prop · GE0310 · 1990-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1990/91:10 med förslag till begravningslag Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen läggs fram förslag till en begravningslag. Den nya lagen bygger isina huvuddrag i sak på den nuvarande begravningslagstiftningen. Den skallsålunda ersätta lagen (1957:585) om jordfästning m.m., lagen (1963:537) omgravrätt m.m. och, till viss del, begravningskungörelsen (1963:540). Dennya lagen inrymmer emellertid bland annat följande nyheter. Invigning av en allmänbegravningsplats skall enligt förslaget inte längre vara obligatorisk. Det föreslås att stiftsamfälligheternainom skall ha ansvaret för att det finns allmännabegravningsplatser med särskilda gravplatser för dem som inte tillhör någotkristet trossamfund. Rätten till gravplats på enallmän begravningsplats slås fast i förslaget. Enskilda begravningsplatserskall enligt förslaget bara få anordnas av trossamfund och stiftelser. En ordning föreslås för attlösa konflikter mellan de efterievande i frågor som rör kremering och gravsättningen. Möjligheten att upplåta gravrätltill en juridisk person begränsas i förslaget. Vid tidsbegränsade upplåtelserskall gravrättsinnehavaren innan tiden för upplåtelsen går ut underrättas omförutsättningarna för en ny upplåtelse. Det föreslås att dödsboet efteren avliden gravrätlsinnehavare skall vara skyldigt att anmäla till vemgravrätten har övergått efter dödsfallet. Om ingen anmälan görs, skallupplåtaren besluta om det fortsatta gravrättsinnehavet. Endast den som i gravbokeneller gravregistret är antecknad som Prop. 1990/91:10 innehavare skallenligt förslaget få utöva gravrätten. På ett tydligare sätt än i dagslås det i förslaget fast att det är gravrättsinnehavaren som bestämmer omgravvårdar och andra gravanordningar på gravplatsen. Upplåtarens begränsandeföreskrifter skall enligt förslaget utgöra undantag från denna huvudregel. Förutsättningarna för attupplåtaren skall få vidta ändringar på en gravplats anges i lagförslaget. Reglerna om dödsfallsanmälanoch dödsbevis samlas enligt förslaget i begravningslagstiftningen. Detnuvarande dödsbeviset föreslås uppdelat på två handlingar, ett dödsbevis ochett intyg om dödsorsaken. Förslagetinnebär i övrigt en modernisering av lagstiftningen. Ett par följdändringarföreslås också. Dennya lagstiftningen avses träda i kraft . Bestämmelsen i dennya begravningslagen om stiftssamfälligheternas ansvar för den del avbegravningsverksamheten som rör dem som inte tillhör något kristet trossamfundavses dock träda i kraft först . Propositionens lagförslag pp- 1990/91: lO 1 Förslag till Begravningslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § 1 denna lag avses med begravningsplatser: områdeneller utrymmen som är behörigen anordnade för förvaring av avlidnas stofteller aska och som har tagits i anspråk för detta ändamål, främst kyrkogårdareller andra gravområden, minneslundar, kolumbarier eller urnmurar, allmänna begravningsplatser:sådana begravningsplatser som är anordnade av pastorat eller kyrkliga samfalligheterinom , av kommuner eller annars av det allmänna, enskilda begravningsplatser:andra begravningsplatser än allmänna, gravrätt: den rätt somuppkommer när en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats upplåts tillnågon för gravsättning, kremering: förbränning avstoftet efter en avliden person, gravsätlning: placering avstoft eller aska inom en bestämd gravplats och placering eller utströende avaska i minneslund eller på någon annan plats än begravningsplats, gravanordningar: gravvårdar ochandra gravöverbyggnader, stenra-mar, staket eller andra liknande anordningar påen gravplats, kyrkogårdsmyndigheler:myndigheter som förvaltar allmänna begravningsplatser, kremaloriemyndigheter:myndigheter som förvaltar krematorier. 1 §Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal gravplatser och andra gravanläggningar av allmänt förekommande slag skall anordnas och hållas av de territoriella pastoraten inom . Regeringenfår för särskilda fall besluta att en allmän begravningsplats skall anordnasoch hållas av kommun i stället för pastorat. 