prop · GE0392 · 1990-12-31 00:00:00 — En förhandstecknareskall mte ha rän an sätta någon annan än make eller sambo i sitt ställe elleratt pantsätta sin rätt enhgt avtalet Utredningensförslag: Uttedningen har inte föreslagit några särskilda bestämmelser omförhandstecknarens rätt till medlemskap. I övrigt överensstämmer mitt förslagmed uttedningens. Remissinstanserna:Länsstyrelsen i har föreslagit att ett förhandsavtal skallföregås av en medlemsprövning. Stockhohns tingsrätt och kammarrätten iSundsvall anser att ett förhandsavtal i vissa fall skall kunna överlåtas äventill annan än make eller sambo. , och StadshypoteksKassan har motsatt sig utredningensförslag om förbud mot pantsätming. Skälen för mitt förslag: Ircmissprotokollet uttalade jag bettäffande en förhandstecknares rätt tillmedlemskap att jag så till vida kimde ansluta mig till iStockholms län uppfatming att en bostadsrättsförening som avser att ingåförhandsavtal med en lägenhetssökande, redan inför avtalet har anledning attöverväga om den sökande kan antas som medlem. bostadsrätt bara kanupplåtas till den som är medlem, kan föreningen leva upp Prop. 1990/91: 92 tillsin avtalsförpliktelse endast om sökanden ocksä kan antas som medlem. Jag ansågemellertid inte att föreningen skulle vara skyldig att bevilja medlemskapredan när förhandsavtalet ttäffades, utan föreslog att frågan ora medlemskapskulle prövas senast då den ekonomiska planen har registterats och lägenhetenstår klar för inflyttning. Lagrådethar haft vissa synpunkter på förslaget i denna del och ansett att det av"konsumentpolitiska skäl" får anses angeläget att en förhandstecknare- som normalt kommer an lämna förenmgen ett förskott - ges den möjlighet tillmflytande och påverkan samt rätt till information som följer med ett medlemskapi föreningen. Lagrådet finner den naturliga ordningen vara att förhandstecknarenges en rän till medlemskap i och med förhandsavtalet Vidare uttalar lagrådet andetta i och för sig inte behöver innebära att moäde i föreningen beviljasomedelbart, men däremot att föreningen - precis som vid upplåtelse avbostadsrätt - har att pröva om vederbörande är lämplig som medlem innan avtalttäffas. Om prövningen utfaller negativt har föreningen frihet att avstå fränföriiandsavtalet. Jagkan inte till fullo ansluta mig till vad lagrådet anfört bettäffande rättentill medlemskap för den som tecknat förhandsavtal. i siginnebär att förhandstecknaren får ett inflytande över hur den egna lägenhetenskall utformas. Såsom uttedningen påpekat (s. 124) kräver detta inte nödvändigtvisett medlemskap i den bostadsrättsförening som har bildats för ettbyggnadsprojekt. torde byggprocessen bli mer rationell om företagen ochorganisationema bestämmer i detta tidiga skede av processen. Jag anser därföratt de skäl som utredningen har lämnat - och som för övrigt varit vägledandeockså för de nuvarande reglemas utformning (se prop, 1971:12 s. 80) - har sådantyngd att dessa måste beaktas vid en bedömning om en rätttill medlemskap skall föreligga. Mot den bakgrunden anser jag an rätten tillinttäde i föreningen inte bör föreligga förrän den ekonomiska planen harregistrerats och lägenheten står klar för inflytming, dvs. dä lägenheten kanupplåtas med bostadsrätt Jag kan däremot ansluta mig till lagrådets ståndpunktatt den som tecknat ett förhandsavtal bör ha en obetingad rätt till medlemskap,dvs. utan att någon ytterligare prövning av sökandens lämplighet som medlemskall behöva ske. Frågan om vederbörande uppfyller de krav som angivits istadgama och dennes lämplighet bör alltså prövas av föreningen innan avtalettecknas. En sådan lösning som jag nu förordat innebär enligt min mening enlämplig avvägning som tillgodoser såväl föreningens som förhandstecknarensmttessen. Denföreslagna lösningen innebär således att förhandstecknaren ges en obetingadrätt till medlemskap i och med förhandsavtalet. Föreningen skall dock inte varaskyldig att bevilja förhandstecknaren medlemskap förrän den ekonomiska planenhar registrerats