prop · GE0390 · 1990-12-31 00:00:00 — Det lämpligaste sättet att ordnadetta är enligt regeringens mening att kommunernas skyldighet att samla inskåpen som hushållsavfall, utvidgas till alt omfatta även en skyldighet atttillse att CFC-innehållet omhändertas på det för miljön bästa sättet. Regeringenavser därför att ålägga kommunema att senast från ta om handkasserade kyl- och frysskåp på ett sådant sätt att CFC återvinns. Detta skalläven omfatta omhändertagande av kyl- och frysskåp som inte ingår ihushållsavfallet. Regeringen avser att föreskriva om detta genomändringar i renhållningsförordningen och förordningen om CFC och halon m, m. Kommunernaskall ta hand om kyl- och frysskåp som en del av hushållsavfallet. Omhändertagande av CFC-innehållet innebär ett ut vidgat ansvar, vilket kan motivera avgiftshöjningar. Kostnaden beräknas bli ca . per hushåll och år, I vissa fall kan kostnaderna dock tänkas bli alltför höga, främst i glesbygdskommuner. Det bör därför finnas möjlighet 269 för kommunema att sökadispens hos från skyldigheten att ta hand om kyl- ochfrysskåp. Utveckling av teknik föratt omhänderta och destmera CFC ingår i det interaationella arbetet för att skyddaozonskiktet. Kyl- och frysskåp kommer att vid kasserandetge stora CFC-utsIäpp från de flesta industrialiserade länder. Överväganden omomhändertagande pågår i flera europeiska länder. Det finns intenågon kapacitet i för att destmera den CFC som återvinns.Destmktionskapacitet bör etableras i eller utomlands.Regeringen avser att följa utvecklingen och vid behov vidta de åtgärder somkrävs för att en erforderlig destmktionskapacitet skall etableras. Regeringensställningstaganden: Användningen av halon 1211,1301 och 2402 avvecklas genomföljande åtgärder; Tillverkning,import och försäljning av portabla halonbrandsläc-kare och installation av fastbrandsläckningsanordning samt full-skaletestning med halon förbjuds från den 1juli 1991, Användningenav halon som brandsläckningsmedel i befintliga anläggningar skall ha upphörtsenast . Densom yrkesmässigt innehar brandsläckningsanläggningar med halonåläggs att ansvara för att halonet tas om hand och levereras för destmktioneller återvinning. Naturvårdsverketfår det övergripande ansvaret för att följa upp att insamling ochomhändertagande sker och bemyndigas att utarbeta föreskrifter för hanteringenav halon. Frågan om avveckling av halon drivs intemationellt. förslag:Statens naturvårdsverk föreslår förbud mot all användning av halon i fastainstallationer från . Kravet på revisionsbesiktning avtryckkärl med halon föreslås ändras från vart femte till vart tionde år.Naturvårdsverket föreslår vidare en årlig avgift för innehav av mer än 20 kghalon samt registrering och årlig rapportering av innehav. Ansvar förregistrering, rapportering, uppbörd av avgifter och destmktion föreslås läggaspå . Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser ställer sig positiva till en avveckling avhalonanvändningen. Vikten av att personsäkerheten inte eftersatts understryks.Televerket anser att förslag om halondestmktion innebär enonödigt tungrodd och byråkratisk kontrollapparat. Arbetarskyddsstyrelsenföredrar föreskrifter om försiktighetsmått vid revision av tryckkärl med haloni stället för en ändring av revisionsin-tervallet. Flera instanser t. ex.Värmeverksföreningen anser att ett avgiftssystem bör utredas närmare innanbeslut fattas. () avvisar förslaget om ensärskild insamlingsverksamhet i SAKABs regi men har ingen erinran mot attdestmera insamlade haloner. EnligtSAKAB är en samordning av nordisk destmktionskapacitet motive- Prop.1990/91:90 rad. anser att insamlad halon ej bördestmeras utan i stället återanvändas. Regeringensöverväganden: Haloner är benämningen på ett antal gasformiga ämnen som användsframför allt som ett effektivt brandsläckningsmedel. De haloner som används benämns halon 1211, 1301 och 2402. De används främst för alt skydda känsligoch dyrbar elektrisk och elektronisk utmstning mot brand. Halon utgör vid