reglering av hur tvångsintagningar enligt 9 § första stycket LRPUskall behandlas /92. Avsikten med regleringen är att dennya lagens begränsning av tiden för tvångsintagning skall gesverkningar även på de tvångsintagningar som har skett med stöd av den gamlalagen. Det kan antas att denna övergångsreglering får en ytterst begränsadpraktisk betydelse. 7.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:542) ompersonundersökning i brottmål Rättenfår, när det finns skäl till det, förordna en läkare att avge läkarintyg Om rätten särskilt anger det i förordnandet, skallintyget omfatta de medicinska fömtsättningarna för att överlämna 560 denmisstänkte till rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningspröv- Prop.1990/91:58 ning. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om avfattningenav läkarintyget. Endast en läkare som får avge utlåtande över en rättspsykiatriskundersökning får förordnas att avge ett sådant intyg som anges i första stycketandra meningen. Misstänktsom ej är häktad är pliktig att för läkarundersökning inställa sig å tid ochort som läkaren bestämmer. Uteblir den misstänkte, må polismyndighet lämnahandräckning för hans inställande. Iparagrafen har gjorts ändringar till följd av förslaget att ett § 7-intyg, somutfärdats av en läkare som har kompetens för att avge utlåtande över en rättspsykiatriskundersökning, skall kunna läggas till grund för rättspsykiatrisk vård som enbrottpåföljd (se avsnitt 3.14 och 4 § första stycket i förslaget till lag om rättspsykiatriskundersökning). Bestämmelseni första stycket första meningen har endast jämkats i språkligt hänseende. första stycket andra meningen har tagits in en bestämmelse som innebär attdomstolen när den förordnar om § 7-intyg skall ta ställning till huruvidaintyget skall vara av det kvalificerade slag som utgör tillräckligt medicinskt underiagför att domstolen skall kunna överlämna den tilltalade till rättspsykiatriskvård utan särskild utskrivningsprövning. Om domstolen under måletshandläggning finner anledning att undersöka om den tilltalade kan bli föremålför rättspsykiatrisk vård men bedömer med hänsyn till i första handbrottslighetens karaktär att vården inte bör förenas med särskildutskrivningsprövning (se förslaget till 31 kap. 3 § BrB), kan domstolen sålundaange att läkaren i intyget skall uttala sig huruvida det finns medicinskaförutsättningar för att överlämna denne till sådan vård, dvs. att denne liderav en allvarlig psykisk störning och det med hänsyn till hans psykiskatillstånd och personliga förhållanden i övrigt är påkallat att han är intagenpå en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövandeoch annat tvång. Detbör betonas att intyg av detta slag inte är avsedda att användas som ettalternativ till de normala § 7-intygen. Avsikten är i stället att de skallkunna ersätta rättspsykiatriska undersökningar i vissa fall. Detnuvarande andra stycket har slopats som en följd av förslaget att avskaffapåföljden överlämnande till öppen psykiatrisk vård. Den nya föreskriften iandra stycket första meningen, som motsvarar den nuvarande bestämmelsen iförsta stycket andra meningen, innehåller ett bemyndigande för regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avfattningenav de båda former av läkarintyg som avses i första stycket, dvs. dels de intygsom motsvarar de nuvarande § 7-intygen och dels de nu aktuella, mer kvalificeradeintygen. gäller enligt 13 § personundersökningskungörelsen attett § 7-intyg skall innehålla uppgifter i de hänseenden som anges i ett avkriminalvårdsstyrelsen efter samråd med fastställt formulär.Jag avser att återkomma till regeringen beträffande den reglering som här börgälla vid den nya ordningen med två olika former av läkarintyg. Föreskrifteni andra stycket andra meningen , som har berörts i den 561 36 1990/91. allmännamotiveringen (avsnitt 3.14), innebär att endast läkare som har Prop. 1990/91:58kompetens att avge utlåtanden över rättspsykiatriska undersökningar får Bilaga2 avge läkarintyg