2 §Allmänna begravningsplatser med särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund skall anordnas och hållas av stifts- samfällighetema inom eller, i fall som avses i 1 § andra stycket, av kommunen. 3 §På allmän begravningsplats skall gravplats beredas dem som vid dödsfallet var kyrkobokförda inom pastoratet, den kyrkliga samfälligheten eller kommunen. Om tillgången pågravplatsmark medger det, får också andra beredas gravplats där. 4§ Rätten till gravsättning på en allmän begravningsplats skall inte vara Prop.1990/91:10 beroende av att den avlidne tillhörde visst trossamfund. Dettagäller dock inte för rätten till gravsättning på en sådan allmänbegravningsplats som avses i 2 §. Gravkarta,gravbok, gravregister 5§ För varje allmän begravningsplats skall upprättas en gravkarta och förasgravbok eller gravregister enligt föreskrifter som meddelas av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. 6 §Enskilda begravningsplatser får anordnas och hållas bara av trossam fund eller stiftelser som har fått tillstånd till det. Frågorom tillstånd prövas av i det län där begravningsplatsen är elleravses bli anordnad. 7§ Tillstånd att anordna ochhålla en enskild begravningsplats får lämnas bara om det finns särskilda skälför det och det kan antas att trossamfundet eller stiftelsen kan behållabegravningsplatsen och fullgöra de skyldigheter som ankommer på innehavare avbegravningsplatser. 8§ Tillstånd att anordna ellerhålla en enskild begravningsplats får förenas med särskilda villkor. 9§ Rätten till gravplats som harupplåtits på en enskild begravningsplats får inte pantsättas eller utmätas. Förstastycket gäller även i fråga om gravanordningar. Panträtt,andra rättigheter m.m. 10§ Ett område som skall tas i anspråk för begravningsplats får inte vara belastatav panträtt, nyttjanderätt, servitut eller andra rättigheter. Omdet inte medför någon olägenhet, får området dock vara belastat av rättigheterav sådant slag som kan upplåtas enligt ledningsrättslagen (1973:1144). ,11 § En begravningsplats får inte utmätas och inte heller belastas medpanträtt eller andra rättigheter som kan inskrivas enligt jordabalken. 12§ En begravningsplats skall hållas i ordnat och värdigt skick och den helgdsom tillkommer de dödas vilorum skall alltid iakttas. 13§ En grav får öppnas bara genom innehavarens av begravningsplatsen försorg.Graven får inte öppnas på ett sådant sätt att stoft eller aska skadas . överlåtelse,användning för annat ändamål, nedläggning Prop. 1990/91: 10 14§ En begravningsplats får överlåtas eller användas för annat än det avseddaändamålet bara efter tillstånd. Ävenför nedläggning helt eller delvis av en begravningsplats krävs länsstyrelsenstillstånd. Ett sådant tillstånd får förenas med villkor för nedläggningen ochområdets framtida användning. 1§ Krematorier får anordnasoch hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats eller av enkyrklig samfallighet. 2§ Krematorier får inteutmätas eller belastas med panträtt. 3§ Kremering får ske bara i krematorier. 4§ Vid krematoriema skallföras kremationsjournaler enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Anmälan om dödsfall, dödsbevis, intyg om dödsorsakenm.m. 1 §När någon har avlidit i , skall dödsfallet skyndsamt anmälas till pastorsämbetet i den församling där den avlidne senast var kyrkobok förd. Omdet inte är känt var den avlidne senast var kyrkobokförd eller om den avlidneinte har varit kyrkobokförd i , skall dödsfallet anmälas tillpastorsämbetet i den församling där det inträffade. 2 §Om den avlidne vid dödsfallet vårdades på en sjukvårdsinrättning eller fördes dit i anslutning till dödsfallet, skall anmälan om dödsfallet göras av sjukvårdsinrättningen. 3§1 andra fall än som avses i 2 § skall dödsfallet anmälas av den avlidnes makeeller sambo eller av någon annan som vid dödsfallet sammanbodde med den avlidneeller som av någon anledning fanns på platsen. 