prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — a.syftade till att få en livsmedelspolitik som förenar den moderna konsumentenskrav på hälsosamma och billiga livsmedel med ett miljöanpassat och rationelltlantbmk. beslut innebär i korthet tre viktiga saker. Prisregleringoch exportstöd avvecklas med bör- jan från den 1 juh 1991.Gränsskyddet sänks i enlighet med ett framtida Prop. 1990/91:90 GATT-avtal.Genom åtgärder riktade direkt till enskilda lantbmkare kommer vissa allmännamål att kunna uppfyllas och tillgodoses på en fri marknad. Detta gällermiljöhänsyn, beredskapsfrågor och regional spridning avlivsmedelsproduktionen. Den nya livsmedelspolitiken har som mål att slå vakt omett varierat och rikt odlingslandskap, bevara den genetiska variationen ochbiologiska mångfalden och att minimera växtnä-ringsläckage och användningen avbekämpningsmedel. Ett rikt och varierat odlingslandskap är av centralbetydelse för flora och fauna. Miljö- och landskapsvården har därför fått stortyngd i den nya livsmedelspolitiken. Det öppna landskapet skall där detta ansesväsentligt från kultur- och naturvårdssynpunkt, hävdas med landskapsvårdandestöd. Jordbruketi har genom seklema bidragit till att utforma en levande landsbygd ochett öppet landskap. Jordbmket har bidragit till att artrikedomen i harförändrats och i vissa fall ökat. Under de har emellertiddet mekaniserade och kemikalieintensiva jordbmket fört med sig en rad negativamiljöeffekter. Användningen av bekämpningsmedel utgör t.ex. ett hot mot djuroch växter i odlingslandskapet. Genom de åtgärder som regeringen tidigarevidtagit minskar nu användningen av bekämpningsmedel. Användningen avhandelsgödsel och stallgödsel har lett till ökande läckage av närsalter tillvattendragen och avgång av ammoniak till luften. En ökad stordrift och utdikningav våtmarker leder till en utarmning av biotoper. Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens proposition om miljöförbättrandeåtgärder inom jordbmket m. m. bl. a. om åtgärder för att minska närsaltläckagefrån jordbmket. Dessa åtgärder avsåg huvudsakligen krav på ökadlagringskapacitet på stallgödsel, skärpta regler för spridning av gödsel pååkrarna, regler för odling av fånggröda samt höjda miljöavgifter påhandelsgödsel för att stimulera till minskad användning. De skärpta reglernainfördes i första hand i kustområden vid de mest påverkade havsområdena. Måletvar att uppnå en halvering av närsaltläckaget i belastade områden till år2000. Ytterligare åtgärder behövs emellertid för att nå detta mål och för attbegränsa påverkan på haven. Målet har i internationella överenskommelserskärpts till att halvera närsaltläckaget från jordbmket för attdet skall vara möjligt att uppnå den halvering av den totala tillförseln avnärsalter till haven genom mänsklig påverkan. Regeringenhar tidigare angivit att målet är att hälso- och mUjöriskema vid användning avkemiska bekämpningsmedel i jordbmket skall minska. Som första steg har enhalverad användning i princip uppnåtts . Enligtriksdagens beslut i enlighet med den livsmedelpolitiska propositionen år 1990skall användningen av bekämpningsmedel halveras till strax eftermitten av . Regeringenbedömer att den livsmedelspolitiska reformen ytterligare kommer att begränsajordbmkets negativa miljöpåverkan. Reformen ger utrymme för ett framtidamiljöanpassat jordbmk. Isamband med reformen kommer det att ske en omläggning av jordbm kets växtproduktion. Regeringen har beslutat om stödåtgärder för åker- 76 marksom ställs om till annan varaktig användning än livsmedelsproduk- Prop.1990/91:90 tion, t.ex. plantering av energiskog eller lövskog eller anläggningav våtmarker. Regeringenhar givit i uppdrag att i samråd med lantbmksstyrelsen ochriksantikvarieämbetet följa och utvärdera miljöeffektema av den nyalivsmedelspolitiken. I uppdraget skall även effekteraa, behovet, ochomfattningen av samt formerna för landskapsvårdsersättningen utvärderas,liksom tillämpningen av vissa delar av lagen om skötsel av jordbmksmark. Odlingav biobränslen i slättbygder och anläggning av våtmarker bidrar till attnärsaltläckaget från jordbmksmark minskar. Det s. k. anläggningsstödet kanerhållas för plantering av löv- och energiskog. Stödet till odling avbiobränslen i slättbygder minskar jordbmkets närsaltläckage och natur-ochkulturvärden i landskapet bibehålls. 