dekoncentrationer och tidsramar som är aktuella vid släckning inget hot motmänniskor som befinner sig i det utrymme där de används. Däremot har de mycketallvarliga effekter på ozonskiktet. Den i mest förekommandeha-lonföreningen är ca tio gånger mer aggressiv mot ozonskiktet än CFC. Ca150 ton halon nyinstallerades . Antalet nyinstallationer har sedandess kraftigt minskat. Ca släpptes ut vid brand, felutlösningar,läckage samt vid tester. Den totala mängden halon som finns installerad isläcksystem och i handbrandsläckare i uppgår till I 000-1 500 ton. Ca70 ton finns i portabla brandsläckare. Enligtdet reviderade Montrealprotokollet skall produktion och förbmkning av halonminska och avvecklas , med undantag för vadpartema gemensamt bedömer som oersättlig användning. Bland EFTA-ländema harenligt vad regeringen erfarit målsättningen att förbmkningen av halonskall avvecklas inte senare än omkring , Detfinns fullgoda alteraativ till halon i portabla brandsläckare och ibrandsläckningsanläggningar, där halon används som punktskydd eller mmsskydd ifasta installationer. De enda undantagen gäller speciella användningsområden iutrymmen där verksamheten av säkerhetsskäl måste fortgå även vid brand. Exempelpå detta är användning i flygplan, ubåtar och för vissa militära ändamål. Regeringenkommer därför att förbjuda tillverkning och import av handbrandsläckare samtinstallation av fasta anläggningar med halon från den med undantagför nämnda användningsområden. Regeringen kommer att bemyndiga statensräddningsverk att medge ytterligare undantag från förbudet i de fall halonbedöms nödvändigt för att inte personsäkerheten skall eftersättas. Motsvarandebemyndigande kommer att ges till vad avser undantag inomsjöfartens område. Undantag skall endast medges efter samråd mednaturvårdsverket. Förbudetmot installation av halon som brandsläckningsmedel kommer att gälla såväl nyaanläggningar som befintliga installationer, vilka vid ombyggnader och annanändring av byggnader måste bytas ut. Utsläppav halon i samband med fullskaleprov kan undvikas genom att använda andra metoderför att pröva anläggningen varför förbud mot prov som medför utsläpp av halonkommer att införas . Regeringensbedömning är att dessa åtgärder kommer att leda till ätt förbmkningen av halon minskar med , räknat års nivå. Regeringen kommer att bemyndiga att utfärda de närmare föreskrifter som behövs för att motverka utsläpp av halon från brandsläckningsanläggningar. Användning av återvunnen halon bör inte 271 räknassom förbmkning, Prop, 1990/91:90 Utsläppenav halon i samband med distribution och försäljning kan minskas genom ökadåtervinning och försiktighetsåtgärder vid hanteringen. Vid provtryckning avkärl med halongas kan förlusterna minskas både genom åtgärder vidprovtryckningen och genom ändrade intervaller för kontrollbesiktning. Detåligger arbetarskyddstyrelsen att efter samråd med vidta deåtgärder som behövs för att minska utsläppen i samband med kontrollbesiktning. Denyrkesmässiga användningen av halon som släckmedel skall ha upphört ibefintliga brandsläckningsanläggningar . För attpersonsäkerheten inte skall eftersättas bör undantag från förbudet motanvändning av halon i befintliga anläggningar kunna ges av statens räddningsverkeller av , efter samråd med . Övriga undantag avandra skäl än hänsyn till personskydd, bör om särskilda skäl föreligger kunnalämnas av . Denupplagrade mängden halon i främst fasta brandsläckningsanord-ningar är stor,både i och globalt. Det är därför angeläget att haloner samlas in föratt återvinnas eller destrueras. Omotiverade utsläpp av halon måste förhindras.För del skulle utsläpp av hela den inhemskt upplagrade mängden på ca1000 I halon innebära att halon motsvarande förbmkning av CFC(nivå) släpps ut i atmosfären. Varje kg halon motsvarar ca CFC iozonnedbrytande förmåga. Föratt förhindra onödiga utsläpp av halon avser regeringen att besluta om krav påatt den som yrkesmässigt innehar en eller flera brandsläckningsanläggningarmed sammanlagt halon