4§ Om det inte finns någon som enligt2 eller 3 § är skyldig att anmäla dödsfallet, skall dödsfallet anmälas av denavlidnes hyresvärd eller av den som annars är närmast till det eller avpolismyndigheten. 5§ När stoftet eller askan efteren person som har avlidit utomlands har förts in till , skall den somordnar med gravsättningen anmäla detta till pastorsämbetet i denförsamling där den avlidne senast var kyrkobokförd. Omdet inte är känt var den avlidne senast var kyrkobokförd eller om den avlidneinte har varit kyrkobokförd i , skall anmälan göras till pastorsämbeteti den församling där stoftet eller askan skall gravsättas. Dödsbevisoch intyg om dödsorsaken Prop. 6 §Vid dödsfall i skall bevis om dödsfallet (dödsbevis) och utom i fall som avses i 8 § intyg om dödsorsaken utan dröjsmål utfärdas och lämnas till det pastorsämbete som skall ta emot anmälan om dödsfallet. Dödsbevisoch intyg om dödsorsaken skall utfärdas av läkare. Denne får inte vara make, bam,förälder, syskon eller på något annat sätt närstående till den avlidne. 7§ Om den avlidne vid dödsfalletvårdades på en sjukvårdsinrättning eller fördes dit i anslutning tilldödsfallet, skall dödsbeviset och intyget om dödsorsaken lämnas avsjukvårdsinrättningen. I andra fall skall beviset och intyget lämnas av denläkare som utfärdat handlingarna. 8§ Om det kan antas att dödenhar orsakats av någon annan person eller om det annars finns skäl för enfullständigare undersökning av den döda kroppen gäller i stället för vad somföreskrivs i 6 § att dödsbeviset med uppgift om detta skall lämnas tillpolismyndigheten i den ort där dödsfallet inträffade och pastorsämbetetunderrättas. skall efter den utredning som kan behövas skaffaintyg om dödsorsaken. Därefter skall myndigheten till pastorsämbetet lämnadödsbeviset och intyget tillsammans med ett tillstånd till gravsättning eller kremering. Tillståndtill gravsättning eller kremering när stoft har förts in till 9§ När stoftet efter en person som har avlidit utomlands har förts in till ,skall den som ordnar med gravsättningen begära tillstånd till gravsättningeller kremering. Frågorom tillstånd prövas av polismyndigheten i den ort där stoftet skall gravsättaseller kremeras. Intygför gravsättning eller kremering 10§ skall utfärda ett intyg om att stoft får gravsättas eller kremeras.Ett sådant intyg får utfärdas bara omdet enligt dödsbeviset kan antas att döden inte har orsakats av någon annan person eller att det inte heller annars finns skäl att göra en fullständigare undersökning av den döda kroppen, eller - ompolismyndigheten har meddelat tillstånd till gravsättning eller kremering i fall som avses i 8 och 9 §§. Omdet är känt för pastorsämbetet att det pågår eller har pågått medling om kremeringeller om gravsättningen enligt 5 kap. 3 §, får intyg inte utfärdas förräntvisten är slutligt löst. Il§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddelaytterligare föreskrifter om intyg om dödsorsaken, och tillstånd till gravsättningeller kremering. 5 kap. Gravsättning och kremering Prop. Ordnandetmed gravsättning m. m. 1§ När någon har avlidit, börhans önskan om kremering och om gravsättningen såvitt möjligt följas av den somi egenskap av anhörig eller närstående eller annars ordnar med gravsättningen. 2§ Om den avlidne inte efteriämnarnågon som ordnar med gravsättningen, skall den ordnas av den kommun där denavlidne senast var kyrkobokförd eller, om den avlidne inte har varit kyrkobokfördi , av den kommun där dödsfallet inträffade. Förkostnaderna har kommunen rätt till ersättning av dödsboet. Tvisterom kremering och om gravsättningen 3 §Om de efterlevande inte kan enas om kremering skall ske eller om gravsättningen, skall kyrkogårdsmyndigheten på den ort där den avlidne senast var kyrkobokförd på begäran medla mellan parterna. Omparterna enas, skall myndigheten fastställa deras överenskommelse. Om enighetinte kan uppnås, skall myndigheten i stället med eget yttrande hänskjuta tvistentill . 