prop · GE03149 · 1990-12-31 00:00:00 — inslämmer med Ivekan i förslagel, mellan RF anser att det intebör få förekomma reklam i anslulning lill TV-program för mindre barn. Induslriförbundel, SAF och Grossislförbundel Svensk Handelutlalar om placeringsreglerna beträffande reklam lill barn atl försiklighelgivelvis är påkallad med hänsyn Till barns känslighet. Frågan är dock om inlede höga ambitionerna även här har tillåtits driva fram väl byråkratiskanormer. Det bör prövas om inle reglerna kan formuleras enklare. Utgångspunktenbör vara de principer och normer som kommer lill ut- tryck Grundregler för reklam/Råd Prop.1990/91:149 om reklam lill barn. ullalar kritik mot förslagel attannonser med reklam inle skall få förekomma föreeller efter ett program som huvud.sakligen vänder sig till barn. Förbundet anserdel vara bällre att ulgå från Grundregler förreklam. Även uttalar i fråga om placeringsreglerna för reklam till barn altutgångspunkten bör vara Grundreglerna för reklam/Råd om reklam till barn. Svenska Tealerförbundel finner del å andra sidan varaotillräckligt atl annonser med reklam inle skall få förekomma under annonsiidenomedelbart före eller efter elt program som huvudsakligen vänder sig lillbarn. Förbundet anser atl del bör vara förbjudei all sända reklam i anslulninglill barn-, ungdoms- och familjeprogram. Om möjligheler ges alt annonsera i ansluming till barn-,ungdoms-och familjeprogram finns en risk alt enbart program som når maximaltantal tittare kommer all sändas och att barn och ungdom riskerar atl aldrig fålillgång till etl mångsidigt kullurulbud och program som vänder sig till mindreeller speciella grupper eller som av TV-bolaget förväntas intressera enbarlvissa åldrar, specialintressen eller bam och ungdomar ur hem med en visskulturell eller etnisk bakgrund. Televisionen har en sådan genomslagskrafl att den, vadgäller kultur-förmedling till barn och ungdom bör åläggas etl speciellt ansvaroch inle bör styras av atl till dessa grupper maximera anlalel liltare. SIF-klubbcn vid anser atlannonsering måste förbjudas i anslulning lill barn-, ungdoms- ochfamiljeprogram för alt bällre skydda de svagaste och mest utsatta grupjjcr na. 8 Särskilda normer för reklam i TV 8.1 Marknadsföringslagen och reklam i TV utredningens bedömning: I stort sett kan TV-reklamenhanleras ulan marknadsföringsrällsliga särregler. yllrar alt kärnan i vad utredningenhär säger är att den gällande marknadsräiisliga lagsliftningen är lillräckligsåviu avser bevakningen TV-reklamen. ringsräiten delar helt denna bedömning. vid universilelframhåller all utredningens förslag innebär alt generalklausulen mototillbörlig marknadsföring i 2 § marknadsföringslagen blir huvudbestämmelsenockså för beilömningav TV-reklam. Nämnden ft)rlsältei: finner denna lösning lämjjlig. Del finnsingen anledning all befara att inte det i etablerademarknads-rättsliga konirollsysleinel inte skulle kunna fungera också påTV-rcklamområdei. Marknadsföringslagen är tillämplig på TV-reklamsom är riktad, hell eller delvis, lill svenska TV-lillare. Det kan påpekas atlgeneralklausulens grundläggande oiillbörlighelsnorm med dess hänvisning lillgod aftärssed är flexibel och möjliggör en nyanserad lillämpning.som bl.a. beaktar skillnader mellan olika reklammedier i Prop. 1990/91:149 fråga om påverkan på mottagaren. Sannolikt kommer praxis att etablera D-|.,oq 7 relativt stränga kriterier på TV-reklamområdel, tJiiaga Induslriförbundel, SAF och Grossislförbundel Svensk Handeldelar givelvis utredarens bedömning. Organisationerna ullalar all övervakningoch normbildning inom marknadsföringslagens ram innebär samma ordning som haretablerats för andra medier. Beilörnningen kan då också direki repliera påredan fastställda och erkända principer, bl.a. de som kommer till ullryck Grundregler för reklam. näs enbelydande grad av flexibilitet och en besvärande delaljreglering kan undvikas.Denna lösning har sålunda uppenbara förtjänster och ligger f.