och lägenheten står klar för inflytming. För att motverka handelmed den rätt till förvärv av bostadsrätt som en förhandsavtal innebär föreslår jag i likhet med uttedningen att en förhands tecknare mte skall ha rätt att sätta någon annan i sitt ställe. Undantag bördock göras för överföring av avtalet till make eller sambo. Även om vissa remiss- g-j 1 1990/91. instanserföreslagit att en överlåtelse ibland skall tillåtas även till annan person ärjag mte beredd att gå så långt. En förhandstecknare som vill överlåta sin rättenligt avtalet får i stället själv fullfölja avtalet och därefter sälja bostadsrätten, Uttedningens förslag atten förhandstecknare inte skall få pantsätta sin rätt enligt avtalet har möttkritik frän bankema och StadshypoteksKassan, Enligt kassan fyllerförhandsavtalen ett angeläget finansieringsbehov som för sin lösning kräver attpantsättning tillåts. Bostadsinstitutens samlade bostadsrättslån uppgickenligt vid utgången av till 10 miljarder kronor.Utmärkande för långivningen mot säkerhet i bostadsrätt är bl.a, kravet pä anbostadsrätten i sig skall utgöra betryggande säkerhet för krediten. EnligtStadshypotek länmade bostadsinstituten vid tiden för remissyttrandet kredit upptill högst av bostadsrättens värde. Jag har förståelse för atten förhandstecknare kan behöva låna pengar till ett förskott Om man tillåteratt lånet tas mot säkerhet i den rän förhandsavtalet ger skulle det dock krävasan undantag måste godtas firän överiätelseförbudet i de fall kreditgivaren villanvända pantsäkerheten för att få betalt för sin fordran. Även en sådanbegränsad avvikelse från överiätelseförbudet skulle emellertid enligt minmening kunna medföra en handel med förhandsavtal något som - enligt vad jagnyss sagt - bör motverkas. Jag är därför inte beredd att avvika frånutredningens förslag att en förhandstecknare inte skall få pantsätta sin rättenligt avtalet Jag föreslår alltså att en pantsätming i strid med förbudet,liksom en överlåtelse av rätten enligt avtalet utöver vad jag föreslagit,skall vara ogiltig. 2.7 Ombyggnad och underhåll m.m. 2.7.1 Fördelningen av beslutanderätten Mittförslag: Sädana åtgärder som innebär väsentiiga förändringar av föreningensfastighet skall beslutas på föreningsstämma, om annat inte bestäms iföreningens stadgar. Vill en bostadsrättshavare företa någon väsentiigförändring i den egna lägenheten, skall det dock räcka med tillstånd av styrelsen.Bostadsrättshavaren kan dock i stadgama medges en vidsttäcktare rätt. I frägaom sådana förändringar av en bostadsrättshavares lägenhet som denne intesamtycker till gäller särskilda bestämmelser, se avsnitt 2.7.2. I övrigtförtydligas bestämmelserna i nuvarande 60 § BRL, sä att det klart framgår attde åtgärder som där regleras kräver stämmobeslut med i vissa fall efterföljandegodkännande av hyresnämnden. Utredningen har inteföreslagit nägon ändring av de nuvarande bestämmelsema. har pekat pä att det i Prop, 190/91: 92 praktiken oftaär svårt att lösa ansvarsfördelningen mellan styrelsen, föreningsstämman ochbostadsrättshavama i frågor om ombyggnad och underhåll. Enligt förbundet bördärför ytterligare klargöranden göras i det fortsatta lagstifmingsarbetet.Samma uppfatming redovisas också i ett yttrande från . Även Bostadsgaranti har kommenterat de nuvarande bestämmelsema ombeslut på föreningsstämma. Enligt bolaget bör det bl.a. uttryckligen av lagenframgå att det skall krävas föreningsstämmas beslut för att avyttta någon avföremngens fasta egendom, tomttätt eller hus, såvida inte stadgama innehållerbemyndigande för styrelsen att besluta. Skälenför mitt förslag: En bostadsrättshavare intar i mänga avseenden enägarliknande ställning med avseende pä lägenheten. Nyttjanderätten upplåts påobegränsad tid och bostadsrättshavaren kan därför inte, såsom en hyresgäst,sägas upp firån sitt innehav bonsett från vissa fall dä nyttjanderätten ärförverkad. Om annat inte följer av föreningens stadgar gäller vidare attbostadsrättshavaren ansvarar för det inre underhållet av