4 §Länsstyrelsen skall pröva vem som skall bestämma om kremering eller om gravsättningen. Länsstyrelsenskall därvid särskilt beakta önskemål som den avlidne kan ha haft. Hänsyn skallockså tas till parternas personliga förhållande till den avlidne, främstsammanlevnad, släktskap eller annan nära anknytning. 5 §Stoft eller aska får gravsättas bara på allmän eller enskild begravnings plats. Regeringenfår dock meddela föreskrifter om att med askan får förfaras på något annalsätt. Beslut i sädana ärenden meddelas av . 6 §Sådana delar av stoftet som inte har förbränts vid kremeringen skall tillföras askurnan. Omdet inte kan ske, skall krematoriemyndigheten låta förstöra delarna eller gravsättadem inom en allmän begravningsplats. 7§ Vid gravsättningen får inteförekomma något som strider mot förrättningens helgd och allvarliga innebörd. 8§ Regeringen får meddela sådanaföreskrifter om gravsättning som behövs med hänsyn till hälsoskyddet. Villkorför kremering och gravsättning 9§ Stoft får inte kremeras eller gravsättas utan att ett sådant intyg som avsesi 4 kap. 10 § har lämnats till krematoriemyndigheten eller den som förvaltarbegravningsplatsen. Regeringenfår meddela föreskrifter om att kremering eller gravsättning Prop.1990/91:10 i vissa fall får ske även utan ett sådant intyg. Tidenför kremering och gravsättning 10 § Stoftet efter en avliden skall kremeras eller gravsättas möj ligt och senast efter dödsfallet. Detpastorsämbete som skall utfärda intyg för kremering eller gravsättning fårdock medge anstånd med kremeringen eller gravsättningen, om det finns särskildaskäl för det. Omstoftet inte har kremerats eller gravsatts inom föreskriven tid, skallpastorsämbetet undersöka anledningen till dröjsmålet och, om det behövs, underrättaden kommun som anges i 2 §. 11 § Askan efter en avlidensom har kremerats i skall gravsättas från kremeringen. som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om detfinns särskilda skäl för det. 12 § Om askan inte har gravsalts inom den tid som sägs i 11 §, skall den myndighet som förvarar askan låta gravsätta den. Dessförinnanskall den som skall ordna med gravsättningen lämnas tillfälle att själv låta gravsättaaskan. 13§ I avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras av en krematorie-myndighet. Askanfår även förvaras av kyrkogårdsmyndigheten på den ort där askan skallgravsättas eller, om platsen för gravsättningen inte är bestämd, av kyrkogårdsmyndighetenpå den ort där den avlidne senast var kyrkobokförd. 14 §Efter kremering får askan lämnas ut till någon enskild bara om denne skall föra över askan till enbegravningsplats som inte är belägen vid krematoriet, gravsätta askan på någon annanplats än en begravningsplats, eller föra ut askan ur . 15§ Askan får lämnas ut bara omdet finns betryggande säkerhet för att den kommer att hanteras på ettpietetsfullt sätt. 16§ Om det för den myndighet somförvarar askan är känt att det råder tvist om platsen för gravsättningen, fåraskan inte lämnas ut eller på annat sätt föras bort förrän tvisten är slutligtlöst. Askasom har förts in till 17§ Aska som efter kremering har förts in till skall i avvaktan på gravsättningen lämnas övertill förvaring i enlighet med föreskrifterna i 10 I fråga om utlämnande av askan skall föreskrifterna i 14-16 §§ Prop.1990/91:10 tillämpas. 18§ Askan skall gravsättas från det att den fördes in. som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om detfinns särskilda skäl för det. Omaskan inte har gravsatts inom den föreskrivna tiden, skall föreskrifterna i 12§ tillämpas. Flyttning av gravsatt stoft eller aska 1 §Stoft eller aska som har gravsatts på en begravningsplats får inte flyttas från en gravplats för att gravsättas någon annanstans. Tillståndfår dock ges till en sådan flyttning, om det finns särskilda skäl för det ochom det är klarlagt var stoftet eller askan skall gravsättas på nytt. 2 §Frågor om tillstånd enligt 1 § andra stycket prövas av kyrkogårds myndigheten, om flyttning skall ske från eller inom en allmän begravnings plats. Iandra fall prövas frågor om tillstånd av , som därvid skall hörainnehavaren av begravningsplatsen. 