skall se till att halon, i samband medborttagande eller utbyte av anläggning, tas om hand och levereras fördestmktion eller återanvändning. Detta krav skall gälla från den 1 januari1992. Uttagav en årlig avgift för destmktion av halon enligt förslagskulle medföra vissa praktiska problem, vilket påpekats av fleraremissinstanser. Avgiften skulle las ut i förväg och behöva fonderas i avvaktanpå att ett behov av avgiftsmedlen uppkom. Ett sådant system är olämpligt främstmed hänsyn till att det är svårt att på förhand fastställa vad den verkligakostnaden för destmktion blir. Regeringen anser i stället att företagen skalldebiteras kostnaden efter utförd tjänst. Dettafömtsätter en viss myndighetskontroll och registrering av befintligaanläggningar som innehåller halon. Knappt 2 000 anläggningar iSverige berörs. Det regionala ansvaret för kontroll och registrering bör åvilalänsstyrelsema med som central tillsynsmyndighet. Regeringenkommer att bemyndiga att utfärda de närmare föreskrifter sombehövs. Detär möjligt att destmera haloner med tillgänglig teknik, men någon anläggning för att destmera halon finns inte i , En sådan anläggning bör vara specialutformad för destmktion av halon och CFC och kan vara lokaliserad i eller utomlands. Regeringen anser att utveckling av teknik för destmktion av halon och CFC är viktigt i det internationella arbetet för att skydda ozonskiktet. Regeringen avser att föl- 272 jerutvecklingen och vid behov vidta de åtgärder som krävs för att erforderligdestmktionskapacitet skall etableras. I avvaktan på att kapacitet etableras börhalon som tagits emot för destmktion lagras på ett säkert och miljömässigtriktigt sätt. Regeringensställningstaganden: Användningen av samtliga HCFC-föreningar skall begränsastill de områden, där de behövs för att snabbt kunnaersätta CFC-föreningar. Användningen även inom dessa områden bör avvecklas såsnart som möjligt. Användningenav HCFC 22 bör förbjudas från med undantag för användningsom köldmedium och vid tillverkning av hård skumplast för isoleringsändamål. Användningenav samtliga övriga HCFC-föreningar bör förbjudas i enlighet med HCFC 22, isamråd med EFTA och EG. börimport av vissa produkter som innehåller eller har tillverkats med HCFCförbjudas. Naturvårdsverketsförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens ställningstaganden. Verketförordar en miljöavgift på HCFC. Remissinstanserna:Flera remissinstanser pekar på behovet av HCFC som ersättning för CFC meninstämmer i att en permanent övergång till HCFC bör undvikas. Behovet av eninternationell samordning av bestämmelserna påtalas av flera remissinstanser.Industriförbundet noterar med tillfredsställelse prioriteringen avanvändningsområden för HCFC. Regeringensöverväganden: Som tidigare framhållits bör all användning av ämnen som bryterned ozonskiktet begränsas kraftigt. 1 första hand krävs att utsläppen av CFCoch haloner upphör. Men även användningen av andra ämnen som bidrar tillnedbrytningen av ozonskiktet måste minimeras. För att kunna genomföra ensnabb avveckling av CFC behövs ersättningsprodukter. Inom vissaanvändningsområden är det aktueUt med en övergång till HCFC-föreningar för attersätta CFC. Användningen av HCFC-föreningar är relativtbegränsad. Samtliga medför en fortsall nedbrytning av ozonskiktet, om än imindre omfattning än CFC-föreningarna. HCFC bidrar även till växthuseffekten.HCFC 22 har förekommit inom kylsektorn , bl. a. i vissa värmepumparoch för luftkonditionering. En förening med beteckningen HCFC 142b finns ocksåpå marknaden om än i relativt små mängder. Övriga HCFC-föreningar används förnärvarande enbart på försöksstadiet. Miljöavgiftsutredningenredovisar i sitt slutbetänkande (SOU 1990:59) Sätt värde på miljön! hur ettsystem för ekonomiska styrmedel kan utformas för att utjämna den ekonomiskafördelen av att använda HCFC-föreningar bl. a. som köldmedium och isolergas.Utredningen lägger dock inte fram något förslag utan anser att frågan omekonomiska styrmedel bör 18 