som avses i första stycket andra meningen. I de fall dådomstolen enligt den sist nämnda bestämmelsen anger att läkarintyget skallinnehålla uttalande om de medicinska fömtsättningarna för att överlämna dentilltalade till rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning,skall alltså den förordnade läkaren ha denna särskilda kompetens. Av 7 §tredje stycket i förslaget till lag om rättspsykiatrisk undersökning följeratt det ankommer på regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,att meddela föreskrifter om denna kompetens. Jagvill tillägga att en överenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännenangående organisationen av det rättspsykiatriska undersökningsväsendet iframtiden kan komma att omfatta även § 7-undersökning-arna. Om så sker, får jaganledning att återkomma med de förslag till ändringar som kan behöva vidtas ibl. 10 § i förevarande lag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring irättegångsbalken, 3.lagom ändring i bötesverkstäUighetslagen(1979:189), 4.lag om ändring i lagen(1963:197) om ahmänt kriminalregister, 5.lag om ändring i lagen(1965:94) om polisregister, 6.lagom ändring idelgivningslagen (1970:428), 7.lag om ändring i lagen(1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, 8.lagom ändring i lagen(1974:202) om beräkning av strafftid m.m., 9.lag om ändring i lagen (1974:515)om ersättning vid frihetsinskränkning, 10.lag om rättspsykiatriskundersökning, 11.lag om ändring i lagen(1964:542) om personundersökning i brottmål. Beträffandeförslaget under 7 vill jag peka på kravet i 10 kap. 5 § tredje stycketregeringsformen på särskild beslutsordning vid behandling. Lagförslagen promemoria angående behandlingenav psykiskt störda lagöverträdare Lag om ändring i Härigenomföreskrivs i fråga om dels att 31 kap. 3 och 4 §§,33 kap. 2 och 4 §§ samt 36 kap. 13 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att det i balkeninförs en ny paragraf, 31 kap. 5 §, av nedan angivna lydelse. 1990/91:58 Bilaga2:1 Kan den som begåttbrottslig gärning, enligt vad som fratngår av föreskriven medicinsk utredning,beredas vård med stöd av lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall eller vård i specialsjukhus med stöd av 35 § lagen angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda, må rätten, om den finner behov av sådan vårdföreligga, förordna att han skall överlämnas till sluten psykiatrisk vårdeller vård i specialsjukhus Jör psykiskt utvecklingsstörda. Om gärningen ickebegåtts under inflytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själsligabnormitet av så djupgående natur, att den måste anses jämställd medsinnessjukdom, må dock sådant förordnande meddelas allenast såframt särskildaskäl äro därtill. Framgår det avföreskriven utredning att den som begått ett brott lider av en till såväl artsom grad allvarlig psykisk störning och har behov av psykiatrisk vård som kan tillgodo.sesgenom att han tas in på sjukhus, får rätten överlämna honom till rättspsykiatriskvård. Vad som har sagts gäller inte om endast böter är jöreskrivetförbrottet. Har brottet begåtts underpåverkan av den psykiska störningen och har det riktat sig mot eller medfört jaraförliv eller hälsa, får rätten, om påtaglig risk föreligger för att den tilltaladetillföljd av störningen jort-sätter brottslighet av detta slag, förordna attsärskild utskrivningsprövning skall äga rum. Omdet anses behövligt av hänsyn till allmän laglydnad eller för att jrämja dentilltalades anpassning i samhället, jår rätten förena påföljd enligt förstastycket med annan påföljd än fängelse eller överlämnande till särskild vård. 1990/91:58 Bilaga2:1 År någon, som begåttbrottslig gärning, i behov av psykiatrisk vård eller tillsyn, och meddelas ejförordnande enligt 3 §, må rätten, om mera ingripande åtgärd av särskilda skälej finnes påkallad, förordna att han skall överlämnas till öppen psykiatriskvård. Om någon som har ensådan funktionsnedsättning som avses i 1§ lagen (1985:568) om särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. har