sin lägenhet. Han kanocksä inom tämligen vida ramar företa förändringar i lägenheten (26 § förstastycket och 27 § BRL). Ansvaretför det yttte imderhället åvilar bostadsrättsföreningen. Det är ocksäföreningen som beslutar om föreningsfastighetcn skall byggas om. Föreningensvarar vidare för reparationer av de stamledningar för vatten och avlopp samtvärme, gas och elektricitet som föreningen har försett lägenheten med (26 §andra stycket BRL). Av56 § BRL jämförd med 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar följeratt styrelsen svarar för föreningens organisation och förvaltningen avförenmgens angelägenheter, I detta ligger an styrelsen normalt beslutar ombl,a, underhåll och reparationer. En annan ordning kan följa av bestämmelser iföreningens stadgar, särskilda direktiv som föreningsstämman beslutat om ellerföreskrifter i lag, Uttedningenhar inte föreslagit några ändringar i de gällande bestämmelsema om ansvaretmellan föreningen och bostadsrättshavama för husets och lägenhetemas underhåll,dock med vissa undantag för småhus (se avsnitt 2.9), Inteheller jag anser att det finns någon anledning att ändra de gmndläggandebestämmelsema, 1 likhet med uttedningen bedömer jag att en gränsdragning i laginte kan bli så exakt att den kan tjäna till ledning för alla de varierandefall som kan förekomma. Även i fortsätmingen bör det alltså överlämnas ätföreningama själva att i den mån lagen medger det i stadgama närmare bestämmagränserna för föreningens och bostadsrättshavamas ansvar för underhållet avbostadsrättslägenhetema. Vad det närmast gäller är att i sttidgama ange i vadmån t.ex. fönsterbågar, ytterdörrar, balkonger, inglas-ning m.m. skall anseshöra till lägenheten eller inte. Vad härefter gällerbeslut om ombyggnad eller andra förändringar av för eningens hus är huvudregeln att, om beslut fattas på föreningsstämma, be slutet skall fattas med enkel majoritet bland de röstande (se vidare 59 § BRL gg och 7 kap. 13 § lagen omekonomiska föreningar), I 60 § första stycket 1-3 Prop, 1990/91: 92 BRLfinns det dock särskilda krav pä kvalificerad majoritet för vissa stämmobeslutsom har betydelse vid en ombyggnad. Bestämmelsema har följande innehåll. 1,Om ett föreningsstämmobeslutinnebär en ändring av grandavgift och dessutom leder till att det inbördesförhällandet mellangrandavgiftema mb-bas, fordras att samtiiga bostadsrättshavaresom berörs av ändringen bittäder beslutet eller att detta har bittätts av minsttvå ttedjedelar av dessa bostadsrättshavare och godkänts av hyresnämnden(första stycket 1), Om exempelvis en ombyggnad leder till en ändradlägenhetssammansättning, blir denna bestämmelse regelmässigt tillämplig,evenmellt i kombination med punkt 2 nedan, 2,Om beslutet innebär att enbostadsrättslägenhet kommer att undergå försämring av icke ringa betydelse,fordras alltid att bostadsrättshavaren biträder beslutet (första stycket 2).Man brukar säga att bostadsrättshavama i dessa fall har en vetorätt. Enombyggnad som innebär en minskning av lägenhetsytan får alltså inte företasutan att bostadsrättshavaren bittätt beslutet om minskningen. En försämring avringa betydelse kräver dock inte något samtycke, 3,Om ett beslut i annat fallleder till en väsentiig förändring av lägenheten, fordras antingen attbostadsrättshavaren bittätt beslutet eller att minst tvä ttedjedelar av deröstande förenat sig om detta (första stycket 3), Ett exempel kan här vara attlägenhetsytan utökas. Utöverbestämmelsema i 60 § och de redovisade bestämmelsema i 27 § om rätt förbostadsrättshavaren att göra ändringar i lägenheten, innehåller BRL inte någraföreskrifter som gäller behörigheten att besluta om ombyggnad e.d. av enbostadsrättsförenings hus eller lägenheter. Uttedningen har i sitt betänkanderedovisat sin uppfatming i saken (s. 138 fO- Enligt denna måste en ombyggnad avföreningens hus som huvudregel beslutas av stämman, medan styrelsen bör kunnabesluta om mindre ombyggnadsåtgärder, t.ex. byte till funktionsdugligareytterportar eller nägon mindre