ö. helt i linjemed vad organisationerna länge förordat, Marknadsförhunds grundinställning är all reklam iTV skall lyda under samma regler som övrig reklam, dvs. marknadsföringslagenoch Inlernalionella Handelskammarens Grundregler för reklam. Vad som är etiskpraxis fastställs de faclo av marknadsilomsiolen. Inlernalionella Handelskammarens Svenska Nalionalkommilléfinner ulredningens förslag väl avvägt. Den brist på konkretion som kännetecknarmarknadsföringslagens generalklausuler kompenseras bara delvis avmarknadsdomstolens praxis. Den bristande konkretionen hos generalklausulernamolverkas emellertid av Grundreglerna för reklam, som faktiskt har fungerat somutfyllande norm (lolkningsanvisningar) till marknailsföringslagen. Som utredningen påpekar kommer Grundreglerna alt få enmotsvarande funktion på 'TV-reklamens område. Sannolikt kommer man atl slällasinför en del för TV-reklamen specifika tolkningsproblem. Grundreglerna kan då erbjuda enändamålsenlig utgångspunkt. ilelar utredningens uppfatiningatimarknadsföringslagens generalklausul mol otillbörlig marknadsföring bör kunnafå en ändamålsenlig tillämpning när det gäller reklam i TV. Regelverket förreklam i TV bör i alla avseenden så långl möjligl överensstämma med de regler.som gäller andra medier och andra former av marknadsföring. Slockholms litigsräu och Antionsörjöreningen an.ser allinformationsskyldigheten enligt 3 § marknadsföringslagen inte hör sträcka siglika långt för TV-reklam som för reklam i tryckta skrifter, liarnmiljörådet utlalar all skyddet för barn imarknadsföringslagslift-ningen är otillräckligt och därlill oprövat vad gällerTV-reklamen. Rådd kräver däiför all lagstiftningen ser över och anpassas lillnya för hållanden. Vad gäller den europeiska TV-konvenlionen anser rådet auhandläggningen av olämplig reklam lill barn, exempelvis reklam inedvålds-inslag, är ytterst komplicerad och all sanklionsmöjligheler na ärhrislläl-liga. Rädd finner del myckel angeläget att ytterligare klargörandearbete sker i denna komplicerade fråga. bör det i en lagstiftning om TV-reklam ges Prop.1990/91:149 möjlighet all ålägga TV-förelagel all sända lillrällalägganden(beriktigan- Bilaga 2 den av vilseledande marknadsföring). TV-mediet har stor genomslagskrafl och når mångakonsumenler. Vilseledande eller direkt felaktiga påståenden bör rättas så snartdel är möjligl. Det är vikligt atl tillrättaläggandet görs under molsvarandesändningstid och all det i övrigt får minst samma uppmärksamhetsvärde som detfelaktiga inslaget. Erfarenheterna från den redovisning av Radionämndensfällande beslut som görs i våra riks-TV-kanaler är goda och denredovisningsformen kan tjäna som förebild för beriktiganden av vilseledandemarknadsföring. Det bör finnas möjlighet alt förelägga förelagel all sändaen redovisning av beslut meddelade av respeklive Marknadsdomslolen,där förelagd kritiseras i något avseende. Charloue Reimerson menar atl del är naivt av ulredningenatl tro all marknadsföringslagen räcker för all skydda konsumenterna mot otillbörlig1'V-reklam, Marknadsföringslagens vapen måste slipas ochsank-lionsmöjligheierna utökas väsentligt, F-tt absolut konsumentkrav innanTV-reklamen släpps lös är atl del införs en ny för TV-reklam specialskrivenoch myckel strängare marknadsföringslag. Övertramp skall kosta företagenrejäla summor. 8.2 Reklam till barn Utredningens förslag: I annonslagen föreskrivs följande.En annons med reklam får inle vara inriktad på atl fånga uppmärksamheten hosyngre barn, I annonser med reklam får del inle förekomma personer eller figurersom spelar en framlrädande roll i lelevisionsprogram som huvud.sakligen vändersig till barn. På grund av TV-mediels särskilda genomslagskraft menaräven Slockholms lingsrän all frågan om bams påverkan av reklam särskill böruppmärksammas, 1 viss mån kan en bevakning ske inom ramen för marknadsföringslagensbegrepf) otillbörlig marknadsföring. Tingsrälten delar bedömningen atl vidlängre gående krav på reklam särskild lagsliftning erfordras. LRF anser förslaget vara moliverai. är de föreslagna