4.2.2Närsalter m. m. Förden svenska belastningen av närsalter på havs-, yt- och gmndvatten utgörjordbmket fortfarande en betydande källa. För vissa jordbmksintensiva områdenkan det t. o. m. vara den dominerande källan. Deregler för lagring och spridning av stallgödsel som tidigare införts, samthöjningen av miljöavgiften för handelsgödsel har redan börjat ge effekt. Det äremellertid inte tillräckligt för att uppnå en halvering av kväveutsläppen. Denomställning av jordbmket som den livsmedelspolitiska reformen leder tillberäknas också kraftigt bidra till minskat närsaltläckage. Regeringenanser att föreskrifter skall utfärdas avseende krav på utökad andel höst- ochvinterbevuxen mark. Detta är en av de mest kostnadseffektiva åtgärderna föratt minska närsaltläckaget. Regeringen föreslår att medel anvisas förinformation och försöksverksamhet rörande höst- och vinterbevuxen mark. Enannan viktig källa till kvävebelastningen är ammoniakavgången. Dessa utsläpp äri första hand ett nationellt problem eftersom ammoniak sprids över betydligtkortare avstånd än t.ex. kväveoxidema. av nedfallet av ammoniak kommerfrån svenska källor och då främst från jordbmket i samband med hantering avstallgödsel. Åtgärder kan vidtas för att begränsa ammoniakavgången till luftenfrån gödselhanteringen. Genom teknisk utveckling av gödselspridare kanammoniakavgången minskas ytterligare. Målet är att i första hand begränsaammoniakavgången , räknat från dagens nivå. Möjligheternaatt begränsa utsläppen utreds. Ettkompletterande åtgärdsprogram för att minska kväveutsläppen till mark, vatten och luft från jordbmksföretag, utarbetas av lantbmksstyrel sen i samråd med . Regeringen föreslår att sammanlagt 58,1 milj. kr. anvisas för miljöskyddande åtgärder i jordbmket. 1 detta ingår bl.a. försök och utveckling främst med avseende på hantering av stallgödsel och utsläpp av ammoniak. Utveckling av metodik för typgod kännande och serieprovning av gödselspridare ingår också. Ytterligare ett led i attminska kväveläckaget kan vara att utnyttja Prop. 1990/91:90 ekonomiskastyrmedel så att användningen av handelsgödsel minskar. Den totala användningenav gödselmedel i jordbmket har minskat . Regeringen föreslår nu att en miljöavgift tas ut på flytandeammoniak i likhet med vad som gäller övriga handelsgödselmedel. I samband medatt prisregleringsavgiften på handelsgödsel avskaffas kommer regeringen attöverväga om en miljöskatt är en kostnadseffektiv åtgärd för att få till ståndytterligare begränsningar av närsaltläckage från för stor användning avhandelsgödsel. Kadmiuminnehålleti handelsgödsel måste begränsas kraftigt, främst av hälsoskäl. En särskildutredare tillkaUas för att utreda behovet av ett avgiftssystem på kadmium ihandelsgödsel. I uppdraget ingår också att redovisa ett förslag till högstatillåtna kadmiumhalt i handelsgödsel. Föratt skydda det svenska odlingslandskapet har en rad åtgärder genomförts. Ettsärskilt stöd för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet, det s. k.NOLA-bidraget, infördes . tilldelades år 1987vissa medel för kulturbevarande åtgärder. Genom det livsmedelspolitiskabeslutet har ett nytt stöd för landskapsvårdande åtgärder införts somunder en treårsperiod beräknas uppgå till 550 milj. kr. 1skötsellagen föreskrivs att jordbmksmark, innefattande betesmark, skall anmälastill innan den får tas ur produktion. I de fall sådan areal är avväsentligt intresse för kultur- eller naturmiljön kan samhället avtala medbmkaren att han mot viss ersättning fortsätter med jordbraksproduktion. Detfinns även möjlighet att träffa avtal i frågor om omkringliggande mark närlänsstyrelsen bedömer att marken är betydelsefull för att skapa den helhetsbildav