begått ett brott underpåverkan av funktionsnedsätt-ningen, får rätten överlämna honom till rättspsykiatriskvård med förordnande om särskild utskrivningsprövning, under förutsättning att 1. dentilltalade på grund avfunk- tionsnedsättningen har behov av vård som kan tillgodoses genom att han tas in på sjukhus, 2.brottet har riktat sigmot eller medfört fara för liv eller hälsa, 3.påtaglig risk föreliggerför att han till följd av funktionsnedsätt-ningen fortsätter brottslighet avdetta slag. Omnågon i fall som avses i 3 § andra stycket eller 4 § på grund av sitt tillståndsaknade uppsåt till gärningen, får rätten likväl, utan att döma till ansvar,överlämna honom till rättspsykiatrisk vård med förordnande om särskildutskrivningsprövning. Överlämnande enligtförsta stycket får ske efter åtal eller särskild talan av åklagare, ömsärskild talan gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs irättegångsbalken angående åtal för gärningen. För brott som någonbegått under inflytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själsligabnormitet av så djupgående natur, att Har någon begått ettbrott under påverkan av en psykisk störning, får rätten efter omständigheternadöma till lindrigare straffan som ärföre- denmåste anses Jämställd med sinnessjukdom, må ej tillämpas annan påföljd änöverlämnande till särskild vård eller, i fall som angivas i andra stycket,böter eller skyddstillsyn. Tillböter må dömas, om det finnes ändamålsenligt för att avhålla den tilltaladefrån fortsatt brottslighet. Skyddstillsyn må ådömas, därest sådan påföljd medhänsyn till omständigheterna finnes lämpligare än särskild vård. Finnespåföljd som här sagts icke böra ådömas. skall den tilltalade vara fri från påföljd. Föreslagenlydelse skrivet för brottet. Densom har begått ett brott under påverkan även till såväl art som grad allvarligpsykisk störning får inte dömas till fängelse. Om påföljd i ett sådant fallanses inte böra ådömas, skall den tilltalade vara fri från påföljd. Vad som sägs i förstastycket till-lämpas även om någon har begått ett brott under påverkan av ensådan funktionsnedsättning som avses i 1§ lagen (1985:568) om särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. Vad som sägs i andra styckettillämpas även om någon har begått ett brott under påverkan av en sådanfunktionsnedsättning som avses i nämnda paragraf och som är allvarlig tillsåväl art som grad. Prop.1990/91:58 Bilaga 2:1 Har någon begått brott innan han fyllt tjugoett år, må efter omständigheteraa ådömas lindrigare straff än för brottet är stadgat. Harnågon begått brott innan han fyllt tjugoett år, må efter omständigheterna ådömaslindrigare straff än för brottet är stadgat. Lindrigare straff må ock, omsärskilda skäl äro därtill, bestämmas för brott som någon begått underinflytande av själslig abnormitet. Omsynnerliga skäl äro därtill och hinder uppenbarligen ej möter av hänsyn tillallmän laglydnad, må jämväl i annat fall ådömas lindrigare straffan somstadgats för brottet. Finnes på gmnd avsärskilda omständigheter uppenbart, att påföljd för brottet ej är erforderlig,må påföljd helt eftergivas. Harbrott begåtts av någon som ej fyllt eller som handlat underinflytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitet avså djupgående natur, att den måste anses Jämställd med sinnessjukdom, må rättenförordna om förverkande av egendom eller Harbrott begåtts av någon som ej fyllt eller som handlat under påverkanav en till såväl art som grad allvarlig psykisk störning eller av en sådan junktionsnedsätt-ningsom avses i 1§ lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. omannan särskild rättsverkan, som kan följa å brottet, allenast om och i den måndet med hänsyn till hans sinnesart, gärningens beskaffenhet ochomständigheterna i övrigt kan anses skäligt. ochsom är allvarlig till såväl art som grad, jår rätten förordna om förverkande avegendom eller om annan särskild rättsverkan, som kan följa på brottet, endastom och i den mån det med hänsyn till hans psykiska tillstånd, gärningens beskaffenhetoch omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. 