reglernarimliga. Reglerna bör Tillfredsställa den opinion som vill förhindra atlTV-mediel används för reklam lill barn. Bolagel inslämmer i att vad somföreslås är mer adekvat än en regel om att reklaminslag inle får sändas undervissa lider . SRF ser positivt på förslagel om förbud mol reklam riktadlill yngre barn. Svetiska kyrkans centralstyrelse uttalar all regelverkelgenomgående bör avse barn upp lill . Med denna skärpning lillslyrkercentralstyrelsen fi)rslaget att en annons med reklam inle får vara inriktad påall fånga uppmärksamheten hos barn. Hovrättenför Nedre ifrågasätter om det är meningsfulll alt Prop.1990/91:149 göra en ålskillnad mellan "yngre bam" (5 § iannonslagförslaget) och Bilaga 2 "bam" (6 §). T;nligt radionämnden saknas det lillräckliga skäl all göraskillnad mellan "yngre barn" och "barn". För enkelhetensskull bör endera åldersgränsen väljas. befarar atl uppdelningen i"yngre barn" och "bam" kan medfiiia |)rakiiskalillämpningssvårigheter. DO på|)ckar all regeringen i en proposilion lill riksdagenhar föreslagit all skall ratificera och atl medbarn i konvenlionen avses den som är . DO frågar sig om del inlevore rimligt all i TV-reklamsammanhang lillämpa definilion avbarn. TU ifrågasäller om del finns lillräckliga skäl alt införaen särskild lagbestämmelse om förbud mol reklam riklad lill yngre bam. De särskildaregler om reklam lill barn som återfinns i Internationella HandelskammarensGrundregler om reklam kom|)lcllerailc med reglema i den europeiska TV-konventionentorde kunna ge garantier för all reklaminslag inle utft)rmas på ettotillbörTrgt sätt. anser att ell förbud mol reklam somfångar de yngre barnens inlresse kommer att innebära en rad gränsdragningsproblem.Det vore bättre all utgå från den lyp av uppföranderegler som återfinns iInlernationella llanilelskammarens Grundregler för reklam. Dessa ger i artikel13 etl koncenlral av vad som bör iakttas vid reklam .som gäller barn. noterar med tillfredsställelse att detinte föreslås någol förbud mol att sända reklam före ell vissl klockslag.Enligt föreningen lorde det ilock leda lill avsevärda laglolkningsproblem altbestämma vilka annonser som skall anses vara inriktade på att fånga uppmärksamhetenhos yngre barn. Tolkningsproblem kan också uppslå vad gäller ullrycken".som spelar en framträdande roll" resp, "huvudsakligen vändersig lill barn". ViiJare lorile del leda lill vissa komplikationer altlagen använder både begreppel yngre barn () resp. barn(uniler ). Enligt föreningen får marknailsföringslagen och IntemationellaHandelskammarens Grundregler för reklam anses vara tillräckliga för all ihuvudsak tillgodose behovet av all skydda barn. De särskilda bestämmelser somutredningen förordar föreslås därför ulgå. kan instämma i sakfrågan menanser all ilet befintliga regelverket är tillräckligt. Det är praktiskl svårtmed särregler .som tar sikle på olika åldersgrupper. Ämnets komplexitet visarsig genom produkter som l.ex. cykelhjälmar, barntandborslar och reflexer,vilka har barn .som viktiga målgrupper. Lagstiftningen bör helst inle heltomöjliggöra alt de.ssa kan kommuniceras, anser alt förslaget alt en annons med reklam inleskall få vara inriktad på all fånga uppmärksamheten hos yngre barn innebär ettmaikani avsteg från inlernalionell praxis. Bolaget anser all en svenskreglering bör slå i samklang med vad som gäller inlernalionellt och hän- visartill Grundregler för reklam. Prop.1990/91:149 Vidare har bolaget svårl all förslå skälen för alt använda tvåolika ålders- Bilaga 2 bestämningar som ligger så nära varandra. SFRISAMRAD anser all utredningens förslag bör skärpas påtre punkter: 1.Förslagenkompliceras onödigt av att del förekommer Ivå åldergränser (under lio år ochunder ). 