3 §Trots det som sägs il § får kyrkogårdsmyndigheten ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrät ten har upphört. Askanskall i så fall grävas ned inom begravningsplatsen eller inom någon annannärbelägen begravningsplats. 1 §Gravrätten får utövas bara av den som i gravboken eller gravregistret är antecknad som innehavare av gravrälten. Närgravrättsinnehavaren har avlidit, får dock den som ordnar med gravsättningenutöva de befogenheter som tillkommer en gravrättsinnehavare och som harsamband med gravsättningen av den avlidne. 2 § Gravrätten får inte pantsättas eller utmätas. 3§ Innehavaren av gravrätten skall hålla gravplatsen i ordnat och värdigtskick. 4§ En gravrätt får upplåtastill en juridisk person bara om det finns särskilda skäl för det. 5§ En gravrätt får upplåtasför , minst 15 och högst , eller för Upplåtelse för alltidgäller bara så länge gravplatsen utgör en del av en Prop. 1990/91:10 allmänbegravningsplats. 6§ Om någon upplåtelsetid intehar bestämts, varar upplåtelsen . 7§ Upplåtaren skall utfärdagravbrev till bevis om att gravrätten upplåtits. 8§ Om avgift skall betalas förgravrätten, skall det ske vid upplåtelsen. 9 §När upplåtelsetiden för gravrätten går ut, har gravrättsinnehavaren rätt till en ny upplåtelse, om gravplatsen är väl vårdad, upplåtelsen inte medför någotsynnerligt men för begravningsplatsens ändamålsenliga ordnande och skötsel,och gravrättsinnehavarendessförinnan har anmält att han vill få upplåtelsen förnyad. 10 §I god tid innan upplåtelsetiden går ut skall upplåtaren underrätta gravrättsinnehavaren om förutsättningarna för en ny upplåtelse. överlåtelseoch återlämnande av gravrätt 11 §Gravrätten får överlåtas bara till någon som genom släktskap eller på något annat sätt har nära anknytning antingen till överlåtaren eller till någon som är gravsatt inom gravplatsen. Frågorom överiåtelse prövas av upplåtaren. 12§ Gravrätten får återlämnas tillupplåtaren. 13§ Gravrätten får inteöverlåtas eller återlämnas mot betalning. övergångav gravrätt vid innehavarens död m. m. 14 § När en gravrättsinnehavare avlider, får gravrätten gå över bara till någon som genom släktskap ellerpå något annat sätt har nära anknytning antingen till den avlidnegravrättsinnehavaren eller till någon som är gravsatt inom gravplatsen, eller Gravrättenfår inte gå över till någon som inte är villig att överta den. 15 §Gravrätten går över till någon eller några av dem som anges i 14 § om det har förordnats om detta vid upplåtelsen eller genom ett senare skriftligt förordnande. Iandra fall bestämmer den avlidnes efterlevande make och arvingar till vem ellervilka av dem som gravrätten skall gå över. 16 §Den avlidne gravrättsinnehavarens dödsbo skall från dödsfallet till upplåtaren anmäla vem eller vilka gravrätten hargått över till enligt 15 §, eller att det inte finns någon somgravrätten har gått över till. 17 § Om dödsboet inteinom föreskriven tid gör en sådan anmälan som Prop. 1990/91:10 avses i 16 §, skall upplåtaren förelägga dödsboet att fullgöra 18§ Om ett föreläggande enligt 17§ inte följs eller om det inte finns någon som gravrätten har gått över tillenligt 15 §, skall upplåtaren besluta att gravrätten skall gå över till någonsom avses i 14 §. 19§ Om det inte finns någon somgravrätten kan gå över till enligt 14 §, skall gravrätten anses återlämnad tillupplåtaren. 20§ När en gravrätt skall ansesåterlämnad enligt 19 § är upplåtaren skyldig att behålla gravplatsen underminst från gravsättningen till förmån för den som senast har gravsattsdär. Gravanordningbehöver behållas bara om kostnaden för skötseln av gravplatsen betalas. 21§ Gravrättsinnehavaren har rättatt bestämma vilka som skall gravsättas inom gravplatsen, om inte något annatföljer av föreskriftema i denna lag. 22§ Om det finns fleragravrättsinnehavare och de inte kan enas om vilka som skall gravsättas inomgravplatsen, beslutar upplåtaren om gravsättningen. 