1990/91:58 Bilaga2:1 Denna lag träder i kraftden . 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i i ag Härigenomföreskrivs att 20 kap. 7 § skall ha nedan angivna lydelse. §Åklagare får besluta att underlåta åtal för brott (åtalsunderlåtelse) under fömtsättningatt något väsentligt allmänt eller enskilt intresse ej åsidosätts; 1.om det kan antas att brottetinte skulle föranleda annan påföljd än böter, 2.om det kan antas att påföljdenskulle bli villkoriig dom och det finns särskilda skäl för åtalsunderlåtelse, 3.om den misstänkte begått annatbrott och det utöver påföljden för detta brott inte krävs påföljd med anledningav det föreliggande, eller 4.om brottet uppenbarligen be- 4. om denmisstänkte lider av en gåtts under inflytande av sådan psykiskstörning eller har ert sådan själslig abnormitet, som avses i 33 junktionsnedsättningsom avses i kap. 2 § , samt psykiat- 1 § lagen (1985:568)om särskilda risk vård eller vård enligt lagen omsorger om psykisktutvecklings-Il 967:940) angående omsorger om störda m.fl. och psykiatriskvård el-vissa psykiskt utvecklingsstörda ler särskilda omsorger enligt kommer tillstånd utan lagföring. nämnda lag kommer till stånd utan Åtalfår underlåtas i andra fall än som nämns i första stycket, om det av särskildaskäl är uppenbart att det inte krävs någon påföljd för att avhålla denmisstänkte från vidare brottslighet och att det med hänsyn till omständigheternainte heller krävs av andra skäl att åtal väcks. Dennalag träder i kraft den . 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenomföreskrivs att 22 § bötesverkställighetslagen (1979:189) skall ha nedan angivnalydelse. 22§ Förvandling får ej ske av 1. böter,som har ådömts med 1. böter, som har ålagts någon stöd av 33 kap. 2 § , som skäligen kan antas ha begått brottet under påverkan av ett sådant tillstånd som avses i 33 kap. 2§andra stycket eller tredje stycket andra meningen , 2. vitesom har utdömts för underlåtenhet att fullgöra dom eller beslut rörande saken i mål som har handlagts enligt lagen (1974:371) om rätte gången i arbetstvister. Omhinder i andra fall mot förvandling av böter eller viten finns särskildabestämmelser. Dennalag träder i kraft den 4 Förslag till Prop. Lag om rättspsykiatrisk undersökning m.m. 1 §I brottmål får rätten förordna om rättspsykiatrisk undersökning i syfte att utröna om Lden misstänkte har begått gärningen under påverkan av en till såväl art somgrad allvarlig psykisk störning eller av en sådan funktionsnedsättning somavses i I § lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m. fl. och som är allvarlig till såväl art som grad, 2,medicinska fömtsättningar för att ge den misstänkte rättspsykiatrisk vårdenligt 31 kap. 3-5 §§ föreligger. Enrättspsykiatrisk undersökning utförs vid en rättspsykiatrisk vårdenhet. 2 § Beslut om rättspsykiatrisk undersökning får meddelas endast om 1. denmisstänkte har erkänt gärningen eller övertygande bevisning har förebragts att han har begått den och 2, inteenbart böter kan antas böra följa på gärningen eller, i fall som avses i 31 kap. 5 § , är föreskrivet för denna. Beslutom en rättspsykiatrisk undersökning skall meddelas så snart det kan ske. 3 §En rättspsykiatrisk undersökning skall utföras med största möjliga skyndsamhet. Den skall anpassas efter syftet med undersökningen och undersökningsfallets beskaffenhet. Ettutlåtande över undersökningen skall ges in till rätten utan dröjsmål sedanundersökningen har avslutats. Är den misstänkte häktad skall utlåtandet ges ininom en månad och annars från det att beslut om undersökningenkom in till den rättspsykiatriska vårdenhet där undersökningen skall göras.Rätten får medge anstånd, om det föreligger särskilda skäl. 4 §Utlåtandet över en rättspsykiatrisk undersökning skall avges av en läkare vid den rättspsykiatriska vårdenheten eller av någon annan läkare som vårdenheten utser. Utlåtandet skall, om annat inte följer av rättens beslut, innehålla uttalande i de frågor som avses i 1 § första stycket. 