1990/91. aktualiserasefter revideringen av Montrealprotokollet om ozonnedbrytan- Prop.1990/91:90 de substanser . Fleraav remissinstanserna anser liksom miljöavgiftsutredningen att deninternationella utvecklingen bör avvaktas innan beslut om åtgärder mot HCFCfattas. Enligt det reviderade Montrealprotokollet utgör HCFC-föreningarnaövergångssubstanser, dvs. ämnen som behövs för att avveckla CFC. Det betonadesdock vid det andra mötet mellan parterna till Montrealprotokollet att HCFCendast skall användas inom områden där miljömässigtbättre alternativ inte finns, Alla HCFC-föreningar bör ha ersatts med bättrealternativ och om möjligt . Utsläppen bör minimeras ochföreningarna bör återvinnas och destmeras. Att begränsa användningen av HCFCligger således i linje med det internationella arbetet. Internationellt avserregeringen att verka för att HCFC-föreningaraa skall regleras iMontrealprotokollet. Schweiziskamyndigheter avser alt förbjuda användningen av samtliga HCFC-föreningar iaerosolförpackningar och som lösningsmedel till , Datum föravveckling av användningen för tillverkning av isoleringsmaterial diskuteras. Ekonomiskastyrmedel kan vara en väg för att påskynda utvecklingen av miljömässigt bättrealteraativ. Denna fråga avser regeringen att driva nordiskt och vidareinternationellt. Regeringen är dock inte beredd att föreslåinförande av ekonomiska styrmedel på HCFC, Regeringensbedömning är alt användningen av HCFC-föreningar i första hand bör begränsastill isoleringsändamål och som köldmedium samt heltersättas med miljömässigt bättre alternativ. Somförsta steg bör användningen av den mest använda , medbeteckningen HCFC 22 förbjudas från med undantag föranvändning som köldmedium och vid tillverkning av hård skumplast förisoleringsändamål. Det innebär att HCFC 22 inte får användas isprayförpackningar (med undantag för medicinska produkter), iförpackningsmaterial, i mjuk skumplast, för sterilisering, somkonstmk-tionsmaterial för hård skumplast eller vid användning för rengöring ochavfettning. Åtgärden överensstämmer med planerade tyska åtgärder. Regeringenavser att, i samråd med övriga EFTA-länder och EG, förbjuda användningen avsamtliga HCFC-föreningar, med nämnda undantag, från den , Samtidigtmed de inhemska förbuden mot användningen av HCFC bör importförbud införas föraerosolförpackningar, förpackningsmaterial och produkter av skumplast, förannat än isoleringsändamål, vilka innehåller eller har tillverkats med hjälp avHCFC-föreningar, De ahernativa kemikalier som kan bli aktuella inom deanvändningsområden som förbjuds är i regel inte dyrare än HCFC och i vissa fallavsevärt billigare. Detkan finnas behov av att medge vissa begränsade undantag från förbuden. Undantag för aerosoler eller förpack ningsmaterial kan bli aktuella i enstaka fall. För vissa speciella använd ningsområden bör kunna ge generella undantag. Exem pel på områden inom vilka detta kan bli aktuellt är användning för kemtvätt och i sprayförpackningar för elektronisk utmstning. avser att bemyndiga läkemedelsverketatt efter samråd med bevilja undantag från förbudet för HCFCi aerosolförpackningar för medicinska ändamål. Prop, 1990/91:90 Användningenav koltetraklorid skall minska till , tillden och skall vara helt avvecklad till senast den 1 januari1998. Tillverkning, import och användning av1,1,1-trikloretan förbjuds från . Naturvårdsverketsförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens ställningslagande, I frågaom koltetraklorid föreslår verket att användningen och exporten avkoltetraklorid, som ren substans och som ingående ämne eller förorening ihalter över O, I %, förbjuds från , Remissinstanserna:Flertalet instanser anser att det från miljösynpunkt är motiverat att avvecklaanvändningen av dessa ämnen och att en avveckling är positiv frånhälsosynpunkt. i framhåller att en tidsmässigsamordning mellan avvecklingsplaneraa för CFC och 1,1,1-trikloretan är viktigför att ämnena inte skall ersätta varandra samt att en riksomfattandeinformationskampanj