landskapet som natur- eller kulturmiljövården kräver, Gmnden för attlandskapsvården skall fungera är att det finns ekonomiskt bärkraftigajordbmksföretag. För sådana naturvårdsåtgärder disponerar myndighetemasärskilda medel. Genom ersättningarna för landskapsvård, i kombination med demöjligheter som naturvårdslagen ger och friviUiga åtgärder från bl. a.kommuneraa, finns det goda möjligheter att för framtiden säkerställa värdefullaområden i odlingslandskapet. Regeringenföreslår att miljöavgiften för bekämpningsmedel konstraeras om i samband medatt prisregleringsavgiften inom jordbmket omvandlas till miljöavgifter. Den böranpassas till prisregleringsavgiftens nuvarande utformning, dvs. en omläggningav avgiften från per kilo aktiv substans tiU en dosavgift som relateras tillmedlens risker. Kemikalieinspektionenges i uppdrag att undersöka möjligheten att infö ra differentierade avgifter efter bekämpningsmedlens farlighet och risken med deras användning. Därmed skapas bättre föratsättningar för att kun na styra mot miljömålen, dels genom övergång till bekämpningsmedel med mindre risker, dels genom minskad användning av bekämpningsme- 78 del.Syftet är att åstadkomma den beslutade halveringen av bekämpnings- Prop.1990/91:90 medelsanvändningen till strax efter mitten av1990-talet. Förnärvarande råder förbud mot att använda stråförkortningsmedel. Förbudet gällerinte rågodling. Användningen av stråförkortningsmedel ger möjlighet att ökakvävegivan utan att risker för liggsäd ökar. Detta medför risk för ökatväxtnäringsläckage och förorening av vattensystem. finns interågsorter som ger acceptabel avkastning och kvalitet utan attstråförkortningsmedel används. Undantaget för rågodling kommer därför attförlängas. Biologiskbekämpning med utnyttjande av naturligt förekommande organismer pågår i vissutsträckning i men är än så länge mycket begränsad. a. harkonkurrensen från de väletablerade och relativt sett billiga kemiska medlenhämmat introduktionen av biologiska bekämpningsmedel. Under de senaste årenhar bilden dock förändrats bl. a. som en följd av en kritisk inställning tillkemiska medel och på gmnd av utvecklingen av genteknik. I den mån de biologiskabekämpningsmedlen erbjuder fördelar från hälso- och miljösynpunkt kan de bliett viktigt alternativ tiU de kemiska medlen. Introduktion av biologiska bekämpningsmedelkan dock medföra risker för miljön. Ett system införs därför förförhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel. Viden omläggning av växtproduktionen och odling av energigrödor är det särskiltangeläget att beakta tillgången på vatten, då energigrödoraa kan vara mervattenkrävande än den nu odlade grödan. är jordbmket den tredjestörsta vattenförbrakaren i landet. Under de senaste årens torra somrar har detförekommit konkurrens om vattnet inom ett flertal områden i . I mångafall har konflikterna och problemen skärpts bl. a. till följd av mindrevattentillgång och ökade behov . I dejordbmksintensiva områdena ökar nu behovet av att anpassa grödoma med hänsyntill befintlig vattentillgång samt att tillförsäkra sig att det finns vattengenom att ordna för uppsamling och lagring. Motdenna bakgmnd avser regeringen att ge lantbmksstyrelsen i uppdrag att närmareutreda jordbmkets bevattningsbehov samt redovisa lösningar för hurvattenbehovet kan täckas. Nuvarandeskogspolitik beslutades år 1979.1 den betonas bl. a. behovet av hänsyn till naturvårdens intressen. Föratsättningaraa för skogsnäringen har förändrats i flera olika avseenden, t. ex. i fråga om dess betydelse för landets ekonomi och energiförsörjning samt i fråga om för hållandena interaationellt. hotas våra skogar på olika sätt av luftföroreningar, bl.a. svavel- och kväveoxider. Dessutom har insikten ökat om behovet av att bevara en biologisk mångfald i naturen och av ett skogsbrak som bygger på de naturgivna fömtsättningama. motdenna bakgmnd tillkallat en kommitté med parlamentarisk samman- Prop.1990/91:90 sättning för att utvärdera skogspolitikens mål och medel och föreslåde förändringar som behövs. Kommittén skall bl. a. precisera ett miljömål förskogsbmket. Ettsärskilt problem som uppmärksammas inom såväl jordbraket som skogsbmket gällerskyddet av våtmarkerna. Våtmarker bidrar effektivt tiU att förhindraavrinningen av kväve och utgör livsmiljö för ett stort antal djur-och växtarter, av vilka många är hotade. Totalt sett har ungefar en tredjedelav landets våtmarker dikats ut sedan bönan av , varav förskogsbmksändamål. I vissa jordbmksområden har av våtmarkerna försvunnit.