1 utlåtandet skall anges de omständigheter på vilka dessa uttalanden gmn das. Anserläkaren att den misstänkte bör bli föremål för annan åtgärd än rättspsykiatriskvård, skall detta anges i utlåtandet. 5 §Den som är häktad och skall genomgå rättspsykiatrisk undersökning skall så snart det kan ske föras över till den rättspsykiatriska vårdenhet där undersökningen skall göras. Sedanden rättspsykiatriska undersökningen har avslutats skall den misstänkte föras tillbakatill häktet, om hans hälsotillstånd inte ger anledning till annat. Omdet finns särskilda skäl, får en rättspsykiatrisk undersökning beträffande densom är häktad utföras vid en rättspsykiatrisk vårdenhet när denne är intagen ihäkte. Beslut i en sådan fråga fattas av efter samråd medkriminalvårdsstyrelsen. Bestämmelserom psykiatrisk vård för den som är häktad och genomgår 569 rättspsykiatriskundersökning ges i lagen (1987:000) om rättspsykiatrisk Prop. 1990/91:58 vård. 6§ Den som skall genomgå en rättspsykiatriskundersökning och inte har berövats friheten skall inställa sig förundersökningen på tid och plats som bestäms av den läkare som skall avgeutlåtandet över undersökningen. Undersökningen skall såvitt möjligt bedrivas såatt den misstänkte inte hindras i sin förvärvsverksamhet eller åsamkas någonannan olägenhet. 7§ Om en misstänkt som inte ärberövad friheten underlåter att inställa sig till en rättspsykiatriskundersökning eller om det finns något annat skäl att anta att han inte kommeratt frivilligt medverka till undersökningen, får rätten besluta att han skalltas in på den rättspsykiatriska vårdenhet där undersökningen skall göras. Ibeslutet skall bestämmas den längsta tid, högst , under vilken denmisstänkte får hållas kvar på enheten. Kan undersökningen inte avslutas inomden bestämda tiden, får rätten besluta om fortsatt intagning under högst tvåveckor. 8§ Den som är intagen på en rättspsykiatriskvårdenhet med stöd av 7 § får hindras att lämna enheten. Beträffandebehandlingen av den intagne tillämpas bestämmelserna i lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m.fl. angående den som är häktad av annananledning än på grund av misstanke om brott. 9 §Rätten får inte förordna att någon skall överlämnas till rättspsykia trisk vård med särskild utskrivningsprövning utan att en rättspsykiatrisk undersökning har gjorts. Inte heller får den som lider av en till såväl art som grad allvarlig psykisk störning och har behov av psykiatrisk vård som kan tillgodoses genom att han tas in på sjukhus dömas till fängelse utan att en rättspsykiatrisk undersökning har gjorts. Enrättspsykiatrisk undersökning behövs inte i fall som avses i första stycketförsta meningen, om den misstänkte redan är föremål för rättspsykiatrisk vårdmed särskild utskrivningsprövning och utlåtande har inhämtats av denöverläkare som är ansvarig för vården. 10 §Rätten får inte förordna att någon skall överlämnas till rättspsykiat risk vård i andra fall än som avses i 9 § om inte i målet 1. enrättspsykiatrisk undersökning har gjorts, 2.ett läkarintyg enligt 7§ lagen(1964:542) om personundersökning i brottmål har inhämtats av en läkare vid en rättspsykiatriskvårdenhet eller av någon annan läkare som vårdenheten utser, eller, 3.när den misstänkte är föremålför vård enligt lagen (1987:000) om psykiatrisk tvångsvård eller för rättspsykiatriskvård, utlåtande har inhämtats av den överläkare som är ansvarig för vården. 11§ Rätten får inhämta yttrandeav över sådan utredning som avses i 10§. Om det behövs, skallstyrelsen därvid komplettera den undersökning som har företagits. 12§ På begäran av den läkare somskall avge utlåtande enligt 4 § skall en polismyndighet lämna handräckning iden utsträckning som krävs för att den misstänkte skall inställa sig förundersökning. 13§ Från en verksamhet därsekretess gäller enligt 7 kap. 1 § eller 4 § 570 första och tredje styckenasekretesslagen (1980:100) skall utan hinder av Prop.