behövs. och Plast- ochKemikalieleverantörers Förening påtalar att från arbetsmiljösynpunkt kanalteraativa ämnen ha annorlunda inverkan på hälsan än 1,1,1-trikloretan.Sveriges industriförbund anser att avvecklingstakten bör följa internationellaöverenskommelser. Tidpunkten för att avveckla användningen av kolteraklorid iSverige bör flyttas till den , Färgfabrikanters Föreninganser att koltetraklorid bör tillåtas. Regeringensöverväganden: Genom det reviderade Montrealprotokollet har bl, a,awecklingsplaner för koltetraklorid och 1,1,1-trikloretan fastställts, Koltetraklorid används iSverige i relativt liten omfattning och inom få användningsområden, t. ex förtillverkning av vissa plastpolymerer. Den ozonnedbrytande förmågan är större änCFC-föreningarnas, Koltetraklorid är kraftigt cancerogent och hälsovådligtäven i övrigt, varför en avveckling av användningen av ämnet har påbörjatsinternationellt. Som råvara importerades ca koltetraklorid till Sverigeår 1988, som exporterades. Regeringenhar av remissvar erfarit att, med den utveckling som pågår, kommer i huvudsakall användning av koltetraklorid inom den svenska industrin att ha upphörtsenast , Export av koltetraklorid har i praktiken upphört. Regeringenkommer att fatta beslut som innebär att användningen av koltetraklorid skallavvecklas i enlighet med EGs aviserade tidtabell. innebäri nuläget en 50-procentig minskning av användningen till den 1 Prop.1990/91:90 , en85-procentig reduktion till samt en avvecklingav all användning av koltetraklorid senast den . Avvecklingslaktenblir därmed snabbare än den som gäller enligt det De ekonomiska konsekvenseraa av att ersättakoltetraklorid med andra ämnen och tekniker bedöms vara små. Regeringenhar erfarit att planerar att förbjuda användningen av koltetrakloridsom lösningsmedel från och att de tyska planeraa innebär eni stort fullständig avveckling . Naturvårdsverkethar föreslagit att avvecklingen av koltetraklorid skall omfatta produkter medmer än koltetraklorid. Råvaror för tillverkning av vissa produkterinnehåller koltetraklorid. En sänkning av halten av koltetraklorid i dessa råvarorär under utveckling internationellt och ersättningsprodukter bör blikommersiellt tillgängliga . Regeringen anser därför att deåtgärder som vidtas inte bör begränsas till produkter som innehåller mer än O,I % koltetraklorid. Ca2200 ton 1,1,1-trikloretan importerades som råvara till ,Regeringen anser att det är angeläget att avveckla användningen av1,1,1-trikloretan, Inom vissa användningsområden kan CFC-föreningarna och1,1,1-trikloretan ersätta varandra, varför det är viktigt att tidpunkten föravveckling samordnas, ISchweiz har vissa konsumentprodukter med 1,1,1-trikloretan varil förbjudnasedan den 1 september 1987, Ytterligare förbud planeras från den I januari1993. planerar förbjuda i stort sett all användning av1,1,1-trikloretan som rengörings- och lösningsmedel . Regeringenavser att efter notifiering och beaktande av eventuella synpukter, förbjudaanvändningen av 1,1,1-trikloretan från . Alternativproduktion och alteraativa produkter finns eller är under utveckling. Dentotala kostnaden för avvecklingen av 1,1,1-trikloretan uppskattas till 2030milj. De största användaraa finns inom metall- och verkstadsindustri samtkemisk industri. Tids-och mängdbegränsade undantag för användning av 1,1,1-triklorelan bör kunnameddelas av siatens naturvårdsverk då alteraativa metoder ellerersättningsmedel saknas. Regeringen fömtsätter att arbetet för att spridainformation om avvecklingsplanen för 1,1,1-trikloretan prioriteras av olikaberörda myndigheter, Denövergripande målsättningen är att avfallets volym och innehåll av farliga ämnen skall begränsas och att behandlingen av det avfall som ändå uppkommer skall förbättras. Skadligt avfall skall undvikas genom att innehållet av miljö- och hälsoskadliga ämnen i produkter och varor min skas. Regeringen har i det föregående (se avsnitt 13,2) tagit upp en rad frågor som berör detla, 276 Riksdagsbeslutet våren1990 (prop. 