'Tolvårsgränsen bör gälla i samtliga fall. 2.Den ibetänkandet redovisade undersökningen från publik- ochprogramforskningsavdelning (PUB) vi.sar att andelen 3-10-åringar bland Triiarnaär hög under dagliil men minskar kraftigt efter . I linje med deltaoch vad som förordas i NEK-rapporlen 1989:5 bör del gälla etl förbud mot attsända reklam i TV före ett visst klockslag, förslagsvis ,00, 3.AvPUB-undersökningen framgår all 3-lO-åringar ingår i TV-|)ubTrken uniler allatider . Konsekvensen av detta måste bli atl all reklam i TV skall varautformad på etl sådant sätt alt den lar hänsyn till barns och ungas särskildakänslighet. Organisalionerna föreslår därför all - en annons med reklam inte skall fåvara inriktad på alt fånga uppmärksamheten hos barn (under ), - reklaminslag inle skall få sältasin före elt besläml klockslag, förslagsvis , - all reklam i TV skall vara utformadså all den tar hänsyn lill barns och ungas särskilda känslighet. Svenska Tealerförbundel ser positivt på förslaget omförbud mol reklam riktad Till yngre barn. bör dock förbudetutvidgas lill alt omfatta reklam riktad till barn och ungdomar. SIF-klubbcn vid Radio-koneertien anser atlförbudel mot reklam riktad lill yngre bam måsle ulvidgas lill all gälla ävenäldre barn och ungdomar. delar utredningens bedömning altmarknadsföringslagens generalklausul mol otillbörlig marknadsföring måslekompletteras med yllerligare regler. Slyrelsen anser dock all ulredningen inlehar beaktat all marknadsföringslagsliftningen inle kan läcka de nyanser i budskapetsom TV-reklam kan innehålla jämförl med annan reklam. Styrelsen hänvisar till NT'K-rapponen 1989:5"Konsumenlkrav på 'TV-reklam till barn och unga" och föreslår attföljande särskilda regler 1Reklamen skallfylla särskill höga diska krav. Speciell aklsamhet bör iakuas vid användning avljud, ljus och andra tekniska effekier. Kraven på saklighet och vederhäftighetbör vara högl slällda. 2Del skall varamycket tydligt när elt reklaminslag påbörjas och under hela inslagel skallklarl framgå att del är fråga om reklam. Reklamen skall sändas i block påfasla lider mellan program och anmälas i piogiamannonseringen. 3Reklamen fårinte antyda att barn eller unga fär sämre status eller utvecklingsmöjligheterom de inle har en viss produkt. 4 Up|)gifterom produkter som även vänder sig lill barn och unga Prop. 1990/91:149 måste vara speciellt sakliga vad gäller produktens storlek, värde, hållbar- cijUpT 9 het, prestationsmöjligheler och pris. 5Reklam får inleinnehålla uppmaning till barn och unga all påverka någon att köpa en vi.ssprodukt. Inle heller får reklam innehålla utfästelser om belöning lill den somskaffar nya köpare. 6Reklam får inleinnehålla ord eller bilil som avser farlig verksamhel eller situationer därnormala försiktighelsmålt åsidosätts eller som på annat sätt kan leda till ettfarligt eller oansvarigt handlande. Om en produkt inte bör användas ulan allsärskilda säkerhelshänsyn las skall detta utlryckligen anges i reklamen, 7Reklam får inieinnehålla inslag med våld eller som kan tolkas som en stimulans till våld, 8Barn skall intemedverka i reklam annal än när deras medverkan är en naturlig del av denavbildade miljön eller när del är hell klarl all det är nödvändigt med derasmedverkan för alt beskriva hur produkten skall användas. betonar också all del, särskill när delgäller barn och ungdomar, blir nödvändigl all väga upp reklaminslagen medintressanta och sakligt upplysande |)rogram som ger vägledning om vad reklamoch annan marknadsfiiring syfiar TrIl. Sådana program skall, bl.a. |)å basis avtittarfrågor, granska produkter och sätten all marknadsföra ilessa. liarnniiljörådei godtar inle hell utreilningens slutsatserav den i betänkandet reilovisade PUB-undersökningen. Trots de relativt settlåga procenisaTserna för barnens 'TV-liitande uniler .ser enligtrådet dl slorl anlal barn på TV under andra lider än bam|)ri)gramlid. Rådet kaninle dela åsikten atl de föreslagna reglerna om rcklamfrihct i och runlsändningarna av barnprogram ulgör ell lillräckligl effekiivl skydd för barn molreklam. - atl del inle får förekomma någonreklam riklad lill barn uniler 14 är, - atl ingen reklam bör visas i TVföre och - all de regler för reklam till barnoch unga som har föreslagils i NEK-rapporlen 1989:5 i sin helhet skalllillämpas som miniminivå på