överbyggnad till en sopcontainer. Uttedningenhai* dock stannat för att - med undantag för sädana fall då ombyggnaden rör enbostadsrättslägenhet - inte i lag söka ange föreningsstämmans befogenheter. stort sett liknande uppfatming i fräga om gränsdragningen mellan styrelsensoch föreningsstämmas behörighet kommer till utttyck i -Lindqvistkommentar till Bostadsrättslagen (Gula Bibliotek, 1972, s, 151), Därsägs bl,a, att det torde vara uppenbart att det aldrig kan tillkomma styrelsenatt besluta i sådana frågor som avses i 60 § första stycket punktema 2 och 3BRL, dvs, förändringar som antingen är väsentiiga eller innebär försämring avinte ringa betydelse. Däremot, sägs det vidare, torde det kunna anses liggainom ramen för styrelsens befogenheter att som ett led i den löpandeförvalmingen vidta vissa inte väsentiiga förändringar, exempelvis sådana somhänför sig till de gemensamma utrymmena (a.a. s. 151). Instimtet för bostadsrättIFB AB har i ett yttrande över betänkandet för ordat att det direkt i lagen anges vilka beslut som är förbehållna stämman. Enligtinstimtet bör tex. kunna föreskrivas att stämmobeslut behövs endast i Prop.1990/91: 92 de fall beslutet innebär förändring av en lägenhet ochbostadsrättshavaren inte medger förändringen. I övrigt tycks institutet anseatt beslut i fråga om ombyggnad bör förbehållas styrelsen, om inte annat föreskrivsi stadgama, eller att styrelsen i vart fall får besluta om smärre ombyggnader. Medhänsyn framför allt till att det kan förväntas att antalet ombyggnader som rörbostadsrättshus kommer att öka (se vidare avsnitt 2.7.2) anser jagdet angeläget att i lagen så långt möjligt söka klarare ange i vilka simationerdet krävs beslut av förenmgsstämman för att bygga om eller bygga till enbostadsrättsförenings hus eller lägenheter. Med utgångspunkt i de nuvarandebestämmelsema i 60 § föreslår jag att det skall krävas stämmobeslut för sädanaombyggnadsåtgärder eller andra åtgärder som innebär en väsentlig förändring avföreningens hus eller lägenheter. Föreningen bör dock ha frihet att i stadgamaföreskriva en annan ordning. Kravetpå stämmobeslut bör dock inte gälla om en bostadsrättshavare vill göra nägonförändring i den egna lägenheten. Är ändringen väsentiig bör det - liksomhittills - räcka med tillständ av styrelsen. Bostadsrättshavaren bör dock kunnages en vidsttäcktare rätt genom bestämmelser i stadgama. Den nuvarandebestämmelsen i 27 § BRL, som i stor utsttäckning ger bostadsrättshavaren ränan själv bestämma om förändringar i den egna lägenheten, bör alltså bibehållasmed en viss justering av lagtexten. Vadgäller sädana förändringar som berör en bostadsrättshavares lägenhet, men somdenne inte går med pä kan bostadsrättshavaren enligt nuvarande regler motsättasig förändringar som inte är ringa. I det följande (avsnitt 2.7.2) skall jagsärskilt ta upp uttedningens förslag att det skall krävas stämmobeslut förförändringar av en bostadsrättslägenhet som en förening vill vidta men som denberörda bostadsrättshavaren motsätter sig, dvs. förslaget att avskaffabostadsrättshavarens s.k. vetorätt. Bestämmelsemai 60 § BRL innehåller krav pä majoritetsbeslut för giltigheten av vissastämmobeslut. Det gäller, som framgår av vad jag redovisat, beslut sominnebär en ändring av grundavgift och dessutom leder till att det inbördesförhållandet mellan grundavgifterna rubbas. Detsamma gäller stämmobeslut sominnebär utvidgning av föreningens verksamhet eller överlåtelse av föreningentiUhörigt hus, i vilket lägenhet är upplåten med bostadsrätt. Utformningen avbestämmelsema ger inte klart uttryck för att beslut av dessa slag ärförbehållna stämman. Jag föreslår därför att bestämmelsema förtydligas. Någonändring av de nuvarande majoritetsbestämmel-sema bör inte göras. Liksomhittills bör föreningen i stadgama kunna bestämma att ytterligare villkorskall gälla för giltigheten av sådana beslut som skall fattas av stämman. Vadgäller sådana stämmobeslut som innebär ändring av grandavgift och dessutom medför mbbning av