1989/90:100 bil. 16, JoU16, rskr. 1990/91:90 241) innebär bl.a. att kommunerna får ett ökat ansvar för avfallshantering och avfallsplaneringoch att kommunema i fortsättningen skall få in de uppgifter, som behövs somunderlag för denna planering, från bl. a. industrin. Vidare innebär beslutetatt bekräftat målet att system och metoder för källsortering skallutvecklas med sikte på att allt avfall, som går till slutbehandling, från ochmed sorteras i kategorier som möjliggör ett från miljö- ochresurshushållningssynpunkt lämpligt omhändertagande. Målet är att förbränningoch deponering av osorterat avfall i allt väsentligt skall ha upphört vidslutet av . Efterriksdagsbeslutet har en rad åtgärder vidtagits som syftar till att genomföraavfallsprogrammet. har utsetts att vara central tillsynsmyndighet enligtrenhållningslagen (1979:596). Verket håller nu på att ta fram råd ochriktlinjer för den heltäckande avfallsplanering och inventering som landetssamtliga kommuner är skyldiga att genomföra. Parallellthärmed har FoU-insatsema intensifierats. Enligt riksdagsbeslut med anledningav regeringens proposition (1989/90:90, JoU 17, NU40, rskr. 336, rskr, 337) omforskning, har medel anvisats för forskning om avfallshantering ochmiljöanpassad produktutveckling. De nya medlen, sammanlagt 87 milj, kr. , utgör en komplettering till de insatser som sker inom exempelvisstiftelsen samt hos berörda myndigheter, främst ochstyrelsen för teknisk utveckling. Isyfte att bl. a, belysa hur flödet av miljöfarligt avfall kan komma attutvecklas samt att klarlägga olika möjligheter för omhändertagandeav sådant avfall har en särskild utredare tillkallats (dir. 1990:45), Arbetet skallresultera i en redovisning . Sverigedeltar också aktivt i arbetet med interaationella regler om och kontroll avmiljöfarligt avfall. Utgångspunkten är att varje land måste ta ansvar för sittavfall. Regeringen föreslår (se avsnitt 13,8,2) att godkänner den s,k. Baselkonverrtionen om kontroll av gränsöverskridande transporter ochslutligt omhändertagande av farligt avfall. I sammanhanget kan nämnas attregeringen har skärpt reglerna för export av miljöfarligt avfall samtbeslutat att ingå ett intentionsavtal med om utvidgat samarbeteför omhändertagande av sådant avfall. (Se vidare avsnitt 13.7.3) Regeringenhar även tillsatt en utredning (dir, 1990:39) om åtgärder och styrmedel för attpåverka tillverkning, distribution, användning och kvittblivning avförpackningar. Utredaren har lämnat ett delbetänkande (SOU 1990:85).Slutbetänkande skall överiämnas , (Se vidare avsnitt13,7,4) Vidarekan nämnas att regeringen lagt förslag till (prop, 1990/91:71) om lag om vissa dryckesförpackningar. I propositionen föreslås att s. k. PET-flaskor skall få försäljas bara om flas- koraa ingår i ett retursystem. Lagen föreslås träda i kraft . Förslaget innebär att ett tillstånd för försäljning kommer att krävas av 277 regeringenoch att engångsflaskan av PET ersätts av en återfyllnadsbar . En överenskommelse mellanföreträdare för den svenska förpackningsindustrin och för miljödepartementethar lett fram till en avveckling av PVC-plast i svensktillverkadeförpackningar. Dessa svarar för av PVC-plastförpackningarna påmarknaden. Arbete kring den fortsatta avvecklingen av PVC somförpackningsmaterial pågår. Det gäller de som främst utgörs av import. Bl.a. har i det nordiska samarbetet bildats en förpackningsgmpp för att denordiska ländema gemensamt skall kunna driva frågan om PVC-avvecklinginteraationellt. Genomde beskrivna åtgärderna räknar regeringen med att flera steg tas i den avriksdagen angivna riktningen när det gäller avfallshanteringen. Inom ramen för destimulansåtgärder som regeringen presenterar i propositionen (1990/91:88) omenergipolitiken, mot bakgmnd av partiöverenskommelsen om energipolitiken,överväger regeringen att öka stödet till investeringar i anläggningar förkraftvärmeproduklion med biobränsle. Även förbränningsanläggningar avsedda försorterat avfall skall därvid kunna ges statligt stöd.