Årligen markawattnas i skogsbraket ca och skyddsdikas ytteriigareungefar . Utvecklingenmåste hejdas eftersom våtmarker tillhör de viktigaste biotoperna i landskapetoch är av stor betydelse för att minska näringsläckaget till havet. Det ärviktigt att återskapa våtmarker både för naturvården och för ett minskatväxtnäringsläckage. Regeringen föreslåratt naturvårdslagen ändras och att enmöjlighet införs att föreskriva om förbud mot markavvattning i områden där detfrån naturvårdssynpunkt är särskilt angeläget att bevara våtmarker.Skyddsdikning skall enligt förslaget anmälas till . Det avriksdagen beslutade anläggningsstödet kan utnyttjas för att återskapa våtmarkeri jordbrakslandskapet. Sanintänfättningfiyaysnittet:liälso{aTUgäeffekter begränsas kraftigt; till . Trafikens miljöstörande:éffekter skall kraft-, igt begränsas. Regeringen bedömer att riiiljöeffekter förorsakade ay den svenska trafiken kommer att vara undariröjda tiU . Trafik ;kens klimatpåverkande effekter skall begrärisas i enlighet med stra tegin för minskad klimatpåverkan. -:■,'■. : v .■ . Trafikeiis kostnadsansvar sés:över. Irivesferingar i infrastrukturen skall öka för att minska miljöskadorna och,för att öka tillgänglighe ten. Étt program för att minska trafikens miljöeffekter och förbättra framkomligheten genomförs i tre storstäder. Regeringenär beredd att avsätta 55Ö0,milj. som bidrag tijl firiansieringen avåtgärder i storstädsotrirådéna. Det internationella samarbetet interisifieras: Regeringen avser ått inom ramen for EES-processen verka för att ävgaskraven for per- ' sbhbilar, lätta lastbilar oéh bussar skärps meri senast fr. ovm. Regeringens ambition är attgenöm ett brett nordiskt sam arbete inföj-a skärpta regler för svavelhalt i bränslen sorti åiiyänds i färjor och ändra fartyg, InternationeUa aygaskraV bör införas;för :.flyget:' ■. '/■.■■':.■;'■■'/■'- ■;.■■.:■;.■■;';■:;■. ;,;'■■■.■■.,:;■■',■.■..■.■ z.'. Utsläppen;frän enskilda fordon skaU minskas ytterligare, bl: a. genom att miljöklasserinförs för att ge ékonöiriisk stimularis riU iriiljöväniiga fordon:Miljöklasser kommer att iriföräs för personbilar, bussar Och lastbilar fr.ö.m. Miljöklassindél-ningeh skärps för dieselbränsle. ,Vid projektering av nya spårsystem skall miljökonsekverisbeskriyr nirigarupprättas. Inom vägplaneririgen introduceras miljökonsek-vensbeskrivningärredahi plariéringen. Regeringenföreslår i propositioneii öm energipölitikéri; att 30 milj. kr. avsättsurider för utveckUng- öch demonstrationsprojekt rörande användning avrnptpralkoholer. Möjlighetertill transporter och kommunikationer har varit en gmndpelare församhällsutvecklingen. Det är genom kommunikation mellan människor och orter somsamhällen bildas, fortlever och utvecklas. Utvecklingen avtransporter har också genom hela historien gått hand i hand medsamhällsutvecklingen i övrigt. De tekniska och ekonomiska fömtsättningar som iolika utvecklingsskeden begränsat transportmöjligheterna har sattbestämda gränser för vad som kunnat åstadkommas på andra samhällsområden ochstarkt påverkat möjligheteraa att tillgodose olika materiella, sociala ochkulturella behov. Transportpolitikensövergripande mål är att landets medborgare och näringslivet i landets alladelar skaU erbjudas en tiUfredsställande, säker 6 1990/91. och hälso-och miljövänligtrafikförsörining till lägsta möjliga samhällseko- Prop. 1990/91:90 nomiskakostnad. Ett av de viktiga delmålen för trafikpolitiken är således att bidratill en god miljö. Inriktningen skall vara att radikalt minska