23§ När upplåtaren beslutar omgravsättning i fall som anges i 22 § skall företräde ges enligt reglema omarvsrätt. Därvid skall dock beaktas att bam har företräde framförbarnbarn, föräldrar har företräde framförsyskon, syskon har företräde framför syskonbam, plats bör beredas för makar tillsamm.ans. Vidlika rätt enligt första stycket eller om det annars finns särskilda skäl fördet får också beaktas närmare personlig anknytning tilldem som har gravsatts inom gravplatsen eller till orten, och andra särskilda förhållanden. 1andra fall skall vid lika rätt företräde ges åt den som avlider först. 24 § Upplåtaren får vägra gravsättning inom gravplatsen, om gravsättningen inte kan skeutan att stoft eller aska som har gravsatts inom gravplatsen skadas, om det är uppenbart attgravsättningen inte stämmer överens med tidigare gravrättsinnehavares önskan,eller om gravsättningen står i stridmed pietetens krav. 25§ Gravplatsen får förses med gravanordning, om det inte strider mot vad som äravsett att gälla för den del av begravningsplatsen där gravplatsen är belägen. 26§ Gravrättsinnehavaren bestämmer gravanordningens utseende Prop. 1990/91:10 och beskaffenhet. Detsamma gäller gravplatsens utsmyckning och ordnande iövrigt, Upplålaren får dock besluta de begränsningar i gravrättsinnehavarensbestämmanderätt som är nödvändiga för att tillgodose en god gravkultur. 27§ Innan en gravanordning sättsupp, skall upplåtaren pröva om den är sådan att den kan tillåtas. 28§ Närengravanordningharblivituppsatt, får den inte föras bort utan upplåtarens medgivande. Medgivandeskall lämnas, om det inte finns risk för att man förfar med gravanordningen påett ovärdigt sätt. 29 § Gravanordningar får inte pantsättas eller utmätas. 30 §Upplåtaren får göra ändringar på gravplatsen bara om gravrättsin nehavaren medger det. Ändringarsom är nödvändiga för att tillgodose kraven på miljöskydd, hälsoskydd och arbetarskyddfår dock genomföras, även om gravrättsinnehavaren motsätter sig ändringen. 31 §Om skador måste förebyggas, har upplåtaren rätt att genast genom föra nödvändiga åtgärder på gravplatsen. Gravrättsinnehavarenskall därefter underrättas om åtgärderna. 32§ Gravrätten upphör närupplåtelsetiden går ut, när gravrätten återlämnas till upplåtaren, när denförverkas enligt 33 § och när den förklaras ha upphört enligt 34 §. 33§ Upplåtaren får förklaragravrätten förverkad, om gravplatsen är uppenbart vanvårdad ochgravrättsinnehavaren inte avhjälper vanvården efter det att han hardelgetts föreläggande om att sätta gravplatsen i stånd. Föreläggandet skallinnehålla upplysning om att gravrätten kan förverkas. Engravrätt får inte förverkas, om det är en myndighet som svarar för gravplatsensvård och underhåll. 34§ Om en allmän begravningsplatshelt eller delvis läggs ned eller om det skulle medföra synnerligt men för enbegravningsplats ändamålsenliga ordnande och skötsel att ha kvar gravrätter påplatsen, får besluta att de gravrätter som berörs skall flyttasöver till andra platser. Om det inte är möjligt eller om ingen rättsinnehavarebegär att få behålla gravrätten, får i stället besluta att rättenskall upphöra. 35§ När gravrätten har upphört,gäller om gravanordningar vad som föreskrivs i 28 §. 36 §Det som gravrättsinnehavaren inte har fört bort från gravplatsen efter gravrättens upphörande tillfaller upplåtaren. Omdet har uppstått tvist om bortförandet, räknas tiden från tvistens .. 37 § Om en gravanordninghar tillfallit upplåtaren och den är av kultur- Prop. 1990/91:10 historisktvärde eller av något annat skäl bör bevaras för framtiden, skall upplåtaren ommöjligt lämna kvar den på gravplatsen. Omgravanordningen ändå måste föras bort från gravplatsen, skall den åter ställasupp inom begravningsplatsen eller på någon annan lämplig och därtill avseddplats. om hänsynen till kulturminnesvårdens intressen finns i lagen(1988:950) om kulturminnen m.m. Gravsättningutan upplåtelse av gravrätt