det inbördes förhällandet mellan gmndavgif- tema erfordras, att samtiiga bostadsrättshavare sora berörs av ändringen bi ttätt beslutet. Om full enighet inte uppnåtts, krävs det att minst tvåtredjedelar av de berörda bostadsrättshavama bittitt beslutet och art det dessutom god känts av hyresnämnden (60 § första stycket 1 BRL). Bostadsdomstolenhar i sitt remissvar påpekat att denna punkt saknar Prop, 1990/91: 92 Tckvisitför hyresnämndens prövning. Enligt praxis har - när några förändringar integörs av föreningshuset - endast fall av fekäkning eller missbedömning ansettsfä medföra ändring av gmndavgiften vid oenighet i föreningen (se RBD 1988:5).Oavsett om samma begränsning skall gälla eller ej i fortsätmingen bör detenligt domstolen framgå av bestämmelsen under vilka fömtsättningar hyresnämndenskall godkänna stämmobeslutet Detär i och för sig riktigt att de nuvarande bestilmmelsema i 60 § första stycket1 inte anger några kriterier för den prövning som hyresnämnden skall göra.Bostadsdomstolens praxis innebär dock att en resttiktiv inställning bör intastill förändringar av insatsema när föreningens hus inte skall förändras.Eftersom det i lagstifmingsärendet inte framkommit något som gör det nödvändigtatt frångå domstolens praxis och dä ett angivande av kriteriema för prövningenknappast kan ske pä annat sätt än att de nya insatsema skall bestämmas efter"rättvis" eller "skälig" grand, anser jag det knappastmeningsfullt att föreslå någon ändring av lagmmmet Lagrådethar haft synpunkter på det förslag jag lämnade i remissprotokollet underavsnitt 2,7,3 Godkännande i efterhand av ett stämmobeslut. Om enbostadsrättshavare inte deltar på en stämma där beslut fattas med kvalificeradmajoritet bland bostadsrättshavama skulle han enligt förslaget i efterhand momttc månader efter stämman kunna rösta för åtgärden. Lagrådet har anförtföljande. Förfarandetmed rösming i efteriiand torde i praktiken förekomma inom ekonomiskaföreningar utan stöd av lag (se Mallmén: Lagen om ekonomiska föreningar, s.260 med hänvisning). Bostadsdomstolen har emellertid i ett beslut den 17febmari 1989, nr 60, funnit att av ordalydelsen i 60 § BRL får anses följa attden där föreskrivna majoriteten skall föreligga "på föreningsstämman"och att bristen i majoritet vid stämman således inte kan botas genom attbostadsrättshavare, som inte varit närvarande, i efterhand ansluter sig tillbeslutet. Avgörandet har inte refererats i "Rättsfall från bostadsdomstolen".Orden "pä föreningsstämma" förekommer i och för sig också i 23 §liksom i 7 kap, 14 § lagen om ekonomiska föreningar. Rösmingi efterhand är onekligen ett sä praktiskt förfarande att det måste vara svartatt genom lagstifming eller praxis hindra att det kommer till användning imänga fall när viss majoritet krävs för beslut pä föreningsstämma. Detta kanvara ett motiv för att uttryckligen tillåta förfarandet och då samtidigtformalisera det så att en rättssaker ordning kan tryggas. De villkor som ställsupp i lagförslaget förefaller emellertid inte att tillgodose det syftet. Vid enreglering bör villkoren byggas ut så att i vart fall beslut om förfarandetmåste fattas på stiimman och anteckning ske om det röstetal som fattas och omvilka frånvarande bostadsrättshavare som skall tillfrågas. Lagrådetkan emellertid inte finna att en reglering är mest påkallad just för de fallsom avses i 16 och 23 §§ bostadsränslagen. Frågan bör i stället övervägas mergenerellt för de ekonomiska föreningama. Jagdelar lagrådets uppfattning an frågan om rösming i efterhand kan behövaövervägas mer generellt för de ekonomiska föreningama. bakgmnden bör ensärreglering för bostadsrättsföreningamas del kunna anstå. Jag återtar därförmin förslag om rösming i efterhand. Prop,1990/91:92 Mittförslag: En bostadsrättshavares s.k. vetorätt vid om- eller tillbyggnad somrör den egna lägenheten avskaffas. Samtycker inte bostadsrättshavaren till ensådan åtgärd - antingen den innebär en förändring av lägenheten eller attlägenheten i sin helhet måste tas