de skadligautsläppen från transportsystemet. Detkan finnas motsättningar mellan miljömålet och övriga trafikpolitiska mål. Närkostnaderna för att resa ökar, minskar människors möjlighet att resa och därmedt. ex. tillgängligheten till arbetsplatser. Detfortsatta arbetet med trafikens miljöanpassning baseras på en avvägning mellanbehovet av att utveckla transportsektorn för att möta 1990-taletstransportbehov och behovet av att kraftigt minska sektorns miljöpåverkan. Trafikenskostnadsansvar är i det här sammanhanget en viktig utgångspunkt. Det innebäratt samtliga trafikslag och samtliga fordon skall bära sina samhällsekonomiskakostnader. Som ett steg i denna riktning beslöt med anledning avregeringens trafikpolitiska proposition om vissa höjningar avbensinskatten liksom av kilometerskatten. Miljöskatter har bl. a. i samband medskattereformen införts för vägtrafik och luftfart. genomförs enöversyn av kostnadsansvaret. Hittillshar miljömotiverade åtgärder som beslutades i myckethög grad koncentrerats till det enskilda fordonet. Men även andra åtgärder,såsom sänkt hastighetsgräns på vissa vägar samt ökade krav på miljöhänsyn iinvesteringsplaneringen, har genomförts. Dessa åtgärder har börjat geresultat. Blyutsläppen från vägtrafiken har minskat radikalt. De åtgärder somvidtagits för att begränsa främst personbilarnas, men i någon mån ävenlastbils- och busstrafikens utsläpp av bl.a. kväveoxider, kolmonoxid ochkolväten börjar också ge resuftat. För att nå de långsiktiga målen föreslårregeringen ytterligare åtgärder. Samtidigthar andra problem fått ökad uppmärksamhet. Det gäller främst transportsektornskoldioxidutsläpp, vars betydelse bara inte hadeuppmärksammats, men som ägnas stor uppmärksamhet. Ett annat exempel ärsjöfartens utsläpp av bl.a. svavel- och kväveoxider, som är väsentligt störreän vad som tidigare beräknats. har kastatnytt ljus över de problem som storstadstrafiken ger upphov till. De skador somuppstår på människors hälsa på grund av trafikens utsläpp är särskilt viktigai sammanhanget. Storainsatser krävs för att lösa problemen och för att uppnå redan fastlagda mål.Insatser krävs inom transportsektorn, liksom inom andra sektorer. Regeringenföreslår därför att följande eftersträvas vad gäller trafiksektornsmiljöarbete: Hälsofarliga effekter begränsaskraftigt till . Härvid krävs åtgärder i de större städernaoch för att begränsa i första hand partikelutsläppen från dieseldrivna fordonoch skärpta avgaskrav för andra fordon. Trafikens miljöstörandeeffekter skall kraftigt begränsas. Regeringen bedömer att effekter somförsurning och övergödning förorsakade av den svenska trafiken kommer att varaundanröjda . svenskautsläppen av kväveoxider, svaveldioxid och kolväten från trafi- 82 kenkan minskas kraftigt genom skärpta avgaskrav. Trafikens bidrag tiU klimatpåverkan skall begränsas i enlighet medklimatstrategin. Åtgärdsbehovetär således stort. Detta kräver en strikt prioritering av insatseraa. Regeringenanser att arbetet bör inriktas på åtgärder beträffande storstadstrafiken,investeringar i järnvägen samt skärpta krav på fordon och bränsle. Det närmarevästeuropeiska samarbetet ger möjlighet till en sådan samlad insats. Sverigehar lagt ner ett betydelsefullt arbete inom den s. k. Stockholmsgmppen som komtill på svenskt initiativ . I gmppen ingår alla EFTA-länder utom Islandsamt , , och . Genom detta samarbete haröverenskommelser utarbetats rörande bilavgasföreskrifter, vilka fungerar somutgångspunkt för de nationella regler som länderna inför. Detintemationella intresset för arbetet med att begränsa trafikens miljöpåverkanökar nu kraftigt. antog t.ex. den permanenta europeiskatransportministerkonferensen, CEMT, en särskild trafik-och miljöresolution.Resolutionen pekar på behoven av att vidta ytterligare åtgärder för attförbättra energianvändningen och miljöanpassningen i trafiken. En särskildinternationell hearing med bil- och bränsleindustrin i världen anordnadeshösten 1990. På svenskt initiativ behandlades trafik-och miljöfrågoraa