all reklam som |)ioduceras för TV-sändningar. Rådd efterlyser ock.så reslrikliva regler för s.k, produclplacement i barn- och ungdomsprogram. Konsumeniverkct anser i likhet med NEK-rapporlen 1989:5"Konsumenlkrav på TV-reklam lill barn och unga" all reklam rikladtill barn bör vara förbjuden. Mol bakgrund av alt barn även påverkasav sådan reklam som inte s()ecielll riklar sig till barn bör reklam över huvudtaget inle få sändas då barn är en slor del av publiken. Verket anser därföralt ingen reklam bör fä .sändas från kl. 6 till . Verkei påpekar att gruppen barn enligi InlernationellaHandelskammarens Grundregler för reklam av.ser åldersgruppen upp till 14 år.Verket anser att uireilningen inle har visal på något skäl atl frångå dennailefinilion och finner det direkt olämpligt atl göra en uppdelning mellan yngrebarn (uniler ) och barn (under ), SFRISAMRAD tillstyrker förslagel all det i annonser medreklam inle skall fä uppträda personer eller figurer som spelar en framträdanderoll i televisionsprogram som huvudsakligen vänder sig lill bam. 19 1990/91. ullalar all man när del gälleridenlificrbai- Prop. 1990/91:149 helen hos reklam bör vara speciellt strikt vadgäller reklam till barn ef- Bilaga 2 lersom barn har lätt all ideniifiera sigmed idoler etc. Barn är dock kräsna reklamkonsumcnlcr. De kan normalt urskiljadt reklaminslag och förväntar sig all reklam skall vara inft)rmativ ochunderhållande. För alt inte i onödan utesluta halva svenska skädcs|)elarkårenfrån alt medverka i reklaminslag bör del ftamför alll vara förväxlingsriskensom väger tungt. , och GrossistförbundelSvetisk Handel kommenierar denna regel. F.nligl organisationerna kan det frånprogramföretagets .synpunkt, av bl.a. integrilelsskäl, måhända finnas skällill sådana regler, kanske avseende fier kategorier och all TV-annonsering.Organi.sationerna anser dock alt man meil fördel bör kunna överlämna tillprogramföreiagei all självt ställa up|) lämpliga normer och atl lagregleringenkan inskränkas lill vad TV-konvenlionen kräver, Konsumeniverkei finner del å andra sidan inlclillfredssiällande alt endast personer som spelar "en framträdanderoll" i lelevisionsprogram som huvudsakligen vändei sig till barndiskvalificeras från rcklammed-verkan; del bör vara lillräckligl all personeneller figuren har anknyining till ell sådant program. 8.3 Ingen alkohol- eller tobaksreklam Utredningens förslag: 1 radioansvarighetslagen införs enny bestämmelse rörande all ulan hinder av den lagen gäller vad som föreskrivs iannan lag om förbud mol kommersiell annons i den mån annonsen används vidmarknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. I lagarna med vissa bestämmelser om marknadsföring avalkohold- ., rycker resp, lobaksvaror las del in nya bestämmelser sominnebär alt del vid marknailsföring av en alkoholdryck eller en lobaksvara ärförbjudet alt använila en kommersiell annons i lelevisionsprogram .som cll programföretagsänder med slöd av lillslånd enligt 5 § försia slyckel radiolagen. Det förefallerhelt riktigt all generella förbud mot alkohol- och tobaksreklam i TV - påsainma sätt som i I kap. 9 § iryckfrihelsförordningen - regleras särskill.Sådana förbud anses inte tryckfrihetsförordningen ge utrymme för och logisktsett därmed inle heller radiolagarna. vid Slockholms universileluiialar all del synes välgrundat all kompldtera radioansvarigheislagen påföreslaget sätt efter mönster av 1 kap. 9 § punkl I tryckfrihetsförordningen.Som ulredningen konstaterar skulle del vara märkligt alt göra en principiellskillnad mellan reklam för alkohol och tobak i tryckt skrift och i andramedier, exempelvis TV. Utredningens förslag tillstyrks eller lämnas utan erinranockså av samhällsveietiskapliga fakultetsnätnnden vid utiiversiiei,LRF, , , SFR/SAMRÅD och RF. SannaSatellile uppger all "" har ell sär.skili program- Prop. 1990/91:149 råd, som övervakar alt bl.a. reklam för alkoholdrycker ochlobaksvaror. Bilaga 2 men även reklam som eventuellt kan anses stötande, ejsänds. vill slarki understryka