i anspråk av föreningen - får den ändågenomföras, om föreningsstämman beslutar om åtgärden med kvalificerad majoritetoch beslutet godkänns av hyresnämnden. Nämnden skall lämna godkännande om om-eller tillbyggnaden är angelägen och syftet med den inte skäligen kan tillgodosespå något annat sätt samt beslutet inte är oskäligt mot bostadsrättshavaren.Kan åtgärden anses vara av liten betydelse för bosuids-rättshavaren, färgodkännande dock lämnas om den inte skäligen kan tillgodoses på något annatsätt. Bostadsrättshavarenskall ha rätt till ersättning för den skada som han förorsakas med anledning avintrånget I vissa fall kan det bli fråga om att föreningen måste lösa inbostadsrätten. Fråga om storleken på inlösen- och ersättningsbeloppen skallprövas av fastighetsdomstolen. Utredningensförslag överensstämmer i stort med mitt förslag. Uttedningen har dock inteföreslagit några särskilda bestämmelser för det fall en om- eller tillbyggnadär av liten betydelse för bostadsrättshavaren. Vidare avviker uttedningensförslag något firän mitt såvitt gäller fömtsätmingama för att tillstånd skallkunna ges till åtgärden och såvitt gäller inlösen av bostads-ränen. Remissinstanserna: Deflesta remissinstansema ställer sig bakom förslaget att avskaffa vetorättenäven om en del hyser viss tveksamhet i frågan. Till dem som uttryckligen godtarförslaget hör hovrätten för , ,bostadsdomstolen, hyresnämnden i och . Även SBCär beredd att godta förslaget under för-utsätming att bestämmelsen användssynnerligen resniktivt. anser däremot att den nuvarandeordningen bör bestå, medan juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet - till skillnad mot - anser att de föreslagnarättssäkerhetsgarantiema inte är helt tillfredsställande. Några remissinstansertar ocksä upp frågan om förslagets skatterättsliga effekter. bör det i ett längre perspektiv ifrågasättas ombostadsrättshavaren skall kunna påfordra prövning av ombyggnadsåtgärder i denomfatming sora förslaget fömtsätter. Stadshypotekanser det viktigt att firågan om inttingsersätming fär en uttrycklig regleringi den nya lagen med förebild av vad som i liknande fall gäller i friga omfastigheter. Särskilt viktigt anser det vara att det uttryckligen regleras attbostadsrättsföreningen, i de fall bostadsrätten är pant- Prop. 1990/91: 92satt, är skyldig att betala till panthavaren och inte till bostadsränshavaren.Även Sparbanksföreningen framhåller att panthavaren då skall ha företrädesrätttill ersättningen och an det är motiverat att en bestämmelse om detta tas in ilagen. Bostadsdomstolenerinrar om att det i lagar som reglerar inlösen av egendom regelmässigt finnsbestämmelser om betalning av ersätming, tillttäde m.m., vanligen i form av enhänvisning till expropriationslagen. Domstolen ifrågasätter om intebestämmelser av detta slag behövs även när intrång görs i bostadsrätt eller närbostadsrätt skall lösas in. Även domstolen efterlyser närmare bestämmelser omhur panthavarens rätt skall skyddas. BRLtillkom i en skede av intensiv nybyggnadsverksamhet. Det är därför naturligtatt lagen i första hand tar sikte på förhållandena vid nyproduktion. Antaletäldre bostadsrättshus börjar dock nu bli beaktansvärt. Det finns ettförhållandevis stort antal lägenheter i hus som byggts . Endast enringa del av dessa hus har varit föremål för mera genomgripandemodemiseringar. Det är fiaraför allt i detta bestånd som det finns behov avombyggnad, men även fastighetsbeståndet från 1940-talct är till stor del i behovav ombyggnad. Under1950-talet skedde en betydande utveckling av uttymmes- och utvecklingsstandardeni lägenhetema liksom av byggnadstekniken i stort. Ändå kommer produktionen fråndenna eller senare rid numera successivt in i en saneringsfas. I den månombyggnader aktualiseras inom dessa nyare ålderskategorier kan det dock mångagånger vara fråga om begränsade insatser av typen energihushålhiing,sophantering och liknande. Meddet stigande antalet äldre bostadsrättshus följer också ett ökat behov avombyggnadsåtgärder.