vid detmiljöministermöte som hölls gemensamt för EG-EFTA . Avgörandeför framgången på detta område är att regeringar samfällt medverkartill skärpta krav för alla utsläpp av skadliga ämnen. Inom EG finns förslag omatt skärpta avgaskrav skall införas på personbilar . Regeringenanser att i ökad utsträckning skall agera för att uppnåinternationella överenskommelser på detta område. Fömtsättningarna att nåframgångar i ett sådant arbete förbättras genom det närmare västeuropeiskasamarbete som håller på att växa fram. Nya möjligheter erbjuds att driva påi miljöarbetet och ger därmed förbättrade möjligheter att motverka destorregionala och globala miljöproblem som transportsektom bidrar till. De kravpå gemensamt handlande tillsammans med övriga EFTA-länder och med EG, somdetta innebär, kan och skall utvecklas för att förbättra miljön. Biltrafikensexpansion har medfört allt större påfrestningar på miljön och hälsan och allt sämre framkomlighet på vägar och gator framför alft i storstadsregioneraa. Trafiken är nu den avgjort största källan till miljöstör ningar. Värst är luftföroreningarna och de lokalt höga bulleraivåerna utmed trafikleder och hårt trafikerade gator. Regeringen har tillsatt särskilda förhandlare för de tre storstadsområde- 83 Deras uppgift harvarit att tillsammans med lokala och regionala Prop. 1990/91:90 aktörerförhandla fram åtgärdspaket för att komma tillrätta med miljö-ochframkomlighetsproblemen i resp. region. Regeringen är beredd att avsätta 5 500milj. som ett bidrag till finansieringen av åtgärder som storstadsförhandlaraakan träffa överenskommelse om. Förslaget redovisas i propositionen omnäringspolitik för tillväxt. Desärskilda miljöprojekt för , och västra , somregeringen tidigare tillsatt, har samtliga redovisat behov av kraftfullainsatser för att begränsa hälso- och miljöproblemen från trafiken i dessaregioner. Det material som projekten utarbetat kommer att utgöra underlag fördet fortsatta åtgärdsarbetet inom resp. region. En särskild samordnare förSundsvall-Timråregionen kommer att tillkallas för att arbeta vidare medförslagen om regionens kommunikationsnät. Detstår klart att ytteriigare åtgärder behöver vidtas för att komma till rätta medtrafik-, miljö- och hälsoproblemen i främst storstadsområdena. Regeringen anseratt rekommendationen om låg-emitterande tunga tätortsfordon,LETT-rekommendationen, som utarbetats som vägledning för köpare av sådanafordon, bör följas i största möjliga utsträckning. ochtrafiksäkerhetsverket bör i samarbete med kommerskollegium, och med hänsyn tiUutvecklingen inom EG, utarbeta förslag till speciella krav för dieseldrivnatätortsfordon, med mycket låga utsläpp av avgaser och buller. Bullerstörningarfrån trafik i tätorter skall uppmärksammas i ökad utsträckning. Framkomlighetenför kollektivtrafiken och distributionstrafiken skall förbättras genom deåtgärder som genomförs med anledning av storstads-förhandlaraas förslag.Regeringen bedömer att . kommer att investeras i storstäderaastrafiksystem . Detta innebär bl.a. investeringar i modemakollektivtrafiksystem, rena fordon och förbifarter. Förslagen behandlas iregeringens proposition om näringspolitik för tillväxt. Denkommunala och regionala planeringen bör ta till vara möjligheterna attförbättra trafikunderlaget för kollektivtrafiken. Planhandlingar bör redovisatydliga konsekvensbeskrivningar med avseende på trafiken och miljön. Kommunernaskall ges legala möjligheter att begränsa miljöstörande trafik i stadskäraoma. Åtgärderi alla typer av fordon och bränslen inom alla trafikslag skall framöver varaden viktigaste komponenten i strategin för att uppnå ett miljöanpassattransportsystem. Riktlinjeraaför att minska utsläppen från motorfordon lades fast genom 1988 årsmiljöpolitiska beslut. Avgaskraven skärptes för personbilar årsmodell. För lätta lastbilar och bussar gäller de skärpta kraven obligatorisktfr.o.m. De nya kraven infördes på frivillig väg och medekonomiskt stöd års modell. Kraven för tunga lastbilar ochbussar skärps fr. o. m.