utredningensuppfaltning all det inte bör få förekomma någon alkohol- eller lobaksreklam iTV. Styrelsen ifrågasäller dock behovet av uttryckliga tillägg i alkohol- ochlobaksreklamlagarna med hänsyn till atl förarbetena gör klart att reklam iradio eller TV strider mot det allmänna kravet om "särskild måtlfulThet" vid marknadsföring av alkohol och tobak. Styrelsen betonar också viklen av att så långl möjligthindra s.k. dold reklam i fråga om alkohol och tobak. .Som exempel nämns altlobaksindustrin är en av de största spon.sorerna av biltävlingar, vilkel harsin grund i all ilenna sport kring sig har den aura av manlighet,våghalsig-hel, spänning osv., som industrin också annars söker skapa kring sinaprodukter. Tobaksindusirin sponsrar även andra evenemang som t.ex. jazz- ochpopkon.serier, konstutställningar, operor osv. Genom alt varumärken exponerasi sådana sammanhang kan de även komma in i sportprogram och liknande ulan attdel direkt framgår atl del rör sig om betald märkesreklam. Slalskonlorel an.ser alt ulredningens förslag inte går allsamordna med en EG-anpassning av reglerna. 9 Vissa frågor som berör alla programföretag 9.1 Gynnande av kommersiella intressen iprogramverksamheten utredningens forslag: I en ny beslämmelse i railiolagenföreskrivs alt etl programföretag inte mot vederlag eller annars på ettotillbörligt sätt får gynna elt kommersiellt inlresse i programverksamheien. , och Grossistförbundel Svensk Handelanser alt olika former av förtäckt reklam bör molverkas med kraft. Organisationematillstyrker därför förslaget. Förslagel tillstyrks också av SFRI SAMRÅD. Juridiska fakuUeisnämtiden vid universitetullalar alt det kan ifrågasättas om ordel "oiillbörligi" ärlillräckligl för atl molverka s.k. product placement i den egentligaprogramverk.samhelen, TU konstaterar att den föreslagna regeln inle utesluteralt vissa lyper av program ibland kan komma alt sändas som annonser unilerannonstid och ibland som inslag i den vanliga programverksamheien. Beträffandereklam för programföretagels egen kommersiella verksamhel får föruisällas altsådan reklam på elt oiillbörligi säll gynnar ett kommersiell! inlresse, om densänds i programverksamheien. Däremot skulle en åsiklsannons kunna .sändas ävenutanför annonslid om det skedde ulan Detta kan motverkas genom en omformulering avett av utred- Prop. 1990/91:149 ningens förslag (se ovan avsnitt 5.3). kan finna regleras genom denföreslagna beslämmelsen endast ett specialfall av vad som följer av kravet påoparliskhel. Inga särskilda rättsverkningar är knutna till förbudet, och delsynes inte alls oundgängligen nödvändigt av laglekniska skäl, l.ex. av hänsynlill den europeiska TV-konvenlionen. Fastmer framslår del som lagte-knisktöverflödigt, llnligt radionämnden behövs inte den föreslagna beslämmelsen;regeln om i)()arliskhel så som den har lillämpals belräffandereklambeionat gynnande räcker fullt ut, 9.2 Den grundläggande regleringen i lag av sändning avsponsrade program Utredningens förslag: lör alt lämnande avsponsorsmeddelande inle skall anses strida mot kravet på opartiskhet och denföreslagna bestämmelsen om förbud mol gynnande av kommersiella iniressenföreskrivs i en ny bestämmelse i radiolagen all etl programföretag i fråga omnågon .som har bekostat ell program hell eller delvis får lämna uppgift om vembidi-ag.sgivarcn är. För all ell programföretag skall kunna bli skyldigt alllämna sponsorsmeddelande införs också en ny bestämmelse i radiolagen om altdet i avtalet mellan staten och programföretaget fär bestämmas om skyldighelför förelagd att, om någon annan har bekostat dt program hell eller delvis,lämna uppgift om vem bidragsgivaren är. Induslriförbundel, SAF och Grossistförbundel Svensk Handeldelar uppfattningen alt annonsering och sponsorskap (sponsring) bör behandlassom skilda företeelser och regleras på olika säll. Organisationerna villallmänl unilcrslryka viklen av atl kommande regler på sponsiings-oiniädctulftirma.s på dt sådanl sätt alt progiambolagcns integritet garanteras.